ab-schüten]

— 60 —

[ab-schwizen]

er jümmten alles ab (wie der Hund den Regen) nie se
ho nechytne, všecko se sebe setrese, po
vsem mü brzy otrne. 2. F. ~ (vyplisnti,
my)peskovati, vyláti, F vyhubovati, vyčiniti
kom; strhati hoho.

ab-schüitten (22-) %a C₁₃ odl. odsypati, u, u-
se; ~ usouti, odliti, u, s (ćeho).

ab-schüßen (22-) %a C₁₄ odl. 1. (voda, zahraditi n zastaviti, stavidlem zaraziti 2. stavida spusćići; die Maßdine ~ stroj zastaviti; kav, die Blaibälge ~ zaraziti n zastaviti méch).

Ab-schüßer (22-) m Eₐ stroj zarazec,
staver; hodec.

ab-schwabbern (22-) %a C₁ odl. play, vy-
susiti strapecm n shonem ze staného roz-
mutaného lanovi.

ab-schwaben (22-) C₁₂ odl. přv. splach-
vati.

ab-schwächen (22-) C₁₂ odl. I. %a %r (řich) ~
o-labiti (rₚ se. se- (%r se). vysliti %r se,
zrenčiti (rₚ se) ~; e-n Zdlaq ~ ránu zmír-
niti n o-labiti, zachytiti; e-n Úsdruct ~ výraz
ši mirniti. — II. %n Abschwächung f E₁₈.

ab-schwämmen (22-) C₁₂ odl. v abschwemmen.

Ab-schwang (22-) m D₁ int ~ femmen =
in Abgana fommen v Abgana 3

ab-schw. wäfen F (22-) vₙ (in) C₁₂ odl. od-
klatiti se, odvrávorati, klátě se n potácejše
a motaje se n vrávoraje odejiti.

ab-schwänze (in) F (22-) vₙ (in) C₁₃ (1₂) odl. Š-in
ku- vylichotiti v vylosatí (si) co na kom.

ab-schwären (22-) vₙ B₁ odl. 1. (in) od-
jititi se, odhniti, u- odhnisati, u-, odhnjo-
iti se; der Habel ist mir abgewandert nehmet nieh
slezl. 2. (b) dohnisati, dojmiti se, dohmojiti
se, dohniti.

ab-schwärmen (22-) vₙ C₁₂ odl. 1. (in) věsl.
odrojiti se. 2. (b) dorojiti se.

ab-schwarten (22-) C₁₂ odl. I. %a 1. ct. ~ isto-
kuže n škáry zbaviti (coo); kuzi stáhnouti (s čeho!)
těži vybrati škvarky z čeho. 2. Š (tes.) a) odřiznouti
krajiny z kućene n kulace; b) krajinami za-
pážiti n pobiti; hor Seßtempeiser ~ odrubati,
ub(f)rati, prib(f) rati uhelné pilíře. — II. %e
A~ n E₇ b₇ pl. odruba, ubírka pilíře.

ab-schwärzen (22-) C₁₄ odl. I. %a (o)čer-
niti, po-, u-, z(a). — II. %n (in) černí n černost
pouštěti, černiti.

ab-schwafen F (22-) %a C₁₄ odl. 1. ct. ~ tla-
chati. žvastati, -niti, blábołiti, klábositi. F pla-
cati. kŕápati o čem; vytlachati ata. co. 2. 3-m
ct. ~ vytlachati, vyžvastati, vyklábositi. vž vy-
lichotiti co na kom.

ab-schweben (22-) C₁₂ odl. I. %n (in) au-
nd ~ vznášeti se nahoru dołu, vznášeti (se)
a snášeti se. — II. %a spláchnouti, o-.

ab-schweceln (22-) C₁₂ odl. I. %a 1. od-
siriti, sirnatosti n síry zbaviti (coo). 2. (o)ší-
řiti. ~ -rkovati (coo). — II. %e A~ n E₇ bez pl.,
Abschwecelung f E₁₈.

Ab-schweiſ (22-) m E₇ = abſchweiſen III. 2.

ab-schweiſen (22-) C₁₂ odl. I. %a 1. Wäſche ~
prádlo (vy)máchati; ſichde ~ ryby oplakovati.
2. Š Garn ~, Zéidenachbänje ~ přízi n zámotky
vyvaiti; přv. splakovati, -ch. 3. wykroužiti,
za-, vyokrouhliti, za-, zaobliti. — II. %n (in)
uchyliti se, odl- se, zacházeti n zajiti, zabi-

hati. odhociiti, vy- (od čeho) zabroušiti. — III. %

1. A~ n E₇ bez pl., Abschweiſung f E₁₈.

2. Ien Abschweiſang f zacházka, úchylka,
odchyl, záběh, -žka; (v řeš výchyl).

ab-schweiſig (22-) a D₂, 3 odchylující
se, odchylný, vyhočující, zahíbavý.

ab-schweiſen (22-) %a C₁₂ odl. vy)páliti,
my)pražiti.

ab-schweiſgen (22-) vₚ C₁₂ odl. řich ~ uhý-
riti se; prostopásnosti n rozkозemi se zni-
čiti.

ab-schweiſlen (22-) %n (in) B₃ odl. uhývati
co do síry (decrescendo).

Ab-schwemmen (22...) přv. ~gerſje f splavky;
~wasser n splachovacka.

ab-schwemmen (22-) C₁₂ odl. I. %, odpla-
viti; der Dluß jdwenmmt naſ lſer ab voda omila
n splaknje břeh; der Płatzregen hat die Fetter
abgejdwenmmt prival pole spláknul n splavil
a pibal; den Zdum von der Ziraſe ~, die
Ziraſe ~ ulici (my)ititi; den Zchlamn von et. ~
odbahniti co; cin Pſerd ~ koně (vy)broditi n
my)plaviti; přv. die Heſe ~ kvasnice práti n vy-
phrati. — II. % A~ n E₇ bez pl., Ab-schwem-
mu.gf E₁₈ spláknuti, splach; der Abschwemmung
umteſengeten o potě ležeti n býti na splachu n na
padele.

Abschwemmatinge (22--) mpl. Eₐ odl. ~ splavky,
výměn tě přanu obří před mětlem.

ab-schwenden (22-) %a C₁₃ odl. 1. les.
= aböden. 2. hosp. cin Feld ~ strou trávu s pole
ozělnouti.

ab-schwenken (22-) C₁₂ odl. I. %a 1. (spnýti,
p omyti, opláknouti, s-. 2. das Waller vom Hynt,
den Hynt ~ vodu s klobouku sklepati, o-, setřásti,
o-. 3. pont e-e Prüde ~ most ototiti. — II. vₙ (in)
a vₚ řich ~ zatáčeti se, zatáčku odcházeti. —
III. %e A~ n E₇ bez fl., Abschwemkang f E₁₈
zatácka.

ab-schwenzen (22-) %a C₁₄ odl. hor. oplá-
chati, odmoutiti ruł na pronyvném řěsetě.

ab-schwimmen (22-) B₂ odl. I. %a ſe haſe
Ztunde ~ odplavati si půl hodiny, půl hodiny
plaváním stráviti. — II. vₙ (in) (o osobach) vom
ganze ~ odplavati od břehu; o včesčeh oploutli
n odplaviti se. — III. vₚ řich ~ plováním se
umaviti.

ab-schwindeln (22-) %a C₁₂ odl. 3-m et. ~
vysáditi, vymámiti, vymudrovati co na kom;
osádi ti, osiditi, F osuliti kohe oc.

ab-schwinden (22-) %n (in: B₁ odl. chřad-
nouti, scházeti, přepadati se, hubnouti; er
schwindet ab chrádne, ſ jde to s ním s kopce.

ab-schwingen (22-) B₂ odl. I. %a 1. odmách-
nouti, odmŕstiti, odtrásti. se-. 2. hosp. den Dluň ~
len potirati. — II. vₚ řich (vem Pſiere) shoup-
nouti se, (se:skočiti (s konč); tel. sešinouti se.
řiditi se, odmeci.

ab-schwippen (22-) C₁₂ odl. odšvihnouti,
u-, se-.

ab-schwirren (22-) vₙ (in) C₁₂ odl. štěbe-
taje n švihle n evrlikaje n švitore se vzdá-
liti; der Pſeil schwirrt ab ſip svisti (odku).
—

ab-schwigen (22-) C₁₄ odl. I. %a 1. ř. ſelle ~
usné spotiti. 2. vypotiti (col potem odstranit). —
II. vₚ řich ~ 1. (s potiti se, u-, umdliť silným

ab-schwören

— 61 —

Ab-sender

potem. 2. odpotiti se (potem so outelw); zent. i-c
Zünden im abgejeuert ~ za hřichy své v očišti
pykati.

ab-schwören (v₂⁻) B₂ odl. I. 1. ¼a e-n Cid ~
prisahu vykonati n učiniti, prisahati p od-
prisáhnouti. 2. fig. dem Zentjet ein Wein o Zhr ~
prisahati lehkovážne. 3. odprisáhnouti se
čeho (prisahou se spazutno; dem Kaiser (Cid und Filidt) ~
ab-schwören (v₂⁻) m D₁₁ seskok, shounpnuti,
sesin, ☞ shup; ¼. sitt; ~ vom Recht sesin n
sřit n odmet s hrazdy.

Ab-schwung (v₂⁻) m D₁₁ seskok, shounpnuti,
sesin, ☞ shup; ¼. sitt; ~ vom Recht sesin n
sřit n odmet s hrazdy.

abscindirea (v₂⁻) [lt.] ¼a C₁₂ odl. od-
trhnouti, održvati.

Abscisse (v₂⁻) f E₂₂ math. úsečka, abscissa.

Abscissenx... (v₂⁻) ~ -achsc f úsečnice, sečna
(čára). čára n osa úseček.

ab-fegen (v₂⁻) C₁₂ odl. I. v₇n (jst) odpplouti,
odestati, napnouti plachty, vytáhnouti kotvy;
fig., F odebrati se na věcnost, zemřiti. ~
II. ¼a c-n Maist ~ stozár plachtami podlomi ti v
abjchlingern. — III. ¼a M~ n E₇ bez pl., Absfegc
lung f E₁₈.

Ab-fech... (v₂⁻) ~ -linie f ⊕ zeměm papršlek,
záměrná přímka.

ab-fehbar (v₂⁻) a D₂₃, dohledný, pře-.

ab-fehen (v₂⁻) C₃ odl. I. ¼a 1. dohěl-
nouti, pře-co; dohledati se čeho (zrakem), do-
patřiti se čeho; fig. das Ende von et. ~ konec n
výsledek čeho vidući. 2. fig. ich fehe die
Northwenbigkeit nicht ab nemám n nepokládám
to za nutné, neuznávám toho potřebu; es
ijt noch gar nicht abzuschen, wie das enden wird
ještě nelze predvidati n si domy sliti, kterak
to dopadne; nikdo nemá jste zdáni n po-
tuchy o tom, kterak to dopadne 3. ¾-m et. ~
shlédnouti n postihnouti co n koho, f odkou-
kati komu co; o-co u koho. 4. ¾-m et. an den Augen
n ač očích viděti, z oči vývěsti komu co; er jah
mir alles an den Augen ab délal vše, co mi na
očích videl. 5. seint Zief ~ zamířiti si na
cál, shlédnouti cál; ob. nég. es auf et o ¾. abge-
fehen haben (na)mířiti proti koma n na koho n proti čeho
n nač; čeliti n cíliti n směrovati proti komu n proti
čeho; es ist auf Zie abgegeben to je namířeno na
vás n proti vám. to platí vám, to padá na
vás; worauf ist das abgegeben? kam to cíli n
míři n bije? co se tím zamýšli; auf wen hat
er es dem abgegeben? na koho tím míři n bije?
koho tím mini? kdo je tím mínén? komu
to platí? e: war daranf abgegeben, daßs... účel
toho byl ten, aby...; bylo to vypočteno na
to, aby...; die Gefegenheit ~ příležitosti výčkatí,
príležitost najít n si vycihati 6. ⊕ zeměm. za-
měřiti, skouknouti (= einvisieren.) — II. v₇n (c)
1. von ¾-m o et. ~ odvrátiti zraky od koho n od
čeho. 2. fig. von ct. ~ nehleděti nač n k čemu,
nepřihlížeti k čemu, pomijeti co n čeho, nevšimati
si čeho, nebrati zřetele nač; daven abgegeben ne-
hlede n nepřihlížeje k tomu, pomijeje toho,

vyjma, n mimo to. 3. skol. to záčich von M~ m ~
odkoukati n opisovati (od koho). — III. ¼a M~ n
E₇ bez pl. 1. dohled. ohne M~ nedohledný, nepře-
hledný. 2 a) hleditko), mířitko, cilovnik, při-
celník, kukátko, průhledník; ein aues M~ haben
dobrý vzhled mít i; verdeues M~ muška; binteres ~
muškový násalec, hledi, b) průhled. pro-
hedlitko, pruzor. dophrt. 3. (7a)míření. záměr
(střelee); fig. zámer, úmysl, predsevzeti, cál,
konec; seint M~ auf et. haben biti n mířiti nač,
mít i na mušce co; worauf geht M~? nač
(tím) bijere? kam cílate? co (tím) minité?
co zamýslite? 4. ☞ M~ von et. nehmenn nehle-
děti n nepřihlížeti k čemu, pomíjeti čeho, nevši-
mati si čeho.

ab-schlich ~ (v₂⁻) a D₂₃, ~ absehbar.

Ab-feide (v₂⁻) f E₂₂ hedvábi odpadkové.

ab-scifen (v₂⁻) C₁₂ odl. I. v₇a 1. (na)mýdliti
(prastor), mýdlem prát i, (na) mýdlem umyti n
f Vydrbati. 2 ⊕ rehe řeide ~ surové hed-
vábi mýdla zbaviti. — II. ¼a M~ n E₇ bez pl.,
Abscifung f E₁₈.

Ab-feiger... (v₂⁻) ~ -schmurf f ⊕ hor. provazec
svěsný, od-.

ab-scigera ⊕ (v₂⁻) C₁₂ odl. v₇n, v₇n (b)
1. hor. a) svisné hloubiti; b) svesiti, od, hloubku
sachty) svisné (7) méřiti. 2. hor. od(ich)editi (= ab-
feiben).

Ab-feihe (v₂⁻) f E₂₂ pív. = ~bier.

Ab-feihe... (v₂⁻) ~ -beutel m vak procezo-
vaci, cedillo; ~bier n pív. stažky, (píi vrahím
kvašen) podcez(ování); ~brett n pív podecezo-
vačka (dukovane prkno ve všatnici kádo); ~kasten m sol.
scezovaci kašna; ~kisse f bavr. káu ucisťovaci
n seezovaci n barvňská.

ab-feißen (v₂⁻) C₁₂ odl. I. v₇n undezovati
p o(ich)editi, u, s-pro-; pív. podeezovati. —
II. ¼a M~ n E₇ bez pl., Abscifung f E₁₈.

ab-fein (v₂⁻) v₇n A₁ odl. I. nebýti tu, býti nepří-
tomen n vzdálen n pryč, scházeti, chyběti; der
sornj ist ab knoflík jest utrén, se utrhl; die
Zpise ist ab hrot se ulomil; der Hentel der Kanne ist
ab konvice nemá ucha; nicht weit vom Wege ~ ne-
býti daleko n býti nedaleko (od) cesty; ⊕ tkałe.
die Zpute ist ab civka vyšla. — II. ¼a M~ a
E₇ bez pl. nepřitomnost, nedostatek.

ab-jicit adv. v prp. = absejtis, abjeiten.

Ab-feite (v₂⁻) f E₂₂. 1. = Abert. 2. ⊕ stav.
e-s (cybautce zadni strana (udovy)); ~ e-r Münje
a) rub mince; b) místo pro nápis na penziv.
3. ⊕ e-s (daches bok a svisel strěchy. 4. ⊕ stav.
pristavek, pobočí, křídlo, vedlejsi stavení;
zejm. postraní lod chrámová. 5. + = Apliz.

ab-feiten (v₂⁻) prp. s gen. stranou, po strané:
opodál (čeho).

ab-feitiq (v₂⁻) a D₂₃, postraní, odlehly,
opodálňy, ob-, odálený.

ab-feits (v₂⁻) I. adv. stranou, po straně,
opodál — II. prp. gen. stranou, po straně,
opodál (čeho).

ab-senden (v₂⁻) C₁₅ odl I. v₇a 1. (s)odes(i-
lati, zaslati, po- (co); c-n Brief an M~ poslati
dopis komu. 2. (osoby) odeslati, po, vy-. — II. %
Absendung f E₁₈ vž zásilka (vžo), posilka (osob).

Ab-sender (v₂⁻) m E₉, ~ in E₁₉ odesilatel,
(f-ka. -kvne za-, po-, vy-.

Ab-fendungs...]

— 62 —

[Ab-ficht]

Ab-fendungs... (22.) —ort m místo odeslání; —station f stanice odeslání; —tag m den odeslání.

ab-sfengen (22.) —c C₁₂ odl. o'd)páliti, u, (o)žehnouti, u-

ab-sfaken (22.) 1. ⊕ 1. hosp. odl. (po)lužiti, hrženice delati. 2. hor. podk. atd. hloubni. II. % sich — skladući se, spadati, svahovati se. — III. % A- n E₂ bez pl. Absenkung f. E₂ c-c Brünnens spusteni n hloubeni studně.

Ab-fenker (22.) m Eₐ hosp odnoz, lnížnice, rozvod, odhybek.

Absenten... (22.) —ližte f, —tabelle f seznam neprítomných.

Absenz (22.) [lt.] f E₁₈ neprítomnost.

Absenz... (22.) —geld n 1. zadržené průnize. 2. poplatek duchovních za dispens od polytu v sídle prebendy; —ližte f = Absentenlije: —tabelle f seznam neprítomných, výkaz n nechození do úradu, výkaz neprítomných a odpuštěných.

Ab-sch... (22.) —bottich m pia kad k usazování; —kašb n odstavené n odsazené tele, odstávce; —jáge f ⊕ ob sazovacka, zářezka, pila zarovnavaci; —kamen m trudlil usazovací; —schaufel f pek. pernik odsazovacka; —tisich m ⊕ postřih. afrije stůl postrihačský; nyní delka látky, jež při transversálním stroji postrihačském při jednom zaklesnutí muže býtě postrízena.

ab-schbar (22.) D₂,₃ sesaditelný atd. s Abschbarkeit f E₁₈.

ab-schen (22.) C₁ odl. I. 1. % odsaditi, dále posaditi (koho co); den Zbrauf von der Wand skříň od zdí odsaviti n odsumnouti; %r sich von R-m — odsednouti (si), popo- od koho; e-n Stuš auf den Münd — polibek na ústa vtisknouti. 2. S. wo — sesaditi, vy- (koho kde); der Knücher hat mich beim (Gast)anze abgefeist vozka mne dovezl k hostinci: vystoupil jsem n sklž jsem (z vozu) u hostince; f círn — dítě (novorozené) povrilmouti n pohoditi n odsaditi; et. we — složiti. sníti. sundati co kde. 3. odsaditi. odtrhnouti; den Reder — polář od úst n ode rtů odtrhnouti n odsaditi; dne die Reder abzufegen neodkládája pěra: hud den Zinnaer — prst pozdvihnouti; das Seebrach — rucnici odsaditi; věj nová: jest ab! odsad zbran)! 4. sníti, sejmouti, sundati; die Müße — číne smeknouti n sejhnouti n sundati: to komu den Meister — jezdec shoditi; tov. das Seebrern — parohy svilnouti n srážeti; † e-n Ztich — bod odraziti. 5. typ. sážení nový odstavec n řádek: abgefeist! (nový) odstavec! na nový řádek! 6. hud. hráti odrážené n [staccato]. 7. odsatviti, odsaditi (caušen mladě). 8. ž. věm Ante — s úradu sesaditi, od- n složiti, úradu zbaviti (koho); e-n Monia — krále (s tránu) Sesaditi n svrhnouti, krále trumu zbaviti; e-n Žijicier — dustojníka ze slúžby propustiti; der Beante wurde abgefeist úředník byl s úradu sesazen — prisel o úrad n z úradu; der König wurde abgefeist král byl sesazen n (s trůnu) svrzen n přišel o trům; Banern (vem Hof) — sedláky statku zbaviti n ze statku vyhuvari.

9. (cony úbráta cennu) Munzen — minec, zílečit; Kleider — saty odložiti a prostati nositi. 10. ode-

hrati, u- (co od čh.), zmenšiti (co od č); e-c Zumme vom Budget — obnos z rozpočtu škrtnouti; skoro † ein Glied — úd odníti; den Kopf — hlavu sraziti (komu), o hlavu zkráti (koho). 11. Warenit zboři prodati, odbyti. 12. usazovati, vylučovati v-ouciti, vyměsovati p-isiti, beim Braten řett — při pečení tuk přestěti; das řett sejst sich beim Braten ab tuk se vypěká n při pečení přyští. 13. odstiniti, odlišovati, protivy (arev atd.) věle schie kláští; věři — a "n" (') odrážeti se, vynikati, odlisovati se. †kontrastovati; schwarz und weiß sezen sehr gegen einander ab barva černá velmi vyniká věle bilé n odráží se od bilé. 14. ein Manuscрипт — e-n Bogen — rukopis n arch (vy-sázeti n vysaditi. 15. plav. círn Bozt vom Lande — odrazití — žunem od břehu. 16. % ich habe viel mit dem abzusetzen působí mi mnoho noszní, dá mi mnoho práce, mám s ním co delati. 17. ⊕ stav. odsaditi, u- zeď; truhli-obsaditi čep n plát; ukste vzor rozebrati. — II. % n (3.) 1. (sřv I. 3.) ustánjati, prestávati, prestávky ciniti v něk, potrhovati; dne abzusetzen nepřetrzítě v jehlom kuse (pípsané) jedním tahem: qipánavem jedním dechem. 2. usazovati se, vylučovati se, vyměsovati se, přyštíti v I. 12.; odrážeti se odlíšovati se, vynikati v I. 13. 3. ⊕ hor. Das Geheim ist ab hornima se láme se drobi. — III. %r v I. 1., 12., 13 a II. 2. — IV. %r če ist ab je dosti n hojnost n nažbyt čeho: es wird Zbranen — dojde k slzám; bude pláce; bezne pláce se to neobejde; es wird Zdálage — strhne se mela n rvačka; dojde ke rvače; beze rvačky se to neobejde; f če wird et. — neco se strhne n semele, neobejde se to jen tak. — V. %r 1. A- n E₂ (v řeči, ve způsó odmlčení se, prestávka, pomlčka, pausa). 2. Abschung f E₁, sesazení, svržení, složení (s úradu, tránu atd.); zílečení (mumce); typ. (m.)sázení n sazba.

Ab-schier (22.) m E₆ I. 1. odsazovač, skladča atd. 2. plav. odraznik, hák s týč k odrážení članu.

ab-schufzen (22.) %r C₁₄ odl. sich — uvzdychati se, uvzlykati se.

ab-sicheln (22.) C₁₂ odl. I. % a (po)žití. (požnouti (srpem). — II. %r M- n E₂ bez pl. žatva.

ab-sichern ⊕ (22.) %a C₁₂ odl. Črj — rudototkovati n na lotku promyvati.

Ab-sichter (22.) m E₆, in f E₁₉ hosp. žnec, požinovač.

Ab-sicht (22.) f E₁₉ 1 úmysl, zá-, záměr, předsevzeti, miněni. účel. číl. zřetel, zření, ohled, vz-, mor. úminek; e-c — haben záměrem se obřati, záměr chovati; dě — haben ja ... zamýsleti, v úmyslu mítí (s inf.); — auf S. et. haben zřitel n-ní obraceti ke komu n na koho; zamýsleti oo — kym; in diejer — k tomu cili n k tomu komci, s tímto úmyslem; občne — bez úmyslu, bezúmyslně, bezdekv. mimodék, mimovělně; e-c běje — bei et. haben zle obmýsleti. zlý úmysl mítí píčem; nedobrým úmyslem cinití co; hleděti úskoku n obmyslu píčem: f-c — creiden úmyslu dojítí, úmysl měvěsti, pro-nokonatí; j-e — iši ibm feblacitvaden jeho úmysl na zmar splynul n se nezdaril a se zhatil; binter freundichem Wejen j-e bějen — en verbergen

ab-fichten]

— 63 —

[ab-fonderlich]

lieenou přivětivostí zastírati nekalé úmysly
n úskoky; očne běje ~ nie (zleho) neobměsleje;
f-e ~ auf et. vistcut miriti nač, směrovali n ce-
kiti k čemu; obráti ti zřetel, -ni k čemu; man fühlt
die ~ und man wird verſtummt záměr jde na
jevo a budí rozruzelost: es ist die ~ deſ Ges-
jeſes zákon k tomu směruje a se nese; Prv.
e-e que ~ macht e-e běje That nicht z dobrého
záměru nevzniká špatný cin; ~ ist die Zěele
der That záměr jest duši činu. 2. adv. ~ in-
auft (a. gen.) co do čeho, hledě -ice n přihli-
zeje k čemu; mspr. ohledem nač, vz- k čemu, co
n pokud se týče (čeho); in ~ feiner vzhledem
k němu, co n pokud se jeho týče; in aller ~
v každé příčine. mspr. v každém ohledu.
3. (n. pu-co) muska; ast. průzor, průhled, pro-
hleditko, dioptrt.

ab-fichten (22.) % C₁₃ odl. — abſichen.

ab-fichtlich (22.) I. a D₂.₃ (zúmyslný,
schváni, umíněný; ~er Werd zůmyslná, ~
úkladná vražda. — II. adv. (zůmyslně,
z úmysla, schválně, naschvál; ich habe es nicht
gemacht neučinil jsem toho schválně, fudě-
lal jsem to nerad. — III. s Absichtlichkeit f
E₁₈ (zůmyshost, schválnost, záměrnost,
umíněnost, zůmyshost; advt. mit Absichtlichkeit
= abſichtlich II.

ab-ficht(s)los (22.) a D₂.₃ bezúmyslný,
lozdečný, náhodný, nahodilý.

ab-fickern (22.) ‰n (in) C₁₂ odl. sáknouti,
prosakovati.

ab-fieben (22.) C₁₂ odl. I. %a prosivati,
pod-, na ſiřici n ſeſet přeháníti, sitovati, (pro)-
třibiti, cíditi (cičić). — II. % A- n E₇ bez pl.
podsev.

ab-fiedeln (22.) ‰ C₁₂ odl. fich ~ od-
stěhovati se, presidliti se.

ab-fieden (22.) %a B₂ odl. 1. (uvařiti, o-, do
varu přivěsti. 2 kuch. ſiijd) ~ maso navariti
(k špikováný; 1ěkár. odvařiti (co); odvar z čeho při-
praviti; ⊕ soliv. vyloužiti.

abſtilieren (~-t.) [lt.] ‰n (in) odskákati, od-
skočiti.

ab-jüngen (22.) B₁ odl. I. 1. %a cin ſied ~
píseň (n) zpívati, do-; die Ztunden ~ volati n
ohlasovati hodiny zpívavým hlasem. 2. ~
e-e Zdut ~ dluh (si) odzpívati. — II. ‰ fich ~
zpívati se. — III. % A- n E₇ bez pl., Ab-
ſingung f E₁₈ těj zpěv.

ab-finken (22.) B₃ odl. I. %n (in) klesnouti,
spadnouti, pohroužiti se. ponoriti se. — II. %a
hor. hloubiti; miyn. vkopati. — III. % A9.-n
fung f E₁₈ @ hor.

ab-jünig (22.) a D₂.₃ nesmyslný.

ab-fintern (22.) ‰n (in) C₁₂ odl. = abſtern.

Absinthish (22.) [lt.] m E₃ 1. bot. Artemisia ab-
sinthium pelyněk pravý. 2. absint(h) (hijovina)

Absinthish... (22.) ~wcin m peluňkové vino,
pelunčák.

Absiſs ⊕ (22.) [řec.] f neskl. stav. = Absiſs.

Ab-fis (22.) m E₃ sesednuti).

ab-fiſen (22.) C₃ odl. I. ‰n (in) 1. von F-m
(weit) ~ sedeti opodál koho n daleko od koho.
2. ~ (n) sednouti (si), posaditi se, u-se. 3. (von
dem Přerde) ~ s konš sesednouti n sestoupiti n
seskočiti n slézti; von dem Waach ~ z (polvozu

nystoupiti. s vozu se-; mylčtzi, s vozu s-. — II. %a
I. prov. f-e ſonderung ~ přijiti ke své pohledávce
uzívaje majetku dlužníkova. 2. f-e Zdutčkeit ~
vychoditi skolu; ſiin ſabre ~ odseděti (si)
pět roků; e-e Zdut ~ dluh odseděti; f-e geit ~
trest si odseděti n odbyti.

ab-focken p prov. (22.) ‰n (in) C₁₂ odl. (od)
táhuonti, (od)ti, odjejiti.

ab-focken, ab-foggen ⊕ (22.) ‰n (in) C₁₂
odl. sol okapati.

ab-fichten (22.) ‰n C₁₂ odl. 1. ⊕ hon. die
Ztelle ~ lanp opotřehovati. 2. ~ abgjelschc Zhtube
strevice bez podesvut n s roztrhanými pode-
švy.

ab-folden (22.) %a C₁₃ odl. zaplatiti.

abjoutut (~-t.) [lt.] I. a D₂.₃ absolutní.
1. (opak relativ) (na) prostý, pouhý, prostovzatý;
samoosobný, ~ odsobný, nevztazitý; gen. ~ čs
Geitwert sloves bez doplníku; ~ čes δúmwort
samostatná náměstka; ~ c Waßheit pouhá n
čistá n nesporná pravda; ~ c linnějšíte holá
n čírá nemožnost; ~ c Gabien čísla prostá.

2. bezvýminecný, nepodmíněný, nevazaný;
neprostřední, pouhozunomý, -myslný. 3. ne-
obmezený, svrchovaný; ~ er ſtěni král samo-
vládný; (opak couſtitucionell) ~ c Maſch moc svr-
chovaná n neobmezená. 4. samostatný, ne-
odvislý, svémocný. 5. ſys. ~ cě ob absolutný
výška (nač mořem); ~ c Ztimmunmehrbeit absolutní
n nady oloviční vet-ina hlasá. — II. s A-c n E₂₁
absolutnost†, nepodmíněnost, bytost absolut-
ní nepodmíněná. Absolut-heit (1.-2.) f
E₁₈ bez pl. 1. absolutnost†. 2. dokonalost.

Absolution (~-t.) f E₁₈ odpustění hříchů,
rozhrěsení, odpustky, propuštení z viny.
Absolutionš... (~-u...) ~ bulle f bulla ab-
soluční.
Absolutismus (~-u...) [lt.] m E₁₄ absolut-
tismus†, vláda neobmezená.
Absolutiſch (~-u...) a D₂.₃ absolutisti-
cký†.
Absolutorium (~-u...) [lt.] n E₁₃ abso-
lutorium†: 1. vysvědčení škol. n o platném vybytí vysokých škol. 2. ~ čes Bor-
mundeš účetní propuštení poručníka. 3. cirk.
list odpustkový. 4. ohch. prov J. vyprostění
z účtů.
Absolviieren (~-u...) [lt.] %a C₁₂ 1. sprostiti
koho čeho, ſbaviti koho čeho, VY- zářen; če it přiš-
těs če daran není na tom níže zvláštilho. 4. zem.
adv. zvláště hlavně, zejména, predešvím;
inschemem mud ~ vůbec a zvlášte. 5. † f (22.) a
odloučený. adv. -ě, oddelený, adv. -ě; pro
sebe. poružnu. 6. = abječerar. — H. s Ab-
ſonderl.heit f E₁₈ zvláštnost, podivnost.

absolviieren (~-u...) [lt.] %a C₁₂ 1. sprostiti
koho čeho, ſbaviti koho čeho, VY- zářen z čeho; prov.
plášiti beztrestným n za nevinna, propustiti
z viny n z obžaloby, sprostiti viny viny 2. (i-e
Ztinden) ~ absolvovati†, studie skončiti, vy-
studovati.

ab-fonderbar (22.) a D₂.₃ oddělený,
odluč(itel)ňý.

ab-fonderlich (22.) D₂.₃, I. a. adv. 1. zvláš-
ní. samostatný, o sobě. 2. zvláštní. podivný;
inský, nápadný. 3. řídik. zářen; če it přiš-
těs če daran není na tom níže zvláštilho. 4. zem.
adv. zvláště hlavně, zejména, predešvím;
inschemem mud ~ vůbec a zvlášte. 5. † f (22.) a
odloučený. adv. -ě, oddelený, adv. -ě; pro
sebe. poružnu. 6. = abječerar. — H. s Ab-
ſonderl.heit f E₁₈ zvláštnost, podivnost.

ab-fonderu]

— 61 —

[ab-spielen]

ab-fonderu (²²½) C₁₂ odl. I. %a 1. (et. von et.) oddělití, odloučití, odlí-iti (os od čošn). fys. (o)samotití, isolovatí. 2. fysiol. Valle ²c ~ žluť vyměsovatí v vylkovati. 3. fios. abstrahovatí, tvoriti abstrakeet » pojmy odtažité; abgesonderte Beitriffe pojmy abstraktní a odtažité. — III. % sich ~ oddělití se n. odloučiti se n. odlišiti se; sich von der Welt ~ odloučiti se od světa. odrči se světa. — III. % M.-n E. bez pl., Abſond(c)rung f E₁₈ odluka, výměsek, mm. vnitřní sloh n. tvar mineráti.

Ab-fonderungs-... (²²½..) ~ dräſſe fysiol. žláza odměsovatí n. sná vyměniſici; ~ flächen fpl. 伯 plochy oddělené rozsudlinné; ~ form v vy- měsený tvar; ~ gestalt f 伯 vyměsený roz- sedlinný tvar; ~ graben m příkop oddělo- vaci; ~ organe npl. odměsovadla, vy-, ústroje odměsovací; ~ recht n. 1. polit. právo odrhrnouti se; 2. práv. ~ reedt bei e-m bläutliche pravo na odde- leni v pozůstalost; ~ ſaſt f bot. výměsná štáva n. míza; ~ ſtoſſe mpl. fys.-odl. výměty, výměsky, od- hmoty n. látky vyměnen; ~ ſtrich m gram čárka n. znamení rozdělovači(-); ~ ſiſkem n (ſir (Scianamme) samovazebná soustava. system ſ samova- zebný; ~ thätigkeit f path. činnost odměsovací, vy-; odměsovaní, vy-; ~ vermögen n. fios. mo- hutnost n. schopnost abstrahovací. n. -ti; ~ jichen n. 1. znaménko n. čárka (rozdělovači), ~ ³ rozdělovka; 2. les. oddělující znamení, skratka, znamenák.

ab-fonniq. ³ (²²½) a D₂·₃ odslunň, nejsouci na výslun, stinný, ve stinst jsouci.

absorbieren (²²½) %a C₁₂ odl. pohlcovari p. pohltiti, vssávati, vlykati, řáviti, vy-; ~ de Gefäſſe (im Sperre) = Vumpſacijſe.

ab-forgen ³ (²²½) %r C₁₂ odl. sich ~ usta- rati se, starostmi se utrápiti.

Absorption (²²½..) [lt.] f E₁₈ pohlcování, vssávání, absorpce.

Absorptions-... (²²½..) ~ fähißkeit f ~ traſſt f, ~ vermögen n schopnost pohlcovari, sila pohlcovari, ssavost., vlykovast., hltavost., pohltnost, výtravnost; ~ thätigkeit f pohlcování.

ab-spalten (²²½) C₁₃ odl. (p. p. v spalten) I. %a odštipati, odkläti. — II. %a (in) odštip- nouti se, odletěti (pri štipáně, odpuknouti, odprasknouti). — III. % Abspaltung (²²½) f E₁₈.

ab-ſpanen 伯 (²²½ ~ %a C₁₂ odl. odštipnouti; P 3-m e-c ~ devéce prebrati komu.

ab-ſpänen ³ prov. (²²½) C₁₂ odl. I. %a (dat.) odkojiti; (dne, teles) odstaviti. — II. % M.-n E. bez pl., Abſpänung f E₁₈ odstav.

ab-ſpänling (²²½) m E₆ hoſp. odstávče (od- stavené teles).

ab-ſpannen (²²½) I. %a 1. popustiti, po- voliti, obleviti, po-; e-e ſeder ~ péro popustiti n. povoliti; den Hahn (an e-m Denuergewenke) ~ (kohoutek rušico) na odé koho spustiti; hud. e-e Zaite ~ strunu popoliti n. popustiti; 伯 par. str. den Tampf ~ uvolniti páru, zmenšiti tlak páry rozpináním; fig. oslabiti, vysiliti, zmalátiti; ~ De Mittel prostredky zánět umírniſicí. 2. die Fierde vom Wagen ~, den Wagen ~ koně (z vor) vypřáhnuti. 3 na pidé (my) mériti. 4. pře- mluviti, svěsti, od-, odvrátiti koho od koho od n

čoš; odčiziti (koho komu n čim). — II. abge- spannt a cehabľ, chabý, cehsáblý, slab, umdlený, mldý; abgespanner Bienjo zmalatn- lec, ochablec. — III. % M.-n E. bez pl., Ab- ſpannung f E₁₈.

ab-spännig, ab-spänſtig ³ (²²½) a D₂·₃ = abſpenſig.

ab-ſparen (²²½) %a (C₁₂ odl. = abdarben.

ab-ſpazieren (²²½) %a (C₁₂ odl. et. ~ pro- chazeti se po čem).

ab-peſſen (²²½) C₁₄ odl. I. %a 1. S. mit et. ~ (na)krmiti koho čim, 2 fig. mut teeren Worten ~ krmiti prázdnoulžici n sliby; dávati, ale nevyndavati; dávati skrze sklo med lžati ko.oo; mazati med okolo úst komu; S. mit teeren Poffnungen ~ voditi za nos koho; S. faq ~ zkrátka odbyti koho, (c-n Mängiger) mit e-r feinen Zunme ~ odbyti věſtele nepatrnou splátkou; der Baud jafst jich nicht mit Worten ~ hadově brěno nemá uší n neslyši; hlad se slovy neutiš. 3. 伯 et. ~ snísti, vyjisti co. — II. %a (ß) do- jisti, na- se; vstáti od stola; abgiperset haben býti po jídle.

ab-ſpenſtig (²²½) a D₂·₃ ~ maſen odvrát-iti, svěsti, přemluvití, odčiziti; Averheer ~ maſen dělníky premlouvati n odváděti n od- lákati; S-m ~ werden odvrátiti se, odstou- piti, odpadnouti od koho, opustiti koho.

Ab-ſperre-... (²²½) ~ beſehl m rozkaz uzavřiti (ulicí atd.); ~ hahn m 伯 stro. uzavíraci n závěrný kohout; ~ klappe f 伯 1. uzavíraci n závěrná zámyčka n záklopka n uzavíraci ventil; 2. par str. připouštěcí záklopka n ventil (na proměnáli plněno); ~ schranken m les. zahrázka; ~ thjuſ f hor. závorné n větrní dvěre; ~ ventil n 伯 = ~ klappe (v Abiperrung-...).

ab-ſperren (²²½) C₁₂ odl. I. %a 1 (e-e Ztraſſe ~) přepažiti, zahraditi, uzavřiti, zatarasiti (ulicí); ~ S-m den Weg ~ cestu zameziti zatarasiti n za- stoupiti komu; do cesty vstoupiti komu; e-n Pachin ~ pristav uzavřiti. se- n obkličiti n blokovati; das Wasser ~ uhraditi vodu. 2. zadržeti, za- raziti, zastaviti; stoj. den Dampf ~ páru uzav- řiti; e-e Beweckung ~ pohyb zaraziti. — II. %, jich von der Welt ~ od světa se odloučiti; světa se vzdáli. — III. % Abſperrung f E₁₈ uzavirka, 伯 stroj, záraz, závér, (u)zá- věrka, uzavření.

Ab-ſperrungs-... (²²½..) ~ apparat m telegr. přístroj uzavíraci; ~ ſiſtena n obch. system ſ zákazový n soustava uzavření n zamezo- vaci a prehrazovaci (v Abiperr...).

ab-ſpiegeln (²²½) C₁₂ odl. I. %a, %n (jich ~) odrážeti co (ηr se); zreadliti (ηr se); der Flüjo ſpiegelt die Weiten ab oblaky obrázeji se a zr- cadli se v rece. — II. % Abſpiegelung f E₁₈ odraz, odlesk.

ab-ſpielen (²²½) C₁₂ odl. I. %a 1. hud. cin ſied (an) der Drgel ~ piseh (na varhanči) odehrá(v)ati, n (se)hráti; vom Blatte ~ hráti s listu; e-e ſelle ~ úlohu hráti. 2 ~ S-m et. ~ vyhráti co n kom, obehráti koho oč; e-e ſchuld ~ obehráti (si) dluh (thou zapravił). 3. dohráti; fig. 伯 skon- čiti, dokonati. 4. ohráti (thou opotiebovat). 5. hra kučen e-n Baſl (von der Baude) ~ kuli od boku odehráti n odstréiti. — II. %a (ß) dohráti. —

ab-spillen

65

[ab-stammen]

III. vſich ~ die Ţene ipieth ſib ab vyjev se
odehráva; fig. vyvijeti se.

ab-spillen (v2-v) vₐ C₁₂ odl. = abmagern.

ab-spindeln ~ (v2-v) vₐ C₁₂ odl. sníti se
vřetena.

ab-spinnen (v2-v) vₐ B₁ odl. 1. die Welle
vom Roden ~, den Roden ~ Vīnu s pietſke dopřiſti,
u-, vy-; p bez obj. er will ~ chee se polepſti.
2. fig. ein Mārden ~ pohádku zapřadati, u-
et. ~ sosnovati, naylčnouti co.

ab-spigen (v2-v) C₁₄ odl. I. vₐ 1. spícky n
vreholu hrotu zbaviti, hrot sržnouti n otu-
piti. 2. zašíčariti, zahrotiti, (do spícky) ofe-
zati. (na konci) zaostriti; e-n Bléuſtijt ~ tužku
orezati. — II. % Abſpitzung f E₁₈ otupeni
(hrotu). -ost.

Ab-spliche ⊕ (v2-v) f, Ab-spiffe (v2-v) f
E₂₂ gud odzílek.

ab-spittern (v2-v) C₁₂ odl. I. vₐ odstípati,
odloupati, odčulipiti. — II. vₐ (jn) odlupovati
se p -oupnouti so. odpřyškati

ab-spötteln (v2-v) vₐ C₁₂ odl. λ ~ posunivati
se komu, úsměřky sj. tropiti ~ koho.

Ab-spřache ~ (v2-v) f E₂₂ = Abrede.

ab-sprechen (v2-v) B₁ odl. I. vₐ 1. N-m et.
upřati p-řiti, odpirati, odřici komu čeho co ne;
práv. odsouditi koho čeho, odreknouti co komu (opak
příknouti; J-m i-e Herderung ~ pohlédávku
odsouditi n odepriti (soudně) komu; uznati, ze
pohlédávka neprisluší komu; J-m das Leben ~
(o vinniku) odsouditi na smrt n hrdla n života;
(o nemocném) sustiti o kom. naději sustiti o životě
čím, neukládati dlouho komu, rozpakovati se
nad životem čím, netušiti komu; mspr. pochy-
bovati o kom; J-m sein Recht ~ právo upřati
komu; fig. J-m Heimung ~ zbaviti (vši) naděje
koho, (všecku) naději odníti komu; man fann
ihm Talent nicht ~ nelze mu upřiti nadání. (on)
jevi nepopíratelné nadání. 2. et. ~ mluviti
o čem; die abgepredenen Punfte odstavce, o nichž
se mluvilo; odstavce probrané. 3. ujednati,
s, smluviti co, dohodnouti se, dorozuměti
se oč s kym. 4. = abtenen. — II. vₐ (b) 1. über
ct. ~ rozhodnouti co o čem, rozsouditvi ~, vyslo-
viti se n vyjádřiti se o čem; über alles ~ (se
zálibou) o všem (chtiti) rozhodovati n o všem
rozumovati. 2. domluviti, ustati v řeci. 3. †
e-m Vrrthum ~ zanechati n zříči se bludu. —
III. -d a rozhodujici. -ný.

Ab-precher (v2-v) m E₆, ~ in f E₁₉ roz-
hodce, -či (f ~ -kyně). zejm. přih. rozumář,
mudrlant (chtici ve všem tohodovatvi).

Ab-precheriſch (v2-v) f E₁₈ záliba v rozhodo-
vání (o všem), rozumársći, mudrlantsći.

ab-spřecheriſch (v2-v) a D₂₇, rozhodující,
-ný, rozumářsky.

ab-spreizen ⊕ (v2-v) vₐ C₁₄ odl. = abſteißen
I. 1.; e-e Feder ~ zprüche povoliti.

ab-sprengen (v2-v) C₁₂ odl. I. vₐ 1. odraziti,
u-; das Schloß von der Dihr ~ zámek ode dveři
utřhnouti n se dveři strhnouti. 2. vyhoditi
do povětři, rozhoditi, roztrhnouti: e-e Ţaite
vont der Geige ~ strunu na housiſoh přehörtu.
3. voj. e-e Truppenabtheilung ~ odáň (vojska) roz-
prášiti a od hlavního vojska odděliti. 4. Blne-
men ne. ~ květiny (po)kropiti; (co jozdeh dem Pferde

ein Aujeißen ~ tryskem podkovu koňovu ura-
ziti. 5. ⊕ hon, ein Behrledt ~ vrtné díry odstre-
liti a odpáliti. — II. vₐ (jn) odeválati, úprkem
odjeti.

ab-spriſen (v2-v) vₐ (jn) B₁ odl. = abſtam-
men.

ab-springen (v2-v) B₁ odl. I. vₐ (jn) 1. vom
Pferde ne. ~ s konč (so)skočiti. 2. odpukati,
odpřyškati, odpřasknouti. 3. odskočiti, u-
odraziti se. 4. ſig. von e-r Partei ~ odpad-
nouti, odstoupiti od stranx, opustiti stranu; von
e-m Abememment ne. ~ odvolati proplatne; die
Zaite ist abgeprungen struna praskla; er priznt
immer gleich wieder ab v niem nevytrvá n neni
stálý; vom Borhabeu ~ upustiti od záměrn; von
e-r čirat ~ od šňatku upustiti; von e-m Thema ~
od thematu se odchylovati. 5. gegen et. ~ od-
rážeti se, lišiti se od čeho; vynikati vědčeho. —
II. vₐ sich ~ uskákati se.

ab-spriſen (v2-v) C₁₄ odl. I. vₐ (jn) 1. od-
striknouti, u- odtrysknouti, u-. 2. ſig. vyjíti
si, f vyraziti si kam. — II. vₐ odstriknouti,
u- odchrestnouti, ukropiti čeho.

Ab-proſſs ~ (v2-v) m D₁ = Abpriſſing.

ab-proſſen (v2-v) vₐ (jn) C₁₄ odl. = abſtam-
men.

Ab-proſſsing (v2-v) m E₁ potomek, den
(hodiny).

Ab-spřuch (v2) m D₁₁ odepření, odreknuti,
odsudek.

ab-spručeln (v2-v) vₐ C₁₂ odl. = abquerlen.

Ab-sp्रung (v2-v) m D₁₁, 1. a odskok, se-
odskakování, u- odskočení, u-se-, odraz; o(d)
prysk; h (co odskačuje, se odlupuje atd.) odlupek, o(d-
prysk; lov úskok; †f-f- nechmen (= e-n Au-
lanj nechmen) rozběhnouti se. 2. změna (of-
něm atd.), odtoupení, odpadnutí. 3. odchylka,
~ výboč ~ Abstecher o Abreije); ~ von e-m
Thema odchylka od thematu ~ von e-m Borja-
upuštěni o záměru. 4. rozdil, protiva, kon-
trast. 5. les. odlomek. 6. ~ e-s Jěliene výstupek
skáły.

Ab-spriungs... (v2-v) ~ stelle f odskočiště;
-winkel m ühel odrazu.

ab-spülen ⊕ vₐ (v2-v) C₁₂ odl. odsoukati.

ab-ſpülen (v2-v) I. vₐ C₁₂ 1. opláchnouti, oplá-
nouti, vy-, umýti, o- (vₐ C₁₂, vymáchati, vyprati,
vkykaliti; Wäſche ~ prádło (my)máchati; ſib (dat.)
bie Hände ~ ruce si opláchnouti, umýti; fig. F ~ die Leber ~ hrdlo si propláchnouti,
s- 2. opláchnouti, s-, smýti (co s čeho), vymá-
chati, vyprati (co s čeho) ~ die Křiſten ~ pobřeži
splachovati n odplaviti. — II. % A ~ n E₇,
bez pl., Abpüſung f E₁₈.

Ab-spüler ⊕ (v2-v) E₆, ~ in E₁₉ soukač,
(f -ka), sesukovać (f -ka).

Ab-spülitdicht (v2-v) n E₃ splášky, pomyje.

ab-spüren (v2-v) vₐ C₁₂ odl. das Wild ~ sto-
povati zvéř.

ab-stählen (v2-v) vₐ C₁₂ odl. = stäßen.

ab-stamm ~ (v2-v) m D₁₁ = Nachkennen-
jaſt.

ab-stammeln (v2-v) vₐ C₁₂ odl. = herstam-
meht.

ab-stammen (v2-v) C₁₂ odl. I. vₐ (jn) 1. po-
cházeti, pochoditi, mítí původ odkud; ~d aus...
původem n rodem n pocházející n rodilý z...

Německo-čky slovník. I. Teutichbemijche Wörterbuch.

9

ab-stämmen

— 66 —

Ab-Jeck...

S. ans e-m Hause ~ lassen odvozovati původ
ši z nějakého rodu. 2. gram. odvozovati
se. — II. ‰ Abstammung f E₁₈ 1. původ,
puchod. rod. kmen. 2. gram odvozování, -ení,
etymologie.

ab-stämmen (²²⁻³) vₐ C₁₂ odl. v abſtěmmen.

Ab-stämmtling (²²⁻³) m E₃ potomek.

Ab-stammungſ... (²²⁻³...) ~ geschrifte f
rce Wěnden dejiny původu člověka; -recht n právo
rodové (podle něhož mohou jen odnove rodu zářečova po
něm deda), -register n seznám rodu n -ový;
-ſaſel f tabule rodová.

ab-stampſen (²²⁻³) vₐ C₁₂ odl. 1. abpěchovati,
n-ſ oddupati, odl. (co odknd). 2. upěchovati,
upuſati. 3. upuſati, vy, z-; dupaje n
pěchuje poſkoditi.

Ab-stand (²²) D₁₁ 1. vzdálenost, od-
lehlost. mezera: ~ vidáli, po-; sern. rozstup.
2. rozdálenost, půtiva, odlišnost, kontrast;
e-n grellen ~ bilden ostre se odlišovati n od-
rážeti. 3. prav vzdáni (se), zřeknuti se čeho,
uſtenuti, uſtupeni od čeho; von et. ~ nehměn
vzdáti se, zřici se čeho, uſtoupiti, upuſti se
od čeho. 4. zůstaveni, poſtup od čeho komu.

Ab-ständer (²²⁻³) m E₄ 1. hosp. domačí zvíře
k práci zneschopnělé, mrcha. 2. les. sous.
prestáły strom.

ab-ständig (²²⁻³) a D₁₃ stáním kažený;
les, o diví přestáły, sousouvý; (co pravě chuti stáním
pozchoły) o pokrann okoráły, oschly, ovětrálý; o ná-
něm převralý, z- vyčichlý; -werden (co odstáti
se, uschnouti; (co pokrmečno okorati, oschlmouti,
ovětrati; (co napřich) vyvětrati, vyčichlmouti.

Ab-stands... (²²⁻³) ~ frist f hluta zřeknutí
se (čeho); ~geld n odstupné, upustné: ~grad m
hud. Stupeni vzdálenosti; ~messer m matb. = černé
messer: ~nahme f prav odstup. odstupeni.
poſt, a šerm. rozstup; ~ſtiffe mpl. mezerní drát-
níky (thřebíky v rámčo); ~jumme f odstupné;
~winkel m astr. úhel odslunni.

ab-stapeln (²²⁻³) C₁₂ odl. I. vₐ (na hromadu)
skládati n složiti. — II. vₐ (in) 1. plav (to lode
odraziti). 2. f odraziti, odstáhnuti, kliditi se.
ab-statten (²²⁻³) vₐ C₁₃ odl. I. vₐ 1. odvésti,
odvezdati, odbyvati; e-n Veridt ~ dáti zprávu
o čem, zpraviti (čo kohu) o čem; čáti dátí (co komu,
na vědomi dáti (co komu), oznániuti, ohlási (co
komu); e-n Beuch - návstevu nečiniti a vykonati
- navsfiviti (čomu) -ANT - díky vzdáti n weie-
niti n poſdekovati (komu); S-m j-n (Wüldemund)
práni predučnosti, hlabopáti (komu); Senquis
svědectvi dáti n vydati, dosvědčiti; e-n
Gruß von S-m ~ pozdrav od koho vyríditi; S-m
die letzte Chre ~ poslední cest prékázati (komu).

2. † (e-e Šduft ~ dan zapraviti n zaplatiti.
3. † e-e Šedtec ~ deru vyhaviti n vybyti n
vyveniti (obv. anſtatten). — II. S. M.-n E. bez pl.
Abſtattung E₁₈; A- des Tante díkuvztáni,
poſdekování.

Ab-stattungs... (²²⁻³) ~ heilage f listina
o zaplacení; ~ document n listina platebni:
~ſcontro n obch. skontrou odvodu; ~urkunde f
listina odvádeči n platebni n ukazovateli svěd-
čení; ~verrechnung f ütveni odvodu.

Ab-staub (²²) m E₃ bez pl. odiprasky.

ab-stäuben (²²⁻³) C₁₂ odl. I. vₐ oprášiti,
prachu zbaviti, z prachu vycistiti so, prach

vy stíti z čel. — II. ‰ n E. bez pl., Ab-
Zäubung f E₃.

Ab-stäuber (²²⁻³) m E₉ 1. smelák, ˇ opras-
sák, -nik, sprasák; čet. kartáček čet. ~ m.
~in f E₁₈ oprasovač, (f-ka), ometac, (f-ka)
(prachu).

ab-stäuben (²²⁻³) vₐ C₁₂ odl. = stäuben.

Ab-stech... (²²⁻³) ~ eijen n 1. zahr. rýče,
rýpádle; 2. but, průkář; em sochor prorážčci
n prolanovaci; nuz v zelezo ke sláženi ná-
litků; ~graben m zu e-m vauer príkop ku vy-
tknuti tábora; ~grube f, ~herd m (e-š Zmait-
sien) výpustné hnízdo, přijamka výpustna
fa šachтовé pěcu; ~messer n 1. odrezávaci atd. nuz;
2. ~ eijen; ~pſlug m hosp. pluh k vyoráváni
drnu; ~rohr n přv. roura k vyeoulení, pochva;
~ſchauſel f (gum Teviſto) Zerijauſet; ~pa-
ten m 8 met rýče; ~lachel m štěv sochor pro-
razeci n prolanovaci, tyče spousteei, bodec
prorážčci.

ab-stěčen (²²⁻³) B₄ odl. I. vₐ 1. odpíchati,
s- nábołati, s- (mčenčo) skladnuti, s- skláti,
rčen w odrýti u-; Paseń ~ drmu u wřpatí u na-
(na)kráži; (j-n (čačer) von dem Píerre ~ sou
pěru s končě straziti v skláti; student, raniti tak,
že jest mensura ukončěna; fig. 3. ~ zvítěziti
nad kym, překonati kohu; Hen ~ Garben ~ seno
s snopy połtkaču skladati. 2. (ein Lager) täč
vytknouti ~r abſteden I. 3.). 3. e-n Teich ~
rybník vypuštiti ~ein ~ vino stáčeti n stáh
nouti. 4. ein Zdwein ~ prasě zapichčen; ein
Subut ~ ku e zarezati; Prv. Augen machen wie ein
abgejedenes Malb vyvalovati n valiti oči; f kou-
kati jako vůl na nová ratac. 5. hra v prahu pre-
biti, za, ~ odl. 6. ein Münster ~ vzor opichati
7. u račnice spoust napmouti (aby si mýšľava ránu ne
strnuti), kohoutek spustiti. S. přav vycouli, coul-
nikem určiti (manožství tekutiny v kotlu n v kádu). 9. 8 sle.
met spousteti. vy- pěc u kov z pěcu; 8 met. e-ll
Zdmelejejen ~ protvákati hnutni pěc, vypustiti
pěc u kov z pěci; den Hedejen ~ vypustin
zelezo tsuroven z vysoké pěci; nor. den Šedi -
názezati a nakržetati raseń; den Zděthl
v Zdělamm ~ vykydati vykliditi, vybrati (Gluch n
mab. — II. vₐ (h) I. gegen et. (mit, von, zu et.)
† jich ~ li-iti ~, odrážeti se od čeho, vy-
nikati vedle čeho: ~e Garben odlišné barvy; de
alte Hnt jicht jidčem gegen das neue Steid ab
starý klobouk němił se n nepěkně se nese
k növým satum. 2. plav. vom Lande ~ od země
odraziti. 3. nad e-m Šrte ~ zabociti, zajiti,
zabrousiti, odraziti, zau-

Ab-stecher (²²⁻³) m E₉ 1. zajiždka, zacházka,
odbočka (od česv); e-ll ~ machen nad... zajeti
si, -iti si n odbočiti od vlastní cesty kame, odraziti
od cesty kame, učiniti záklon(ek) kame, zabrousiti
kam 2 8 souk srážerka.

Ab-sted ... (²²⁻³) ~ eijen n zeležný kolík k vy-
tyčování: ~fähchen n praporek vytyčovací;
~cette f reţez k vytyčování: ~eine f šnara
a provazee k vytyčování: ~linic f stopa
vytovací, vytvčená primka n trat; ~pfaßl m
hul k vytyčování, tyče k oznacem hlavnich
bodu vtycem trat; ~pfaßchen n. ~pſlod m
stav. kolík vytyčovací; ~iab m tyčka (vytv-
tovací), trasirka]; ~ſtange f tve k vytyčo-
vání.

ab-stecken

— 67 —

ab-sterben

ab-stecken (§2.) C₁₂ odl. I. ¼a 1. odepnouti,
roze-, odetknouti (opak za-); daš Haar ~ vlasy-
rozpustiti (vytaženou rchle atd.); cim Tich ~ šátek od-
pendliti; ein Aileid ~ šat skasati n shrnouti.
2. (die Zungen ~) mlnadata odstaviti. 3. vytyciti,
vytknouti, označiti (přimku n trač kohky, tyčem atd.),
(c-e Bahnlinie ~) železnični (rat vytknouti). —
II. % A- n E₇ bez pl., Absteckung f E₁₈.

Ab-stecker (§2.) m E₆ vytykae, vytyčovatel,
označovatel.

Ab-steckungs... (§2...)= Absteck...

ab-stehen (§1.) C₁₁ odl. I. %a (in) 1. státi
dále n opotál n daleko (od čeho); odstávati:
der Tich stěm weit von der Wand ab stul stojí
daleko n odstává od stěny; abgestandene Vret
odkowy n odpeklyk n odpadlý chleb; fig. von
cinanber ~ lisiti se, ruzniti se. 2. a: lov = ab-
baumen; b) odejiti z čišane n z čekané. 3 ven et.
ustoupiti, upustiti od čeho, zanechati, zdávati
v. trici se, od-se čeho; ven j-m Redede ~ zříči se
n ustoupiti (svého) práva; von j-m Verharen
ustoupiti n odchýliti se n přestati od svého
presevdzeti; von j-r Meining ~ od svého mí-
něni (u)pustiti n ustoupiti; von et. nídt ~ wellen
neupouštěti od čeho, lpěti na čem, státi na svém:
~ S-m ~ ostdoupiti, odpadnouti od koho, opu
stiti koho. 4. (stánnm se zkažit) o rostl scháadnouti,
uschnouti, uvadnouti; abgestandener Baum souš:
(o zvifatech) pojítí, scепенěti; o r hach (z)leknotni
zalknouti se; abgestandener Bisch leklá ryba;
(o nápojch) a) ustáti se, zvětrati, vy-, vyčich-
nouti, ztepleti; ~ lassen odraziti; der Wein
idměrdt abgestanden vino chutná zvětrale n jest
zvětralé n vyčichlé; b) ustáti se, mor za-
stáním se vyčistiti; ⊕ (to sadre) zvětráním o(d)-
padávati. 5. prov a) (z lodi) vystoupiti; s konč
se-; b) die Mühlen standen ab mýlny stáły.
II. %a 1. c-e Stunde ~ (vy)státi celon hodinu;
v-r sich ~, sich (dat.) die Weine ~ ustáti se, nohy
si ustáti; stáním se unaviti. 2 postoupiti,
u-, přenechati, přepustiti co komu; (burch kauł ~
tei (od)prodati; prov. j ein Amt ~ ustoupiti z úřadu.
vzdáti se úřadu.

Ab-steher (§2.) E₆ práv ústupce, od-, po-

ab-stehlen (§2.) %a B, odl. J-m et. ~ ukrásti,
pokradmu odniti komu co; okrásti koho oe; wie
vicen hat der Wein das Leben abgestohlen ko-
lika již ukrátilo vino věku!; fig. et. von
J-m ~ pochytit co od koho; pokradmu se na-
ueiti čem ed koho; dem lieben Herrgott die Zei
lenošiti, ukrádati pánu bohu dne; sušiti
zuby na slunci; J-m ein Geheimnis ~ tajem-
stvi vylákati na ksm; J-m Vertrauen die ziskati
si důvěru či, domoci se n zmocniti se dů-
věry či (kradmo).

Ab-stehungs... (§2...)-erklärung f E₁₈ práv
prohlášení úpustné.

ab-steifen (§2.) %a C₁₂ odl. I. 1. (r)podpírati,
podeprěti, roze-, podložiti, za-. 2. (Wäschje
Stärfe ~) prádlo (na)skrobiti. 3. ⊕ tkale po-
prskati, navlhčiti. — II. % A- n E₇ bez pl., Ab-
steifung f E₁₈.

Ab-steige... (§2...) -haus n = -quartier;
-plaß m sestup(né místo); výstiště; -quar-
tier n pobyt, pře-, docasný n zájezdný při-
bytek; tež nocleh; sein -quartier wo nehmen

ubytovati se, usidliti se kdo (na krátký čas!); za-
jiti n zajeti (si) (na pobyt) ke komu.

ab-steigen (§2.) C₁₂ odl. I. %a (jn) sestoupiti
~ čeho, vy- z čeho, sesednouti, slézti; bei J-m-
zastavili se, uhostiti, za, ubytovati se n koho;
zajeti n zajiti (si) ke komu; vom Pjerte ~ s koně
sestoupiti n slezli n seskočiti n sesednouti;
vem Wagen ~ s vozu slézti, vy-; jaſt ~ zvolna
n mírně sestupovati n se skláníti n se sva-
zovati; auf- und stoupati n vzrostupovati
a sestupovati; ~d a sestupný; ~de Verwandte-
chaſſtine pokoleni sestupující, potomci, stvo-
je; der Entleicher stupnice sestupná. — II. %
A- n E₇ bez pl., Absteigung f E₁₈ sestup.

ab-steigern (§2.) C₁₂ odl. I. %a dražiti
sestupne: dražiti, kdo méné podá. — II. %
Absteigerung f E₁₈ dražba sestupná.

ab-steigerungs... (§2...) -weiße Vicitation
dražba sestupná.

ab-steilen (§2.) %a C₁₂ odl. sich ~ srázné
n prikře sestupovati.

ab-steinen (§2.) %a odl. 1. kameny n mezníky vy-
značiti n vymeziti; omeznikovati, -ičiti. 2 hosp.
pole kaměni zbavití.

ab-steinigen (§2.) %a C₁₂ odl. (u)kamenovati.

Ab-stell... (§2...) -hahn ⊕ m stroj. kohout
uzaviraci.

ab-steffen (§2.) C₁₂ odl. I. %a 1. (den
Zmiff von der Wand ~) stolhei ode zdi odstaviti.
2. = abſeßen I. 2. 3. = abſchütten I. ⊕ e-
Maſchine ~ stroj zaraziti. 4. = abſchaffen I. 1. 5. ⊕
= abbestellen. 6. odváděti (k vějsku). 7. lov daš
Nagdženg ~ sundati plachty. — II. %a (b) auf
et. ~ rozhodnouti o čem. — III. % A- n E₇,
Abstellung k I. 6. odvod.

Ab-stefer (§2.) m E₆ 1. rušitel, vyhla-
zovač, potlačovatel. 2. ⊕ zarážec. 3. =
Lagerbier.

ab-stemmen (§2.) %a C₁₂ odl. 1. odporem
(od sebe) zadržeti. 2. les stromy poraziti, po-
rubati. 2. ⊕ oddržabati, u-.

ab-stempeln (§2.) I. %a 1. (o)kolkovati.
2. označiti; cejch, cejchovati; poſt. razítkem
označiti (co!); razítko vyraziti (nač); poſt. abge-
stempelte Briefjmarke známka (s vyraženým)
poſťovním razítkem. 3. ⊕ hor. podepríti vyroboktu
stojkami. — II. % A- n E₇ bez pl., Abstempc-
fung f E₁₈.

ab-steppen (§2.) %a C₁₂ odl. vyšití. pro-, pro-
stepovatí.

Ab-steb... (§2...) -periodef, -zeitf der Baume
doba schnutí.

ab-sterben (§2.) B, odl. I. %a (in) 1. odu-
mírati, p -rítí už o listech); (o údech) (r)mrtvěri,
(r)tuhnouti, (r)dřevěněti; (o stromech) (u)schnouti;
(o r hach) (po)lekati; abgeſterbene Augen strnulé,
strhané oči n zraky; fig. utuchnouti. 2. er iſt
mir abgeſtorben zemřel mi, odemřel, odu- mě
(gem.) n mi; alle Münber starben iſm ab všecky
déti mu pomřely. 3. fig. e-r Sache ~ od-
umříti čemu; e-r Sache abgeſtorben sein byt iřtev
pro co. 5. prov. = ſterben; 6. skoro † (ohne Erben ~)
= ausſterben. — II. % A- E₇ bez pl. 1. smřt,
skonání. 2. odumírání, zmrtvěloſt. das Aš
ohne Erben (caducitas) odůmř; durch A et. hinter-
laſsen odumříti čeho; ⊕ zed A des Kalfs roz-
haſení n zkáza vápna n rozpadnutí na vzdachu.

Ab-sterbling

— 68 —

[ab-stoßen

Ab-sterbling (v2-) m₃ E les. sous, úmr.
abstergieren (v2-) [lt.] n₄ C₁₂ utříti, o-
se-.

Ab-steu-er (v2-) f E₂₂ = Abzugsgeb.

ab-sten-ern (v2-) odl. I. vₚₐ (ein Beet vom Ufer) ~
odrejdovati, odraziti n odlpouti š členem od hříhu.
2. ~ S. = abfinden. 3. fig. ~ S. ~ odbyti.
odmítnouti, odkázati koho; ~ ein Ungliecht ~
nětesti vyvárovati n předějiti n zabrániti. —
II. vₚₐ (b) vyhlábati se čemu. vzdalovati se čeho.

Ab-tich (v2-) m E₂ 1. podle vzoru vyříchané.
o- vzor jehou vypichaný. 2. ~ von Stüffig-
teiten stření (katim). 3. ~ rozdil. spor, od-
neshoda, lišení se, kontrast. 4. ~ am Stragen
výkrojek límce. 5. ⊕ tes zápustka, -ek. met.
výpust n spuštění peci; ~ in der Erde odkop;
~ im Terze odkrojky těsnčene.

Ab-tich=... (v2...) met ~ brustf (⊕ e-š Hüttenfens) výpustka (v hutá peci): ~ graben m stružka spouštěci, korýtko; ~ herd m výpustně hnízdo (v šachtové peci): ~ lineal n ⊕ stev rám ke slávání (tolověných n členových desk; ~ loch n, ~ öffnung f met. výpustn otvor, výpust; ~ spicš m, ~ stange f protykar.

ab-ticheln (v2-) n₄ C₁₂ odl. 3-m et. ~ vy-
šíkovati, ústřpyke ziskatí co na kom.

ab-sticken (v2-) n₄ C₁₂ odl. vyšiti podlé vzoru;
(těž) co na čem.

ab-sticeln f (v2-) vₚₐ (jtu) C₁₂ odl. er jšt
rubig abgeřiefelt odtichl, ztratil se, zmizel, vy-
tratil se (beze slova).

Ab-stieg (v2-) m E₃ sestup, sestoupení s čeho,
vy- z čeho.

ab-sticlen (v2-) n₄ C₁₂ odl. hosp. den šíke ~
jetel stopek zbavovati.

ab-stijlen (v2-) C₁₃ odl. I. n₄ S. von der
Kirtzidait ~ ze statku n ze živnosti vyyvésti. —
II. n₄ Abstiftung f E₁₈.

ab-stißen (v2-) n₄ C₁₂ odl. ein Kind ~ andere odkjtiti n na- po, odstaviti.

Ab-stiiffsungs... (v2...) ~ remuneration f
odstavné.

ab-stimmen (v2-) C₁₂ odl. I. vₚₐ 1. hud (ein Den-
werkeug) ~ popustiti; niženaladiti (nástroj). 2. na-
laditi. 3. S. ~ hlasovati proti komu, přchlasovati,
u- koho. — II. vₚₐ (b) 1. (od)hlasovati, hlas(y)
(odevd)dávati; über et. ~ lassen dáti (od)hla-
sovati o čem), predložiti k (od)hlasování (co);
über S. ~ hlasovati o kom (v ažsi volbě; cě wir
über ibn abgehinnmt werden přijde do (uzší) volby.
2. ~ ohlasovati, od- 3. ~ lisiti se, různiti se
(v mměn)l, nehýti za jedno s kym), býti v rozporu,
nesovnávati se, nesouhlasiti, nesnášeti se
s kym; býti bez souzvuku n bez souladu n bez
ladu a skladu. — III. n₄ A- n E₄ bez pl.,
Abstimmung f E₁₈ (od)hlasování; naumenlidge
A- hlasování dle jmen; fid der Abstimmung
cutbatten zdržeti se n nesúcastniti se hlaso-
vání; nehlasovati; zur Abstimmung bringen
dáti odhlasovati; durch A- genehmigen odhla-
sováním schváliti, odhlasovati (co).

ab-stimmig (v2-) a D₂₃ g nesouhlasný.
jinohlasný, různý.

Ab-stimmungs... (v2...) ~ liſte f, verzzeich
niſ n seznam hlasovací; ~ jettel m listek
hlasovací.

abstinent (v2-) [lt.] a D₂₃ = entstätjam.
Abstinenz (v2-) f E₁₈ zdržení se čeho, zdr-
zelivost.

Abstinenz=... (v2-u...) ~ politik f politika
abstinenční vzdalovací; ~ tag m den ujmy
n zdrželivosti, postní den (n murnším smyšlu).

abstinieren (v2-) [lt.] vₚₐ (b) C₁₂ zdržovati se
ab-stinken p (v2-) vₚₐ (jtu) B₁ a (zejm. nov.) C₁₂
odl. fig. 1. ztratiti se, vy-se, zmizeti, uplách-
nouti, odtíhnouti; er jšt abgeſtiftnt zmizel n vy-
tratil se jako smrad; ani smrad po něm ne-
zustal; ſie ſind einer nach dem anderen abgeſtiftnt
vytrousili se jako smradi; 3. ~ taffen zkrátka
odbyti n odmítnouti koho; košem dáti komu.

2. prov. býti odmítnut, dostati košem.
ab-stippen f (v2-) n₄ C₁₂ odl. den Zeller ~
omáčku z talífe chlebem vytrítí.
ab-stöbern (v2-) n₄ C₁₂ odl. v abſtäuben.

ab-stochern (v2-) C₁₂ odl. ſich (dat.) das
Jahnsleihj ~ kus dáše si udloubati, dáše
si rozdlobati.

ab-stödceln (v2-) vₚₐ C₁₂ odl. 1. (hol) srážeti,
kláti. 2. zahr. rozváděti, hřížiti.
ab-stoden (v2-) C₁₂ odl. I. n₄ 1. = ab-
födceln 2. Vielen = ulmadi nový ul věel.
3. les. poraziti, porubati, vymýtiti. — II. vₚₐ
(jin) = abſaufen. — III. n Abſtofung f E₁₈
porub.

ab-stofungs... (v2...) ~ vertrag m tes
mýtní smlouva.
ab-stollen Θ (v2-) vₚₐ C₁₂ odl. hor Štolo-
váním n štolou hledati a otevřiti, rozvidí
a rozvěděti.

ab-stolpern (v2-) vₚₐ C₁₂ odl. das Pferd
iſt von dem Ţtem abgeteiltert kůň klopynul
o kámen; die Treppe ~ klopýtati se schodu.
ab-stolzieren (v2-) vₚₐ C₁₂ odl. 1. lrdc.
n s hlavou vzhůru odejiti; vyšlapovati si
odkud. 2. anſ= mid ~ vyšlapovati si sem tam;
pre- (kl)del.

ab-stopfen (v2-) n₄ C₁₂ odl. voj das ſeuer ~
pallu zastaviti.

ab-stoppen Θ (v2-) vₚₐ C₁₂ odl. hor Štolo-
váním n štolou hledati a otevřiti, rozvidí
a rozvěděti.

ab-stoppen (v2-) vₚₐ C₁₂ odl. ein Feld ~
pole strniska zbaviti: strinisko na poli zaorati
n sžehnouti n podmítati ata.; (Sبت ~ (ovoc) pa-
berkovati.

Ab-sto- (v2-) m D₁₃ v abſtoſen IV.

Ab-sto=... (v2...) ~ baum m ⊕ kožel. ſpalek,
(o)stěp, postruh; ~ ciſen n ⊕ 1. klenot. želizko
(štiet; 2. porecl. odrážec, odlupovac; 3. cín. že-
lizko vypichovací, od-; nůž n železo ku srá-
žení náliktů; 4. typ. sražedlo; ~ griffel m ⊕
klenot = cijen 1; ~ mčjer n ⊕ kožel. zražák.
máždrovník, řkraňok. muž k srážení mázdry;
~ stange f odrážecí n odstrkovací tyče; ~ ſtof m
mlýn srážka; ~ weich m ⊕ met. chudá kryčná
truska; ~ zange f ⊕ stev. Štípací n odštipovací
klešće na olověné koule; ~ jichen n hud. značka
a znaménko odrážecí.

ab-stoßen (v2-) C₇ odl. I. 1. odrážeti, s-
n- p odraziti, s-, u-, odpuditi, odstrčiti, od-
ſtočnouti, u-, p oddrenouti; (o rohatých zřítači
odtrkati, rohy (instr.) urážeti (co); Œden o Hörner
wen et. ~ rohy čeho (γ) urážeti; (das Genid ~ vaz
sraziti n zlámati komu, doraziti koho; ſich (dat.)
die Haut ~ kůži si odříti, se-; ſich die Hörner ~
a) rohy si uraziti n zurážeti n utrkati; b) rohy

ab-stottern]

— G. —

| ab-streifen

shoditi; c) fig. rohy „roupy ztratiti, skrot-
nouti, usaditi se; er hat sich die Hörner abgestoßen
spadly mu rohy, ztratil roupy; S-m die Hörner -
zatizii mu rohy, vziti tipce komu, usaditi, správničky
skro tito koho; (o voleře) die Milchhäbne ~ cuečky ztráčeti
n shazovati; fig. das Herz ~ srdece rozrývati n
hnížiti; es will mir das Herz ~ div mi to srdece ne-
utrhne; kutečně n-Ball ~ kuli odstrčiti n f od-
šfouchnouti; gran. odsouvati, odvrhovati; plav
in Beet vom Schiffe ~ elun n s člunem od lodi
odraziti. 2. bud odrážeti; abgestoßen odráženě,
staccatoj. 3. ein Maß ~ tele odstaviti n od
sediti; Bienen ~ věely vymetati (vykońt, a med sv-
brati. 4. fig. odpužovati p -diti, zapuditi,
odrazěti: ~ part. praes., a odpudivý, odráž-
livý, nechut budici, antipatickyj. 5. fig. (e-c
Žduul ~) dluh zapraviti. 6. fig. e-e Zunde ~
ušetřiti hodinu. 7. Waren ~ zbōži odbývati.
8. lov. vřaditi. 9. Kožel srážeti (lic, licovati);
slev. atd. useknouti, od-, uraziti; tes. kamen. srá-
ziti branu. — II. v<sub>n</sub> (ju) plav. vom Lande ~ od
země n od břehu odraziti n odstati. —
III. v<sub>r</sub> sich ~ otlociu se, orážeti se, ošfou-
chati se; die Zube haben sich abgestoßen obuv
se (o) rozedrala. — IV. % v. A- n pl. fl., Ab-
ſtoßung f E<sub>15</sub>. 1. tež odbyt zbōži; odraz, odsřk;
hud. odráženi, -á hra, staccatoj. 2. ten Ab-
ſtoßung f fig. zapuzeni, tys. odpuzování:
gram. odsouvání, odsuvka.

ab-stottern ˇ (ˇv-ˇv) ˇv/a C₁₂ odl. (vy)koktati,
od- (vy)breptati, (vy)bleptati, (vy)jektati od,
zajikavě říkati (co).

abstract (v-) [lt.] a D₂₃, 1. odtažitý, enjý,
abstraktní. 2. zahadný, temný, nejasný,
těžko pochopitelný.

Abstract (v-) [lt.] m E₃ táhlo (ve varhanč.)

Abstraction (v-) [lt.] f E₁₈ odtahování,
-ženi, žítost, abstrakce.

Abstractions... (v-...). ~vermögen n od-
tažitost, sila n mohtuност abstrahovaci n
odtahovací, -živá, schopnost abstrahovati.

Abstractum (v-) [lt.] E₂₅ pojem abstraktní
n odtažitý; gram. jmeno odtázité, abstraktumt.

ab-strafen (v-2-) C₁₂ odl. I. v<sub>a</sub> (po)střatiti.
z.- vy-, (po)kárati. vy-. — II. % Abstrafung f
E₁₅ potrestání, trest. kára. pokara.

abstrahierbar (~-L-) [lt.] a D₂₃ odtaž (itel) ný

abstrahieren (~-L-) [lt.] C₁₂ odl. I. v<sub>a</sub> ab-
strahovatij, odtahovati. — II. v<sub>n</sub> (b) 1. = ab-
schen II. 2.; von et. ~ odvráti tati myslniž řetel n
- ní od čeho, nepřihlížeti „něhlělěti k čemu; ct. auš
et. ~ abstrahovati n vziti n bráti co z čeho. 2. ab-
strahovatij, tvořiti pojmy abstraktní r od-
tažité.

Ab-strahl (v-) m E₃ odražený paprslek,
odblesk, ob-, od-.

ab-strahlen (v-2-) C₁₂ odl. I. v<sub>a</sub> odrážeti
(p výsky). — II. v<sub>n</sub> (ju) (to paprschel) odrážeti se,
odbleskovati se. — III. % Abstrahlung f E₁₈
odraz (paprskův), reflexe.

ab-strählen (v-1-) %a C₁₂ odl. (vlasý) sčesati.

Ab-strahlungs-... (v-1...). ~winkel m úhel
odrazu světelného n reflexní.

ab-strempeln f (v-2-) %a C₁₂ odl. jich (dat.)
ct. ~ nohama n rukama zmitaje se sebe shá-
zeti; (nohama) scupati se sebe co (eupším setřásto):

das Kind hat sich abgestrampelt dítě se odkopalo,
S- (skopato se sebe pořinu).

ab-strängen (v-2-) %a C₁₂ odl. prostraňky
n oprati sniti (kom).

ab-strapieren f (v-2-1-) C₁₂ odl. I. %a c-e
Zade- rozedrati, utahati, s-, usmýkati, zhlo-
moziti eo; er hat sich den neuen Red abstrapaziert
f utahal si n zdélal si nový kabát, (on) ten
kabát (pěkně) zvedl. — II. v<sub>r</sub> sich ~ utrmá-
ceti se, utahati se, udři se, ulopotiti se,
umozoliti se, upracovati se, ~ zhlomoziti
se.

Ab-streche... (v-2...) f ~kraft f tys. sila od-
stredivá n j centrifugální.

ab-streben (v-2-) C₁₂ odl. 1. v<sub>n</sub> (b) von et. ~
snažiti se oddáliti od čeho. třhnouti od čeho,
odpirati čemu. 2. ☉ hor. = absteißen I. 1.

ab-strecken (v-2-) %a C₁₂ odl. 1. = abreifen.
2. tež ☉ S-m e- říjejce ~ vytíti v vlípnouti
n dátí políček kom.

Ab-streich (v-) m E₁₃ 1. = -helj. 2. piov
odlady zadáně (dražbou), zadání prací (kon
kursem vyspívající).

Ab-streich... (v-2...). ~bleci n ⊕ stírkové olovo;
~bleitreiben n odhániční stírkového olova;
~cifen n ⊕ = Streicheisen; ~frischen n ⊕ met.
zkovení stirky, oživení olova ze stirky;
~holj n (beim Meinen) 1. šáňka, šáňečka,
~dlo, shonec, stěradlo, shrnovačka; 2. ⊕ stev
stiraci n snímaci pravitko; met. stíradlo; ~li-
neal n = -holj 2.; ~ſſel m ⊕ stev. šěračka,
stiraci n sejimaci lžice; ~maſ n stiraci
míra; ~messer n (an Maſchinen) stirač, škrabák;
tok latek = Doctor 2.; ~řicmen m obtahovací
řemen; ~iinn n met stírkový cin.

ab-streichen (v-1-) C₅ odl. I. %a 1. (o)ťřiti,
u- co z čeho, ošoustati, u- co z čeho. vyhladiti co
/ čeho. 2 obch. Getreide ~, den Scheijel ~ obili (vo
měřen v kořei) šáňěti n srážeti. 3. ~ cin Kind ~
a těti namrskati, vy- n našlektu, n nalupati n
nasekati; auš zmŕskati o sešlehati. 4. lov. daš
šěſd ~ a) protahovati polem, táhnouti pře-
pole (ta kořist, o dravcien); b) pole prohledávati;
(c) přes pole přejiti s noční síti (při chytání skři-
vanů); d) (skřivany) vyháněti a šáňěti. 5. ⊕ kožet.
Aělle ~ kůže (na švěku) protáhnouti; hor. sní-
nati (vrčeny vrstvny snímačkou). — II. v<sub>n</sub> 1. (b) a) an
et. auš und ~ hladiti (sem tam). o látkěch p vlas-
pi proti vlasu; po srsti i proti srsti; b (o rybach) dotřiťi st.
vv. se (vydati jikry). 2. (ju) odletěti, u-; (na zimu
(od)táhnouti; auš dem Rěſte ~ z hnízda vyle-
těti, (to vice ptačěch) -itati; fig. zmizeti, vytratiti
se, upláchnouti, f ufouknouti. — III. ſr. A- n
E₁₃ bei pl. ⊕ stírka.

Ab-streicher (v-2-) m E₃ 1 = Abstreichholj.
2. oškrabec, škrabátko, -adlo, otírka (na obuv).

Ab-streif... (v-2...). ~meiſel m ⊕ beim Walzwein
odvádeči želízko (u válcovací stolice); ~messer n ⊕
kožel = Abstreichmesser.

ab-streifen (v-2-) C₁, odl. I. v<sub>a</sub> 1. odrhnouti,
s-, osmýkati, p ošmejkatí, smítati, svléci.
stáhnouti, (o)dríti, zejm. ⊕ sesmýkati, setřiti.
sčesati p sčisnouti; c-n Haen ~ zajice stáh-
nouti n z káze svléci; ſederu ~ příč dráti v
odrati. se-; die Handschuhe ~ rukavice svléci;
e-e Schlange streift die Haut ab had svléká kůži
v líná; abgestreifte Zdlangenbaut had výlinky n

Ab-streifer]

— 70 —

[ab]surd

svlecky; (c-n Zwei) vštev n listi s všetv osmý-
kati; kane abgestrejte Acten odloučené spisy
2. fig. cf. odložiti (co), zanechati, zhýti se.
zbaviti se. zhostiti se, sprostiti se čho, vy-
maniti se v vyyvéti se čho; fein ranbe
Wejen - drsnosti se zhostiti. - II. v'n (ju) odhociti, za-
adehýliti, u-se, zahnouti se, zajítí (si) (kam); die
Mügel streife seitwärts ab kule sjela straunou.
III. % Abstreckung f E₁₈ smítka co.

Ab-streifer (v2) m E₆ — Abreicher.

ab-streiten (v2) vₐ C₂ odl. 1. 3-m et. ~
a) vyhádati (si) co na kom; b) vysouditi (si) co
na kom. 2. upírati p-řiti co komu; 3-m e-e Zschuld
dluh upírati komu; 3. ~ preprítí n přehadati.
u- koho; id kasse ce mir nict ~ nedám si to
upřiti. v tom se nedám preprítí, nedám si
to vzítí.

Ab-řich (v2) m E₃ 1. otírka, s-, otěrěk.
smětek. 2. (vy)skrnutí, svážka (u ohnoš).
3. ⊕ met. stůrka. 4. puv. j = Abstreich 2. 5. hnd
tah -myččem dołů.

Ab-strich... (v2...) = Abstreichen...

ab-stříčen (v2v) C₁₂ odl. I. v'n 1. e-e Nadel ~
drát doplěsti n vy-; e-e Zschuld ~ dluh (si)
odplěsti. 2. ~ 3-m jein Vermegen ~ majetek
odniti komu; e-m Laude die Außbrü ~ zameziti
dovoz a dopravu (potavnen) do x mě; zabráni
dovozu do zemc: 3-m Wea und Bahn ~ za-
meziti n zastaviti všecky všeude cesty.
II. v'n (b) doplěsti. — III. Abstreckung f E₁.

ab-striege/n (v2-) vₐ C₁₂ odl. odchříhe-
vati, vy-, hřívebelcem n hrbílkem odčesati.
vy- vyciditi.

Ab-strom (v2-) m D₁₁ odtok, odliv.

ab-střömen (v2-) C₁₂ odl. I. v'n (ju) odprou-
diti. proudem odtěći n oplvynouti odvaliti se,
vi fig. (o množství lidu atd); plav. hnán n unášen býtí
proudem. — II. v'n 1. plaviti po vodě (vo)
prouděn všeky). 2. e-n Zdeil děs lſſer ~ čast n kus
břehu spáchmouti n omleti n odnésti.

ab-strosſen ⊕ (v2-) v'n C₁₄ odl. hor. dohý-
vati n rubati (ložiště) sestupné, sestupko-
vati.

abstrudieren (v2-) [lt.] v'n C₁₂ ukrýtí.
uschovati.

abstruš (v2-) a [lt.] D₂, 3 temný, zatěmělý,
nesrozumitelný.

ab-stiſſe/n (v2-) v'n C₁₂ odl. od kouskovati.
roz-, po kousčích (odbírati, roz-.

ab-studieren (v2-) v'n C₁₂ odl. řich - ustudo-
vati se, studiem(i) s'v avaviti.

ab-stuſen (v2-) C₁₂ odl. I. v'n, v'n 1. stupňo-
vati, stupňovité vytvořiti n vyřezati n vy-
strihati ata; Haare ~ vystiřiati schody, nadělati
schodu v vlasech. 2. © hor. wě abſtuffen a) od-
bjěti, odrážeti (zělizkem; h) = abſtroſsen;
tkale a) sestaviti barevné niti dle odštínu;
b) omeziti obrazče od půdy v čárkovanému
papíre. 3. fig. stupňovati, odštíňovati, po-
stupné měnití. — II. % Abſtufung f E₁₈, u
postupěn, mezi-; tkale, postup kontury v čárku
vaněm papíre.

ab-stüpcn (v2-) v'n C₁₂ odl. ohrnouti, s-, od-
chíliti, s-; die Ärmel ~ rukávy shrnouti; den
Zedel vom (Staje ~ vičko (sklenici sklopiti,
sklenici přiklopiti.

ab-stummeln (v2-) v'n C₁₂ odl. 1.8. opalýliti,
ab-stumpſen (v2-) C₁₂ odl. I. v'n a v'n 1. otu-
piti, z(a)-, zbrousiti. (a) houlijt; ♃ die Zäuren ~
hem. kyseliny zobojět niti; v'n řiij ~ otupět.
2. utíti, zkomoliti, obroubiti, osekati; abge-
ſumpfster Regel komolv n zkomolen kuzel; v'n
řiij ~ ztupéti, zkomoliti. 3. fig. die Zinne ~
smysly otupiti n zpitoumiti; řich gegen et. ~ otupěti
k čem un pro co; mal. die řaben ~ barvy přitlumiti. —
II. % E₇ bez pl., Abstumpfung f E₁₈ fig. otu-
pělost.

ab-stürmen (v2-) C₁₂ odl. I. v'n 3-m et. ~
útokem vzítí co n dohýti čho na kom; ztévi
koma co. — II. v'n (ju) vyraziti; (vy) přítiti se
odkud). — III. % řich ~: čes hat řich abgeſtürmt do-
bourilo, vy- se, bouře ustala n stichla.

Ab-sturz 3 (v2) m D₁₁ 1. pád, sřícení (se).
2. sráz, strmina, příkrina.

Ab-sturz 3... (v2...) -kante f hrana n okraj
propasti; ~ řehaßt m ⊕ stav. vod. přepadací
jáma n řachta.

ab-stürzen (v2-) C₁₂ odl. I. v'n 1. sráziti.
svrhnouti, sřititi, shoditi; ein Dünzer keben
náklad uhlí složiti. 2. řich (dat.) den Hals ~
(pádem) zlomiti n sráziti (si) vaz. 3. e-e Zchüffel ~
mſsu odklopiti n odkrýti, pokličku s mýsy sniti. —
II. v'n (ju) 1. sřititi se, skáceti se, skotiti se,
spadnouti, svaliti se. 2. spadati (píkni); steil
~ spádný, sprazný, příkryj, strmý. 3. vyraziti,
vyřítiti se odkud.

ab-stußen (v2-) v'n C₁₄ odl. 1. = abſtumpfen
I. 2. die Haare ~ vlasy ostřihatí; e-m Pferde
den Zdwei ~ ocas konovi zastrihnouti; abge-
ſtupſtes Pferd kurta, -ák, sváb; Bäume ~ strony
(oklestiti; ⊕ kožel. skomoliti, okrojiti, při-
střihnouti na okrajích.

ab-stüßen (v2-) C₁₄ odl. I. v'n = abſtucien
I. 1. — II. A~ n E₇ bez pl., Abſüßung f E₁₈.

ab-stuchen (v2-) C₁₂ odl. I. v'n 1. m-Vhle-
dati co; 3-m Žučie ~ hledati vši komu, všikati
koho; řich (dat.) Žihe ~ hledati si blechy; Ži-
čeeren ~ jahody sbírati; e-m Baume Außen ~
šbirati houšenky se stromu. strom od hou-
senek čistiti; 3-m ſeern ~ fig. pochlebovati,
lichotiti komu. 2. e-e (Regent nad 3-m ~ pro-
hledati n proslíditi n schoditi kraj(in) pá-
traje po kom; pátrati po kom po celém kraji;
ein ſeſt ~ pole prohledati n prostopovati n pro-
slíditi. — II. % A~ n E₇ bez pl., Abſuchung f
E₁₈.

Ab-stud (v2-) [lt.] m E₃ odvar, v'c-, nálev;
kožel. olvar, -árka, svarenina.

ab-studeln (v2-) v'n C₁₂ odl. = abſchmieren
I. 1.

ab-fummieren (v2-) [lt.] v'n C₁₂ odl. sěí-
tati.

ab-stumpfen (v2-) C₁₄ odl. I. v'n a bážiny n mo-
čely vystiřiti n odvodniti. — II. % A~ n E₇
bez pl., Abſumpfung f E₁₈.

abſurd (v2-) [lt.] a D₂, 3 absurdní, nevhodný,
nesmyslný, nemštín, nenáležitý, neprimě-
rený, zložuvýk, podivný, nevkušný, nechutný
nesrovnalý, protimyslný, neuveritelný, ne-
možný, směsný, opačný; ad absurdum jůbren
uvěsti ad absurdum, prevěsti k neshodě n ne-
srovnalosti co, dokázati nesmysl čho; probatio

Absurdität

— 71 —

[ab-thun]

v reductio ad absurdum [ft.] prevedení v pre-
vod k neshodě n nesrovnalosti, dukaz ne-
přímý n opačný n nevhodnosti n opacnosti n
nemožnosti n nemístnosti.

Absurdität (v-ü) [ft.] f E₁₈ nesmyslnost),
nechutnost, nevhodnost, nemístnost.

Ab-ſiſſ... (v-...), ~apparat m prístroj vy-
slazovaci; ~ſeffel m lekar. kotel vyslazovaci;
~methode f vyslazovaci způsob; ~ſaſt f vy-
slazená voda; ~vordinung f prístroj k vysla-
zování; ~wanne f škrobařská vana; ~wasser n
výslaz (šáva ve filtru ze zbytká cukru).

ab-ſüßen (v-...) C₁₄ odl. I. %a (ovsladiti (eo));
fig. osladiti, zpříjemniti, lahodným činiti;
⊕ vyslazovati p -diti; tk. ad. w vymývati;
skr.-b. die Zátlc - škrobnými. — II. % A - n
E₇ bez pl., Absüſung f E₁₈.

Ab-ſüßungs... (v-...) = Absüſiſz...

Abt (§) m D₁₁ opat; Prv. den reichen lassen
z kopýtka si vyhoditi, míti pře; wem der
~ die Würzel gibt, spießen die Wörter když opat
kostky na stůl klade, tedy konvent hráti
bude.

Abt... (v...) ~graf m opat hrabě.

Ab-tafelz... ⊕ (v-...) ~banm m tkdc = Ceng-
baum.

ab-tafeln (v-...) C₁₂ odl. I. %n (b) = abſpeifen
II. — II. %a ⊕ tkale a) skládati; b) navijeti;
c) odměřiti.

ab-täſeln ⊕ (v-...) %a C₁₂ odl. uhl. vydeſtiti,
vytabulovati, opažiti.

ab-taſeln (v-...) I.%a C₁₂ odl. 1. (plav (od') odstojiti, lanovi s lodi sníti. 2 fig. Abgetaſeltes Brauenzimmer stará do autn. škature, zvadlá kráška; er fängt an abſutafeln jde to s ním s kopce, ubývá mu zdrávi n jměni. 3. fig. odhaliti koho n přetvářku č, škrabosku komu strhnouti, do hry nahlednouti komu. — II. % A - n E₇ bez pl., Abtaſetung E₁₈.

ab-ſändeln (v-...) %a C₁₂ odl. 3-m et. ~ vy-
laškovati co na kom.

ab-taunzen (v-...) C₁₄ odl. I. %a 1. (e-n Salzer) ~
valek odtančiti, do- odtančovati 2 roztančovati,
tancem pokaziti (saty obuv ata). 3. 3-m cin Brauen-
zimmer ~ odniti tanecniči komu; den Stram e-r
Brant ~ nevěstě večeň odniti (pri tanci). —
II. %n (jn) odtancovati, tanče vzdáliti se. —
III. %r ſich ~ utancovati se, tancem se
unaviti.

ab-taumeſeln (v-...) v₇ (jn) C₁₂ odl. odvrávorati,
odmotati se, odpotáceti se, odkoláceti se,
potácejse odčahžeti.

Ab-tauch (v-*) D₁₀ w'měna, s-.

ab-tauſchen (v-...) C₁₂ odl. I. %a vyměniti,
s- (eo); 3-m et. ~ vyměniti, s- co kym; šach. vy-
měniti místo kamonů. — II. % Abtauſchung f
E₁₈ w'měna, s-.

Abtei (v-) f E₁₈ opatství; (= Rennenablei)
abatyšství.

Abtei... (v-...) ~kirche f chrám opatský n při
opatství; ~přsiriſch f opatství, prebenda opat-
ská, obročí opatské.

abteilich (v-) a D₂₁₃ opatský, k opatství
patřící.

Ab-teuſ... ⊕ (v-...) hoi ~häuer m hlubíč,
jamař, šachtař; ~maschine f hloubici stroj,
~pumpe f hloubici pumpa n čerpadlo n násos.

ab-teuſen (v-*) C₁₂ odl. I.%a die Dürchen ~ brázely
hloubiti n hlubore orati; ⊕ hor. e-n Schadt ~,
ein Erdbohrlech ~ hloubiti sachtu n zemni vrtnou
díru. — II. % A - n E₇ bez pl., Abteuſung E₁₈.

ab-thau-en (v-...) C₁₂ odl. I. %n (jn) (roz) láti,
(roz) jihnouti, poušeti, rozpoušeti se; das
ſenſter thaut ab okno rozmrzá. — II. %a roz-
hráti, rozpustiti.

Ab-theit (v-) m E₃ částka), (od)díl, po-
věno; (údši nemovitý) statky věnné; ~ e-š dünſen
úděl n důchod pnovmci; cin abgetheiter Pung
údehný kníze.

ab-theilen (v-...) C₁₂ odl. I. %a 1. odděliti,
roz-, rozvrhnouti; Saare ~ vlasy (roz) ulěliti n
rozcesati; in Classen ~ na trídě n po třídách
(roz) úděliti, (roz) úriditi; in 2 o 3 o 4 ... Theile ~
rozpülití, rozřetiti, rozčetvrtiti; voj. in gleide
Ditanen ~ ve stejních vzdálenostech rozos-
staviti. 2. ~ S. ~ odděliti, po koho, vybaviti
koho, dáti n vykázati n vymeriti (po)díl n úděl
komu. — II. mit ſ-n Minderl ~ děu vybaviti n
vvvěniti; děten podíl n věno vykázati. —
III. % 1. A - n E₇ bez pl., Abtheiſung f E₁₈
dečleni, dělba; in Abtheitung bringen odděleni,
roz- (eo). 2. jen Abtheitung f E₁₈ a) oddělení,
oddíl; fig. o (d) bor; b) příhrada, pře-, zátynka.

ab-theilig (v-...) a D₂₁₃ oddílový.

Ab-theiſungs... (v-...) ~arzt m oddílový
lékař; ~colonne f 1. otech. oddělovací sloupec.
2. voj. proud oddílový; ~commandant m ve-
litel oddílu; ~fläche f plocha oddělení; ~gläden
člen oddělovací (a sloupu); ~grenze f mez n hra-
nice oddělení; ~nummer f číslo oddělení;
~rand m les. kraj odděleni; ~rubriſ f oddé-
lovací rubrika; ~schuncſe f les. průsek oddě-
lujić; ~singen n oddílový zpěv; ~kicſe f vy
hloubka oddilová; ~unterricht m vyucování
oddílové n vzájemné (ve školách Bell Lancasterskych);
~voriteher m e-r Schörde přednosta odboru;
~wand f dělici stěna; ~zichen n gram. zná-
ménko n značka dělici n rozdělovací, ~ roz-
delovka.

Ab-thon (v-) m E₃ bot. Asplenium adiantum
nigrum slezinnik černý.

ab-thun (v-) C₁₆ odl. I. %a 1. odstraniti,
odložiti, s-, odniti, s-, odundati, s-, oddělati,
odkliditi, odtáhnuti, s- at.; den Hut ~ (klobouk)
smeknouti n sejmouti; den Mantel ~ pláštsvléci;
ten Fingerrcif ~ pristen (s prstu) stáhnouti n
smeknouti; die Banbe ~ čepec (s hlavy) sundati;
die ~dörilre ~ zástěru sundati n si odvá-
zati; die ~dube ~ střevice (s)zouti, ve střeviči se (vy)-
zouti; fig. die Hand von 3-m ~ opustiti, odřici
Se koho, odepríti (další) pomoci komu, zůstaviti
koho (bez pomocí); die Hand von et. ~ zanechati,
zříči se čeho, upustiti od čeho; die Drndt vom
Heide ~ obili s pole svážeti n sklízeti; das
abgethane Feld pole po sklizni n po žni; an
e-r Schade et. ~ věc ubrati n odniti co; věc zmen-
šiti oč. 2. odstraniti, odkliditi, vykořeniti,
zrušiti, w hladiti, za-; e-e Gemeinheit ~ zvyku
zanechati, zvýk překonati; den Unterřiched ~
rozdíl vyrovnati; der Unterřichied wurde abgethan
rozdíl bhl vyrovnán n zanikl n se ztratil;
durch Trioten ~ odpiti, za-. 3. usmrtiti, spro-

ab-thüren]

— 72 —

voditi se světa, f. odpřaviti na onen svét koho, odzípavati komu; dědervich ~ dřábež zařezati; e-It
Mějšetbäher ~ zlořinec pravitavi, od-; (vo všechci)
nížiti. přivěsti do hrobu koho, podři do zdravi komu. 4. (ein (yějchaiti) ~ zatěžitost ukonečiti, ku
konci dovésti, odbyti, urovnati, projednati,
uspořádati. urovnati, vyřídati; es ist abgethan
(jer po všem a konec a hotovo; e-c drage ~
otážku zodpověděti n. projednati n. odbyti;
e-n Streit ~ spor odkliditi, u- n. urovnati; e-c
Zduld ~, e-e Rednung ~ dluh n. účet zapraviti
n vyrovnati; damit üt's neob nicht abgethan tím
to jestě není odbyto; práz. die Verlaffenchaft ~
požustalost projednati n. odbyti; (to čečníku) er
thut ab und an zacíná vždy znova (mluviti).
mvlú nekonečne; e-e abgetbane Žade von nenem
verbringen ohrivati staré zeli (fig.); Prov. ist'g
abgethan, ist jeder ein guter Mathomant nejsněze
rokoben o tom, co již minulo: po účinku
snadno raditi. 5. obah odbývati. prodávati
(boží). 6. ☞ hor. e-It Zdulys ~ odpáliti, vy-střelnou
díru n. náboj. — II. v. ♃ jich von H-m ~ opu-
titi, zanechati, zříci se koho, odtrhnouti se.
odpachnouti, odstoupiti od kohu; ♃ jich e-r Žade ~
zanechati n. vzdati se n. zříci se, od- se. zbaviti
se, sprostiti se. zbyti se e-šo; jich des lesten
Běſíces ~ posledního (majetku) se zbaviti
o posledni (majetke) se připraviti. — III. % Ab
thunung f E₁₈ prav. (der Verlaffenidat) pro-
jednáni, -vka: (= Hinrichtung) poprava.

ab-thüren ☞ (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. miyn. (Mühlen-
flügel ~) Vypřítíři křálla na perutě (větrčno kohu).

ab-tieſen ☞ (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. vyhloubiti.

ab-tilgen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. = tilgen.

Abtín (v₂⁻) f E₁₉, 1. prov. = Abtijjin. 2. druhá
manželka protestantského opata.

ab-tippen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. = abſteden I. G.

ab-tischen ☞ (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. = abteden
I. 1.

Abtiffinu (v₂⁻) f E₁₉, abatyše, ☞ opatkyně.

äbtlich (v₂⁻) D₂·₃ a, adv. opatsky, adv. -y.
po- äbt.

ab-toben ☞ (v₂⁻) vₐ (h) C₁₂ odl. obv. aus
toben.

ab-tödten (v₂⁻) C₁₃ odl. I. vₐ 1. fig. (u)mrkt-
viti, (u)moriti, (u)tlumiti, ulusiti; das čečulb ~
eit n sмыsy otupiti; akc jeitt řěliž ~ umrtvovati
a přemáhati (své) télo; ein Capital ~ = amer-
tijeren. 2. ☞ chem ochladiti, zamočiti (= ab
ſchien). — II. v. ♃ E₇ bez pl. Abtödtung f.
ab-töſſeln F (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. = abprüſeln.
ab-tönen (v₂⁻) C₁₂ odl. I. vₐ Farren ~ tóny
a odtiny barev sjednotiti n. sladiti n. v sou-
hlas uvěsti; et. ~ žladiti. vy-, na-, odstínio-
vati v barvé, jemne zbarviti. — II. % Ab
tönung f E₁₈.

ab-torkeln F (v₂⁻) vₐ (in) C₁₂ odl. = ab-
tauneln.

ab-toſen (v₂⁻) vₐ (h) C₁₄ odl. 1. doduněti,
dobouriti, dohřeti, dodusati. 2. ☞ odduneti.
odhučeti, odbouiti, oddusati (is dumšin, hukotem
n dusotem se vzdáliti,

Ab-trab ☞ (v₂⁻) m E₇ voj. odřad, odlou-
čený oddil n. voj n. zástupak.

ab-traben (v₂⁻) vₐ (in) C₁₂ odl. odklusati
(klusem odběnhouti n. odejiti); F odraziti, kliditi se.

táhnouti; er mušie ſeer ~ odjechal a odtáhnul
s nepořízenou n s prázdnýma rukama n
f s dlouhým nosem.

Ab-trag (v₂⁻) D₁. 1. odnášení, -esení. od-
klízení. 2. ~ von der Tafet (pl. Abträge) zbytky
jídel n. se stolu. 3. ☞ (e-r Ždulb) zapravení
n vyrovnaní n. zaplavení (tažhu). 4. náhrada,
odškodnění, dostiučinění (na eti a p.); ~ begebren,
~ verlangen žádati za náhradu n (za) dostiuči-
nění; 3-n ~ thum o machen dáti náhradu n
~ dostineinéni komu, nahraditi (komu col, odškod-
niti (koho), dostiučiniti (komu), vyrovnati se s kym.
5. ☞ skoda, poskození, ujma; λ-m ~ thum
nýškoditi komu, poskoditi koho, ublížiti komu.
6. (na dopřeči) per ~ schválním pošem (par exprès).
7. šv. výtežek, výnos. zi-k.

ab-tragen (v₂⁻) Cₐ odl. I. vₐ 1. odnášeti,
n. s- p odnésti. u.- s-; die (Zduljiclu von der)
Tafel ~ se stolu sklízeti; e-e gelichene Žade
wieder ~ vyduljené odvésti. e-n Bauch ~ stavba
strhnouti n. sbourati n. shofiti. roz- n. sho-
diti: e-c Mauer um 2 m ~ zeol o 2 m snižiti;
2 m (se) zdi ubourati; e-n Eršhügel ~ kopek
skopati n (so zeml srovnati). 3. e-c Figur ~ obrazee
nanáseti p-ésti. 4. e-e Žduld ~ dluh uplá-
ceti, s-, vyrovnati n. zapraviti n. zaplatiti;
die Termine richtig ~ správné n. pravidelne splá-
ceti; e-e Neme ~ děchod umorovati n. upláčeti.
O Ant ~ diky vzdáti n. činiti. 5. obnositi,
ochladiti, (no-čením) roztrhati Fzmyciti, zvést;
abgetragene Aelidungsftüde obnošené šatstvo; ab-
getragene Ždube obnošené obuv, p. křámke; fig.
daß habe ich fäuait an den Žeblen abgetragen to
jsem již dávno zapomněl; abgetragen part. p., a
fig. a) o děch undleny, vysileny, sešlý, vetchy;
b) (o myšleučkách. vánp at.) otře pa au, nechutný.
6. prov. švye nichte ~ nie nevynášeti. nevypláceti
se. 7. lov. e-It Zeitbund ~ slídňika odnáseti, za-
(s pravc stony); e-n Rauwvegel ~ dravce nositi n. vy-
čivici ok tovn: e-It Žduveibund ~ ohne e skotského
n barvíre zvrátiti — II. v. ♃ jich ~ 1. (fo stromech
a tořeli vysili se příslušen urodati, 2. nošením čošutě-
meti, sešuntěti; abgetragen part. p., a obnošený, osu-
mělý, sešuntelý. — III. % A~ n E₇ bez pl., Ab-
tragung f E₁₈ os obnáška: vy- ~ an der Tafel
klükl se stolu; A~ e-r Žduld splátka duhuj; A~ e-r
Neme ùmor děchodu; A~ der Habichte ještřáb-
nietvi.

Ab-träger (v₂⁻) m E₈. 1. odnášeč, nosič,
uklíčeč atd. 2. evicitel sokolů n. jestřábuů atd.,
jestrábník.

ab-träglich (v₂⁻) a D₂.₃ prov. J (opak zůträglich)
ujěmný, skodlivos; neprospěšný; e-r Žade ~
jeitt byti na ujmu n. na škodu čeho.

Ab-trags... ☞ (v₂⁻) ~ beden m. cukr. sni-
macka, přemaseci nádoba; ~ böschung f. želea
svah prikopu; ~ brett n ☞ ent. líška, líha,
ližina; ~ köften fpl. náklad na odnesení n. na
odklízení (čeho); ~ schwelle f ☞ hor. výnosný
práh.

ab-trampeln p (v₂⁻) C₁₂ odl. I. vₐ 1. ode-
pati, s-, vy-, odupati. s-, vy-, odupati. s.
vy- (co odkud); den Žduce von den Rüßen ~ snih
s nohou sdupati. 2. ucapati, vy-, ucapati,
vy-, udupati. vy- (co). — II. vₐ (in) odeapati,
dupa o odejiti.

[ab-trampeln]

Ab-treter

— 74 —

[ab-trünnig]

Ab-treter (২১) m E₈ (f.-in E₂) 1. odstupce.
-ující. 2. (- vor der Thür) otěradlo, otírka obuv.
(předě dveřin).

Ab-tretung... (২১...). a Ab-tret... (২১...)
>paragraph m ↑paragraf n odstavec postupovací; -recht n právo odstupu; -schuf m
Ø kočel. - Wallfahnd; práv; -urkunde f postupní, -á listina; -vertrag m postupna smlouva.

Abtrieb (২১) m E₁ 1. les a) mýčení, ˇmytba,
porážení, káčení, poruba, pasečení; myt. pa-
seka, sec. 2. práv. a) (= Einjtausd, Nähерредс) právo vkróčiti v trh, právo retraktní↑ (právo
věc, kterou přibuzní neopávněné prodat a p.); b) užiti práva
retraktního (proti kupci). 3. shánění zvířat s hor-
ekých pastvisk. 4. lov. -des Bären odrážka medvěda.

Ab-trieſen (২১) vₙ (in) B₅ odl. 1. (od)kapati,
u-, (od)krápati, (u)kanouti, (od)crčeti, s-, crkati,
stěkati, (s)řinouti se, osáknouti; fig. F ˇc co
wird et. für ihn ukápne mu něco, dostane se
mu čeho; ˇder Himmel trieſt ab krápe, popr-
chává, mrholí, stířká, (slabě) prši.

Ab-trift (২১) f. E₈ 1. hosp. výhonné n. po-
pasné n pastevné právo. 2. práv. = Abtrieb 2.
3. plav. šour, ústup závětrný, odchylka zá-
větrná, vřochyl. od-

Ab-trifts... (২১...). plav. -winkel m úhel šouru
n odchylky závětrné.

ab-trillerm (২১) C₁₂ odl. I. ¼a hua. (ein ‚ied‘)
písen třylkovati. — II. vₙ (in) vzdálíti se
trylkuje.

ab-trinken (২১) ¼a B₁ odl. 1. et. vom Beder -
den Beder - z čiš (čeho) odpiti, u- 2. ˇe-e z Dzulb-
södernung - duh (si) odpiti. 3. 3-m et. - pitín
získati n vyhráti co na kom. 4. ˇvypiti. 5. der
Thee ist abgetrunnen thé jest slabě (přidatím vody se-
slabeno).

ab-trippeſn (২১) vₙ (in) C₁₂ odl. předotvrti,
-ati, odecupkati, drobnými kroky odejítí.

Ab-tritt (২১) m E₃ 1. ˇstupen. schod. 2. ˇod-
chod, odstoupeni, ˇodstup odkud; ˇu- n- nehmnen odstoupiti, odejiti; ich gabt ihn 1000 (Gulden
für den - dal jsem mu 1000 zl. za odstou-
penou n za odstup n odstupněn; (obv. Hün-
tritt) smrt, skonání, úmrtí; jein - von j-r
Meinung ist nicht zu erwarten mineni jeho sotva
se změni. 3. zchod; auf den - gechen jiti na
zachod n na stranu. 4. ˇzastaveni se. za-
stávka, zajiždka (do hostince atd.), uhytování se
(na krátký čas). 5. lov. úslapek n stopa jelenf ve křovinich.
6. ušlapání (čeho). 7. Ø hor. lezný po va)lek.

Ab-tritt(s),... (২১...). -ausränmer m = -feger;
-brille f dira záchodová n-ého sedladla;
-dekel mpoklop(ee) n) pří- záchodový; -cimer m
truhlík záchodový; -feger m vyklíţe n čistie
záchodů, průtočník, stokar; -geld n odstupně;
-grube f žumpa záchodová, lejniště;
-fehre m, -feerer m = -feger; -feerung f
vyklíţení n čistění záchodů; -predigt f řeč
na rozloučenou n na rozchodnou; -ränmer m,
-reiniger m = -feger; -recht n právo od-
stupu; -rede f = -predigt; -rohr n, -röhre f
roura záchodová, chriči záchodový; -ſchlot m
= -rohr, -ſchneke f zo Scatopus latrinarum
tiplice záchodová; -trichter m nálevka zá-
chodová.

Ab-troſen... (২১...). -plaß m des Wilbes
nísto, kde se zvěr osušuje.

ab-troſnen (২১) C₁ odl. I. vₙ, v₇ osušovati,
(v₇ se), osoušeti, (o)susiti, u-, vy-, utřiti, o- (to);
Wäſche - prádlo sušiti; den Schweiſt, die Thrauen-
pot n slzy strírati. — II. v₇ (in) 1. osýchati,
(o)schnouti, u-, vy-; die Wäſche ist abgetroſnet
prádlo uschlo. 2. odschnouti, u- (a odpadnouti);
die Bläter sind bereits abgetroſnet listi již (uschlo
a) opadalo. — III. ¼o A- n E₇ bez pl., Ab-
troſnung f E₁₈.

ab-trollen f (২১) vₙ (in) C₁₂ odl. odecapati,
odecupkati, oddreptiti, odpathati, odběhnouti.

ab-trommeń (২১) C₁₂ I. v₄ 1. (e-n Marj) ~
pochod (od)bubnovati; fig. (auf dem Slavier xc) ~
ztěžka hráti, bubnovati. 2. vybubnovati (koho
odkud), bubnováním vypuditi; hosp. e-n Bienen-
ſchwarm ~ roj věel vybubnovati. 3. vybubno-
vati, dáti na buben co (bubnem ohlásit). — II. ¼
(b) 1. dobubnovati, ustati v bubnování. 2. bu-
bnovati k návratu.

ab-trompcten (২১) ¼a C₁₃ odl. odtrou-
biti.

Ab-tropſ (২১) m D₁₁ o(d)kapovadlo, od-
kapnik (na umyté nádob).

Ab-tropſ... (২১...). -bank f 1. okapovací, -ní la-
vice (v kuchyní); 2. pivov. karásek, (na láhve) odkapník.
3. Ø stav. odkapník (tinsac); -brett Ø n pap. o(d)-
kapni n- ú- deská; -bühne f hor. okapnice,
okapni povalek; -geräth n náčini okapo-
vací; -gräting n lod. = -roſt; -körbchen Ø n
sýrat liska (= küchörbe); -körbc Ø mpl. sol. okapné
kose; -pfanne f kuch cedidlo, -ník; Ø met.
kotel n komora k očištiší pí výrobč běho plechu;
-roſt m lod. mřížovi okdakapne, -ově (pro dětováně
lanó); -taſel f okapný stůl, okapní tabule;
-trog Ø m svíčk. okapná kád.

ab-tröpſen, ab-tropſen (২১) I. vₙ (in) C₁₂
o(d)kapati, s-, (od)kanouti, s-, u-, (od)krápati,
s-, u-, (od)crčeti, (od)crkati, (od)řinouti se;
- laſsen odkapati. u- (čeho) Ø chem. předkapo-
vati, destillovati↑. — II. ¼o A- n E₇ bez pl,
Abtropſung f E₁₈.

ab-tröſten (২১) ¼a C₁₃ odl. potěšiti koho,
útěchy dodati komu.

ab-trotten (২১) vₙ (in) C₁₃ odcapati, od-
paſhati, odšmaſhati se. odsmajdati se, od-
sourati se, odběhnouti; auſ- und - přebí-
hati, sem tam paſhati n se šmaſhati.

ab-troſen (২১) v₄ a C₁₄ odl. 3-m et. - vy-
vz-dorovati, vyhroziti (si) co na komu.

ab-trugen (২১) C₁₂ odl. 3-m et. ~ ošiditi,
oklamati, podvěsti koho oč, vyměmiti co na komu.

ab-trummen (২১) ¼a C₁₂ odl. e-n Balken -
trám useknouti n skrátiti n vyměnití.

ab-trumpſen (২১) ¼a C₁₂ odl. 1. Ø = ab-
trummen. 2. ve hie S, ~, 3-m e-e Karte ~ kartu
ei přetrumfnouti n trumſem↑ přebiti n adu-
tem↑ vzíti. 3. fig. 3. ~ odseknouti komu, f títí,
usaditi, spražiti koho, zatíti žílu, vzítí tipce
komu. 4. S-m cíu Mädel ~ děvče přebrati komu.

ab-trünnig (২১) D₂,₃ I. a odpadlý, ťběhlý,
pre-, odstouplý, odbojný; ~ werben odpad-
nouti, odstoupiti, odtrhnouti se od koho; (proti
vladáři) odboj n se zdvihnouti; (vladáři) posluš-
nost odepřiti; vom Glauben - werden od výv
odpadnouti, viry se žřici, vívu zapřiti; ~ maſhel
přiměti k odstoupeni n odpadlietví n odboji;

ab-truppen]

— 75 —

[ab-wandel]

—er Christ odpadlý křestan; křestan odpadlý n odřezanec n odštěpenec n reneget]. — II. s A-e(r) m E₂₁, A-e B z odpadlík, -ec, f -ice; odřezanec, ↗-ka, odštěpene, přeběhlík, odtrženec, řenegát; odbojník; Julianus der A-c Julián Odpadlík n †Apostata. — III. Ab-triinnigkeit f E₁₈ odpadnuti, -lietvi, odstěpeni, održení (se), odboj.

ab-truppen (~~ü~~) odl. C₁₂ I. vₙ (jn) po zástupních o p tlupách odejiti. — II. vₙ voj die Wadte - bubnovati k rozchodu stráže.

ab-truhen † (~~ü~~) vₙ C₁₄ odl. = abtreuhen Amtsdorf top Č (v) Opat'ov.

ab-tummeln (~~ü~~) C₁₂ odl. I. vₙ ~ ein Fierd ~ koné proháněti, v -nati n projižděti, -eti. — II. vₚ ‚jich‘ spěchem n chvatnou praci se unaviti n se strhati, uhnati se, uonadi se, zapotiti, udýchati se; der tummelt ‚fich‘ nicht ab ten se (praci) nepřethrne.

ab-tünnen (~~ü~~) vₙ C₁₂ odl. = tünnen

ab-tupfen (~~ü~~) vₙ C₁₄ odl. = abdupfen

ab-tuischen (~~ü~~) vₙ C₁₂ odl. I. otusovati, tušem orysovati, na- (col). 2 spňáskati (koho).

ab-tuten (~~ü~~) vₙ (b) C₁₇ odl. = abtuten

Abundanz (~~ü~~) flt | E₁₈ bez pl nadbytek, (pilišná) hojnost.

abundieren (~~ü~~) flt.] vₙ (b) C₁₇ hojně n v nadbytku se vyskytovati; alles abundiert všeho jest hojnost n nadbytek; mit et. - oplyvati čim.

ab-urthei-ten (~~ü~~) C₁₂ odl. I. vₙ práv 1. S-m et. - odsouditi koho čeho, soudné odepřiti komu čeho. 2. S. - et. - odsuzovati, -ouditi koho, co. — II. vₙ (b) über et. - = I. 2.; fig. rozhodovati o čem, posuzovati co; gern über alles - se zálibou o všem rozhodovati n usuzovati; (srv abpřechen II. 1.) — III. % Aburtheilung f E₁₈ odsudek.

Ab-urtheilungš... (~~ü~~...) -sucht f úsudkářišti.

Abusůš (~~ü~~) [flt.] m neskl bce pl 1 z neužiti, nad- 2. zlozvyk, zlořád.

abutieren (~~ü~~) flt.] vₙ C₁₂ = miſsbrauchten.

ab-verdienen (~~ü~~) C₁₂ odl. I. vₙ 1. S-m et. - zasloužiti si co od koho; S-m Seld - vydělati penſe od koho n na kom. 2 ↗ et. - a) zásluhami odvrátiti (od sebe co); b) oddělati si, odsloužiti si co. — II. % Abverdienung f E₁₈.

ab-verfaufen (~~ü~~) vₙ C₁₂ odl odprodati co.

ab-verlangen (~~ü~~) vₙ C₁₄ odl S-m et. - žadati čeho, chtiti co na kom.

ab-vernünfteln (~~ü~~) vₙ C₁₂ odl. vymudrovati, -ačiti.

ab-vieren (~~ü~~) C₁₂ odl. I. vₙ 1. ⊖ tes čtyřstranně n do čtyř hran vyhraniti; pravidelně otesati. 2. fig. obv. jen p. p. a abgeviert Istivý, schvtraly, vy-, F prohnaný, pálený, mazaný, vvkoukaný, honěný, fikaný. 3. plav. = abſieren. — II. % A- n E₇ bez pl., Abviierung f E₁₈.

ab-vifieren (~~ü~~) vₙ C₁₂ odl. oá oka odměřiti n odhadnouti; zeměm. vyrovnati (podle áňdý), zaměřiti, zaříditi do přímky, shlednouti.

ab-votieren (~~ü~~) vₙ (b) C₁₂ odl. I. (od)hlasovati (o čem). 2. S. - přehasovati, u- koho.

ab-wachen (~~ü~~) vₙ C₁₂ odl. ‚fich‘ - ubdítí se, bděním zemdleti.

ab-wachsen (~~ü~~) vₙ (jn) C₉ odl. 1. odrůsti, dor, vy-. 2. mensiti se; ct. wádtach ab nceřeho ubhvá. 3. von et. - odrůš (ta)ti čemo; růstem se vzdalovati čeho.

ab-wachen f (~~ü~~) C₁₂ odl. I. vₙ spráskati, stlouci (koho). — II. vₙ (jn) = abtunmel.

Ab-wag-... (~~ü~~.) -gebür f vážné.

Ab-wage ↗ (~~ü~~) f E₁₃ 1. reměm rozdil výsek. 2 (ná pásce) vzdálenost od těžiska. 3 reměm sváženi, vy-. 3. odváženi.

Ab-wage... (~~ü~~...) -gebür f vážné.

Ab-wäge-... (~~ü~~...) = Abwägung ...

ab-wagen (~~ü~~) B₂ odl. I. vₙ 1. (mit der Hand) potěžkávati (col); (mit der Wage -) odvažovati, (od)vážiti; ⊕ reměm mit der Wässerwage - vodohahani (py)vážiti, z-, ‚nivelovati. 2. fig. uvážovati, roz- (col), po- čeho, přemýšleti, rozjimati o čem, v úvahu bráti n vzíti (w); Orinnde - důvody vážiti n zkoumati; práv. die Beweise - důttel - dokázy oceňovati; die Mittel nach dem Wüden - pro tředky účelům přizpůsobiti. — II. % v - n E₇ bez pl., Abwägung f E₁₈ vývažek.

Ab-wäger (~~ü~~) m C₆ vážny; ⊕ zeměm. vyměrovač, (země)mérič.

Ab-wags-... (~~ü~~...) -buch n kniha vážná.

Ab-wägungš-... (~~ü~~...) -höfjer (npl ⊕ zhlavi, podčepni ližiny n podušky; -instrument n zeměm. přístroj zvážný n odvažovací n ‚nive› lovaci, vodovážky, -hy, méřižka; -funſt v reměm odvažování, z-, vy-, vážení, ‚nive› lování; -latte f ⊕ hor zvažná laſ; -versuch m pokus potěžkávání, -zirkel ⊕ m hoh kružitko vyměrovaci.

ab-walken (~~ü~~) vₙ C₁₂ odl. 1. ⊕ souk. das (nd) - sukno (py)valchovati n (py)váleti. 2. ↗ fig. S. - zvalchovati, zbíti, stlouci koho.

ab-wallen (~~ü~~) C₁₂ odl. I. vₙ (jn) 1. (o vlasech atd) splývati, vlniti se, vláti. 2. auf und - douti, vzdouvati se, vlniti se, vznašeti se a snášeti se n klesati. — II. vₙ = abwällen.

ab-wällen (~~ü~~) vₙ C₁₂ odl. kueh. (p)ova-riiti (col).

ab-walzen (~~ü~~) C₁₄ odl. I. vₙ ⊕ zválco-vati, (valcem) žváleti, u-. — II. vₙ (jn) vzdalovati se tanče valčík; valčík dotančiti. — III. vₚ ‚jich‘ - unaviti se valčíkem.

ab-wälzen (~~ü~~) C₁₄ odl. I. vₙ 1. odváleti. odvaliti, s-, odkouleti, s-, odkutáleti, s-. 2. fig. e-e Schluß, e-itt Verdacht von fid - vinu n po› drženi se sebe svaliti n od- n od sebe od› vrátiti. — II. % práv. Abwägung f E₁₈ nápad statku úmrtím povstałý, nápadné vkročení v statky, spadnost, devoluce† (když po smrti jednoho z mančel d státku dětem připadlých druhu doživotně uživá).

ab-waumen f (~~ü~~) vₙ C₁₄ odl. spráskati, zbíti, stlouci.

Ab-wand (~~ü~~) f prov., hosp. (obv. Anwand) souvrať.

ab-wandelbar (~~ü~~) a D₂₃ 3 gram. ohebný; sklonný.

ab-wandelu (~~ü~~) C₁₂ odl. I. vₙ 1. gram. ohýbati, (podstatné jméno) skláněti, (sloveso) ča› sovati. 2. ↗ S. - (po)trestati, pokárati koho. 3. Šebler durch Buſen - z poklésků se káti. poklésků pykati, poklésky pokáním odčiniti n napraviti. — II. † a bůsn vₙ (jn) odejítí,

*

Ab-wechseln...

— 77 —

(schwarze Deller) sachovnice má střídavě bilá a černá pole, na sachovnici střídají se...; d gesiedert bot střídavě spesený. 2. (in) mijeti, mizeti, ztráceti se, odcházeti; die Erinnerungen wechselten in f-t Seele (lebhaft) gegen einander ab vzpomínky táhle jeho dusí; es wechseln an und ab des Lebens Stüden hodiny života mijeji — III A- n E, bez pl., Abwechselung f E₁₈. 1. výměna, s.- 2. rozmanitost, pestrost; nur — der — wegen pro rozmanitost, pro střídání; Prv. — starrt den Appetit střídání jidel dodává chuti. 3. fig. změnitelnost, měnivost, proměnlivost, nestálost.

Ab-wechseln s... (§2...), ab-wechseln s... (§2...), abwechseln s... (§2...), recht n prav pravo k vystřídání, alternát; —rcich a, —voll a změnami hojný; —weise adv. střídavě, výménou.

ab-wedeln (§2-) /a/ C₁₂ odl. oháňkou (to konch tež ocasem) odháněti (mouchy).

Ab-weg (§1-) m E₁ 1. tež fig. scestí, bez— od-, zá-, nepravá cesta (tež fig.); auf —e führen svésti, při- na scestí, zaváděti p-ésti koho; auf c-It — o auf —e gerathen přijít i dostati se n octnouti se na scestí, zblouditi, po-; zabřednouti, zavésti se p splésti se v čemu. 2. vytáčka; —s djen uskóku n vytáček hledati, vyhýbati se čemu.

ab-wegis (§2-) a D₂·₃ scestný, bez-; a neschůdný, bez cest, mající mnoho bezcestí; b) = abwegsam.

ab-wegs (§1-) adv. s cesty, podál n stranou cesty.

ab-wegsam (§1-) a D₂·₃ scestný, (uchylujíc se n vzdálený od cesty).

ab-wehen (§1-) C₁₂ odl. I. /a/ odváti, za, odvanouti, odfoukati; abgewehte Blüten zavátě květv. — II. /a/ (b) 1. der Wind hat abgeweht vítř dovál n utichl se utíšil; es hat abgeweht vítřn ustalo n utichlo. 2. die Fläue weht vom Dach ab prapor vlaje se střechy; Blüten wehen von den Bäumen ab květy se stromů oprchávají kanou n se snášeji; plav. der Wind weht vom Lande ab vítř vane od země n od břehu.

Ab-wehr (§1-) f E₁₈ 1. obrana, odpor. 2. ochrana, ochranný prostředek, chránidlo. — des Wasser hrazení vody.

ab-wehren (§1-) C₁₂ odl. I. /a/, /v/ (b) 3-m et. o et. von 3-m — (o)brániti, (o)chrániti koho před čim; přístup ko komu zabrániti n zameziti čemu; odrážeti co od koho; der Baum wehrt mir die Sonne ab strom ohne chrání slunce; jich (dat.) die Fliegen — (píkrykou) chrániti se od much; (oháňkou) mouchy si odháněti; abs. postaviti se na odpor, klásti odpor, odporovati; 3.- et. — odrážeti koho n co, odporovati n odpor klásti n odolati komun n čemu; et. — tež překážeti, brániti n z(a)bráňovati čemu, zameziti co, přitrž (n)činiti čemu, (za)staviti co; die Kaffe von der Mittag — zahnati, ode- kočku od mléka; e-n Stoß — ránu odraziti n zadržeti, ráně vyhověti; die Kaffe (von jich) — chrániti se n (za)opatřiti se před zimou; eit (% n c-m) unglied — neštěsti (acc.) zabrániti n zameziti n předejti n odvrátiti; (gen.) uchrániti, (gen., dat., acc.) vyvarovati; die

Zache ist nicht abzuwehren tomu se nedá n nelze zabrániti; er lässt sich nicht — nedá si ubrániti; der Pelz wehrt die Mälte ab kožich chrání od zimy; wind der Manfel pläſt chránici od vétru; nur—der Schild štift odrážející střely. — II. % Ab-wehrung f E₁₈ obrana, výstraha, odraz, zástava, pintrz.

Ab-wehrer (§2-) m E₀ obránce, ochránce, odrážeč otd.

Ab-wehrungs—... (§1-.) —mittel n = Abwehr 2.

ab-weichen (§1-) C₁₂ odl. I. A /a/ 1. odměkčiti (tměškiti n oddělit), odmočiti, odvlhčiti. 2. projimati. 3. O kožel namočiti. B. /v/ (in) odměknouti (od čeho) (tměknouti n oddělit so). — II. C₅ odl. /v/ (in) von et. — odstoupiti, oddáliti se, vz- se, odchýliti se, odkloniti se, ušinouti se, odbočiti, vy-se, couvnouti, upustiti od čeho, mijeti p minouti ko n so a čim, vyhnouti se, u- sečemu; feinen Finger breit — anio píd n o krok neustoupiti n ne(u)couvnouti; fig. (to nároech otd) von einander — nesohlasiti, nosedovati se (spolu), různitii se, lišiti se, nesrovnávati se, rozcházeti se, jiti různem, nebýti za jedno (v čem); dem von der Klinge — degurgieren; —d a, odchylný, adv. —e, odbočný, —e, různý, nesohlasný, neshodný; abgewichen p. p., a uplynulý, minulý, předešly. — im abgewidhenen (tspo verſſessen) Œyne v uplynnem roce. — III. % 1. A- n E₇ bez pl., path. průjem, F běhavka, chvistačka. 2. A- n E₇ ber pl., Abweichung f E₁₈ odchyl(ka), ú-, odklon, ú-, odhyb, ú-; A- ut den Reugenausjagen prav. nesrovnalosti ve výpovědech svědků; A- von der Regel a) (objektivní odchylka) nepravidelnost, odchylka od pravidla, anomalie†; b) výjimka; c) (subjektivní odchylka) (na př. básnická) svoboda, volnost, zvůle, licence†; A- des Lichtes záblud paptsků světelněch; A- e-s Sternes odchylka, ú-, deklinace† hvězdy; A- vom normalen Zustande poblouzení; A- in den förperlichen Junctionen nepravidelnost výkonů tělesných.

Ab-weichungs—... (§1-.) —compaſs m fys. 1. = Keilcompaſs. 2. = Declinatorium; —finder m = Declinatorium; —kreiſ m aſtr. kruh odchylkový, úchylnik, kruh dekлинаčnit; —messer m = Declinatorium; —nadel f jehla n střelka úchylková n dekлинаčnit; —werkzeug n = Declinatorium; —winkel m aſtr ühel odchylu n odklonu; —zeiger m = Declinatorium.

ab-weiden (§1-) /a/ C₁₂ odl. 1. o zvřatech pásti se na (čem), spásti, spastviti (co), oží(rati) (co). 2. o pastyřich c-c Wieſe — louku (dobytke) spásti, vy-, spastviti.

ab-weifen (§1-) /a/ C₁₂ odl. odmotati, s-, odvinouti, s-, odsoukati, se...

ab-weinen (§1-) C₁₂ odl. I. /a/ 1. 3-m et. — vyplakati (si) co, do- se čeho na kom; slzami vynutiti co na kom. 2. plakati (těho), oplakati (co). 3. jich (dat.) die Angen — oči si uplakati, vy-. — II. /v/ jich — uplakati se, uslzeti se.

Ab-weis (§1-) m E, v abweisen II.

Abweis—... (§1-..) Ab-weise—... (§1-..) —blech n. O odvodič, s-, plech odvádeči; —buhne f O náhon, vý- n hrub od svádeči; —rechen m abt.

[Ab-weis...

[Ab-weis...

ab-weisen]

— 78 —

[ab-werfen]

zbranidlo, česlice; ~ſicin m ⊕ ~ſtock m stav. siln.
= Abweijer 3.

ab-weisen (v₂⁻) C₆ odl. I. % 1. odbyti, od-
mitnouti, za-, odmršti, oslyseti, odkazati (koho
n co), odepřiti n zavrhnouti (co); er hat sich damit
nicht ~ laſsen nedal se tim odbyti, nespokojil se
tim, nepreſtalt na tom, nevzał tím zavdek; e-n
Craminanden ~ zkoušene n schopným neuznati n
reprobovati n f hoditi; vom Gramen ~ nepri-
pustiti kezkouſe; e-n Angriff ~ útok odra-
ziti, útoku odolati; e-c Bute ~ prosbu osly-
ſeti, prosbě nevyhoveti; abgewiſen werden tež
doznati odmitnuti n oslyšeni ata.; et von sich ~
a) odmitnouti, za- co, neprijmouti čeho; b) od-
mitnouti od sebe co, opřiti se, odporovati čemu,
pojiti co, ohraditi se, ozvati se proti čemn; práv.
3. mit der Stiage ~ žalobu c1 zamitnouti, za-
mitnouti od žaloby koho; obch. směnk. e-n Wechel ~
směnku žamitnouti, od-; aby byla protestována n osvědčena,
odpeřiti zaplacení směnky. 2. prov. a) ein Barbier-
meijer ~ = abziehen 4.; b) (ein Stich Holz =)
abſchlagen 1. 3. ~ III. % A ~ n E₇ bez pln., Abwei-
sung f E₁₈ odraz (útoku); obch. (směnečn) osvědčení
n protest. 3.

Ab-weiser (v₂⁻) m E₁ 6. ~ odbyvač, od-
mitač, za-, zavrhovatel ata. 2. Θ vod st výhon od-
chýlený (= Buhne). 3. nárožný n úhelni kámen,
nárožník, rohovník, patuňk, krajník, odsadník,
úhelník (= Prall, Prellstein).

Ab-weisungs-... (v₂⁻) ... -bescheid m práv.
vyměr zamitaci; -grund m důvod zamitaci;
-ischreiben n list odmitaci, za-; -urtheil n
rozsudek zamitaci.

ab-weisen (v₂⁻) C₁₄ odl. I. %a (o)bitili, po-
z., (f)bělití. = II. %n (in) vyběleti, bělosti
požbyvati.

Ab-weite (v₂⁻) f E₂₂ odlehlost, vzdálenost,
dálka. ~ obdalekost, distance.

ab-wenden (v₂⁻) C₁₂ odl. I. vₙ (in) (u)vad-
nouti, s-, z-, (u)schnouti, (s)hradnouti; die
Gramen find abgeweſt květiny povadly. = II. %a
vy- (vy- zvadtym n suchym včinym); Dost im
Zien ~ ovoce na kamnek suſiti.

ab-wellen (v₂⁻) %a C₁₂ odl. = abwählen.

Ab-welt (v₂⁻) f E₁₈ odsvěti, zá.

ab-wendbar (v₂⁻) a D₁₃ odvratný; s Ab-
wendbarkeit f E₁₈

ab-wenden (v₂⁻) C₁₂ odl. I. % odvraceti,
p-átiti, obraceti p-átiti, odvěsti, odšinouti,
u- (od čeho) die Augen von et. ~ zraky odvraceti
n~ odtáčeti od čeho; e-n Heß von sich ~ ránu
(od sebe) odraziti, s- n zadržeti; e-c Žtraje
ven sich ~ vyhnouti se n ujiti trestu; sich (dat.)
die Gemüther ~ odcizovati se sobě (navažem); N.
ven j-r Arbeit ~ od práce zdržovati, z práce
vyrušovati v vytrhovati koho; 3-m die Kunden ~
zakazníky odváděti n odrediti n odlakati n
premlouvati n (konkurentu) přeb(f)ratı komu;
ſich (dat.) e-n Kunden ~ odraziti si n odvrátiti si
zakaznika; f-e Hand von 3-m ~ odvrátiti se od
koho, opustiti koho, pomocnou ruku odniti
komu; zůstaviti koho (bez pomoci); zanevriti na koho;
ein Unfallid ~ neſtěsti (acc.) zabrániti n zameziti
predejiti ~ odvrátiti; ein Unglück von 3-m ~
neſtěsti (acc.) odvrátiti od koho; neſtěsti (gen.)
euhraniti n vyvarovati koho; das welche Gett ~

(toho) bůh zachraň uchovj; S. von et. o von
j-Morhaben sražovati, p-ěditi koho s čeho n od
čeho, řaditi komu co, od koho od čeho, odmluviti
koho od čeho, roz- komu co, varovati, vystříci koho
čeho, neraditi komu k čemu. = II. vₚ sich von et. ~
odvrátiti se, upustiti od čeho, zanechati čeho;
sich von 3-m ~ odvraceti, p-átiti se od koho,
fig. opustiti, zůstaviti (koho), odstoupiti, od-
padnouti od koho; zanevřiti na koho; wir mifſen
uns von der Stabt linsf ~ dáme se in mir od
města. = III. % Abwendung f E₁₈ šerm. od-
raz (rány).

ab-wcudiq (v₂⁻) a D₂₇ odvrácený, od-
chýlený, odstoupilý, odrazený, odcizený;
S. ~ machen = abweiden I.

Ab-werſ-... (v₂⁻) ... -oſen m ⊕ met. čistici
pec; ~pſanne f ⊕ kotel s vřełym tukem k cí-
nování; ~jeit f lov. čas shazování parohů.

ab-werſen (v₂⁻) B₃ odl. I. %a 1. odhazo-
vati, s-, za- p odhoditi, s-, za-; odvrhnouti,
s-; srážeti p sraziti; odmetati (co); f mýk-
nouti, praſtiti (dim); e-e Bürde ~ brímě se sebe
svaliti; die ſetten ~ okovy setrásti, vymaniti
se n vyprostiti se z okovu; das Sech ~ jařno
setrásti n svrhnouti, z jaŕna se vymaniti n vy-
baviti; den Mantel ~ plášt odhoditi (rychte svítč);
die Maſte ~ skrabošku (si) strhnouti; das
Trauerleſd ~ smutečni sat n smutek odho-
diti, za- n odložiti; den Reiter ~ jezde shoditi,
vy- (ze sedla), sraziti; mit ſteinen ~ kamení smr-
zeti; Nüſſe ~ ořechy klätiti; der ſturm hat das
Dach abgewerſen vichřice strhla n shodila
stěchu; e-e Wüſſe ~ most strhnouti n zbou-
rati; lov. (das Œchern ~ (tež abs.) parohy svrh-
nouti n roniti; e-n Laut ~ hiłšku odsou va)ti;
Prv. mit e-r (Brat-)Wurst e-n Schinien o e-e Spe-
die ~ malým darem velký získati; fig. P iet-
ein Paar über die Kauſel ~ snoubence ohlásił
n f s kazatelny shoditi; das Paar wurde ihm
über die Kauſel abgewerſen snouben sich již
ohlášku n f již spadli s kazatelny. 2. Junge
ro diti (o zvřatech); míládata házeti; (o klišně) (o)hře-
biti se; (o krávě) (o)teliti se, (o fená) (o)štěniti se,
(f) kočěce) (o)kotiti se, (o svint) (o)prasiti se, (o kozel)
okozliti se, (o ovčo) (o)bahniti se, (o)jehniti se.
3. hra v karty Œhblätter o %r sich ~ přehazovati se,
-oditi se (karty nesprávně přihazovati). 4. S. ~ pře-
hráti, přehoditi koho: a) (v kostkách) vrhnouti
větši počet ok; b) (v kučelkách) poraziti vice
kuželek. 5. e-e Zade wirſt et. ab vše vynáši
n nese co; vše poskytuje n dává užitek; die
Zade wirſt nichts ab nic to nenese, nevypláci
se to; es wird ihm % ~ vyžíská n vytěži co,
F trhne při tom co; das wird ihm nicht viel ~
na tom mnoho nevyžíská, při tom valné
nepochodli, tím se valně nevytrhne, F na tom
si mnoho nepopadne n nechytne; e-n Ruten ~
užitek dávati n poskytovati; der Handel hat
ihm guten Gewinn abgewerſen z toho obchodu
měl slušný výdělek, při tom obchodu dobře
nochodil n hódně získal n výdelal; hor. (alte
Knebenbane) ~ opustiti, zrušiti (stará diła); e-n
Kohlenpfeiler ~ porubati uhelný pilíř; plech. Zinn-
lauten ~ odmisiti kraje čínovaného plechu; e-e Ma-
dine ~ rozcebrati stroj; Schlaſſen ~ trusky sky-
dati n sibirati n stáhnouti; met. der Stabt wirſi
den Mühlpan ab opal z oceli (o)pryskává. ~

Ab-werg]

— 79 —

[ab-wirtschaften]

II. % sich ~ 1. uházeti se, házeje unaviti se.
2. fig. % sich mit 3-m ~ (obv. übenwerjen) ne-
shodovati se, nepohodnouti se, nes-
rozějiti se s kým, (г)nesvářiti se, (г)nesnadniti
se, nesnážeti se, být v rozporu (od) s kým.
3. v I. 3. — III. % Abwerfung f e-S Lautes
gram. osduti, odsuvka.

Ab-werg (§2) n E₃ koudel.

ab-wesend (§2-) a D₂, 3 1. nepřítomný,
en, vzdálen (ý), chybějící, scházející, ječný
být vzdálen n pryč, nebyti tu, chy-
běti, scházeti; von e-m Orte ~ sein neben-
vámě; der Schüler ist oft ~ těž: žák často vy-
nechává (školá); unbetamt wo ~ nezvěstný; sein
Verstand ist mitunter ~ bývá roztržitý (n) z t-
myšlen; Prv. von Azen ist man nicht Böses reden
pomlouvati nepřítomněho jest tolik, co být
nurtvého; der A-e muja Daare lassen, die A-
unverpichen immer kdo pozdě chodi, sám sobě
skodí; pozdní hosti jedi kosti; kdo pryč-
ten kriv; kdo to neni, tomu právo leni.
2. fig. % roztržitý, zamyšlený, těž nepříčetný,
sílený; (o nemocném) er liegt abwesend lezi bez
vědomí.

Ab-wesenheit (§2-) f E₁₈ 1. nepřítomnost;
siir die Dauer f-r ~ pokud bude nepřítomen a
vzdálen; na čas jeho nepřítomnosti: in meiner ~
~ it ~ meiner za mé nepřítomnosti. 2. roz-
tržitost, zamyšlenost; bezvědomí; ~en des
Weißes haben byt (va)ti roztrzit (ý). 3. ~ úpadek.

Ab-wesenheits... (§2-) ~ vormund m
poručník za nepřítomnosti (dš).

ab-wetten (§2-) %a C₁₃ odl. 1. 3-m ct. ~
sázkou vyhráti n získati co na kom. 2. † vy-
rovnati (= wett maden). 3. prov., bav., švy-
Odsjen ~ voly vypřáhnouti.

ab-wettern (§2-) C₁₂ odl. I. %a 1. ⊕ = ab-
wässern 2. 2. voj. den feindlichen Anbrang ~ nává-
neprátel odrazititi n zadrzeti, návalu neprátel odo-
lati. 3. plav. cíit Dlff ~ (nebezpečné) úškalí minuti.
— II. %n (b) dobouřiti, dohřimati. — III. %r 1. čs
wettert jid ab bouře ustává n tichne. 2. o osobach
láteriti, hromoviti, bouřiti, řáditi, hulákati;
jid über et. ~ láteriti n hromovati naš. —
IV. part. p., a abgewettert otužený, -ily, otrlyl,
ţvklýd, u- n. pohříč, bouři atd.

ab-wechen (§2-) %a C₁₄ odl. 1. (die Spise e-š
Meijers ~) špíku nože o (d)brousiti, u-; fig. (o)tríti,
(o)soupati, -stati. 2. přebrousiti, o-v, u-
čroušením otřití; fig. abgeweihet Bejen ometené
kostě; abgewehtes Goldstüd otřený n ošoupaný
peníz; abgewehter Weßstein obroušený, vy-
n otréný n ošoupaný brus; der Red hat jid
abgewest sukně se ucourala (vlečením po zemi).
3. (na)brousiti, (na)ostititi.

ab-wichsen (§2-) C₁₃ odl. I. 1. %a (vy)lestiti,
nawoskovati; Ztweil ~ boty vyjedítiti (n vy)j-
lestiti. 2. fig. f 3. ~ spráskati. zbíti, stlouci
koho, F nalupati komu; fig. abgewicht part. p., a
schytrálý, prohmaný, (vy)pálený, drbaný,
mazaný, fikaný. — II. P, pr %a (b) a jid)
(cinen) ~ sebeprzniti, sanosmilniti, ſon-
novati, p spr. honiti si žilh.

Ab-wirken... (n-...u...) ~maschine f stroj do-
vijeci, odvinovadlo.

ab-wiceln (§2-) C₁₂ odl. I. %a, %v odví(j)ejti,
s- roz-, odvinouti, s-, roz-, rozbaliti, odsou-

kati. snouti; den dáden ~ nit snouti, -vati n
s klubka svijeti. 2. fig. ein (W)schäft ~ (nesnadnow
záležitost vyřiditi n skoncovati; obch. a) obchod
skoncovati; b) (die Schutden ~) neporádati, do-,
†likvidovi; seine Schaden ~ záležitosti své
(u)spořádati n urovnati; obch. abs. prokazovati,
†likvidovati; % die Ereignisse wicelu jich
ab události se rozvíjejí, vy- n se vyjasňují. —
II. % Abwicelu f E₁₈ vývoj.

Ab-wicung... (§2-...) = Abwicel...;
- Linie f math. = Evolute.

ab-wiegein * (§2-) C₁₂ odl. I. %a (opak anſ-
wiegeit) (vzponra ata) potlačiti, udusiti, ukrotiti,
zažehnati, (pozářážnost ata) utišiti, umirniti,
uechlácholiti, ukomjsiti, ~ odbouriti. — II. %
Abwiegefung f E₁₈.

ab-wiegen (§2-) B₆ odl. I. %a = abwägen. —
II. % Abwiegung f E₁₈.

Ab-wiegerl * (§2-) m E₆ potlačovatel,
krotitel, tišitel, konejsitel ata.

ab-wiegerlich * (§2-) a D₂, 3 kroticí, -vý,
chlácholicí, -vý, tisící, -vý, mirnící, -ivýs.

ab-wimmern (§2-) %a C₁₂ odl. = abwinkeln.

ab-wimpein (§2-) %a C₁₂ odl. plav den Wirt ~
svinouti a sniti vlájku pásmovou (s stežně).

Ab-winde ⊕ (§2-) f E₂₂ motovidlo, (S)viják,
-adlo.

ab-winden (§2-) B₁ odl. I. %a 1. odvíjeti
p odvinouti, s-, roz-; odsoukati, se-; odtociti,
u; die Arme des Gegners (beim Mingen) ~, den
Gegner ~ vymaknout se in wodnouti se ~, dem
soupeřovým. 2. (opak hódwinden) kladkou n kladko-
strojem spouštěti. — II. %r jich ~ odvíjati
se, roz- se, p odvinouti se, roz- se; jid anſ-
und ~ výstupovati a se- n spouštěti zc. 2. ~
ukroutiti se, vinutim n kroucením se una-
viti. — III. % Abwinding f E₁₈.

Ab winder (§2-) m E₆ odvječ, s-, roz-,
odvinovač, s-, roz-.

ab-winken (§2-) %a C₁₂ odl. (po)kynem
(ruky n hlavy) zamitnouti, od-.

ab-winkel * (§2-) C₁₂ odl. I. %r jich ~
vyřešti se, ujeceti se, ukvičeti se, ~ni-,
~hu-, uskučeti se, uknourati se. — II. %a
S-m et. ~ vvvřešti, vyječeti co na kom.

ab-wipsein (§2-) %a C₁₂ odl. les vršky stí-
nati n sržeti.

ab-wippen (§2-) C₁₂ odl. %n (b), %r jich ~ I.
odhoupati se, odkolébati se, odklátiti se; těl.
a dokmihnouti se; am Barren (fid) ~ (h)ou-
pati se n komihati na bradlech. — II. % A- n
E₇ bez pl. těl. odkmih.

ab-wirbeln (§2-) %a C₁₂ odl. 1. viřivé ho-
diti n vypustiti ata. (co). 2. bud. Zaiten ~ strany
povoliti n popustiti. 3. ein Stilf ~ chudebni kus
(viřivé) (od)bubnovati; ein Lied ~ pizec (od)
trylkovati; die Verder wirbelt ihr Lied ab skrivan
sřeholi n svitoni (svon) písen.

ab-wirken * (§2-) %a C₁₂ odl. 1. lov. (c-m Thiere)
die Hant ~, ein Dier ~ stáhnouti zvíre Z kůže
n kůži se zvíře. 2. ◎ pek. vychnísti, do-, vy-
váleti, do-; ukale, dotkati. 3. vzor otkati, podle
zvoru tkáti. 4. die Wicel ~ závory (z)uráži.

ab-wirtschaften * (§2-) C₁₃ odl. I. %n (b),
%r (jich ~) hospodařením za své vziti, doho-
spodariti. — II. %a hospodařením pokaziti

Ab-wisch...]

— 80 —

[ab-zapfen]

n zanedbati, abgewirfschafter Beden půda vy-
mrskaná n zanedbaná (za čeho hospodafem).

Ab-wisch... (~~wisch~~) ~hader m, ~lumpen m
uterák, o-; lavičník; ~lappen m, ~tuch n
ručník, utérák -adlo, osuš(ovačka).

ab-wischen (~~wisch~~) C₁₄ odl. I. %a 1. otírati
p otříti, u-, se- smazati; (mit e-m *Niedernwisch*)
peroutkou omésti n oprášiti; den Staub von dem
Düse ~, den Tisch ~, prach se stolu setřiti, o-,
tstil o-; mit e-m Zdeumme ~ houben sma-
zati n utíti; die Thüden ~ slzy stirati, u- n
o)sušiti; fig. S-m die Thüden ~ mímiti bol ei;
g. sie wirchte dem Monde die Hörner ab, wenn sie
ihm erreichen förmte jest až příliš úklidná; sich
dat.) die Hände ~, das Wëldt ~ utřiti si ruce
a obličj; p spr sich (dat.) den Arisch ~ vytřiti si
p.... 2. S-m et. ~ pripraviti koho oč; F pomoci
kому od čeho. — II. %a (jí) úklouznouti, unik-
nouti, uplachnouti; f ufunknouti.

Ab-wischer (~~wisch~~) m E₆ I. -in f E₁₈ otérač,
f -ka, ometač, f -ka, oprasovac. f -ka. 2. uté-
rák, -adlo, osuš(ovačka). — II. m ☉ perg
= Abreißfell.

ab-wittern (~~wisch~~) C₁₂ odl. I. %n 1. (b) =
abwetternt II. a III. 1. 2. (jí) (obv. verwitternt)
vjětrati (vzvětranim se rozkladatá). — II. %a (py)větriti,
vyslíditi.

ab-wischig en (~~wisch~~) %a C₁₄ (1₂) odl. zchy-
triti, obrousiti, otrkati, otesati, vycvikovati,
vycepovati koho.

ab-wölben (~~wisch~~) %a C₁₂ odl. sklenouti.

ab-wölfen (~~wisch~~) %n (b) C₁₂ odl. to vičlečno
ovlěti se; to fenach oštěniti se.

ab-wölken (~~wisch~~) % C₁₂ odl. es wöllt sich ab
vyjasňuje se.

Ab-wolle (~~wisch~~) f E₂₂ obch. snímačka, vna
z poražených ovei, oškrabky, oškrábaná vna.

ab-wollen (~~wisch~~) C₁₂ odl. I. %a (od Wölle)
ein ſell ~ vnu s káže srážeti. — II. %n (b) (od
wollen) der Decel will nicht ab príklop nelze
oddělati n odtrhnouti.

ab-worfseln (~~wisch~~) C₁₂ odl. hosp. odváti, od-
pálati.

ab-wraden (~~wisch~~) C₁₂ odl. (nepotřebnou lod) roz-
zebrati.

ab-wuchern (~~wisch~~) %a C₁₂ odl. S-m et. ~ vy-
lichv(á)iti co na komu.

ab-wühlen (~~wisch~~) %a C₁₂ odl. odrýpati, u-,
odhrabati, u-, odkutiti, u-.

ab-würdigen (~~wisch~~) C₁₂ odl. I. %a S. ~
sušiti, po-; Wüngen ~ mince zlehčiti. —
II. % Ab-würdigung f E₁₈.

Ab-wurf (~~wisch~~) m D₁₁ 1. odhození, s-
odvržení, s-; lov. (des (Webers) (od)ronění n
shození parohůn. 2. odhodek, -azek, odvržek,
smět, odsep. 3. výnos(ek), výtěžek, užitek,
zisk.

ab-würfeln (~~wisch~~) %a C₁₂ odl. 1. S-m et. ~
kostkami a v kostkách vyhráti co na kom. 2. S. ~
přehodití koho (kostkanal), (vrhnouti vice ok). 3. = ab-
wereln.

ab-würfig (~~wisch~~) a D₂₃ smítavý; ~s
přid smítavý n (stov.) sházavý kůn.

Ab-würstling (~~wisch~~) m E₆ = Abwurf 2.

ab-würgen (~~wisch~~) C₁₂ odl. I. %a 1. uskrtiti,
za-. udáviti, za-, udusiti, za-, zardousiti; kuch.

ein Hußn ~ kuře zaškrtiti, kuř ti krk zakroutiti.
2. S-m et. vyškrtiti, vyrdousiti co na kom. —
II. % sich ~ dusiti se, davítı se; pů pitı at.
(za)kuckati se, u- se; er wirgt sich ab zasko-
cilo mu.

ab-wurzeln (~~wisch~~) %a C₁₂ odl. s křořenem
vytrhnouti, z křeník vyvrátiti, vykořeniti.

ab-würzen (~~wisch~~) C₁₂ odl. I. %a 1. (o)koře-
niti. 2. fig. S. ~ spražiti koho, vypeskovati koho;
nabiti komu; F zasoliti, na- komu. — II. % A-n
E₂ bez pl., Abwiürzung f E₁₈.

ab-wischen (~~wisch~~) f %a (jí) C₁₄ = ab-
wischen II.

ab-wüthen (~~wisch~~) %a (b) C₁₃ odl. = auš-
wiehen.

Abныssen... (~~wisch~~) ~kraut n bot. Galeopsis
ladanum konopice rolní.

Abныssinien (~~wisch~~) npr. n E₂ zem. Abyssi-
nie†, Habes†.

ab-zackern (~~wisch~~) %a C₁₂ odl. 1. odorati, u-
2. f S-m et. ~ ošiditi koho oč.

ab-zaßhen (~~wisch~~) C₁₂ odl. I. %a 1. et. ~ spláceti,
u- p platiti, u-, za-, o-, zapraviti (po částkách); et. vou
der Schuld o auf die Schuld o die Schuld (allmählich,
ratenmeife) dluh spláceti, u-; dáti na splátku
dluhu co; wöchentliem ~ týdné n v týdennich
lhatách spláceti. 2. S. ~ vyplatiti koho, zu-
kому; fig. F S. ~ vyplatiti koho, dáti komu co
pro to; zasoliti kohu, spražiti koho. — II. % Ab-
zahlung f E₁₈ 1. splácení, -a-, zapravení.
2. splátka, u-; auf allmählichge Abzahlung na mirne
splátky; j-e Abzahlungen waren klein uplácet
málo n po skrovných částkách.

ab-zahlten (~~wisch~~) C₁₂ odl. I. %a 1. (s)počítati,
vy-, spočisti, vy-; an den ſingern ~ na prstech
(s)počítati n vypočisti; fig. miti v malíčku co
(dobře znát); fig. das läſt sich an den ſingern ~
to se dá na prstech vypočisti (to jest snadno
pochopiteln); et. an den (Ned-)Nepflen ~ vypočítati
na knoflíčic co (počitannu knoflíku) vyžádět. 2. od-
počítati, odpočísti. — II. % Ab-zählung f
E₁₈.

Ab-zählungs... (~~wisch~~) ~büchel n splaco-
vaci knížka; ~register n seznam splátek.

Ab-zählungs... (~~wisch~~) ~rejultat n výsle-
dek odpočitáni; rozdíl, zbytek.

ab-zaßnen (~~wisch~~) C₁₂ odl. I. %a ozub, at)iti
co. — II. %n (b) cucáky (n váběel) zuby ztráceti,
daš škůd haton abgezabnt aná má již všecky
zuby; dáši vypadaly již všecky cucáky.

ab-zańfen (~~wisch~~) C₁₂ odl. I. %a 1. S-m et. ~
vvsvariti (si), vyhádati (si) n vyhašteřiti (si)
n vyvaditi (si); F vyštekati si co na kom. 2. ~
S. ~ vypeskovati, vyplásniti koho (obv. aus-
zanfen). — II. % sich ~ uhádati se, vy- se,
uhašteřiti se. F ustěkati se.

ab-zapfen (~~wisch~~) odl. I. %a (py)čerpati, (py)-
točiti. mspr. (py)cepovati; den Wein aus dem
Dajš, das Dajš ~ víno ze sudu n sud vytočiti,
s-; S-m Blut ~ pouštěti (krev) žilou komu;
fig. F S-m Geß ~ S. ~ vydirati peníze na komu,
odirati (o peníze), vyssá(va)ti (z peněz),
vykořistiti, F cucati koho; fig. S-m den legten
Blutstropfen ~ S. bis auf den legten Blutstropfen ~
pripraviti o všecko koho, přivěsti na mizinu
koho; f-e Lebensraft ~ vyčerpati životní sílu;
F S. ~ vytahovati n tahati rozumy 2 koho,

ab-zappen

— S1 —

[ab-ziehen

nahati za jazyk koho, vyzvidati na kom. —
II. §₄ A- n E₃ bez pl., Abzäpfung f E₁₈ spust
(vody, rybnika, roztavenove železa atd.).

ab-zäppeln (²²⁻³) C₁₂ odl. I. vₐ (in) od-
capati, odklusati, oddreptiti. — II. v'r sich ~
utlouci se. umlátiti, se, utrepati se, uzmi-
tati se; unaviti se tluka sebou n mláte sebou n
trépaje, sebou n házeje sebou n škubaje sebou n trhaje
sobou n zmítajte sebou.

ab-zaſſern (²²⁻³) vₐ (in) C₁₂ odl. = abzajern.

ab-jaubern (²²⁻³) a C₁₂ odl. J-m et. ~
odkouzliti eo komu, vy- (si) eo na kom, odčar-
vati eo komu, vy- (si) eo na kom.

ab-żäumen (²²⁻³) C₁₂ odl. I. vₐ uzdu sun-
dati (koni ata), uzdy zhaviti, s uzdy pustiti
(konč ata), ~ oduzditi, roz-. — II. §₃ A- n E₂
bez pl., Abzäumung f E₁₈.

ab-zäunen (²²⁻³) C₁₂ odl. I. vₐ 1. plotem
obehnati, ohraditi, za-, pre- (eo). 2. dem Radbar
ein Stüd (Sartent ~ ku- ~ s-dov zahrady plotem n
ohradou Zabrati n u-, svýj plot do sousedov záhrydu
posunouti. — II. §c Abzäunung f E₁₈ ohrada,
pre-, plot.

ab-jaufen f (²²⁻³) C₁₂ odl. I. vₐ 3. ~ vy-
krákatí, vyťrepatí, za vlasy n za přacísy vy-
tahati komu; pocuchati n podrechati koho; vy-
čechrati komu (vlasy); J-m et. ~ vymuchlati (si)
o eo kom. — II. v'r sich ~ rozjechati se, roz-
drechati se, umuchlati se.

ab-zochen (²²⁻³) vₐ C₁₂ odl. = abzirten 2.

ab-zehnten (²²⁻³) C₁₂ odl. I. vₐ 3. ~ chěl
bráti n vyvirati desátky ~ pole; vₐ ~ de-
sátky odváděti n platiti komu.

ab-zehren (²²⁻³) C₁₂ odl. I. vₐ 1. stráviti,
(odhladati, szrati (n. fig.), chěbenici. (ryj-
moriti, u-, vy-iliti; der Junner seztir mir das
Herz ab zármutek sžíra n u-mi srdee: zármutek
hlodá mi v srdeci; ~ de Strantheit moriv ne-
moc, morivost, úbyté, morivka, mze; cr seztir
u e-m Schatten ab jest ho jiz jen kost a kůže.
2. bei J-m-j e ſcherunna ~ odjít-sti n vy- si pohled
u koho. — II. vₐ (in), v'r (řid) ~ my-tráviti se.
(uhrvžiti se. (ymoriti se. chřadnouti. hu-
beněti, -nouti, spadati se. pře- se, trati se.
vyzábnouti, vychrtnouti. ~ vychudnouti;
fig. sich vor Arger ~ hněvem schnouti se sži-
rati; abgezehrt p. p. a schrádly, vyhublyl,
vyzáblý, vychrtlý, ~ vychudlý. — III. % Ab-
zehrung f E₁₈ 1. chřadnutí, spadání, shub-
nuti, vysilení. 2. path. úbytě), souchotiny,
mze, morivka.

Ab-ziechen (²²⁻³) n E₃ 1. (od)znak, znamení,
v-oj znakovka. 2. skyrna (na těle zvířeciu), lysina.

ab-ziechnen (²²⁻³) C₁₂ odl. I. vₐ 1. o(b)kre-
sliti. pře-, vy-, na-. 2. od(iz)načiti (odznakom opatřu-
tili. vyznačiti, vytknouti (= abzichten), vyzna-
menati, na-; ⊕ bea. den Beden ~ dno očárkovati.
orysovati, okresliti. — II. v'r sich ~ obrážeti
se p obraziti se: fig. zěj gegen et. ~ obrážeti
se od čeho. — III. §c Abzeichnung f E₁₈ pře-
kres, prejatý obraz, odlika, kopie†; (k I. 1.
kyres, ná- n obraz (pohled vzoru; (k II.) odraz,
obraz, obrys; (k I. 2.) = Abzichten.

ab-zerren (²²⁻³) vₐ C₁₂ odl. (o)trhati, od-
u-, vy-, od(jirati, urvati, (o)škubati, osmý-
kati, p ošmejkati, utahati.

ab-zjeteln (²²⁻³) vₐ C₁₂ odl. tkale. (ein We-
webe ~) naslovati (osnovat), (us)nouti.

ab-ziceln (²²⁻³) vₐ (in) C₁₂ odl. (d)okozlihi se.
Ab-zich... (²²⁻³) -apparat, m střečello;

-bild n ⊕ otiskovací n ⊗ obtisk; (pravý)
lepavý obraz: ~ bláje f ⊕ chem. překapovádlo,
prepalovádlo. kotel n báň překapovací n pral-
povalací, destilační pristroj, baníka, krivule,
retorta¹, alembik¹†; ~ bogen m ⊕ typ. arch
obtahový, obtáv, protivok; ~ brčichen n ⊕
hod. prkénko obtahovací; ~ bříře f ⊕ typ.
kartac obtahovací; ~ cíjen n ⊕ hosp 1. ce-
sacka, vochle (na konopí a len); 2. kožěn kosa ob-
tahovací: kožel. Škrabačka, brousek; ~ jeite f
⊕ hladici n obtahovací n vyrovnavací n vy-
hlazovací piluik; ~ flashe f chem. (prekapo-
vaci n destilačníj) baníka, krivule, retorta²;
~ gefäjs n nádoba k stáčení; ~ klinge f
trani. obtahovacka, ocel hladici n lestici ~
(Zießlmeier); kotben m ⊕ chem. = ~ flasche; ~ mittel n
obtahovádlo; ~ musiel m an. = Ablicher 1.;
~ pflug m hosp pluh na rýhy n rozhyv n od-
vodnovací; ~ presie f ⊕ typ. lis obtahovací;
~ riemen m řemen obtahovací; ~ schlang m
a) trubice k troubel k stáčení; b) p. py-
tliček, lałoch; ~ schuur f podkop. zápalná
stězka, ohňovod; ~ kein m ⊕ obtahovací
kámen, obtahovací, brus, (jímny) brousek;
~ zjeug n náčini n pristroj n překapovací n
†destilačem; wj = ~ bláke.

ab-zichen (²²⁻³) E₃ odl. I. vₐ 1. a odtahovati, s. p odtáhnouti, s-; odvléci, s-, odniti, s-; e-n Ring vom Finger ~ prsten s prstu stáhnouti n smeknouti; die Handtube ~ takavice (s sukou) svléci n stáhnouti; den Hut ver ſ. ~ (klobouk) smeknouti n sejmnouti před kym; J-m pře Meister ~ ze satu svléci koho; f-je Meister ~ šatky si svléci n svléci se. j-e Ţiecie! ~ zouti boty, zouti se z hot; e-m Thiere die Hant ~, ein Zier ~ zvře (s kůže) stáhnouti n vyvléci; p-je Bett ~ a) svléci podušky. b) záslony Słóze sniti; die (Nädlen von den) Bebenn ~ boby od vláseni eistiti; J-m die Carve ~ Škrabošku stráhnouti komu (twi fig.; Mandeln ~ mandle olupovati n loupati; die Rinde von et. ~ kůru (od loupati. o-, s- s čeho; den (Werg an's dem) Handn. ~ konopni pretrepávati n vochlovati; Maünter ~ štavý z byliu vytlačovati; den Schlüssel ~ klíč (os zámků) pýtámnouti, s- n stráhnouti; den Zepj vom ſener ~ hrnec od ohmě odstaviti; lov. die Zerung ~, ein getadene (Gewehr ~ náboj ~ n ránů z rúnice vytáhnouti; den Weichbäler ~ (hřebčer) pustáka s kobyly šáneči (aby se vice rozdráždil); hud. die Zaiten e-r Weige ~ struny s houši stáhnouti; na die Warren ~ (karty) táhnouti; tež dávati n míti bank¹; o svalech odváděti. odtahovati, odchylovati, ~ der Muster odvodić, odtahovací, odchylovací, sval odváděci; den Kaud ~ kour odváděci (komnini); die Käße ~ odvlhěti; die Smete vom Salš ~ retéz s krku sniti komu (ne solže); das Glas vom Munde ~ odtáhnouti sklenični od úst (komu, sobě; die Hand von et. ~ ruku odtáhnouti od čeho n dáti s čeho; pustiti co n ruku s čeho; zahr. ~ abſeuten I. 1.; fig. a) die Hand von J-m ~ pomocnou n stádrou ruku odniti komu n odtáhnouti od koho; pomoc n ochranu odniti n odrici komu; opustiti koho, zůstaviti koho (bez pomoc); šein (S.

Německöesky slovnik. I. Deutschböhmisches Wörterbuch.

11

ab-ziehen

- S2 -

[Ab-zug

mitty, jein Heiz von et. ~ odvrátiti se, odkloniti
se (mysh. srd. et. od čeho, zanevřiti nač; i-je Blide von
et. ~ odviátiti zraky od čeho; 3. von et. ~ od-
vrátiti n odvésti koho od čeho; 3. von eV Partei n
k odpadnutí n odstoupení od strany přiměti
n premluviti, od strany odvésti n odlákatí;
die Sinden von 3-m ~ zákazníky n odběratele
odvádeti n premlouvati n odluzovati n pre-
bírati (komu); 3. von i-m Verhaben ~ odvraceti,
zrazovati koho od unydu. mysl zrazovati komu;
rozmlouvati komu o; 3. von j-n Zünden ~ zu studi
n ve studnch rusiti n vyrusovati n vytrhovati
koho, ve studnich prekážeti komu; 3. von Zherbeiten
braniti komu v pošetilostech. vyvarovati koho
pošetnosti; b) odtahovati. abstrahovati, tvo-
řiti abstrakee n pojmy odtazité; abgelegen od-
tažený, -itý, abstraktní. 2. math. a od (e)či-
tati p -sti; b) odpočitati, odráziti, ubrati
(menši ohnos od většoho); chtczt man 5 von 10 ab, je bleibt 5
(odečteme-li) 5 od 10. zbude 5; 3-m 5 (Sulden
von j-m Lohne ~ 5 zl. ze mzdzy sraziti n strh-
nouti komu; et. von Freiße ~ na ceně uthrhnouti,
ceny S-; fich e-e Zbuld ~ dlub si sraziti, od-
strhnouti; vom Lohne ~ ze mzdzy sraziti n strh-
nouti. 3. Wein ~, Bier ~, vino n pivo stáčeti n
stáhnouti; ein Dajss Wein auf Bouteilien ~ vino
ze sudu n sud vina do láhvi stáceti. láhve
ze sudu (vínem) pniti; e-nt Teich ~ rybnik
spustiti, vy-. 4. ein Meister ~ nůž obtáhnouti.
5. e-e Zuppe mit e-m Ci ~ vejce do polevky
rozkvědlati. 6. e-c Farbe barvu čiviti n
zjasniti. 7. ceh. cim (Sevicht ~ váhu upraviti n
'adjustovati. 8. © chem. přehání, překapo-
vati. přepalovati. ~ píepuzovati, destilovati;
hor Wasser ~ vodu stáhnouti n spustiti n sćepo-
vati; nat. Schladen ~ trusky stáhnouti; stěv. če
Glätte ~ klegt sebrati n sejmonti, stálouti;
vyhlačití, vyleštití; typ obtahovati; truhl., tes.
ožkrabati (drhlou n skrabáčkou); er mušte ~ wie er ge-
temmen jak přísel. tak otesel. — II. v'm 1. ode-
jiti, F odtáhnouti, kliditi se, (od)tilmouti;
aus der Webmanna ~ z byta se vystehovati; der
Rauch sieht durch den Schernlein ab kauß nochaji
n v-komínein; das Gefunde sieht ab chasa opusti
službu n vystupuje ze služby n f vandrujej;
von der Dein ist von der Deistung abgegeben ne-
prítel odtálh od pevnosti n upustil od oble-
hání pevnosti; von der Wade ~ (odejji ze
stráše ~ de Wade vystridáná stráž; aus e-
Deistung ~ z pevnosti vyjítí n ode-, pevnost vy-
kliditi; aus dem Dienje ~ ze služby vystoupiti n
odejiti; nuzm opustiti. služby zanachci; von
3-m ~ opustiti koho, vystoupiti ze služby ze;
mit allen Schren ~ se eti odejiti; teer ~ univer-
ridteter Zade ~ s prázduhýma n s holýma ru-
kama n s prázdnou n s neporízenou odejiti;
F mit tanger Maie ~ odtáhnouti s dlouhým
nosem n se schlípenýma úsima (duznatí skladná);
mit Schimpf und Schande ~ odeházeti s (schlípen)
hanbou; wie die Maie vom Taubenjedag ~ ne-
pozorované se vytratiti; P wie ein begessener
Budel ~, wie e-e naſſe e qebadete Maie ~, wie der
Kunst ohne Schwan ~ (od)thnouti jako zmokla
slipče n se schlípenýma úsima. 2. die Töne
ziehen ab und auf tony vzlétají a snáſejí se n
vystupují a klesají. — III. %, jid ~ 1. ~ ode-
jiti, odkliditi se; fich von der Welt ~ zřici se

n vzdáliti se světa, světu se uzavřítí; jid
von e-m Weib ~ zdržeti se obcování n neoho-
vati se ženou. 2. † ~ jid ~ svlékati se p svléci
se tře satů, svléci si saty. 3. to tāžnem dobytku uta-
hati se (taháním se umořití). — IV. %, A~ n E, odl.
Abziehung f E₁₈.

Ab-zieher (21-2) m E₆ 1. an. odchylovač, od-
vodič, odtahovač, sval odvádečí n odchylu-
jící. 2. © von Fellen stahovač koń; von Stingen
obtahovač, brusič (čepět), typ obtahován
Ab-zieher... (21-2...) ~ John m typ. plat za
obtahování n obtahovacům.

Ab-ziehungs... (21-2...) ~ vermögen n mo-
hutnost n schopnost odtaživá n odtahovati,
-ći n abstrahovati, -ci.

ab-ziclen (21-2) C₁₂ odl. I. v'm (b) auf et.
mířiti nač, cílití, směrovati, za-, nésti se k čemů
nač, týkati se čeho, bíti nač; id' weib níž,
menauf er abjíelt nevím nač kam mířu; nevím,
cím tož zamýšli; neznám jeho záměru; nevím,
kam bije; nevím, co má za lubem nač má
spadeno; m-e Bemüßenungen ziehen auf sein Weib ab
snahy mé nesou se n směrují k tvému blahu;
mebin ziclt das ab? jaký to má děel? kam to smé-
řeje? kam nač to padá? čemům to zicst? das
ziclt auf mich ab to se těce mne, to padá na mm,
to platí mm; alle dieje Betreunmung ziehen dahin ab,
das sinſtideleyeben verbeſsen nüchemel všechno
tchó smah jest náprava mravního života; všecky
tvo snahy nesou se k nápravě... n týkaji
se nápravy ...; sünmttide Prebigten zichten auf
sje ab všecka kázání byla namířena proti nim
n týkala se jich. — II. v'm Zamýšleti, ob-
co, směrovati k čemů, miti míříno nač, usil-
vati oč; e-nt Eſſect bei et. ~ vypočítati co na efekt,
usilovati o etekt při čem; nížds anderes ~ ne-
stati n neusílovati o nie jinčno; abgejiclt
part. p. a zamýšlený, zúmyšlený, zosnovaný;
abgejicerte Verbeßerung zamýšlená náprava; ab-
gegeter Verd zúmyšlná n úkladná vražda. —
III. %, A~ n E, bez pl. 1. záměr, cíl, konec, účel.
spřd. 2. ~ docílití, dodělati se. dosáhnouti
čeho. 3. ~ (e-nt Ballein ~ (trám atd.) přesně vyměřin.

ab-zimmern © (22-2) v'm C₁₂ tes otesati, u,
vyhraniti.

ab-zinnen (22-2) v'm C₁₂ odl. = abſüßen 2.

Ab-zinjungs... (22-2...) ~ factor m úročitel
sestupný, odůročitel.

ab-zirkeln (22-2) C₁₂ odl. I. v'm akrykroužiti,
ná-, kružidlem (vyměřiti, roz- n věsti; © das
Rad ~ kolo kleſtkanmi kroužiti; fig. odměřiti;
alleſs genau ~ všecko přesně odměřiti; ve všem
presný porádek zachovávati. — II. % Ab-
zirkelung f E₁₈.

Ab-zirkler (22-2) m E₆ zejm. fig. odměrovač,
vy-.

ab-ziken (22-2) C₁₄ odl. = abſängen.

Ab-zucht (22) f D₁₅ 1. © stav. a) (= Drehle,
Sleute) stoka, ‚kanál k odvádeňu vykáti; b) výtok,
všep; stev průduchy; odvádeňí, svod; nut
zejm. pl. Abjüchte eddych. ~ šiny (v nutnich pěcích).

2. ~ odroděk, odruda. ~ odplemeni.

ab-züchtigen (22-2...) v'm C₁₂ odl. ~ ~ po-
tre-tati, pokárati kohe.

Ab-zug (22-2) m D₁₁ 1. odchod, od-
tah, -ženi; ~ aus der Webinung (vyšťehování

ab-züglich

— S3 —

[ab-zwängen

č. 7 byta; ~ nebmen odejiti, odtáhnouti, odražiti, vystěhovati se; ~ der Wunderbogel odlet stehovavého ptactva (do to plyně krajů); voj a ústup, couváni, zpateční pochod; h) = Abmarid; ym = blagen a) zatroubiti k odechodu; h) (zatroubiti k ústupu. 2. ~ des Waffers odtok, svay, splatv; ~ des Wandes unikání koufe; ~ c-ß Zidnes vpuštění, ~ u výpust rybníka. 3. obeh, odbyt, prodej. 4. odrážka, s., odečení, utrhnutí (ve samy peně); sleva, -eni (na cene); teine, leicenter Freie pevná cena; in ~ bringen odraziti, s., odečisti; gegen e-u ~ se srážkou; nad) ~ der Untoten po srážce útrat. 5. hra v karty ~ der Karten (vytáhnuti n (vytažení karet. 6. (u račnice) jazyček, spouši, spust; ~ mit Žedner dyjitá spoušt. 7. h. hod. odtazení smyče od strun n prstu od kláves. 8. pív. a stáčka (bez kvasně); b) pivo stáčené (bez kvasně). 9. typ. otbah. 10. nejhlubší místo v rybníce (kam se ryby při vypouštěm uchylout). 11. ⊕ met. a) žužel (na roztaveném kovu); b) = Abzucht; met. a p = Abzugs-graben, Abzugswirne; prád: sejmuti upředěně příze při plných vřetenech na stron spřádací.

ab-züglich (22.) adv. se srážkou, po srážee, po odečení.

Ab-zugs... (21.) ~ arbeit f ⊕ met tavení n hutění žužele; ~ balfen m am (cwechbühle) tvý spoušťová; ~ beden n výlevka; ~ bier n stáčené pivo; ~ bierfeller m prv. sklep na stáčené; ~ biffen m lov. vnada v železech n v.pasti; ~ blatt n, ~ blech ⊕ n pušk deska spoušťová, listec n plech u spouště (v Zingelbch); ~ blechlager n ⊕ pušk lůžkospoušťové; ~ bogen m ⊕ typ arch obtahový; otbah, (arch pro) prvotisk; ~ broden m lov = ~ biffen; ~ bög! m ⊕ pušk. lu(č)k n oblouček n třem spoušťový; ~ bühne f ⊕ hor. odbírací povał; ~ ranal m stoka, svodnice, odváděci, -odni n odpadací strouha n rýha n průtok; trativod, thejcuk, kluz, ☞ schod, v- praben; ~ dampf m ⊕ pr. str. vypouštěná n odváděná n výfuková n zpateční n odpadná pára; ~ draht m ⊕ pušk. drát spoušťový; ~afs n sud n nádoba odváděcí (na roztavený vosh atd.), vandle; ~ feder f ⊕ pušk. péro spouštěci; ~ flagge f plav. vlajka odjezdvá, ~izdná; ~ frei a srážky prosty; prav: freie Vermädtujse odkazy, ze kterých se nic ne-sráži; ~ freiheit f volnost vystěhovati se; ~ furche f hosp. trativod, rýha, svodnice, stoka; struha, vastrž, klus, rozvor, -hor; ~ geld n odchodné, stěhovné, -žné; zdavné (dávka při ze. nitb) atd.; ~ gerinne n ⊕ odváděcí n odvodní žlab n ruslo (u vodnich kol); ~ gestell n ⊕ pušk. podstavec spoušťový; ~ graben m hosp. příkop n strouha odvodňovací, -ní n odváděcí n odpadací. svodnice, stoka, (gededter ~.) kluz, -s; ~ grube f ⊕ jímka, jáma n žumpa trativodná; ~ hahn m kohout stáčecí n odváděci; ~ hechel f prád. odnímací hřeben; ~ kamin m ⊕ sol. dýmový komín (v solných varničích); ~ latteuch n prád. odváděcí stůl dřevěný, F můstek; ~ leine f lov. strž, spíra (provazec ku strhování sítí) (= Rüdleine); ~ loch n ⊕ stav díra n otvor na odtok (vody) n odváděcí; trativod, stoka, vylivka, jáma n žumpa trativodná, ↑hejcuk; vod. stav. otvor odváděcí n vypouštěcí; most výpust spodní n u dna; ~ öffnung f stáčecí otvor (u suhn);

öhr n ⊕ pušk spoušťové čočko; ~ platte f ⊕ vor = ~ blatt; ~ poit f srážka (v ütchel); ~ predigt f kažání na rozloučenou n na rozchodnou; ~ quelle f ⊕ obeh pramen n zdroj n tržchodě odbytu, odbytě; ~ raum m hod. kalistě (místo na dué korahu, kudy nčistota vytchá); ~ rechnung f ⊕ obeh. počet srážkový n diskontní n ecomptn. počet v právo odchodu n odejiti n vystěhovati se; ~ riemen m ⊕ voj. vytahovadlo n řemn k vytahování stopin z zapalovadel; ~ rinne f ⊕ strouha n stružka n rýha n žlab odváděci, splav n svodnice (n rybníka atd., potrubi, hosp = jurde; hor. = Herdlußgerüme; ~ rohr n ⊕ odvodní n odváděci n vypouštěcí n větrací trouba, odtok, odpadná roura; podtrubí. f pol.; trubka trativodná; m parostr. ~ röhrc f trouba vypouštěcí n odváděcí n výfuková; roura zpateční páry, výfuk, odpad; ~ röhren fpl. ⊕ hor. odduchy, ~ siny (v zichtové a vysoké pecí); ~ röfche f ⊕ hor. odvodní stoka, svodnice (dům vody); ~ ieigerfräze f ⊕ met žuželní cediny; ~ schach m stehn vyspalvá; tahem kamene posúd zábranůvcho; ~ schlade f ⊕ met žuželní truska; ~ schlafen blic n ⊕ met. olovo z žuželní trusky; ~ schlačenfchmelzen n ⊕ met tavení žuželních trusek; ~ schlenf c f výpust spodní n u dna; tež výpust jalová n z nouze; ~ schmaus n hostina na rozloučenou n na rozchodnou; ~ schmelzen n ⊕ met. = arbeit; ~ schnalle f ⊕ hod. zatykaček; ~ flange f ⊕ voj týka spoušťová (na rucením zámku); spustné rameno; ~ jicin m ⊕ met žuželní lech: ~ stener f = ~ geld; ~ stift m ⊕ pusť spoušťový kolik n roubíček n čípek; ~ stiftloch n ⊕ pusť díra na spoušťový kolik; otvor pro čípek spoušti; ~ strecke f ⊕ hor. výdusná n větrní strída; ~ stiite f ⊕ voj opor spoušti; ~ walze f ⊕ přad. snímání válec; ~ wehr n splav; ~ werte npl. ⊕ met. žuželní sor, zužely; ~ jahf f číslo n počet o odečení, arithem. menšit; ~ jeit f čas odchodu na vystoupeni (ce služby atd.); in der ~ jeit abziehen (o chase) (ze služby vystoupiti o čase; (o nájmenku) vystěhovati se o čase; vor der ~ jeit abziehen (o chase) vystoupiti mezi časem; (o nájmenčí) vystěhovati se mezi časem; ~ joll m = ~ geld.

ab-zulpen (22.) 9/10 C₁₂ odl. ucumlati, -cati, udumlati.
ab-zupfen (22.) v. C₁₂, 14 odl. 1. odškluhati, o-, u-, se- vy-, otrhati, u-, vy-; odtrepiti, roz-, odtřásniti, roz-, oddřehati, roz-; bei Haaren ~ za pačesy vziti kohu. vykrákatí v vytahati komu za vlasy; (in liebesgedanten) vrát dět ~ v mlnostných vypomínach listky otrhávati.

2. ⊕ hod. ubrati. ujmouti.

ab-zürnen (22.) C₁₂ odl. 3-m et. ~ vyzlobiti (si) n vyhněvati (si) co na kom.

ab-zwafen (22.) v. C₁₂ odl. 1. odštípati, u, odskřípnouti, u-, odštiknouti, u-, odškubati, u- 2 fig. 3-m (eld ~ připraviti o puneži koho; vydirati. F odřiti koho; peníze vzíti n odniti komu; (dásteční) 3-m et. ~ skráítiti koho če, utrhnouti komu co; 3-m et. aus (wei ~ uskoupiti n uskrbliti co na kom; fisch (dat.) et. ~ utrhnouti si co, nedopřáti si čeho, uskrovniti se v čem.

ab-zwängen (22.) v. C₁₂ odl. 3-m et. ~ vynutiti n vymocí co na kom, vydřati, myrvati.

ab-zwecken

— 81 —

[Acceptibilität

u- komu co; donutiti. při- koho k čemu; S-m Geld — peníze vydírati n vynucovati na kom.

ab-zwecken (~~2~) vₐ a vₙ (b) C₁₂ odl. = abzwecken.

Ab-zweig (2¹) m E₃ odvětví, o(d)bor.

Ab-zweig... (~~2~...) stelle f výhybka, odbočište.

ab-zweigen (2~1) C₁₂ odl. I. %a 1. e-n Baum —strom větví zbaviti, oklestiti. odvětviti. 2. (od čemu) odvětviti n oddělit i odloučiti; obch., směrn. den Wechsel — velkou směrnku na menši odělit. — II. vₙ b₁ vₙ (řiš) odvětvovati se. oddělovati se. odlučovati se. odbočovati. — III % Abzweigung f E₁₈. 1. odbočka, odvěteni. 2. oddeleni; odvětví, o(d)bor.

Ab-zweigung... (~~2~...) rohr n ⊖ odražka, trouba s odrážkou.

ab-zwicken (~~2~) vₐ C₁₂ odl. = abzwicken.

ab-zwischen (~~2~) vₐ C₁₂ odl. Apfet — abka rozsochou (o'rhati n (o)esati).

ab-zwingen (~~2~) vₐ B₁ odl. 1. S-met. — nutiti (koho k čemu, vynucovati, p-titi co na kom, donutiti, při- koho k čemu, priměti koho k čemu, vymoci co na kom, vyrvati v vydrati co komu; 3-m den legten Groschen — připraviti o poslední groš a halér n vindru koho; kapsu na dobro vyprázduiti komu; 3-m ein Wandel — w2 úsměv na rty vlouditi komu; 3-m Vertrauen — získati důvěru d; 3-m Erstaunen — úžas vzbuditi u koho. 2. B. von et. — odtrohnouti, odvrátiti, odvěsti koho od čeho. 3. ☞ 3. ☞ prekonati, premoci koho.

ab-zwirnenc ⊖ (~~2~) %a C₁₂ odl. (~~2~) tre-piti.

ab-zwitschern (~~2~) vₐ C₁₂ odl. (od)sveholiti. (od)svitoriti, (od)svirkati, (od)evrlika i (o)w.

a. c. [lt.] abbr. z anni currentis n anno currente tohoto n hežicího roku, v tomto roce (abbr. t. r., b. r.); a. c (anno Christi) léta Pánec (abbr. l. P.).

Aca... v těz Aca...

Acajou (äu akažů) [fr.] m E₂₅ 1. b. w. = ~banm. 2. obch. = ~gummi.

Acajou... (~~2~...) ~baum m hot. Anacardium occidentale ledvinyovník, ~akažu (= Äieren-bann, westindischer); ~gummi n obch. gumu akažuová; ~holz n akažuové dřevo, bílý mahagon; korek anglický; ~nušs f orech akažuový (plog Anacardium orientale).

Acanthocephala (~~2~) [řlt.] npl. E₂₇. 20. větjski (hřistové obře) (= Hatemviirner).

Acanthus (~~2~) [řlat.] m E₂₇ = ~anfamb.

Accablement (äu akabl'mänt) [fr.] n E₂₅ 1. přeplněnost, nával. 2. ~kleslost ducha; ochlablost, zemdlenost, zmladtnělost, úmor, sklíčenost.

accabieren (äu aka-) [fr.] vₐ C₁₂ 1. uma-ckati, sklicovati, soužiti, tisniti, přemáhati n čeho; doléhati (hₐa kohol). 2. fig. zahrnouti, zasypati, zaněstí (čim).

Accaparement (äu akapar'mänt) [fr.] n E₂₅ lichvářské skoupení obih atd.

Accapareur (äu akapar'mäx) [fr.] m E₂₅. E₃ lichvářské skupovač, zem. lichvář s obilím; lichvár, prekupník lichvářský.

Accaparieren (~~2~) [fr.] vₐ C₁₂ lichvářsky zboží skoupiti, zbožím lichvářiti.

accarezzevole (äti akarecé-) adv. hud. lísavé, lichotivé.

Accedenz (~~2~) äi akc-)[lt.] f E₁₈ přístoupeni, příslání se, souhlas, srozumění.

accedieren (~~2~) äi akc-)[lt.] %n (b) C₁₂ při-stouпитi nač, souhlasiti, být i srozuměn s čim.

accelerando (äi ačel-) [it.] adv. hud. urychleně, spěchavé, pospíchavé.

Acceleration (~~2~) [lt.] f E₁₈ urychlení, (pohyč ku) z-, uspěšení, popohnání, pospěch (= Bejčelniqunat).

Accelerator (~~2~) [lt.] m E₁₈ 1. an. ~ urinae) vystřikovač nač, sval hlívohoubovitý = Maruchneiler. 2. druh přezmenu v Anglu.

accelerieren (~~2~) [lt.] %a C₁₂ urychliti, uspíšiti, popohnati (co).

accendieren (~~2~) [lt.] %a C₁₂ zažehnouti, roznítiti, podrážditi.

Accent (~2) [lt.] m E₃ 1. přížvuk, ná-, důraz. 2. přížvuk, způsob vyslovování; ječit — verráb den Ausländer přížvuk jeho (čeči) svědé o cizím původu; podle přížvuku jest to cizozemec. 3. zvač, ton†. 4. gran. = ~cidean.

Accent... (~~2~) zejm. gran. ~buchtabe m pisne n -eno přízvučné; ~lehre f nauka o přízvuku; ~los a bezprízvučný; ~regel f pravidlo přížvuku; ~vers m vers přízvučný; ~holl a zvučný; ~zeichen n přížvu(ční)k, známenko přížvuku.

Accentor (~~2~) [nlt.] m E₁₂ = Vorjänger.

Accentuation (~~2~) [nlt.] f E₁₈ přízvukování, označení n kladení přížvuku; známkování.

accentu-ierbar (~~2~) a D₂₃ schopný přížvuku, připoustějící přížvuk.

accentu-ieren (~~2~) %a C₁₂ 1. pronášeti n vyslovovati přízvučné n dle přížvuku; přížvukem označovati. 2. důrazné vyslovovati, vyrážeti, sesilovati. akcentovatift (co), kláší důraz (nač).

Accepisse (~~2~) [lt.] n E₂₅ n neskl. přijimáci list.

Accept (~2) [lt.] n E₃ obch., směnk. 1. akceptt, (pismem výjádrení o přijetí směnk). 2. přijatá směnka; mit — verjeben (směnku) akceptem opatřiti, (směnku) přijmouti n akceptovati.

Accepta (~~2~) [lt.] npl. E₂₇ přijmy.

acceptabel (~~2~) [lt.] π D₂₃ přijatelný, příjemný.

Acceptant (~~2~) m E₂₉ zejm. obch., přijemje (směnk), dlužník směneční, akceptant†.

Acceptation (~~2~) [lt.] f E₁₈ zejm. obch., přijetí (směnku), akceptace†.

Acceptations... (~~2~) zejm. obch. ~blanco n akceptační úvěr volný; ~buch n kniha akceptů n směnek dlužných; ~conto n účet akceptační n ze směnek dlužných n splatuých; ~credit m úvěr akceptační; ~gejchářte npl. obchody akceptační, akceptace†, přijímání směnek; ~ort m místo přijeti n přijemečovo; ~probition f †provise akceptační, srázka za přijeti; ~vertrag m smlouva akceptační n přijimací, smlouva o přijetí směnk; ~citi f hůta akceptační n (ku) přijetí směnk.

Acceptibilität (~~2~) [lt.] f E₁₈ přijatelnost, příjemnost.

acceptieren

— 85 —

Acclimatisation

acceptieren (~-/-) [lt.] vₐ C₁₂ přijmouti
zejm. oběch, směnku přijmouti n ſakceptovati,
(zavázati se k zaplacení směnký).

Accetion (~-/-) [lt.] f E₁₈ 1 přijetí, akcep-
cei. 2. přijatý význam slova.

Acces (~~-~) [lt.] m D₁₃ 1. a) přístup zejm.
k praksi v úřadu; čekatelství úřadu; b) při-
puštění právníka k praksi u soudu; c) při-
stup n volitelnost k vysokým hodnostem
cirkelnim. 2. připravná modlitba. 3. cč
Accès (čti aksé) [fr.] záchvat (zejm. horečný), nával,
výbuch.

accesjibel (~-/-) [nlt.] a D₂₃ přístupný
(= zůgáždilich); (do vysinách houšky) dostupný (=
čleuqbar).

Accesjibilität (~-/-~) [nlt.] f E₁₈ při-
stupnost. do-.

Accesſion (~-/-) [lt.] f E₁₈ 1. přistoupení,
príbyti. 2. přibyték, přírustek, přirost, pří-
množek. 3. dostoupení trónu, nastoupení n do-
sednutí na trón.

Accesſions... (~-/-...) -katalog m (v Bibliothèct
katalog nových knih v knihovně); -recht n
právo na rozmnožení; -vertrag m smlouva
přístupná (kterou stát přistupuje k soulouvě n spolu-
mych států).

Accesſit (~-/-) [lt.] m E₂₀ 1. akcesista†,
přístupnik, -ce, -či (k praksi v úřadě). 2. hud. kan-
didát placeného místa v orchestru, učinkující pro-
čtím ſtarma.

Accesſit (~-/-) [lt.] n E₃ příčenek, menší n nížší vvedlejší cena.

accesforijsch (~-/-) [lt.] a D₂₃ vedlejší.
podřízený, přídavný, náhodný, mimorádný,
přístoupň, přibylň.

Accesſori um (~-/-) [lt.] n E₁₃ věc vedlejší
n mimorádná, přírustek, přídavek, -tek, do-
datek, -vek, přívesek, příslušenství.

acciacato (čti ačakáto) [it.] adv. hud. bouřlivě,
neurvale.

Acciaiatura (ču ačaka-) [it.] f hud. příraz
(čp)lyvaní krátkeho vedlejšího tonu s hlavním; stlačenost
tonu, stlak.

Accidens (~-/-) [lt.] n E₂₂ pl. Acciden-
tien (~-/-) 1. příhoda, ná-, případ. 2. (zejm. pl.)
vedlejší důchod(k)v, případné příjmy, pří-
padky (= Neben-cintiinje, =čižige, Sporteln).

accidental (~-/-) [nlt.] a D₂₃ = acci-
dem(i)ell.

Accidental... (~-/-...) -punkt m = 3u-
mentalaufpunkt, Berühmungspunkt.

Accidentalen (~-/-) pl. hud. akcidentály†,
nahodilé posuvky ve skladbě.

Accidentalien (~-/-) [lt.] npl. práv. při-
padky určitosti (případné dołožky n klausule†).

accident(i)ell (~-/-) [fr.] a D₂₃ nahodilý,
náhodný, vedlejší, nepodstatný, případný,
příbytný.

Accidents (čti aksidan) [fr.] pl. E₂₅ = Acci-
denalen.

Accidenz (~-/-) [lt.] I. n pl. též -ien = Ac-
cidenš. — II. f 1. filos. náhodnost, naho-
dilost, případnost, akcidence†. 2. = arbeit.

Accidenz... (~-/-...) zejm. typ. -arbeit f typ.
tu-kaſská práce akcidenční n příležitostná n
nahodilá; běžná drobná práce; -drua m

akeidenční tisk; -drucker m akcidenční
tiskar; -druckerei f akcidenční tiskárna;
-haus n prov zastavarna; -rahmen m akci-
denční rám; -(schrift)ſcher m akcidenční
sazee.

accingieren (~-/-) [lt.] ¾a C₁₂ opásati
(-mglürtet).

accepieren (~-/-) [lt.] % C₁₂ přijmouti,
schváliti.

Accis (~-...) v Accije...

Accisant (~-/-) [sú.] lt.] m E₂₀ (šlova) po-
travnému podrobený; potravné platící; po-
platník.

accesbar (~-/-) a D₂₃ potravnému podro-
bený, poplatný, zdanitelný.

Accije (~-/-) [sfr. lt.] f E₂₂ bez pl. 1. nepřímo-
daň; poplatek z věcí prodejných (do místa doprav...
vaných); daň z potravin, potravní daň, potravné,
f akcizát. 2. místo vybírání potravného,
akeizj.

Accisej..., acisej... (~-/-...), Accisj..., ac-
isej... (~-/-...) -amt n úřad k vybírání po-
travného; -auffacher m dohlížitel (na placení
potravní dané, f akcizák†; -bcamte(r) m
úředník potravní dané n při potravní dani:
-bediente(r) m sluha n zřízenec při potravní
dani; -behörde f úřad k vybírání potrav-
ného; -bude f budka k vybírání potravného;
budka pro výběrčí potravného; -cinnehmer m
výběrčí potravného, f akcizák†; -expeci-
tion f = -amt, -fri a nezdanitelný, po-
travného prostý, od potravného osvobozený,
potravného neplatící; -freisheit f nezdaní-
telnost, svoboda od potravní dané; -gericht n
soud pro záležitosti potravní dané; -gesetz n
zákon o potravní dani; -inspextor m dozorce
n tinspektor nepřímých dani, dozorce při
vybírání potravného; -officiant m úřadník
potravní dané; -pacht f pacht† n nájem po-
travní dané; -pachtungsemmiffion f komise
pro nájem potravní daně; -reglement n řád
vybírání potravní daně; -rolle f stůčka n
seznam potravní dané; -schreiber m písar
při potravní dani; -stube f svétnice n úra-
dovna k vybírání potravného; -vergehen n
přestupek akcizový; -verschlüsſ m závěrka
akeizová; -verwaltung f správa, vybírání
potravní dané; -zahlung f placení potrav-
ného; -gettel m list o zaplacení potravného.

accesjen (~-/-) [nlt.] C₁₄; acceſſieren (~-/-
¾a C₁₂ = veraccijen.

Accefisf (~-/-) [nlt.] m E₁, výběrčí po-
travní daně.

Acclamation (f ~-/-, vyšši sloh ~-/-) [lt.] f
E₁₈ akklamace†, radostné n pochvalné n sou-
hlásné volání, souhlas, pochvala, hlučné
přisvědčování n schválení, hlučný (souhlásný)
potlesk n jásot; durd ~ o per ~ o par ~ [fr.]
wählten (z)voliti akklamací n souhlasem n (sou-
hlásným) přisvědčením (bez hlásovná) mit čiž-
itiinmiger ~ s jednomyslnou pochvalou.

acclamieren (~-/-) [lt.] vₐ C₁₂ radostně
n pochvalně n souhlásné volati, hlučně při-
svědčovati n schvalovati.

Acclimatisation (~-/-) [nlt.-řec.] E₁₈
akklimatisace†, přivyknutí podnebí. řdomác-
nění, u-.

acclimatisieren]

— 86 —

[acconchieren

acclimatisieren (~-~) [nlt.-fec.] C₁₂
1. ‚a, vₚ akklimatizovati (vₚ se)†, navykati
(vₚ si) n přízpusobiti (vₚ se) (jímeń) pod-
nebí, zdomáciti: vₚ -ěti, ‚a uzponebiti se. —
II. % Acclimatisierung f E₁₈ = Acclimatis-
jatien.

accliniieren (~-~) [lt.] vₐ C₁₂ opírati se w, kluniti se (k čemu).

aceliv (~) [lt.] a D₂,₃ svážný, svalující se. mírně vystupující.

Acctivität (~-~) [lt.] f E₁₈ svah, sklon.

acclndicieren (~-~) [nlt.] vₐ C₁₂ příložiti, připojiti.

Acctnſum (~-~) [nlt.] n E₂₇ připojení pří-
loha.

Accolade (~-~) [fr.] f E₂₇ 1. objetí zejm. při pasování na rytíře. 2 pasování na rytíře. 3. spojení, sdružení, uvedení v souvislost n ve spojení. 4. závorka, svora.

Acolage (ěu akoláž) f E₂₇ (u)vážání, zejm. na koly (řevy atd.).

Accolat (~) n E₃ = Beaufjettet.

accolieren (~-~) [fr.] ‚a C₁₂ 1. objímati.
2. přivázati ke kólem (revu atd.). 3. závorkou n
svorou spojiti. 4. obch. několik položek (v ob-
chodní knížel) spojiti.

accommodabel (~-~) [nlt.] a D₂,₃ při-
způsobitelný. vhodný.

Accommodabilität (~-~) [nlt.] f E₁₈ přízpůsobitelnost, vhodnost.

Accommodage (ěu akomodáž) [fr.] f správ-
nen n E₂₅ úprava (gudel, vlasč atd.).

Accommodation (~-~) [lt.] f E₁₈ 1. při-
způsobení (se), podrobení (se), vpravení (se
v poměr); akkomodace†; vyrovnání; shoda.
2. obch. zakázka na úvěr.

Accommodations... (~-...~-) -anomalic f
nepravidelnost akkomodace; ~breite f lek
sírka akkomodace n přizpůsobení; ~fáhigkeit
vys. schopnost oka přizpusobiti se růzuším
vzdálenostem; ~frampf m l. křeč akkomo-
dační; ~parcſc f lek. ochrnutí akkomodace.
Accommodation (ěu akomodānās) [fr.] n
E₂₇ 1. zařízení, upravení, pohodlí. 2 po-
hostění, posluha. 3. smlouva, usnesení, smí
vyrovnání.

accommodieren (~-~) [lt.] C₁₂ I. ‚a 1. po-
hodlí zjednati (komu). 2. zaříditi, (u)spořiádati,
upravití. 3. et. e-r Žade ~ přízpusobiti, u,
w (k čemu). — II. vₚ čisł 1. přízpůsobiti se,
u- se, poddati se, vpravití se (v poměr). 2. vy-
rovnati se, smluviti se (u placem danou). — III. %

Accommodierung f 1. přizpůsobení (se). 2. zařízení, upravení, úprava. (zjednání) pohodlí.

accompagnato (ěu akompańato) [it.] adv. < průvodem.

Accompagnement (~-~) (ěu akompań-
mań) [fr.] n E₂₅ pruved (hudebn), přizvukování.

accompagnieren (ěu akompań- [fr.] vₐ C₁₂
[do]pravázeti koho (čeh hud); had přizvukovati.

Accompagniſt (ěu -pań-) [fr.] m E₂₅ (do)pro-
vážec (v pěru na hudebnu nastrój).

ac>Mainplato [it.] adv. had. vážané.

accomplieren (~-~) [fr.] vₐ C₁₂ dokonati,
naplniti.

accorat (~) [lt.] a, adv. = accurat.

Accord (~) [fr.] m E₃ 1. had. akord↑, sou-
zvuk, souhlasí, soulad. ↑harmonie; někdy t =
Ten; fid in e-n schönen ~ auſtößen vyzniti v lepý
souzvuk a lepým souzvukem. 2. shoda, dohod-
nutí, njednání, úmluva, smlouva; e-n ~ mit ſ-m
nechmen umluviti se ~ kym. 3. smluvená a vy-
jehnaná cena a mzdá; mzda úkolová n od
kusu, f akord. 4. ~ arbeit; in ~ arbeiten pra-
covati na úkol n F akordu; auſ ~ geben dáti
na úkol n F na akord. 5. obch. vyrovnání,
na- věřitě; den ~ justande bringen vyrovnati se
s věřiteli.

Accord ..., accord... (~-...) -arbeit f ukol,
práce úkolovitá akordní (až jistou mzdú vyzlednání);
- arbeiter m dělník na úkol n akordní n od
kusu; úkolník; -lauf m, -lauf er m had.
aktkordová přebížka; -lohn m smluvená
n úkolní mzdá; -preis m cena úkolní; -ver-
dienjt m výdělek úkolu; -vorschläge mpl.
obch. návrhy na vyrovnání s věřiteli; -weg m
prostředek n míra úkolní; im wegě úkolem;
akordem; -wciſc adv. podle úmluvy, akor-
dem.

accordando (ěu akor-) [it.] advt. sou-
hlasíve.

Accordeur (ěu akordér) [fr.] m E₂₅ ladič
(hudebních nástrojů) (= Instrumententimmer).

accordieren (~-~) [fr.] C₁₂ I. vₐ 1. sje-
dnotiti, ve shodu n souhlas úvésti. (prototyp)
vyrovnati, smíti. 2. připustiti, povoliti (čet)
priokázati, udělitı (čet), dopřátı (čeho komu). 3.
priemouti do práce úkolové. — II. vₐ (b) 1. sho-
dovati se, hoditi se. 2. sněsti se, shodnouti
se, smluviti se < kym; přistoupiti k návrhu
čemú; obch. vyrovnati se s věřiteli; voj. vyjedn(á)vati
n smluviti se o vzdání města.

Accordi-on (~-~) n E₂₅ (tahae) harmonika
(= Ziebbarmenta).

Accordoir (ěu akord- a'-r) [fr.] m E₂₅ ladička,
klič k ladaní píana; ružek. jimž varhanáni
ladi cínové pístaly (= Žtimmbammer; Žtimme-
gabel).

accorporicren (~-~) [pozd. lt.] vₐ C₁₂ vtě-
liti (= einverleiben).

accomtieren (~-~) [fr.] vₐ C₁₂ dáti se n
pustiti se do koho.

Accotoir (ěu akota-ı'r) [fr.] m E₂₅ postranní
opéradlo.

accotonicieren (~-~) [it.] vₐ C₁₂ ⊕ souk. = auftragen 4.

Accouchement (ěu akuš'mān) [fr:] n E₂₅
1. porod, slehnutí (= Entbindung). 2. = Ent-
bindungsmunft.

Accoucheur (ěu akuš'-r) [fr.] m E₂₅, E₁ = Geburtshelfer.

Accoucheuse (ěu akuš'-z) [fr.] f E₂₅ = (we
burtshelferin, Hebanne).

Accouchier... (~-...~) (ěu akuš-) -haus n po-
rodnice, porodni ústav (= Entbindungsanfall.
(Sebärhane); -hebel m chr porodnická páka;
-kunſt f babiervi, pomáhání ku porodu;
-kunſtuhl m = Entbindungsg, (Sebärhutl; -zange
f = Geburtsange.

accouchieren (ěu akuš-) [fr.] vₐ C₁₂ pomáhati při n ku porodu (komu) (= entbinden).

Accoudoir

— 87 —

ach

Accoudoir (ču akudňár) [fr.] m E₂₅ opu-
radio, opora, polštánik) v okně

accompieren (co aku-) [fr.] vₐ C₁₂ spá-
riti, spojiti, sdružiti, spráhnouti.

accompanyen (ču akutynas) [fr.] f E₂₂
vykáni, -lost, návyk.

accreditieren (~-~) [fr.] vₐ C₁₂, č. bei 3-m ~
zjednatí víru n duvěru n vážnost n užer
komu n koho; pověřiti koho; obch. ukázati komu,
kde se mu bude platiti; e-e lhtunde ~ zdo-
veriti listinu.

Accreditiv (~-~) [fr.] n E₂, věřící n po-
věrovací list; obch. těž uživění list.

Accrescendo (ču akrešendo) [it.] adv. hnd.
průstavě.

Accrescenz (~-~) [nlt.] f E₁₅ příbytek. pří-
rustek.

Accrescenz... (~-~...) ~rečt n právo na pří-
rustek n na přírost.

accrezieren (~-~) [lt. | 'n (b) C₁₂ růstli.
zmáhati se. množiti se; přibývati čeho.

Accretion (~-~) [lt.] f E₁₈ přibývání, vrůst.

Accretions... (~-n...) ~katalog m katalog
knih do knihovny přibylých.

Accrement (~-~) [nlt.] n E₂₅ příbytek, přírůstek.

Accrimination (~-~) [nlt.] f E₁₈ obvi-
není, obžaloba.

accrochieren (~-~ ču akroš-) [fr.] vₐ C₁₂
I. vₐ zavěsiti. — II. vₚ sich ~ váznouti, mít
hřek.

accroupieren (~-~, ču akru-) [fr.] vₚ C₁₂
šich ~ sednouti (si) na bobek, dřepnouti si.
schouliti se.

Accubation (~-~) [lt.] f E₁₅ ležení při
stole (p. působu starych Rimanů atd.).

accueillieren (~-~ ču akôej-) [fr.] vₐ C₁₂
přijímati, (při)vitati.

acculieren (~-~ ču aky-) [fr.] C₁₂ I. vₐ
zahnati do těsného prostoru n do kouta.
— II. vₚ jed. sich ~ posaditi se na koni příliš
vzadu.

Accumulation (~-~) [lt.] f E₁₈ 1. na-
hromadění, nakupení. 2. řčen = Wort-häufung,
šchwall.

Accumulator (~-~) [lt.] m E₁₂ ty, akku-
mulator↑, hromadič.

accumulieren (~-~) [lt.] vₐ C₁₂ hromaditi,
kupiti.

accurat (~-~) [lt.] 1. a D₂₃, důkladný,
zevrubný, rádný, přesný, náležitý, pečlivý.
2. adv. důkladně atd.; vš zrovna, na vlas.
právě. P akorát; co ist ~ so, wie er sagt jest
to(mu) právě n zrovna tak, jak praví; ~ um
jwei lhr právě n zrovna o druhé hodině.
udeřením druhé hodiny.

Accuratesse (~-~) + + z lt. s franc koncovkou] f
E₁₅, bez pl. důkladnost, zevrubnost, přesnost,
pečlivost. úzkostlivost (v přečí ak(k)urate(s)sa).

Accusation (~-~) [lt.] f E₁₈ obvinění, ob-
žaloba.

Accusativ (~-...) [lt.] m E₃ gram. ak(k)u-
sativ, vinitel (čtvrš pásd); ~us cum infinitivo
(vazba) akkusativ(u) s infinitivem.

Accusativ... (~-...) ~jatm gram. věta akku-
sativi.

accusatorisch (~-~), [lt.] a D₂₃, pasy ~3
Ztrafejahren trestní rízení na základě obža-
loby.

accusieren (~-') [lt.] vₐ C₁₂ obviniti, ob-
zalovati.

Acephala (~-~) | flat. npl. E₂₇ zo. mlži
(fída měkkysů).

Acephalic (~-~) [flat.] f E₂₂ tek bez-
hlávi.

Acephalo... (~-~...) [flat.] ~cyſte f path.
boubel měložitá.

acerb (~-~) [lt.] a D₂₃, horký, trpký.

acerbieren (~-') [lt.] vₐ C₁₂ rozhořčiti,
roztrpeiti.

Acerbität (~-~) [lt.] f E₁₈ horkost, trpkost.

Acerin (~-~) [flat.] m E₂₄ zo. Aćeriná ježdik
(tryba).

acerbieren (~-~) [lt.] vₐ C₁₂ nahromaditi,
nakupiti.

acescent (~-~) [lt.] a D₂₃ = jačené.

Acceszenz (~-~) [nlt.] f E₁₈ = Außererung.

Acetabulum (~-~) [lt.] n E₂₇ 1 nádoba
s octem. ocetnička. 2. zo. přissavadlo. 3. an.
puška duté p'ochy kloubné; puška kloubná;
čiska.

Acetat (~-~) [nlt.] n E₃ chem octan.

acetisſch (~-~) [lt.] a D₂₃, chem octnatý, -ový.

Acetal (~-~) [lt.] n E₃ id. (= Zauerlijeſtabeh).

Acetometer (~-~) [lt.-rce.] m E₆ octomér
(= Cisfingüremefier).

Acetometric (~-~) f by pl. octoměrství
(= Cisfingüremefier).

Aceton (~-~) [lt.] n E₃ id. (= Cisfingüet).

Acetyl (~-~) [lt.] n E₃ bez pl. chem id.

Acetyl... (~-n...) ~säure f chem = Cisfingüre.

ach (v) 1. int. 1. (výraz houšti, užkou, hoře archich.),
ó. ouve', běda; ~, wie jdermt die Wunde ach,
ta rána bóli; ~, ich lluglütlicher! ach, já ne-
ſtastník! ach, mne bídného n neſtastného!
beda mně neſtastněm! ~, leider! o žal ~, und
web! (o) běda, preběda! trikráte běda! 2. výru
tonny, pánno a (ch), oh, ó; ~, daſa... (conj.) ó by . .
kež by...; ach, daſe ich töd t wäre! ó, (kež) bych
byl mřtev! ~, daſa wir geſterben wären! ó, bychom
byli zemřeli! 3. výraz překvapem, podivu pochdy, radu
an (ch), aj, o, oh, alia! nastojte! ~, wie jden! ach u ó,
jaxá to krása! ~, wao da! ach u ha, co to! ~, jo,
jest begeřeje ich archi tak u alia, ted chápui
ja ach ano. o ano. 4. (odmítím) nein o nikoli;
~ was! e(h) co! f prov. J. ~ geh hin ale jdi. nech
toho, nemysli na to. 5. (výraz stáhich pocitá, žemj.
v rozhovorech. výraz účasti, řájmu) ~, bitte, geben Zie 'mal
her! (o) prosím. dejte n ukažte mi to! ich habe
N nen cizl za jagen, ~, viet mám vám mnoho,
mnoho řei. — II. A~ n E₁₄ ach, aj a(ak (jako s),
vzdychání, vzdech(y). stenání, sten. nářek,
stesk, žaloba, úžas, obdiv; Ad und Weh, Weh
und Ad vzdech a ston. hol a žal; nářek. Ikání;
ihr ewig Weh und Ad její věcný nářek, její věcné
(stesky a) nářky; Ad und Weh schreien o flaga
nářikatiaž běda; bědovati, kvíleti; Ad und Krad
ruch a ston. směsice zvuků; mit Ad und Krad
s (největším) úsilím, s námahou. klopotné;
er ist mit ~ und Krach durchkommen prosel s teži n

Ach

— 85 —

[Achiel]

s bidou: jen jen (že) prosel; jen tak že proklouz: jen tak že to protloukl; poet - des Ados (o) běda, pěběda, třikáře běda.

Ach (↓) f E₁₅ ieka, potok.

Achäcr (↓↓) m E₆₃, -inf E₁₉ d st v. Achaj(ec), f -ka; s sm Rěk, f -yne.

achäisch (↓↓) a D₂₃ d st v achajšký.

Achaja (↓↓) n E₂₄ d st v řem Achaja.

achalandieren (ěu aša-) [fr.] ¾ a C₁₂ vábiti zákažmky.

Achne (↓↓) [rec.] f E₁₂ nazka, holěnka, n trav obilka.

acharnieren (ěu aša-) [fr.] % C₁₂ roztrpěti, rozhorčiti, rozezliti, rozdrážditi.

Achat (↓) [rec.] m E₃ mm achát†, agát†, pestrák.

Achat..., achat... (↓...), -aber-esche f bot = Cveřeide; -ähntich a, -artig a achátovitý, achátu podobný; -cule f zo (motyč) 1. = veget. 2. Haden sedobarvec; -farben a achátobarvý, barvy achátové; -flügel m zo = veget; -gefääs n nádobak achátová, řezaný achát; -haltig a achát obsahující, achátovitý; -horn n zo, bauertes -hern Fasciolaria tulipa paskove pestrobarvý; -jaspis m min jaspis achátový; -fegelschade f zo Conus tulipa htmolice pestrobarva; -fiesel m min oblézek achátový; -fugel f mm sbar, achátová koule v st vstav mandiové; -marmor m min mramor achátový; -mühle f achátový mlňek; -muschel f = můne; -natter f zo. úzovka achátová; -onner m min onyx achátový; -ring m pasten s achátem n achátový; -schleier m brusi achátu; -schnecke f zo Achatina a oblovka; -tulpe f bot tulipán achátový; -vogel m zo. Brotolomia mediciosa plamenoskvrnka eviklová.

Äthars (↓↓) I. npr. m. neskl. id. II. 10. druh ruká.

Äject (↓↓) f E₁₂ osina, vous, ostí; qip m čan plevy, úhrabky, (odpadky tnu a konopu) pázdeři, medlínky, babiny.

acheln (↓↓) [hehr.] vₐ C₁₂ jišti.

acheminieren (ěu asmi-) [fr.] vₐ C₁₂ klestiti dráhu (mcm).

achen (↓↓) vₐ (b) C₁₂ = achzen.

Achene (↓↓) [rec.] f E₁₂ plodolist.

Acheron (↓↓↓) m E₂₅ bez pl. myth. Acheron (Geka v podsvětě); poet. peklo. smrt.

acherontisch (↓↓↓, acherušisch (↓↓↓) a D₂₃ myth. acherontský.

Achill (↓↓) npr. m E₃ = Achilles.

Achillea (↓↓↓) f E₂₄ v naš.

Achillen... (↓...), -kraut n bot = Zdaj garbe.

Achilles (↓↓) npr. m E₁, Achilles: 1. myth hrdina řecky v troskve s pývavý 2. jinno námitků oklečate proti polohu 3. surmanšký motýl.

Achilles... (↓...), -ſerſe f Achillova pata, zranitelné místo na těle, fig slabá stránka; -s-s ſerſe temnen znižá ſlabon stránku 5; -kraut n bot. = Zdajgarce; -ſehne f an ſchla Achillova ſu svalu lytkového.

Achiver (↓↓) m E₁ 1. d. v. = Achäer. 2. ro druh motyłu.

Achlys (↓) [rec.] f zamlžení zorouhe polec (vznikle /kalením rohovky)

Achne (↓) [rec.] f lek E₁₂ = Chrapic.

Acholie (↓↓) [rec.] f E₁₃ a bezžlući; b) fig. jemná mysl; c) = Chelera.

Achromaſſe (↓↓↓) [rec.] f E₁₂ = Achromatismus.

achromatisch (↓↓) [rec.] a D₂₃ sfs. bezbarvý, achromatický†.

achromatisieren (↓↓↓) [rec.] ¾ a C₁₂ bezbarvým učiniti, achromatisovati†.

Achromatismus (↓↓↓) m D₁₅ id. bezbarvenost, -vost (zujm paprsků procházejících dioptrickými potom).

Achromatopſe (↓↓↓) [rec.] f E₁₂ nevidomost barev, neschopnost rozeznávati barvy = Šattenismus.

achronisch (↓↓) [rec.] a D₂₃ 1. achronický†, bezčasv. 2. ast. o hřeždach achronický, stojící proti slunci při východu n západu.

Achs... (↓...) -band n ⊖ kol 1. zděš n pásvěraci. 2. = bleb, -baum m ⊖ kol. = Ache: -bleb ⊖ n kol pohijení, plech na nápravě; -botzen m ⊖ kol. vod ⊖ plitka na nápravě; -bichſe f ⊖ zetern = Zdunčerbſche; -cin-bindeſchicne f ⊖ kol = -pſanne; -cijen ⊖ n zelezi nápravové; -futter ⊖ n kol. obklad nápravový; -kafsen m vod, ⊖ ost. schrěna n škřín na nápravě; -kloß m kol. = Achjensted 2; -linieſkresk = Ache; -pſanne f ⊖ kol. třmen svěraci; -probe f stroj zkouška náprav; -pufft m kol. meněn bod n konec osv, osni bodec: -ricget m ter vajěten vod, ⊖ džatyčka nápravni v třely (= Rubriciqet). píčka: -ring m ⊖ kol. zder; -jchale f. -jchemel m ⊖ kol šarka. -nice; -jchenſel m ⊖ kol končina n konec nápravni; cep nápravový; nápravni; -jchenſelbich ⊖ ⊖ kol. = Achjenbled; -jchenſelbruch m lom nápravy; -ſchwenkung f vod zátoč kolem obřtliku střednílo: pohyb kotončový; -ſchwin-gang f otáčení n obrat okolo osv; -jſi m čuž ten vajěten vod, ⊖ sedadlo n nápravé v lateře; -řebe f vod, ⊖ rozpota u nápravy; -ſtrich m ⊖ stav ryska osova: -jummet m = identified; -niſe f ⊖ kol. zpěra nápravová; -japfen m = identified; -zwinge f píčka trmenová (v te Achenz. ...).

Achſe (↓) f E₁₂, dim Abachen n E. 1. osa, náprava, podojek; obch per - (tranepertieren) po voze n vozem (dopraviti): anſ der - he třeben e temmen lassen (na vozej pívezu (u pohuł nápravka. 2 osa tvše, kol čeho se něco toču, zemn a) osa vah; c) an druhá kůstka patře v krku; d) bot. pěn a koſen; e) astr osa téles světovny: f) kry-talografi osa hráne. 3. ⊖ mech osa, náprava, hřídel, vřeteno, obřtlík, p mandl, -gl; fig. osa, základ, střediste, težistě, nejdůležitéjší věc, um die - dřuchen kolem osy točiti n otáčeti. ⊙ obositi; fig. die - ist abcreuen věc (v postupu z nenadání uvázla.

Achiel (↓) f E₁₂ 1. paždi, nadpaži, ránur. rameno: die -t e mit den -t žaden, die -t žehen; -pokreiti rameny; -š-m anſ die - třepien e jdaqen poklepati, za- na rameno komu (na znamen děvěnosti n k obráćen pozornosti na sebe!); š. auf den -t tragen na ramenou n rukou nositi koho (na znamen něžne uety n odčaností); auf heiden -t (Wasser) tragen nositi na dvou n obou ramenech, sedati na dvou

Achsel...

— 89 —

Achsen ...

stoličkách (držeti dvóren se dvšma protivnýma stranam); et. auf die nehmten vzíti na rameno co; fig. et. auf e- nehmten a) obtížiti se čim, vzíti na bedra co, vzíti na sebe zodpovědnost zač.; b) stavěti na odiv co; fig. et. auf die leidte nehmten, et. über die- nebinaus wegblasen bräti na lehkou váhu co, nevšimati si děho, trevi děl atz n obtížné lehkomyšln n pověrně odbytavě; et. auf die hebe nehmten mít se nevrle n nevlidné čem u přijmati nevrle n nevlidné co; d. taum nur bete quter über die ne aneichen přes rameno n s pohrlaním n úkosem n s hury hleděti na koho; d. über die abeitigen pohrdavé odbyti koho; m mit S-m über die jein být na šturu s kym. skorpti se s kym, nevražiti na koh; d. m unter die acuten pomoc z nouze n f z bryndy koma; jswěren bis an die příšahati s jištým omezením n s jakousi výhladou; Prv. wer sich auf den sich läst, dem steigt man zuletst auf den Krepf, taß div auf die jisen, je will man dir auf den Krepf podášli komu prst, chce hned celou hirst; wer auf beten, je trägt, chce zweijen zwei Zittilen (in die Aide) nieder kdo nad vou stolichě sedá, snadno mezi nima na zem padá; pták sedající na dvě větve padá na zem; kdo se dvou bruch drži, snadno se s nim utrhnou (o obojetnem h. 2 bot. úžlabíčko), páždi, ühej, ježł last se svou osou (vöri n pěs s řapikem), rozpora. 3. ⊕ tes = Cefiel.

Achsel..., achsel... (2...). -ader f an. žila podpaždni; -band n 1. voj a) náplecník, náplecník (ástošojcky, náramenník, -irec, -ice, po- ramka, -nice (épanlette); b) -bänder pl. šle krunyřové n kryrsní; c) ⊕ stav. tes = Trag- band 3; -bärtig a bot. v úžlabíčkách vou- satý n bradatý; -bein n an. kost ramenní. klíček (= Schlußleibin); -beset m, -beset chen n = freien; -beute f path hlíza n boule pod pažim; -blätter npl. bot úžlabní listy; -blid m pohrdavý pohled, pohled s hury n úkosem; -blume f bot úžlabní kvét; -burde f ramenice; -büschel n = -band 1. a); -decken fpl. = -bänder (v band 1. b); -decfung f som vněsní příčni kryt; -dolbe f = -dolbe, -draunger m f = -ipange; -drujenschlagader f an tepna žlaz podpažných; -falte f ramenní záhyb; -flechf = -licyne, -fleck m = freien; -gabel f bot. úžlabní vidlice, větve vidlicovité se rozbi- hající; -gelenk n kloub ramenní; -geruch m, -gestem smrad podpažní, -prk, kozlovina; -grube f = -bete; -haar n chlupy podpažní; -haarig a = -bärig; -hemdc n koše bez rutkävú, kytle, rubáš tmor = -hieb m serm. vněsní příčni sek; -höhe f podpaž(d)i; prov náručí; -kissen n podramenice, vycpanka podpaždná; -klappe f zejm. = ipange; -fleid n = tuß; -knochen m = bein; -knospen fpl. bot pupeny úžlabíčkové n pobočné; -kolbe f bot úžlabní palice; -leistchen n, -leist e f nára- m(emička, (ná)ramenní prýmek n pásek a proužek; -linic f čára ramenní; -mustel m ramenní sval; -naft h sev nápleenikový) n (ná)ramenní n náramkový; cestička vysínavá u náplecníku; -nerv m an čiv podpažný; -puls afer d = -schlagader; -ranken fpl. bot úžlabní ručičky n příponky n ú- n rozviliny n paprutky; -ricmen m popruh, (k)šanda, šle; ikk femen podpaždný; -röhre f = -bein; -rolle f voj. vy-

Neméckočeský slovník. 1. Teutjóboemnijches Werterbuch.

cpanka náplecní; náplecní válecek; -schur f šírila náplecní(ná)ramenní; -schirfe zástara na kšandy n s (k) sandaní; -schwenkung f voj. pohyb kotoncový; -schweiß m kozlovina. pot n zápach podpazní; -schne f an. slacha podpažna; -seit n 1. (k) sanda popruh. 2 ⊕ hor tažné lano (= Mularjeit); -seitig a obojetn. -seitigkeitsf obojetnost, ramenárstvi; -spange f zóna n s náplecní (ná)ramenní; -spisek a n náplecníku; -stark a bot osový. rozporný; -streifen m, -stück n kreß. náramek, pri-, nárameeck sčet odšu na ramenech; -stüche f lek, přípona ramenná; -tragen n ramenarem. -árstvi, obojetnietví; -träger m 1. = Vatrträger; 2. -träger m, -in f ramenar. f -ka, obojetnik, f -ice; -trägerci f ramenárstvi, obojetnietví; -trägerisch a ramenárský, obojetný; -trod- del f voj trapez náplecní; -tuch n tes Meüe teicen freirei náramene(m)k. humerale = s n s knížsky; -bene f an žila podpažná; -verzi- cung f voj ozdoba náplecní n náramenní. -wattierung f náplecní n náramkové vato- váni. náplecní n náramkový výplnek; -winkel- ständig a bot v pazdi n v úžlabí větvi, roz- porni; -wirbel m druhu šijový obrelat; -wutl f a p žert -wurzt f = -elle; -zierde f ozdoba ramen, náramek; -zufen n (po)kreoni rameny; -zufend a, adv. krée n-icí rameny; -zucker m (človsko kréčíc rameny; -zwicel m vkladka, cviklík† na rameně (ku košile atd.).

achseit (2...). -ader f D, ramenný, -natý.

achseln (2...). vₚ C₁₂ 1. vzíti na ramena. 2. ramenaritici, býtí ramenávem n obojetníkem (= auf beiden Achseln tragen) (achsel 1). 3 part. p. geachjelt = achseitig, obv. jen ve slož na při hodigechjelt vysokoramenem.

achsein ⊕ I. vₚ C₁₂ tes čep ujimati — 1. ‰ Achselung f ⊕ tes

achseitragen (2...). vₚ (uzív. jen v inf.) = achseln 2

achsen, achsen; -a vₚ C₁₄ opatřiti osou; kanenet sind weiter gedacht als andere Wägen déla maji delši nápravu než ostatní vozy.

Achsen... (2...). -arm m ⊕ kol 1. = Ach- jidentel. 2. kdernice v dřevěné nápravy; -bit- dend a bot rozvětvující se; -blech n C kačírkový plech, t v voj an. podosek. plech osmi (krivě železo. jinž se osa k boži dělovenau pitahuje); -box m ⊕ kol. kozlík nápravní; -bohner m ⊕ kohni nohebez. parovník; -biüchf n ⊕ zděj nápravní; -drehung / 1. otáčení (sej kol. em osy n osu. 2. = děs Tarmes zákrut střeva; -einschluft m. 1. ⊕ vrub na osé; 2. voj e (er vajete, vřežt pro nápravu (u laſtě); -federlager n lože pro péro nápravní; -förmig a osovitý. podobný ose; -geld n clo n poplatek z vozu; vozně; -hals m ⊕ = Achschenfel; -halter m ⊕ stroj kol. = Leitungspatte; -holz n dříví na nápravy; -fo- rallen fpl. 20. Gorgonidae rohovitky (= Runden- teralleit); -lager n ⊕ stroj lůžko n ložisko pro hřídele- nápravy; -linic f osná čára, osa; -lochweite m ⊕ 1. vzdálenost děr hřídelních; 2. světlost děr hřídelních; -messer m opt. osoměr, nástroj k měření osy u brejlových skel; -mutter f matice u nápravní; -nagel m ⊕ kot. zákol(es)ník. lotumek, náosek, zákolní hřeb, mor. zátosek (= Linje); der = naakt ijt ein kleines Tung, aber er bält einen großen Wagen zu

12

achſig]

— 90 —

|Acht ...

ſammen vée na pohled nepatrná nežidka
míva velkou duležitost; ~ricgel m Θ = Ades
riegel; ~ring m Θ zděr, zdírka; ~ſchicht f Θ mch.
neutrale ~ch. eſ gegebenen Watten neutralnä obo-
jetná vrstva prohnutého tránu; ~ſchicne f Θ
= Ades; ~ſchmierc f 1. stroj mazivo na osy.
osní mazivo; ~2 kolomaz: ~ſchaube f Θ ko
šroub nápravní; ~ſpange f Θ spona k upevnění
péra na nápravé; ~ſtof m 1. sárka. sárnice
v = Zdemet; ~2 příplatek zadní nápravy;
~ſtoß m 1. stiž (na ove); 2. příplatek zadní
nápravy; ~ſlößel m hola. zákolesnice (u ná-
navy); ~tväger m nosíž hřídelně; ~transport m
doprava vozem v to Ades.

achſig (2-) a D., osový. osou opatrený.

Acht (2-) f E₁, Ω p, c1 klatba, mspr kletba.
vyobeování, vypoývení, vyhlániť, anství, vy-
puzení (v zeme soudníkem), acht! geisttide
= Kirchenbann; 3 in die = ertlären v in die = und
Ramt) thun v klatbu dátí v vraziti koho, klatbu vy-
knouti nad kym n pustiti na koho, zakliti, prokleti,
vyobcovati koho; 3-m die = wieder auftant klatby
~prostiti koho, klatbu sněsti n sniti s koho, z klatby
vyputiti koho, zrušiti u odvolati klatbu v vy-
hnanství vědovitelná vrát z vyhnanství komu
— II. (bez pl.) 1 bedlivost, povšinnuti, (spo-
zorování, pozor(nost), zření, zřetel, všimání,
avost, pěče; auf, auf et. = geben o haben,
~e-r Zade = haben pozor mítí dávati na
koho u nac., pozornost venovati komu n čeho, nepo-
zovati koho n čeho, všimati koho n čeho, obraceti
zřetel ke komu u k demu, zetriti koh. n čeho, (hodlivé)
~topovati koho n čeho, zamyšleti co kym n čehm; das
wird gibe hat - auf das, wasf-j Ester ümijagen dité
v sima steho co mu rodice rikají; die Ester haben
- auf die Erziehung übers Kunde rodiće mají na zře-
teli vychování ditěte k přihlížejí k vychování
ditěte n počenj o vychování ditěte bdi nad vy-
chováním ditěte; habt ! pozor! toh nastojte;
geben Žie — daj siemand jortacet deje pozor.
aby nikdo neodesel at nikdo neodesje;
aus der o außer - lassen, † außer - jebagen ne-
všimati si, nepovšinnuti si, nedbeni de-
zeho, zapomínati čeho u nac., zanedb(ař)ati ned, nepozo-
rovati čeho, pustiti mimo sebe ...; et. in = be-
balten 5a pamatovali si, v paměti (uchovati,
mítí (stále) na zřeteli u na mysli; et. (wehr)
in = nebmen o sieben obraceti zřetel u zření,
přihlížeti k čeho dhátí, péčovati, starati se od,
opatrovati, osetrovati co, hleděti (si 6 lo; feine
čeintmheit o fib in = nebmen Setřiti se n si zdravi;
fib ut = nebmen miti se na pozoru, dábraviti
si a na sebe pozor, hleděti se; nebmen Žie
fib in = da femmt ein Wagen (dejto) pozor,
přijíždi vůz; er gibt wie ein Heutelmacher dává
pozor jako ostríž, kouká jako drak (pozorně upatř
n behvěž; wer fub nimmut in = der braucht wenig Wacht
dověk ostražitý nepotřebuje dozor nad se-
bou; = ver 3-m et. haben mítí se na pozoru před
kym n před čem, hleděti se koho; nimmich dich ver der Ruthe
c. in = dej si pozor, at nedostane (nasekáno,
výprask ad.); fib in = nebmen, 3-m wenig Kuma-
mer za maden suažiti se, abychom nezarmuco-
vali koho; † 3. in = nebmen vžiti na mušku
koho, pozorovati kohu; es ist mir aus der = ge-
fallen zapomněl jsem to 2. † vážnost, čest;
in großer o heber = sein o haben býti, mítí ve

veliké vážnosti; in kleiner ~ sein o haben býti
n mítí v malé vážnosti; ~ haben pozivati
vážnosti, bývi ve vážnosti; id bin auch in
ihre ~ jsem ji roven (stavem). 3. provs. skye der
nach, in der ~ asi, skoro, příblížné 4. provs. ~
in der ~ nedopatřenim (— unverschens). —
III. 3. od acht v acht III.
acht (2-) I. num. c. osm; ~ Fierde osm
koni; ~ Mannt osm mužu; ~ Zchlitten osmery
sán; nm ~ llbr v osm hodin, okolo osm
hodin, k osmé hodině; je ~ po osmi, osm
a osm; wir waren unferer ~ bylo nás osm;
es famen iher ~ přišlo jich osm; von heute in
~ Tagen o über ~ Tage ode dneska za týden.
er wurd in ~ Tagen fommen prijde za týden;
binnen ~ Tagen za týden v ténuhni, mspr. během
téhodne; er stard ver ~ Tagen zemřel před týdнем
jost tomu týden in týden tomu, co zemřel;
~ auf ~ Tage hinausdchieben in týden odložiti,
~ Abnen beweisen dokázati osm předku, býti
ze starého rodu slichtiekého; mit Aen saben
jezduziti osmispřzi); er wurd morgen ~ (Abre
alt) bude mu zítra osm jet; die llbr schlag;
~ (zdațaç, Zunken) hodiny biji osm (hodin);
es ist halb ~ jest půl osmé; um halb ~ o pul
osmé; es ist ein Viertel auf ~ je čtvrta na osm,
~ und zwanzig dvacet osm, to ~ osmmecitma.
— II. int. kvak! ~ (mal)obenin žahito kvakotw. — III. 8
od I. A.-f E₁s, A.-c E₂₂ f 1 osmička. ~ co-
osmerna; hra v katty alle vier Aen (vserky) čtyri
osmický; fig f lange; er slombidlo, tvěka (to
čouhlen ženska) (= Ztaubarte). 2. to geltene A., gelbe
Colias hyale złutásek číčoreckýv.

Acht ..., acht (2-) ~, kantig a osmi-
ramenný; -äugig a osmioký; -bächner m
osmipac (v Baben 1.); -beining a osminohý;
-ßlatt(c)rig a bot osmilstiy; -ßtume f
Colchium autumnale ocun jesenni, nahac;
-klumig a bot osmikvétý; -brieſm klatobni
list; pismenná klatba; -draht m paklak, hrubé
sukno: -eck n math osmiühelnik, -hran (octogon,
-eckig a math osmiinhehný; -ühly; -cimer m
osmivédverka; -cimerig a osmiivědnený osmi-
okovní -čliq a osmiloketní: -cuder m loy (gele
n osm (vy-adách); osm(eriák osmiiparožák; -fach
-fältig a osmer o másolný osmi; -fach wemben
(g osmer o másolniti; -fädig a osm vůtniný;
-fältig a klatbous tižený; -fing(c)rig a lo osmi-
prsty: -flach n, -flächc f = -flädner; -flächig a
osmistenmý; -flädner m math Octaeder osmi-
sten: -füßer m, -füßler m rejm. zo osminožce;
ka: -füßig a = -beinig; -geber m pozorovati
dohlédac; -gebot n vyhlásién klary. -ge
fpalten a bot, osmiklaný; -glic(c)rig a osmi-
členný; -griffelig a bot osmičnělkový, o osmi
čenčlákach; -groſchen tiid n osm (igroſs)ák, osmik;
-halb a = achtebalb. -halber m půlosmák; -hun
dert num c. osm set; -hundertstel n osmistina;
-hundertſe(r) num. o. osmištý; -jäfrig a osmi-
letý; -ročni; -jährlich a každý osmý rok přiha-
zejici n se opakujiči; -kanteisen m Θ met osmi-
irnámé železo; -kantſtah m met osmihranná
ocel: -kantig a osmihranný: -kauß m had.
= Œtava; -klappig a bot osmichlopňový,
o osmi chlopnič: -kaußig a osmioprsty;
-spár(n)ý (to puchel); -mal adv. oskrát; den
Bogen -mal zusammenbiegen arch na osmero

ächt]

— 91 —

[achten

složiti; zum ~ennal po osmé; ~malig a po
osmé opakovaný, ~ osmikrátny; ~mann m
člen osmičlenného sboru, jeden z osmi,
~ osmipán; ~mánerig a bot osmimužný;
~mäfig a osmimeriény, osm měrie obsahu-
jići; ~monatlich a osmiměsiení; bě každý
osmý měsíc se opakujći; ~ort m †† = ed
(achm stav); ~pfenniger m, ~pfennigstück n divi-
v Sasku osmipfennig, osmák; ~pfünder m vó-
osmiliberní dělo n kus, osmiliberka; ~pfin-
dig a osmiliberní; ~püntig a osmitečkový;
~bod(ov)ý, s osmi tečkami a body; ~räd(c)-
rig a osmikolný, o osmi kolech; ~rechig a
osmiřad(ov)ý; ~saitig a had osmistrunný, o osmi
strunách; ~famc m bot rostlina osmisemenná;
~jamig a bot osmisemenný; ~fänlig a stav
osmisloupový, o osmi sloupech; ~fahlig a
bot osmizrnny, (ploł) s osmi peckami; ~fahm m,
~fchauler m osmizubka n ovce osmizněná n
pnoletá; ~fchildig a erb mající osm předků;
~schilling m divě výkupné z klatby; ~seitig a
zem math osmistrany, ~stěný, ~bočný; ~seitig
feit f osmistraunost; ~filber m slovo osmi-
slabiéně; ~filbig a osmislabiénny; ~spattig a
bot osmiklaný; ~spännig a osmispřežný;
~yibig a osmihroty; ~spruch m = Pampruch;
~fländig a bot osmeraty; ~ein m (obv Al-
thin) = Bernstein; ~tempeclig a bot osmpeste-
kový, o osmi pestičích; ~itnimig a osmi-
klasmý; ~siraht m zo. hvězdice osmipa-
pusková; bot květina osmipaprsková aúd;
~strahlig a osmipaprskový, o osmi paprsech;
~stündig, ~stündlich a osmihodinný, vždy za
osm hodin se opakujći; ~stünd(n)er m osmi-
hodinový a osm hodin praeujici horník:
~tage mpl. týden; ~tägig a osmidenní, tý-
denní; ~täglich a vždy osmý den každý
týden se opakujći; ~tagsahr f hodiny jdoucí
(tip jednom natazeni) osm dní, týden; týdenní hodiny;
~tausend num. c osm tísíc; ~tausendstum o
osmitisici; ~theil m = Adrel; ~theilig a osmi-
dilny; ~theifigkeit f osmildníhost; ~uhr f kaž
= ††; ~undvierzig-flach n, ~flächner m os-
atyřicetisten; ~undvierzigstell-format n typ
osmačtyricítka(48'), format osmačtyřicitkový;
~weibcrig a bot osmizenný, čoktvenický;
~winklig a osmiuhb', ~helný; ~wöchentlich a
osminedění, každý osmý týden se opakujici,
adv. každých osm neděl, vždy za osm neděl,
vždy po osmi nedělích: ~wöchig a osmi-
nedělní, ~týdenní; ~jafig a osmivroubkový;
~jaühig a osmizubý; ~jehn num. c osmnačet;
~jehnjährig a osmnáctiletý; ~jehnender m
lov (jelen) osmnácterák, osmnáctník; ~jehner m
osmnáct(er)ka, piker, sekvence osmi karet
téže barvy; ~jehnerlei a neskl. osmnáctero;
~jehnflächig a min. osmnáctisténny, ~plošný;
~jehnjackig a osmnáctivroubkový; ~jehute
num o. osmnáctý; ~jehntel n osmnáctina,
-ka: ~jehntens adv. (za) osmnácté; ~jeilig a
~a-mirádkový.

ächt (») a D₂₁₃ = edt.

achtbar (») D₂₁₃, a I. 1. vážený, et(€)ný), eti-
hodný, počestný, důstojný, slovutný; ~c řa-
milie vážená n počestná rodina. 2. čestný,
zrmenitný, vynikající, nevšední, významný;
~c Ztělning čestné n vynikající postavení.

3. prv. svyc všimavý. 4 un. nedbalý, ne-
cistotný. — II. s Achtbarkeit f E₁₉, 1. čitihod-
nost, pócěnost. 2 vážnost, úcta (obv. Achtung);
er iſt in teiner Achtbarkeit není ve vážnosti.

achte (») num. o. D₂₁₃ osmý; ~s Capitol
osmá kapitola, kapitola osmá; der ~ der Menat,
der A osmý den mésice; hent iſt der ~ (Tag
des Menat)s dnes jest osmého; den Amt
osmého (dne v mésce); der ~ November osmý den
listopadu n osmý listopad, den ~en November
osmého (dne mésice) listopadu; Heinrich der
Jindrich Osmý (VIII.); er iſt der ~ unter den
fieben Weißen nejedt vtipne kaše; jest hloupý

achte-halb (»-«) num. (tепе) sieben und ein
halb) půl osma, sedm a půl.

Achtel (») n E₆ 1. osmina, mírka; ~ Aet
osmin(k) a piva; wch ~ ... pfund z osmina
 libry at) 2. had osmina. ~erka 3. ⊕ hot osm
podilů z výtezku dolu

Achtel... (»-«) ~band m, ~form at n) f.
~größc f typ osmerka (8'); ~kreis m osmina
kruhu, oblok 45%, osmikruh, ~fokt (nastot
hvězdáský, tvoříc osmý díl kruhu); ~note f had osmin.
erka (nota), osminová nota; ~panje f had
osminová pausa; ~s-binde f ob osminková
n velmi úzká páska; ~schein m aštr pul čtvrt-
mésice, oktant, osmina mésice osvětlená;
~schlag m 1. ⊕ stat pul pravého úhlu; 2 had
osminový takt, ~schwarze(r) m poromek hó-
locha a deery z bělocha a mulatky (ir octa-
ron); ~s-thaler m osmina tolaru; ~shfem n ⊕
(beim Pattunjeneren) osminový způsob (půi pattun-
nován); ~tact m had osminový takt; ~tonne f
káč osminová; ~weite f- an † oktant, vzdále-
nost oktantu, půl čtvrti mésice.

achtelu (») a C₁₂ rozděliti na osm dilu
n osminy.

achten (») C₁₃ I. a 1. vážiti si koho n čeh-
ceniti (si) koho n co; A. hed e groß e wert ~ velic
vysoce si vážiti koho n ceniti koho; gering e
nicht ~ nevžiiti si koho n čeho, mítí v nevážnosti
koho n co; feint Anjeben der Perjeuen ~ nehleděti n
neohlížeti se n nebrati zřetel na osoby; cho-
vati se spravedlivě bez příjmových osob; ne-
příjmati osob; die Sejehe ~ dbáti zákonu.
setřiti n zachovávati zákony; er achtet das
nicht nevžáž si peněz; Prv. wer jein Leben nicht
achtet, iſt geidicht, alleß auszuübren kdo si života
nevžáž, všeho se odváži; kdo pohrdá svým
votem, ani cizího si nevžáž; wer es nicht
achtet, dem thut es nicht weh čeho oči nevidí
toho srdee neželi. 2. pokládati, považovati.
mítí, vydávati eo zač; id adte dich (fuir) glidliid
mám n pokládám n považuji tě za šfastna;
ich adte dich (fuir) e-n Heßen pokládám té za
hridnu; A., et. für nichts ~ nepokládati n ne-
brafi za nic koho n co; er achtet es für nüds pod-
ceňuje to, nepřikládá tomu váhy, jest to proň
malichostí a malichernosti; et. für qut ~ po-
kládati atd. eo za dohré. souditi n míniti, že
jest něco dobré; id adte es für das Beile
(n † ed das Beile zu jein) mám n pokládám to za
nejlepší; domnívám se, ze jest to nejlepší;
für e-e Chre ~ pokládati (si) za čest: id adte
iht für e-n der größen Tidter počítám kladu

Ader...

— 94 —

Ader...

nauka hospodárská n rolnická, znalost zemědelství; -baufundige(r) m znače zemědelství, hospodářský odborník, vedecký vzdělaný rolník, agronom; -baufund v zářemie; -bauminister m ministr orby; -bau- ministerium n ministerstvo orby; -bau- und -handelministerium ministerstvo orby a obchodu; -bauschule f skola hospodárská n rolnická n zemědělská; -baufaat m stát rolnický; -bautreiber d a provozující rolníci v orbu, zabývající se rolnictvím z zemědelství n orhou; -bauwesen n orba, zemědelství; -bauwissenchaft f věda hospodárska zemědělská; -banend a to hospodářský, zemědělský, rolnický; -bauer m - maun; -baum m bot Quercus pedunculata dub letní, křemelák; -berec f bot Rubus caesius ostruzinník polní, jezinník; -bocet n liha, liha, dílec, záhon na polní (bocet n 8 bocet); -bemührt a na poli pracující n zanemstnaný, polní práce vykonávající; -besetzung f předávání, obdobné uprava n přípolí, orba; -betonic f Stachys annua cistern letní (= jábířicí cistern); -blätterpolí m bot Agaricus arvensis pécarka ovej; -blich n = zaten 1.; -boden m orná půda z země, ornice, role. \* záhon; -bohne f bot Vicia faba hlb svinský (Zautbauerne; -boh, m csp (= Zreidbfegelel); -brund m bot Melampyrum arvense černý rolní, pšenička; -breite f 1 sířka pole; 2 sířka jitra; -bromberec f bot. = berec; -bube m kluk v výrostek adustan na polní (bromtötsu) polnupek, pacholek, volák; -buch n polní kniha (buchsbonne) sernam vole; -bürger m městská rolník, (maloestinský hospodár; -burzel m bot Portulaca oleracea šrucha, kurí noha obecná; -classe f trída rolní; -decce f pokrývka n koherec polní (kostyřka); -dill m bot Anethum segetum kopr polní; -diket f 1. Cirsium arvense oset n pehací rolní; 2. Serratula tinctoria sppek barvinský; Kleine Sitzel Carduus crispus bodlák kadeřavý; -doppen s fyl. abeh valonie, žaludové misky \* kosatky; -droffel f 20. Tordus rovens Spacek růzový; -chrenpreis m bot Veronica agrestis rozrazil polní; -eichel f bot Lathyrus tuberosus hrachov hlíznatý, ořes; -erbsje f bot Pisum arvense hrách polní; -erde f ornice orná země prst; -fadenkrant n bot - zitza krant; -feld n role, pole orné, popluží, dědina; -feldsatat m bot Valerianella olitoria kozlíek jarní polní jarní salát; -fitzkraut n Filago arvensis bělolist polní, plesnivee; -flachs m geneine běloš Linum vulgare len polní; -fleischblume f bot = brand; -frau f rolnice, sevdka žena rolníkova; -frau(en)mantel m bot = emntraut; -frohne 1. f polní robota; 2 m prov polní hlídac; -frucht f plod polní, obili; -fruchtbар a obilný, obilím úrolný; -fuchsschwanz(graß) n bot Alopecurus agrestis psárka rolní; -furchc (hrázda, rozvě) or, rozhor; -galle f úvar, mokřina, temenee, -iste, močal, mokvar v polí; -gansf z 20. Anser arvensis husca rolní; -gänsedjiel f bot Sonchus arvensis mlec polní; -gandheit m Anagallis arvensis drehnica rolní; -gaut m fish, -pierd, aus e-m -gaut wird fein heiztperd byt veid osla do Parriže, komon z něho nebude; -gebände n

-selské (domovní) stavení; -gejilde n poet niva, plán, pole; -geschöfte n selský statek n dvur; -gelbsterm m bot Gagea arvensis křivatec rolní; -geld n 1. = leden. 2. = jinžem; -geräth(schaft f) n = -bangeräth; -gericht n soud polní (koudet) polní pyeh; -geschäft n polní práce zanemstná; -geschirr n polní = -bangeräth; -gesellschaft f společnost polní n na polí; -gejeß n = -bangeley; -gevierte n čtyřhranné pole, čtverhron f -inung; -gipskraut n bot Vaccaria parviflora kravine malovkétv; -glattweipe f 20 Mellinus arvensis temnočelka rolní; -gtied n bot 1. Urtica cannabina kopřiva konopovitá; 2. Galeopsis ladanum konopice širolistá; 3. Sideritis syriaca hojník syrský; -glitscher m bot Alectoro- tophus e Rhinanthus major kokrhel n luštinec (velkokvétý) větší; -goldbume f bot Chrysanthemum segetum kopretina ošemi; -gras n bot Cerastium arvense rozěce polní; -grenze f mez polní; -grindkraut n bot Knautia arvensis chrastavec polní; -qinjel m bot Ajuga chamaepitys yva (Schweizer); -burre f phth. = -wied; -hahnenuß m bot Ranunculus arvensis pryskyřní rolník; -hafen m hosp. 1. nákolesník, náradlník, nosatec; 2. rádlo; -hane f 0 polní motyka; -hauhchel f bot Ononis repens babí hnev n jehlíče plazivá; -hederich f bot 1. Raphanus arvense ohnice polní, rupe; 2. Chamaecypnum officinale hulevnik lékařský; -heuerkraut n bot Thlaspi arvense penízek polní; -heu n seno z úhoru; -hof m selský dvur; -höfen f top (höfelo s sobě); -hohl zahn m = Galcopsis ladanum konopice rolní; -hohl(un)der m bot. - Achtenstaunde; -holz n stromy polní n na poli, dříví polních stromů; -hornkraut n bot = aras; -huflattdi m bot Tussilago farfara devětsil menší, podběl; -huhn n 20 = dětibuh; -hundsfamille f bot Antennis arvensis rmen polní; -hyacinthe f bot Muscari comosum modřenec chocholaty; -inung f čech městská rolníků; -famille f bot = antibemne; -fannekraut n = abdichtelbuh; -flee m bot 1. Medicago falcata tolice srpovitá; 2. Trifolium arvense jelit polní n kočení; -kleining m bot Centunium minimus drobšek nejmenší; -klette f bot 1. Xanthium strumarium repěn obecná, řepík; 2. Lappa minor lopuch menší; -knautic f bot -kabteje; -knucht m oráč, pacholek, čeledin (k) unustavneny; -knoblauch m bot Allium porrum por česnekový. česnek polní n planý; -knorpelkraut n bot Polycnemum arvense chruplavník polní; -knorpeljatat m bot Chondrilla juncea radyk prutnatý; -knöterich m bot 1. Scleranthus annus chmerek toční; 2. Spergula arvensis kolenec rolní; 3. Polygonum lapathifolium blešník; -koh( n bot 1 Lampsana communis stotka obecná n planá, plané zeli; 2 = leni; -fräuch f 20. = Zauträbe; -fragdisfel f bot - dijet; -fraut n bot Fumaria officinalis zemědým lékařský, rutá, routička karkarská; -frebs m 20. = wеры; -frumeforná země f prst, ornice, \* oranina; -frummhalsm bot Lycopsis arvensis prlina rolní; -fuhweizen m bot. = brand; -fümmel m bot Agrostemma gittago koukol, třice; -fummet n chomout na orné n tazné koné; -land n ornice, orná

[Acker...]

— 95 —

[Acker...]

půda n země. -lang ' mající délku jitra: -länge f 1. délka pole; 2. délka jitra; -tat tich m bot Tussilago farfara devetsi mensi, podběl; -lanch m bot = tůeblau; -leben n život rolnický; -Jehne f svah n úbočí n úpad na poli; -Acimkrant n Silene otites (silenka) usnice; -Jenkrant n Linaria arvensis květel rolní; -Icine f opraf na orné koné; -Ierche f 70 Alauda arvensis skrivan polní; -Ieute pl. od -mann; -Ievkoje f bot Arabis Thalassa huseník zední; -Iinje f bot Lens esculenta čočka. čočovice; -Iohn m orně, plat n mzdě za orání; -Iolch m bot Lolium remotum jílek oddálený; -Iöwenmanl m bot = -leimkrant; -Magenwurz f bot Acorus calamus šíšvoree obecný, puskvoree; -Mähre f pih = -jierd; -mann m 1. oráč rolňk, hospodář, sedlák, -Prataj; ein -mann, ein -Sadermann co rolník, to počivec; 2. bot. = -Magenwurz. 3. zo = -mäuschen; -Mäuschen n 70 Motacilla alba konipásek, třašořitka (= -Bachpěle); -Manuskrant n bot Anchusa officinalis pilát lěkařský, -Mashine f oraei stroj, orácka; -Maß n mira rolní; -Manus f myš polní n polni; -Mäusjehr n bot Myosotis palustris pomněnka bahenní; -Meier m polni dohřizitel (in velkostatu); -Melde f bot Chenopodium hybridum merlik zvrhly, -Mennig m bot Agriculture eupatoria řepik lěkařský; -Messer m měříc n vyměřová pole; -Mimac f bot 1 Mentha arvensis planá máta; 2 Calamintha acinos pamětník; 3 Mentha pulegium polej; -Mist m lmůj, mrva; -Mohn m bot Papaver argemone řepíček, starček, mák polní; -Nägelein n bot = -neltentay; -Nardenthee m bot = -baldrian; -Nest m bot Calamintha acinos pamětník; -Nelke f bot Dianthus armeria hvozdík svazěitý (= -Aelthee); -Nelfengras n Holosteum umbellatum plevel okoličnatý; -Nept m bot = -neſt; -Neesſel f bot 1 Lamium album hluchavka bílá, hluchá kopřívka, poser 2. Galeopsis tetrahut konopice sřestnatá; -Nigelle f bot Nigella arvensis cernucha rolní. černy kmin (= -Schwarzkiimmel); -Auſs f bot = -cide, -oſch m vůl k polním pracím. vůl do pluhu ad. -Ohmkrant n bot Alchemilla arvensis kontryhel polem; -Paracelle f parcella† (pozemku, díleč, oddeleč, částka pozemku, -Pferd n orný kůň, kůň plužní n do pluhu, -Pflance f polní rostlina n bylina, květina; -Pflege f vzdělávání pole; -Pflug m pluh, -Pflügung f orání pole, -Pfriemen m bot. Genista tinctoria kručinka barviřská, -Platterbje f bot Lathyrus aphaca hrachor bezlistý; -Quecke f bot Triticum repens pýr plazivý; -Rade f bot Agrostemma githago koukol polní; -Rain m polní mez; -Rand m laz; -Rapunzel f bot = -jeldjalat; -Raute f bot = -kraut; -recht n 1 právo pozemkové (tzákyno o pozemčin); 2 právo pozemku (protu jenemu ad); -reich a polnatý; -rettig m bot = -bederich 1. -ried n 1 mokřina v polích; 2 vei -riedgras n bot a) Agrostis n Apera spica venti chundelka, metlice; b) Carex ostřice; -ringelblume f bot Calendula arvensis krutiček polní; -Ritterjorn m bot Delphinium consolida stračka polní. kozi brádka; -Rire f zo = -Wachtfelník; -Rod(b)cl m bot 1 Alectorolophus angustifolius, Rhinanthus crista galli kokrheł w lu-

stince úzkobštý. 2. Fedicularis silvatica tvstveč lesní; -Rojc f bot Rosa arvensis růže šípková, šípek; -Röschen n, -röſel n, -röſlein n bot Adonis aestivalis hlaváček letní; -Röſlein n, -röſpolci m = -betonic; -Rübe f bot Brassica rapa communis řepak, vodnice, okrouhle; -Ruthraut n bot = -filkraut; -Salat m bot 1 Valerianella olitoria kožliček jarní polní, jarní sadát; -Lactuca scariosa locijska planá; -Sandſiel f bot = -gänjedſiel; -Senbioſe f bot Knautia v Scabiosa arvensis chrastaveč polní; -Schachtelhalm m bot Equisetum arvense píſlička polní; -Schaden m škoda na poli; -Schafthalm m, -Schaf(t)hen n bot = -Schadteſalm; -Scharte f bot = -distel, -Schend(c) f ohvzdňá n osklivá osoba, f straſidlo (do zelí); -Schlag m lán; -Schm(t)ele f bot. 1 Deschampsia caespitosa metlice trnštana (= Maienschmete); 2 greſe ſchmete = -ried(graſ) 2. a); -Schmabel(kraut) m bot Erodium cicutarium pumpava obecná; -Schnalle f bot. 1 Papaver rhocas pleskanec, slepý mák. 2 = -riedgraſ; -Schuecke f 70 Linax agrestis slimák polní; -Scholle f hřojuda (polnu); -Schocintice m bot Lotus corniculatus ledenec n štirovník obecný, kočící pazourek; -Schroll m 1. = -schelle; 2 fig. = -trappe 2.; -Schuppen miere f bot Lepigonium segetre kůrinka osenší; -Schwarzkiimmel m bot = -nigelle; -Schwertsieg wurz f -Schwertel m, bot Gladiolus communis mečík obecný; -Jecle f rolník; -Jesenkrant n bot Vaccaria parviflora kravinec malokvětý (= -Zaatmubnele); -Jenf m bot Sinapis arvensis hořčice polní; -Jheradic f bot Sherardia arvensis břačka rolní; -Jicheldolde f bot Falcaria Rivini sipek polní; -Rinau m bot = -ohmkrant; -ß-mann m = -mann, -soldat m voják usedlý na pozemku; -fonche f bot = -gänjedſiel; -Spark. -Spergel, -Spörgeſel m bot Spargula arvensis kolene rolní; -Steinſice m bot Melilotus officinalis komonice lékařská; -Steinjame m bot Lithospermum arvense kamejka rolní; -Sternkrant n bot = -Pfriemen; -Steuer f 1 pozemková daň. pozemné; 2 = -sins; -Hier m = -oſes; -Storchschmabel m bot Geranium pratense kakost luční; -Strauſgras n bot Agrostis spicaventi chundelka, metlice; -Stiic n kus pole; -Tag m den orby n orání vei = -srebnič; -Täſchfraut n Thlaspi arvense polní penížek; -Taubenkropf m Silene otutes silenka, ušnice; -Theil m část pole; -Thymian m Thymus serpillum materidouška; -Trappe f 1 zo Otis tarda drop; 2. fig. hrubý n neotesaný sedlák n venkovan, p balík; -Traubenkropf m bot = -Ieimtraut; -Treſpe f bot Bromus arvensis sveſep rolní; -Trolle m = -trappe 2., -Umſag, -Umſchlag m 1. sména roli n pozemků (vem reptylenych za souvislel (= -Magdchinitung) 2 = -Keppelwirtchaſt; -Vergijsmeinricht n bot Myosotis stricta pomněnka tuhá; -Vich n skot n dobytek k polním pracím; plužní n orný dobytek, -Viole f bot 1. Viola tricolor arvensis macekska polní; 2. Specularia speculum zvonek dlouhoplodý; -Vogel m = -Reſdläuſer; -Vogelkraut n bet Cervium viscosum rožec lepkavý; -Vogelmitch f = -gelbſtern; -Vogt m 1. polní

Acker...

96 --

Acten...

hlídač, polník (= Hlúmdník); 2 dohlížitel (na polní práce); 3 polní dozorce; -wachtel weizen m bot = brand, -wage f brázdomer; -wagen m rolníký n selský vůz; -waldmeister m bot Asperula arvensis mřínka rolní; -walze f O hosp polní válec; -weg m polní cesta, cesta do polí, voznice; -weide f 1. polní pastva; 2. bot a) Salix repens vrba plazívá (= Sand z Kriedweide); b) Salix capa ca viva, rokvta (= Sa(b)z f Palmweide); -weise adv. po jitřech, na jitra; -werbel m to = werre; -werk n polní dílo n práce, vzděláváni pole orba; -wert treibu polní práce vykonávati. pracovati na poli; Prv. -wert Waderwert co rolník, to poctivec; -werkzeng n = geräth; -werre f 19 Gryllus gryllotalpa. Gryllotalpa vulgaris ztří krtonohý (= Manhurtsgrille, Reitwurm); -wesen n rolnictví, zemědělství orba; -wesf 10 Vespca gallica vosa polní; -wide f Vicia sativa vikev setá; -wieße f louka z polí; -windhalm m bot = windniec 2; -winde f. windling m bot Convolvulus arvensis svlavec rolní, kloboučky, zvonky, čsliz: -wirt m rolník. hóspodáři; -wirtschaft f polní hóspodářství; -wolfsangen n Lycopsis arvensis pulsande rolní; -wolfsmitf f bot Euphorbia segetalis prýse osemní; -wucherblume f bot Chrysanthemum segetum kopretina osemní; -wurz(c)l f = magenwurz; -zitc f čas oraní, stov. oraká; -zeng n = geräth; -zießt m bot Stachys arvensis čistee rolní; -zins m poplatek n uroň z polí, poplužné, polne. r; -zwiebel f bot Ornithogalum snědek.

Acker..., äcker... (~~c~~.) -reich a bohatý rolemi n pozemky.

Ackeram (~~c~~.) m (gen. -s, os neskl.) = Eder
aferbar (~~c~~.) a D, 1, orný = urbar.

Adeerei (~~c~~.) f E₁₈ orba, oraní

Aderer (~~c~~.) m, E₆ orac, rolník.

Ackerhöfen (top Č (to) Pałvinov.

Aderich (~~c~~.) m E₁ prov. d = Edermaßt

Aderling (~~c~~.) m E₃ = Egerling.

adern (~~c~~.) 1. %a, %n (b) 1 orati; treim na posted před jarni sethom obraceti, plužiti; mit dem Halenpfunge ~ tohřlovati, hákovati; zum erstenmal ~ potrhovati, podorávati, podmítati, kropiti; zum zweitenmal ~ odorávati, odurovávati, prěorávati, misiti, namesovati, zum drittenmal ~ podrývati čtveriti; zum letztenmal ~ zárovati, k semení orati, zaorávati ~ zadeľávati rozstě semeno; čudn ~ na koso orati, kositi, auž vier Runden ~ čtveriti; das (We)aderte zvor, ü.; Prv. bessr ~ und dingen als beten und singen modlitba bez priciném jest marna; fig s námahou ~ ümorné pracovati, moriti se (c čm), potiti se 2 fig psáti 3 mit ibr tít níchts zu ~ s ni lépe (ani) nezačinati ~ II. % M ~ E₂ bez pl. Aderung f E₁₈ oraní, orba, oraká; das erste M ~ podmitka, podšívka, zákroj; das zweite M ~ odurka, mišeni, přeorávka, přirka; das letzte M ~ zárovka; zweimalige Aderung odurováni, preorávani, drittesmalige Aderung naměsováni

Adlei (~~c~~.) f E₁₈ bot = Atelei

Actadium (~~c~~.) [rec.-lt.] n E₁₈, n. Sporo-
tichum chuchlatka.

a conto (~~c~~.) |it| adv. na účet.

Acquiecenz (~~c~~.) |nlt.| f E₁₈ npokojení,
s. svolení

acquiescieren (~~c~~.) [lt.] %r C₁₂ jich ~
utišiti se, upokojiti se. s. se (s) čim.

Acquirent (~~c~~.) [lt.] m E₂₀ = Erwerber

acquiricen (~~c~~.) [lt.] %a C₁₂ 1 nabyti,
dosící, zjednati si, ziskati (čeho) 2. uzavřiti
pojistovací smlouvu s kym

Acquiseur (~~c~~.) en -töer |fr.-lt.| m E₂₅ =
Se füderungsmatter.

Acquisition (~~c~~.) (cón -ión) [lt.] f E₁₄ 1 na-
byti, ziskáni, koupč. 2 statek ziskaný, věc
nabytá.

Acquisitions... (~~c~~.) -document n =
Erwerbsunterlage.

Acquisitor (~~c~~.) [lt.] m E₁₂ = Erwerber.

Acquit (~~c~~. akí) |fr.| n E₃ 1. potvrzení,
s. ‚kvitance. 2. zaplacení; obch. na větech per
n pr. [lt. |a| pour |fr.| zaplacenó. vyrovnano,
s díky obdržel 3 kutečn ázka. vysazení, vý-
stavek (= Anlat); -geben vysaditi (si) kouli
(převm. zahranní v kutečníku) (= anseben).

acquittieren (~~c~~.) [fr. %a, %r C₁₂ 1 (jich ~)
prostiti %r se] čeho, vvhaviti (t_f se) čeho
2 die Zutnen ~ dluhy zaplatiti
3. c-e Redunna ~ úřet kvitovati, zaplacení
účtu styditi. 4 kuteč = Acanit geben (v Acquit 3).

Aet (~~c~~.) f m pl Aete E₃ jednáni,
vyon, projev, skutek, čin, akt 2 soudní
řízení, právni jednání. 3 soudní listina,
protokol; prav et. in nebem pojmuto dátá.
vložiti zapsati do protokolu do akt co; pove-
riti co; fig vziti na vědomí, zjistiti, zapsati si,
(s)panamatovati, větipiti si v pamět co.
4 drám jednání, dejství, akt†; fig den lebjen
~ prsten doklepávati, mliti z posledního.

5. mat seleni modelu 6 řkolní slavnost (deksa matoucí atd)

Aet... (~~c~~.) -nahme m von it zvědení
n vědomí o čem; -jaal m mat šin modelé,
-schlußs m konec ~ záverek dejství, -(s)
zeuge m svedek čeho u pr čem

Acta (~~c~~.) f npl. neskl (= Eeren) spisv.
listiny. doklady. zapisy protokoly†, akta†,
et. ad acta legen a) k aktum přiložiti; b) fig.
poloziti ad acta co, věc nevyřízenou odložiti,
- Apostolorum n [lt.] skutkové apostolšti;
for estat o gereritube ~ soudní spisv.

Aete (~~c~~.) f E₁₂, čem ~ n pl. (wědnó spisv.
listiny, doklady zapisy, protokolyk. aktav.
et. zu dem ~ n fegen a k aktum přiložiti; b fig.
položiti ad acta co, věc nevyřízenou od-
ložiti, in ~ n eintragen zapsati ~ pojmuti do
protokolu; sich an~ n bernen dokladati se
akt (listin); die Einüdং und Abzirnhmme der
~ n wird freigesetzt dovoluje se do spisů na-
hlemouti a opsati si. ceho treba

Acten... acten ... (~~c~~.) -aufbewahrung f
uschování spisů, -auszug m výpis v výtah
z spisů, -beere f bot = Actenunterlage; -be-
hältis n spisovna; -bund m svazek akt
(listin, spisů) = dekel mpl. desky na akta;
-deignation f seznam akt ve svazku;
-dieb m zlodej akt; -erprotulierung f rozé-
bráni spisů ~ heft n svazek akt n spisů,

Acteur]

— 97 —

[acuieren

-hörig a na aktech závislý; -inrotulicrung f
složení spisů; -kammer f komora n místnost
na akta, spisovna; -mappe f pouzdro n tobolka
n torba na spisy n mapa† na akta; -mäßig a
shodující se s akty, zaručený, authentický†;
-mäßige Thatumstände práv. okolnosti skutku dle
akt; -mensch m = Bureaukrat; -packet n bali(če)k
akt; -papier n papír akta na akta; -rcpofitori-
unt n = -draut; -rodel m práv. = -toß; -schic-
mer m příb. písar n škrabák akt; -schreiber m skříň n
přihrádka na akta; -schreiber m písar n opi-
sovač akt; -schwanz m obsah uk aktům při-
pevněný); -staub m zem. fig. kancelárský praeli;
-stoß m halda akt; -tüük n doklad, spis,
listina; -vertilgung f zničení spisu; -ver-
zichnis n seznam spisův; -wagen m vůz s
akty; -widrig a nesrovnávající se s akty,
aktům odporující; -widrigkeit f nesrovná-
lost n odpor s akty; -wurmt m fig. člověk
stále v akta zabraný. aktomol; -zeichen n
znamení v aktech; -zimmcr n spisovna,
registratura.

Acteur (æt aktðer) [fr.] m E₂₅ 1. (Slověk jednacjící. 2. herec.

Actie (~-tæt akcie) f E₂₂ obch akcie, vklad(ní) list), podílný list.

Actien-... (~~t~~...) -abschnitt m ústrižek n | ku-
pon akciový; -bank f akciová banka; -beſiher
= -inhaber; -bier n pivo z akciového pivovaru
n akcionárské; -brot n chléb z akciové pe-
kárny; -capital n akcemi kapitál, kapitál
v akciích; -compagnie f = -gejellchaft; -cou-
pon m = -abfüdtt; -gejellchaft f akciová n -jní
n onárská společnost, společnost na akcie; -
handel m obchod n spekulace s akciemi; -
händler m obchodník n spekulant s akciemi; -
inhaber m majetník akcií, akcionáŕt; -maſ-
lcr m jednatel n. sensál sméneční; -markt m
trh akciový; -promessf, -ſchein m = Unterimſs
actie; -ſchwindel m závratná n zurívá speku-
lace s akciemi n ažiotáže†, švindl† akcio-
nárský; -speculant m spekulant s akciemi; -
peculation f spekulace s akciemi; -ſpielcr m
hra n spekulace s akciemi; -ſpielcr m hráč n
spekulant s akciemi; -unternehmung f pod-
nik akciový; -berein m = -gejellchaft; -jeiſch-
nung f upisování akcií; -zuderfabrik f akci-
ový† n spolkový cukrovar.

Action (~-tæt akcijón) [lt.] f E₁₈ 1. jednání,
děj, výkon. 2. živost, posuňky, gesta† (hereč atd.)
3. činnost, akce†. 4 boj, bitva, srážka, po-
tyčka 5. účinek, 6. (civilní) žaloba.

Actionär (~-tæt akci-) [fr.] m E₃, Actio-
uitf [angl.] E₂₅ akcionáŕ†, vkladník, podílník,
majetník akcií.

Actionator (~-tæt akci-) m [nlt.] E₁₂ 1. žal-
obce, -ník. 2. dohazovać.

actionicren (~-tæt akci-) [nlt.] C₁₂ žalovati.

Actions-... (~~"...~~) æt akci-) -kraſt f síla čin-
nosti; -partei f strana činu.

Actisat (~-t) m [nlt.] E₃ práv. obsah akt.
actificren (~-t) [nlt.] ‰a C₁₂ práv. seznati
(n soudu, výřknouti, vypověděti).

Actitation (~-tæt -ejón) [nlt.] f E₁₈ živé
pojednávání n opětování.

activ (~-tæt) [lt.] D₂;₃ I. a 1. činný;
vjo. -er Dienſt činná n skutečná n aktivní†

služba; -er Handel = Activhandel; -es Waisrecht
právo voličské n -ti. 2. fig. (h)činný, čílý,
zivý. -II. s. A n E₃, -um (~) n E₂₇ 1. gram.
sloveso činné n přechodné, aktivnú [n. 2. obch.]
zym. pl. aktiva†, majetnost, jmění obchodní;
Activa und Pajiva jméní a dluhy.

Activ... (~-t...) -ausſtande mpl. zadržené
pohledávky; -ausweis m výkaz pohledávek;
-bestand m = aktiv II. 2.; -bürger m občan
s (cestnými) právy občanskými; -capitál n
aktivní n nezáplatkový kapitál; v ta Activ II. 2.;
-contobuch n bei den Warencautionen kniha polhe-
dávek n pokladen siročech; -dienſt výkonná
služba; -forderung f pohledávka n anost (summa
pene/ní, kterou kdo za kym má); -forderungsauſweis m
výkaz pohledávek; -forderungsbuch n kniha
pohledávek; -h ndel m obch. obchod vývozný
n výtezný (obchod s větším vývozem než přívozem); -inter-
ſsen npl. úroky nezáplacené n splatné n dlužné;
-masse f = Activ II. 2. při konkursech = Teilungso-
maſſe; -process m e-ſ Grifatars aktivní spor
kridatíco n úpácie; -recſſs m = -forderungs-
ruſditaub; -reſt m zbytek majetku; -rüc-
ſtände mpl. zbylé pohledávky; -ſchuld f
skutečná pohledávka; -ſchuldcn fpl. peníze
na dlučích, v tež aktiv II. 2.; -ſchuldcnbuch n
kníha pohledávek; -stand m aktivní n sku-
tečný n činný stav; (Bermögen-) stand majet-
nost, jmění; -stand der Truppe skutečna n
aktivní síla vojska, činné vojsko; -truppen/fpl.
aktivní n činné vojsko; -bemögen n =
aktiv II. 2.; -verzeichnis n seznam majetnosti
n jměni.

activieren (~-t) [lt.] ‰a C₁₂ aktivovatí†,
ve skutečnost n v činnost uvěsti.

Activität (~-t) [lt.] f E₁₈ činnost.

Activitäts-... (~-t') -bezuige mpl. příjmy
činnostné n služebni; -zulage f přidavek
služební n výkonný.

Actor (~) [lt.] m E₁₂ 1. a. st. v. žalobce,
-ník. 2. práv. právní přítel, prokurátor], zá-
stupce (vo přích civilních).

actoriſh (~) [lt.] a D₂;₃ práv. žalobní; -c
Caution žalobní jistota.

Actrice (æt aktrís') [fr.] f (k Acteur) E₂₂
herečka.

Actualität (~-t) [lt.] f E₁₈ skutečnost,
přítomnost.

Actuar (~) [lt.] m E₃, -iuš (~) m E₁₄
aktuár†, soudní písar, zapisovatel protokolu,
zápisce (podřízeny úvědník soudní, nyní adjunkt).

Actuariat (~-t) [lt.] n E₃ aktuárství,
hodnost n místo aktuára.

Actuation (~-tæt -ejón) [nlt.] f lék. E₁₈
účinek léku na živé tělo.

actuell (~) [fr.] a D₂;₃ 1. skutečný. 2. ča-
sový, nynější, přítomný; -es Uttereffe haben
míti časovou n praktickou důležitost. 3. půso-
bivý, účinný.

actu-ieren (~-t) [nlt.] ‰a C₁₂ diktované psáti.

actum ut supra [lt.] a adv. stalo se, jak
svrchu psáno (téhož dne u přítomnosti tych řebo).

Actuš (~) [lt.] m E₂₆; pl. Acte = Act, zem. 6.

acuieren (~-t) [lt.] ‰a C₁₂ 1. (na)ostriti,
(na)brousiti, přířiznouti, zahrotiti. 2. (po)dráž-
diti. 3. ostře přizvukovati; acuierte ſilbe sla-
bika s ostrým přizvukem.

Německově-ky slovník. I. Deutschößmühlenches Wörterbuch.

13

Men-ität

— 98 —

addeln

Acu-ität (~-~) [nlt.] f E₁₈ ostrost, špi-
čatost.

aculeiform (~-~) a [od lt. aculeus zhadloj)
D, 133 zihadlovitý.

Acupresur (~~-~) [nlt.] f E₁₈ zastaveni
krve tepny tlakem jehly.

acupuncturen (~~-~) [lt.] ¼a C₁₂ chir. pí-
chati a propichovati jehlou.

Acupunctur (~~-~) [lt.] f E₁₈ chir. pichání
n -nuti a bod jehlou.

acut (~) [lt.] 1. a 1a th. 1. ostrý, špičatý,
hodavý. 2. iek. ~ c Ranthoven nemoc akutní n
prudké n náhlé n horké n horečnaté. ~
II. s M~ m E₃, ~us (~) m E₂ ostrý prízvuk,
F akut.

acut... (~...). ~angulār [nlt.] a ostrouhlý.

Acutorſion (~-~) [nlt.] f E₁₈ zatočení
tepny jehlou.

a. d. abbr. 1. [lt.] = anno domini léta Páně
(abbr. 1. P.). 2. a dato ode dneška. 3. a. 2.
= anger Dicunt mimo službu.

ad absurdum (↓ ~) [lt.] advt. v absurb.

ad acta (↓ ~) [lt.] advt. v Acta.

Adaction (~-~) [lt.] f E₁₈ (do)nucení
pri-

adagietto (ču adádžieto) [it.] I. adv. trochu
zdrouha. — II. % V ~ n krátké adagio.

Adagio (~-~ adádžo) [it.] I. adv. 1. po-
hodně. 2. bud. id., zdrouha, zvolna, pomalu,
váhavě.

Adagio... (~-... ču adádžo...) ~saj m hod-
věta pozvolného tempa n adagioj.

Adagiologie (~-~) [lt. rec.] f E₂₂
= 1. Sprichwěrterjammtung. 2. = Sprichwěrter-
lebre.

Adagium (~-~) [lt.] n E₂₂ příslovi.

adaktyliſch (~-~) [rec.] a D, 3 bezprstý.

Adalbert (~~-~) npr. m. kř. im E₂₅ id., Vojtěch.

Adam (~) npr. m. E₂₅ id. dim. den Adámek;
n von ~ her verwandt příbuzný po Adamu
n od Adama a Evy; fig. fid. über ~s Kabel
streiten príti se n hádati se o žabí vlasy
n o komáři sádlo; so lang ats ~ und Cva im
Paradies ne dlouho; von ~ wegen verwandt
příbuzný po Adamu; alleſs von ~ und Cva be-
gunnt všecko od Adama počinati. 2. hrisný
n nenapravitelný n nepolepšitelný člověk;
fig. der alte ~ starý Adam. dědičný ~ pravotní
hrich; přirozené žádosti; den alten ~ aus-
zieben složiti starého Adama. polepsiti se,
napraviti se; der neue ~ polepseny n od hriču
ocěštený člověk; wie ~��ic rednen počitati
jako Adam Riese n znamenité. býtí zname-
nitým počtárem; ~ und Cva bot = Allermanns-
bachniſch.

adamanten (~-~) [rec.] a D₂,₃ diaman-
tový, nezníčitelný, pevný.

Adamantoid (~-~) n E₃ min démanto-
tvar, osmačtyricitisten.

Adamaš (~-~) E₃. Adamant (~-~) m [rec.]
E₂ 1. nejtvrdší železo, ocel. 2. diamant.

Adami-aner (~-~) m E₈ r Adamit.

Adamiſch (~-~) a D₂,₃ adam(ov)ský; ~
Cere zbytky sprachnivých mrtvol, balno
látek ve vodě shnilých.

Adamit (~-~) m E₂₀ adamita, -ník, naháč
clen náboženské sekty.

Adämonie (~-~) f [rec.] E₁₈ = Ademonei.
Adams... (~~-~) ~apfel m 1. bot ä M (uld.
Paradisiaca banán(ik); Musa sapientum pisang.
b) Citrus citron(ik) (strein poznání v lži a pod jeh
2. an. Larynx Adamovo jablko; ~iffen n ao
ohryzek (vysedá čas chřtanu u muža) (= Meßlebep).
~blatt n list Adamův; ~doršn top. Č(v) v heslo-
v sobě; ~feige f, ~feigenbaum m bot. 1. Musa
sapientum pisang. 2. = Manlbeerfeige(nbaum);
~gabel f; mit der ~gabel eſsen přírozenou vidli-
čkou n péti prsty jísti; ~hol; n Adamovo
dřevo (podobné ebenovenu); ~find n dité Adamovo,
potomek Adamův; ~knoczen mpl. = ~hel;
~nadel f bot. Yucca gloriosa vláknatka, juka;
~americká; ~rippc f žebro Adamovo; fig. žena;
~thal top. M (v) v heslo o sobě.

Adams-dorſ top. Č. Adamov.

Adams-freiheit top. Č (v) Hurky.

Adamsſtadl top. Č (v) Malé Hory.

Adams-thal top M (v) 1. Adamov. 2. Hamry.

Adanſonia (~-~) f E₂₃ bot. ~ digitata)
= Affenbrotbaum.

adaptabel (~-~) [nlt.] a D₂,₄ přízpůs-
bitelný, vhodný.

Adaptabilität (~-~) [nlt.] f E₁₈ pří-
způsobitelnost, vhodnost.

Adaptation (~-~ ču -cjón) [lt.] f E₁₈ pří-
způsobeni.

adaptciren (~-~) [lt.] C₁₂ I. %a 1. přízpůs-
biti, u, adaptovati'. 2. upraviti, znova za-
riditi, přestavěti. — II. %v Adaptičierung f E₁₈
uprava.

Adaptičrungš... (~-~) ~ausſlagen fpl.
náklad upravovac n na úpravu (budov atd);
~bau m stavba upravovací, úprava (budory).
~adäquat (~~-~) [lt.] a D₃, 3 1. přiměřený,
priměrný, shodujíc se, shodný, srovnalý,
srovnávajíc se, vyrovnany, ad(a)ekvátní.

adäquat (~~-~) [lt.] a D₃, 3 1. přiměřený,
priměrný, shodujíc se, shodný, srovnalý,
srovnávajíc se, vyrovnany, ad(a)ekvátní.
2. úplný, zevrubný, dokonalý.
Adäquation (~~-~ ču -cjón) [lt.] f E₁₈ vy-
rovnání, ~, přízpůsobeni.

adäquiiren (~~-~) [lt.] %a C₁₂ vyrovnati,
2. priměriti, přízpůsobiti.

Adäration (~~-~ ču -cjón) [lt.] f E₁₈ pro-
měnění dávek v plodinách odváděných
v platy peněžité.

adärieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ dávky v plo-
dinách odváděné proměniti v platy peně-
žité.

a dato (~) [lt.] advt. obch. v Dato.

Adcitat (~) [lt.] m E₂₀ práv k soudu obe-
slaný, předvolaný.

Adcitation (~-~ ču -cjón) [lt.] f E₁₈ obe-
slání, obsítka, předvolání k soudu.

adeticiren (~-~) [lt.] %a C₁₂ = citieren.

adereſdulieren (~-~) [nlt.] %a C₁₂ ob-
vinění příšežne odmítnouti.

add. abbr. [lt. = addetur] budiž přidáno
n přípojeno.

adde (~) [lt.] advt. přidej, přičiň, připoj.

addecimieren (~~-~) [stělt.] %a C₁₂ prav.
= beječen.

Addel (~) m E₉ prov. hnojůvka (moč dobytka
z ~hl. ~a hnošte otečajet = (Hittjanche).

Addel... (~-...) prov ~přuſch m = Měistgrube.

addehn (~) C₁₂ I. vₙ (b) o hověžím dobytku
močiti. — II. %a hnojůvkou hnojiti.

[Addend]

— 99 —

[Adeling]

Addend (↓) [l.] m E₂₀ math. (s)čítanec.

Addenda (↓↓) [l.] npl. neskl. přidavky, dodatky, doplnky, přivěsky, doložky.

Adder (↓) f. E₁₂ to Pelias berus zmije ohečná (= Heiztter).

Adder... (↓...-) ~bold m, ~bol; m to Li-
běhulla vážka.

Addiibilität (↓...↓) [l.] f E₁₈ připočítatelnost.

addicieren (↓...↓) [l.] ωₐ C₁₂ právně přisouditi, příknnouti (komm. col.)

Addiction (↓...↓, -kejón) [l.] f E₁₈ právní přisouzení, příknnutí přířečení.

addieren (↓...↓) ωₐ C₁₂ (sě)čítati, p.-sti.

Additament (↓...↓) [l.] n E₅ 1. přidavek, dodatek, připojení, přivěsek. 2. přidavek (ke mědš adt.).

Ad-di-tion (↓...↓ ču-cjón) [l.] f E₁₈ 1. math. s(e)čítání, a(d)dice↑. 2. gram. přimitání, -ka.

ad-di-tio-nal (↓...↓, -kejón) [lnt.] a D₂,₃ přidavný, dodat(e)cňný.

Ad-di-tio-nal... (↓...↓, -kejón) ~acte d dodatek k státní smělou; ~hrwcis m dodat(e)cňný důkaz; ~geset n dodatek k zákonímu, dodatečný zákon; ~bertrag m dodatečná smělou; ~weisartikel m práv. dodatečný pruvnodní článek; ~weisung f práv. dodatečné provození.

ad-di-tio-nell (↓...↓ ču-cjonel) [fr.] a D₂,₃ = additional.

Additions... (↓...↓, -kejóns...) ~poslen fpl. položky; ~probe f zkouška sčítání (při právné); ~rechnung f sčítání; ~tabelle f sčítací tabulka; ~zeichen n znaménké sčítání (+).

additiv (↓) a D₂,₃ 1. math. sčetný (co se má přepočítat); ~c Grěcen veličin sčetné (znaménkem sčítan) (+) spojené. 2. gram. přimětný, připonový, připojený (ke slovu sákladuíně).

addolorato (↓...↓) [it.] adv. hud. s výrazem bolu, zálostně.

addorciert (↓...↓) [l.] a D₂,₃ hřbetem (o sebe) opřený.

addossieren (↓...↓) [fr.] ωₐ C₁₂ v adossieren.

Addresse (↓...↓) f E₂₂ = Adreffe.

Addubitation (↓...↓ ču-cjón) [pozd. lt.] f E₁₈ pochybování (o čem).

aducieren (↓...↓) [l.] ωₐ C₁₂ přivěsti.

Adduction (↓...↓ čti -kejón) [l.] f E₁₈ an. přitahování, pohyb svalů přitahovacích.

Adductor (↓...↓) [l.] m E₁₂ an. = Anzieh- mušel.

ade (↓) [z fr. adieu] int. = adieu.

Adbar (↓...↓) m E₃ prov. s. čáp (zjem. jako pří nosce dátí).

Adbar... (↓...↓) ~sét n čapí sádlo.

Adel (↓...↓) m E₆ bez pl. 1. šlechtictví, 9.†šlechta, urozenost, stav (šlechtický); den ~ berleichen šlechtictví uděliti n propůjčiti komu, do stavu (šlechtického) povýšiti. *poslechtiti koho; von ~ fein býtí šlechticem, býtí urozen n býtí od stavu n F z modré krve; auß j-n ~ stěl fein honositi se ~ vynáseti se n přechati svou urozeností n svým šlechtictvím; ~m den ~ entziehen odnítí šlechtictví komu zbaviti, šlechtictví koho; von altem ~ fein pocházeti ze starého rodu šlechtického; fig. šlechetnost, ušlechtilost,

vznešenost, důstojnost; Prv. der ~ des (Weise) ist mehr wert, als der ~ des (Weichlechtes); der ~ ist im Semilth, niicht im Geblütt šlechetnost jest nad šlechtictví; šlechetnost jest nejlepsí šlechtictví; f-n ~ aus dem (Geld) haben miti šlechtictví koupené; ~ ohne (Geld gibt wenig in der Welt; mit dem ~ ohne (Geld ist es jämmerlich bestellt bez peněz nikdo kněz; bez peněz i komorník chudéra; k šlechtickému znaku potřebí u vaku; jeder ~ hat j-n (Tadel není slechty bez uhony; auch der ~ brandt die Adel i největší pání potrebují nepatrněch věcí; ~, Augend und Talente sind nicht ohne (Mente penize jdou nad šlechtictví, ctnost a nadání; ~ it přebliž, die Dummheit ist erblich šlechta umírá, hloupost se dědí. 2. šlechta, -ictvo, urozenstvo, panstvo, vrchnost(i), f modrá krev; der (hose ~ vysoká šlechta; wiederer ~ nižší n drobná šlechta. 3. O geol. bohatost rudné žíly, rudnatost žily.

Adel..., adel... (↓...↓) ~ar m orel; ~baner m sedlák poddaný šlechtici a vrchnosti; ~bon den [sčvéd., dlán.] mpl. (rolnící) svobodníci (holsčynst) ~ burische m [holl.] plav. námořní kadet; ~dorf n ves šlechtická; ~critrechung f geol. prostřání rudnatosti žíly; ~esche f bot. = Vogelbeerbauern; ~šisch m zo. Coregonus oxyrhynchus sīh ostrohubý, nosen severní: ~eischlecht n šlechtický urozený rod; ~gras n bot. = Alpenwegerid; ~herrisch a = arhitekturd; ~hoj m = Edelbein; ~sehen n šlechtické léno; ~los a neurozený, nešlechtický; ~ſjein m záře šlechtictví; ~land m šlechtický n panský stav, šlechtictví, urozenost, vládectví, in den ~land erheben do šlechtiekého stavu povýšiti koho; šlechtictví uděliti n propůjčiti komu; *pošlechtiti koho; vom ~stande fein, zum ~stande geßören býtí od stavu, býtí šlechticem; ~sinn m šlechetnost, ušlechtilost, šlechetné n šlechtické smýšlení; ~jiz m šlechtické sídlo; ~hol; 1. m šlechtická hrdost n pýcha, hrdost na šlechtický stav, rodopýcha; 2. a rodopysný, hrdý na svůj (šlechtický) stav, honosící se (svou) urozeností; ~sucht f dychtivost po šlechtictví, *stavomam; ~üchtig a bažici po šlechtictví; ~boll n šlechta; ~boll a ušlechtily (v w Adel...).

Adela, Adele (↓...↓) npr. f kř. jm. E₁₇ Adela. Adela-ide (↓...↓) npr. f kř. jm. E₁₇ = Adelheid.

Adelbert (↓...↓) npr. m kř. jm. E₃ = Adalbert. Adelheid (↓...↓) npr. f kř. jm. E₁₅ Adléta, Adelaida.

ad(c)lig (↓...↓) I. a D₂,₃ 1. šlechtický, ~čí, urozený, vznešený, rodem znamenitý, vládyčí; von ~ m Geblütt herkommen, von ~er Herunt fein býtí n pocházeti ze šlechtického n urozeného rodu, býtí šlechtického původu, býtí od stavu n F z modré krve; ~s Miderteramt n práv. sudství mimosporné, sudství ve vécech nesporných; fig. e-c ~c ~ that šlechettiný skutek. 2. O hor. rudnatý. — II. s M-c(v) m E₂₁, M-c f D₂ šlechtic, f -čna; die M-n tei šlechta, panstvo. — III. Schlechkeit f E₁₈. Adeling (↓...↓) m E₆ † 1. šlechtic, aristokrat. 2 páže, panoš 3. (svého stavu) nehodný šlechtic. 4. královic, princ.

5

adeln

— 450 —

| Ader...

adeln (›) C₁₂ 1. % 1. povýšiti do stavu
šlechticeho, udělit n propujčiti šlechtietví
komu, *poslechtiti koho. 2. (v u) slechtiti. —
II. rₐ (b) = addeln 1. = III. Adelung f E₁₈.

Adelnau zem (MD v Povašském Odolanov.

Adelopoden (—) [rec.] pl. E₂₀ = skryto-
nožen (—) = Berberenjiger).

Adelhie (—') f E₂₂, Adelphismus (—››)
plat | m dot. E₂₆ soubratrost, -ství, sbra-
tní, růstš tyčinek.

Adels... (—...) = anmaßung f osobování
si šlechtietví, vydávání se za šlechtice; an-
pruch m nárok n právo naslechtietví; šerecf
v Artesbere; -betrieb m usilování o údosa-
žení) šlechtietví: -hank f lavice šlechtická
(ve šněmu ata.); fig. slechta: -berg zem. v neslo
—oh; -brief m 1. list zemanský n svobody
n diplom na šlechtietví; 2. listina rodová n
šlechtiekého rodu; -burg, n kniha v seznám
pichled slechty; -burg f slechtický hrad;
-erstrcung f © hor. prostírání rudnatosti
žily; -feind m nepřítel slechty; -firſanm z
kobykařství (šlechtietví ch odych šlechta); -freund m,
-freundinf přívržence, (f-ka) slechty, arist-
krat (f-ka); -geſücht n šlechtické sebeve-
domí; -geiſt m šlechtický duch; -genoſs m
šlechtie; -gericht n šlechtický soud; -ge-
walt f moc n vláda slechty; -qieſſer n
urozená havéf: -grad m stupěn šlechtietví:
-heim n domovina) slechty; -herrſchajt f
pansví ſlechty, ſlechtovláda, stavovláda,
aristokracie†; -kammer f komora šlechtická
n panská; -ande f slechtoznalství, stav-
oznalství; -ſerikon n, -regijter n = -bnd;
-mann m šlechtie; -marchall m marschale
šlechty; -mäſig a. adv. po ſlechtiku, po
šlechtiekem způsobu; -perle f 20. Coronegs
maraena maréna veliká (2a mitl.); -jvbe f slech-
tická jizba: -ſuſe f = -mad; -iſ m pan.
šlechtická domůslivost n hrdnost; -dixi m
titul† n název šlechtický; -urkunden fpl.
listiny šlechtické; -verſchichts n seznám
-voſchub m © hor. mistna n částerná
rudnatost žíly, zohřacení žíly, rudněší;
-vahſamt v volební úrad šlechtický; -vaidm
fig. množství n spousta ſlechty; -jegnus n
vysvědčení o šlechtietví.

Adelsberg zem. (M v Kratsku) Postojna; -er
(Seem jeskyné postojeňská.

Adelschaft (—) f E₁₈, = Adel.

Adel-thum (—) n D₅ hor. pl. 1. ſlechta.
2 = Adelsberchtaß. 3. = Adelstel 1.

adel-thümeln (—) n (b) C₁₂ aristokrato-
vatit, býti stoupenem aristokracie.

Adel-thümter (—) m Eₐ = Avipotrat.

adeltümlich (—) a D₂,₃ = aritetratii.
à deml (vys. a d'mi) [fr.] adv. na polovic.

Ademonic (—) [rec.] f E₁₈ nechut,
omrzelost, nevrlost, malatnost.

Advention (—) [lt.] E₁₈ f přiv. odnětí, ode-
jmutí.

Aden (—) [rec.] m žláza = (Trije).

Aden=... (—) před samohlaskem, Adeno=... (—)
před souhlaskami = algic f Trijentdmer; -car-
cinom n = Trijentreba; -empharis f =
Trijentwerstopfung; -genesis f = Trijenbildung;

-graphie f = Trijenbefehreibung; -logic f =
Trijenlehre; -ophthalmic f = AugenTrijenent-
südung; -pathic f = Trijentrantheit; -ſie-
roſiſ f = Trijenverbärung; -ſomic f = Drjen-
zergliciederung, -zerſchneidung; -tranman = Trijen-
wunde.

Adenic (—) [rec.] f E₁, nadučení míznich
žlaz.

Adenitis (—) [rec.] f neskl. = Triijen-
entjündung.

Adeno-id (—) [rec.] n E₃ = Triijenge-
dmentst.

Adenom (—) [rec.] n E₃ = Trijengejaunst.

adenös (—) (n c.) a D₂,₃ = zlázový.

Adenosí (—) [rec.] f neskl. 1. = Trijen-
bildung. 2. = Trijentenzündung. 3. = Žerophel.

Adent (an adan) [fr.] m E₂₅ zárez, za-
zubeni, začepování.

Adephagie (—) [rec.] f iek. E₁₈ = drzei-
fieber.

Adeps (—) [lt.] m neskl. tuk.

Adept (—) f E₁₉ id., zasvéćenece (zejm.
alehymistech). zlatoděj.

Adepuſade p (—) [kaž. / fr. eau d'ar-
pebusadal] voda střelná (vodička na rány).

Ader (—) f E₂₂ 1. an. ceva zejm. krevni, s. am.
žila (v tělo živobědnem); (Buts-) Zhiagw-) tepna,
-ová n zdrojná žíla, zdrojnice, arterie (těn,
krevní, kterou krev ze srdece proudu); (Blut-) žíla, krev-
nice. Vena (kterou krev do srdece se vrací) gelene o
qüdene -zlatá žíla, krkavka; -ice (—) Hämmer-
uboidaſtluſe); 3-m c-e- cſümen o jſdagen, 3-m jur -
ſaſsen žilou (krev) pouštěti p pustiti koma; er hat
 Jur -gelaffen dal si pustiti žilou; jſaſsen nee
c-e- in mir ſchlägt pokud ve mně srdece lije: fig.
man hat ibum (tert) start Jur -gelaffen dosal tam
za vyučenou n co proto; vytřemi mu zrak; ti ho
tam dostali n natálih o odſeli n F lupli n umyli
(připravili o penſe, oběrali ata.); er hat feine - von i-m
Later nemá ani vlásku n ani kapky krve a
žilky po oteci, nepotatil se (neni otei mavnu podoben);
er hat feine ſalide - (on) jest ſtělená poctivost,
v něm není falſe; co má na srdeci, to má
na jazyku; es iſt feine gute - an o in ibum
neni v něm žilky dobré: ani dobre žíly v sob-
me - meim du die - eſneit, je ſei bereit, Blut
jt jehen buſd připraven na následky svého
jednání. 2. fig. nadání, vlohy, chut, náklon-
nost, přehyvnost k ſemu; neic - žt et, baten ne-
mít ani pomysleni naſa, neběti k ſemu, nejeviti
chuti n náklonnosti - nadání k ſemu; er hat
feine aute - dažu nemá na to ani pomysleni;
- dichterische - pe-eritide - básnické nadání,
ß basnická žíla; F meine - ſieigt jsem poeticky
naladěn. jsem v básnickém nadšeni. 3. žilka,
vláknó; (ve dřevě, v mase ata.) žilka, brza,
prouha; - des Blattes žilka n žebro listu.
4. © hor. (rudná) žilka. ſeouk; er hat e-c gute
- getreſſen připaill na dobrov pramen; f kápnuł
n a to, potázal se s dobrou, udělal terno.

Ader..., ader... (—) -bäuschen n chri. =
-lajsbäuschen; -beschreibung f žilopis, popis žil,
Hebografie†; -binde f chri. = -lajšubinde; -blut n
krev v žilach; -bruch m průtrž zíly, vinný
koren; -biſchel mpl. des Tragadiedes prasata,
jezky (quellende kusy tel-tuikn po proudu); -driſſe f žláza
žilná; -entjündung f zánět žíly; -crivci-

Aderchen

— 101 —

Adiaphorist

chung f změknutí žily; -erweiterung f rozsříten žily; -flügelig zo. a žilbokrúllý; -flügler mpl. zo. = Hautflügler; -förmig a zilovitý, tvaru žily; -geflécht n žilnatina, cevnatina. pletivo n siteenost v větvitost žil; -gejewalst f path. otok žily; -gestränge n = -jewechs an. = -jewecht; -haut f.-häutchen n blána n mázdra cevnatá trjeun. v oku, cevnarka, žilovice; -hauttaar n zákal cevnatky; -hautaphyfom n stafylm† cevnatky; -holz fládrové dřevo; -kauen prov. = wiedertauen; -kluft f min. rozsedlina v žile; -käfyc mpl., -knoten mpl. res Tragjades = -bündel. -knoten m tek. uzlina žily n žilná; městka; -krampf m křeč žil; -kropf m 1. tek. ancymysma výdut. 2. zvěro. přístih v konzi; -lais m, n, f., -läis, -lässe f chir. pto(uštění žilu); -laisbäuchchen n chir. klůček n -ky k pouštění; -laisbceden n chir. miska k pouštění; -lais binde f chir. obinadlo n obvazek a páška k pouštění zdou; -laisbuch n kniha o pouštění zilou; -laisseifen n chir. = -laisduntäpper; -laiszslinte f = chir. -laisdeisen; -laisgeräth n chir. = -laiszeug; -laiskunft f umění pouštěti žilou, pouštění žilou; -laismännchen n obraz míst pro pouštění žilou; -laissschen f odpor k pouštění žilou; -laissschäpper m chir. puštadlo, -atko; -laisstafel f tabule o pouštění žilou; -laissvérband m obvazadlo k pouštění; -laiszzeichen n příznak vybížející k pouštění; -laiszzeitf cas pouštění žilou; -laiszjügchen n chir návčin pouštěcí n k pouštění žilou; -lässe f v -lais; -lassen n p(o)uštění žilou; beim -lassen ijt - -laven dass Běße krev pustiti, hřebik v rakev vraziti; -lasser m 1. pouštěč žilou. 2. ten; jenž si dává pouštěti žilou; -lehre f nauka o žilách n o cevách krevních, cevoslovi; -los a bezsliný; -nennig m bot. = -Idermennig; -natter f zo. Pelias berus zmije ohelná; -nervig a žeberozžilnatý; -nčk n an. sič žilná n cevná; -n-gebäude n žilstvo, cevstvo; -n-jastm m kmen žily; -jšnac n otevření n seknutí žily; -jšňung f otvr žily, místo pouštění žilou; -žilz m = -jodwamm; -vojaunc f P zkaž. = Adpeuffade; -preffe chir. žuſadlo, zilotěž; svíradlo na cevy (fr. touriquet); -pours m = -jodlag; P zkaž. -pussade f = Adpeuffade; -reich a žilnatý; -rippig a bot. (o hlistech) žilnatěželuny; žilkovaný, žilnatý; -rijs m path. trhлина žily; -schlag m tep n úder tepny, žilobití, f puls†; -schwamm m bot. Merulius destruens dřevokaz; -spalt m = -bruch; -strang m = -jewecht; -jinstem n žilstvo, cevstvo; -tange mpl. bot. Inadyomenaceae řasy záclonitovité; -unterbinden n chir. podvázání žily; -verbindung f spojení žil; -wasser n an. míza, lymfaß; -wunde f zranění n rána žily; -zeilig a buňkovitý; -zerglicderer m protináč žily; -zergliederung f protínání žily; -zerreiſung f roztržení žily; -zucken n, -zuckung f chvění (se) n tep žily.

Äderchen (—) n E₇ žilka, cevka.

adericht, ad(e)rig (-) u D₂,₃ žil(k)ovany, -atý, -itý, žilnatý, cevnatý.

adern, ändern (—) vₐ C₁₂ žil(k)ovati; geäder t a žil(k)ovany, -atý, -itý, žilnatý.

Adersbach top. Ú (zámek) Abrspach.

adspotijch (—) [rec.] a D₂,₃ omezený (co do moči).

Adespoton (—) [rec.] n E₂₇ 1. statek bez pána. 2. dílo neznámého spisovatele.

à dessein (à a desen) [fr. adrt. zůmysla. -ně, schválně.

adesso (—) [it.] adv. (ihned

ad generalia (—) [lt.] adv. k otázkám všeobecným.

adhatieren (—) [lt.] nₐ C₁₂ = anband en.

Adhärent (—) [lt.] m E₁₉ = Anwänger.

Adhärenz (—) [nlt.] f E₁₈ 1. přivisnost, přílepuost, lipavost, přílehavost. 2. přívěsek.

adhärieren (—) [lt.] nₐ (b) C₁₂ 1. lpeći držeti a vězeti (na čemo, příehati o čemo). 2. tien. vzbuzovati; -Des (Weidt = Reibungsgewicht.

Ad-häson (—) [lt.] f E₁₈ přilnuti. -lost. n₅, pril(j)navost; an. chorobny srůst části těla.

Adhäions... (—) -bahn f = Reibungsbahn; -co-efſicient m koefficiënt přílnavosti; -gewicht n = Reibungsgewicht; -platten fpl. prilnavé desky; -rad n = Diebrad; -vermögen n přihutelnost. pril ínavest.

adhäisb (—) [lt.] a D₂,₃ přílnulý, houci, přílepený.

Adhäisb... (—) -pflaster n = Steckpflaster. -Heftpflaster.

Adheritanz (—) [lt.-fr.] f E₁₈ ustanovení dědicem n za dědice.

adheritieren (—) [lt.-fr.] n/a C₁₂ dědicem ustanoviti.

Adhibendum (—) [lt.] n E₂₇ listiny, přílohy, doklady; Adhibenda npl. pomücky.

adhibieren (—) [lt.] n/a C₁₂ užiti. upotřebiti; -Zadweichtändige -znale dozádati v potvратi v zviti.

Adhibition (—) etn.-ejón) [lt.] f E₁₈ užití, upotrebení, dožádání.

ad hoc (—) adv. za tím určitým účelem, připadné, výslovne, právě k věci.

ad hominem (—) [lt.] adv. osoby oslovené se týkající: argumentum - id., důkaz n vývod na protivnika obrácený.

ad honores (—) [lt.] adv. cestný, titulární pro cest.

Adhortation (—) etn.-ejón) [lt.] f E₁₈ = ermaßnen II.

Adhortatorium (—) [lt.] n E₂₇ = Ermaßungschreiben.

adhortieren (—) [lt.] n/a E₁₂ = ermaßnen I.

adi-abatisch (—) [rec.] a D₂,₃ fys. neprostupný.

adi-aquokisch (—) a D₂,₃ tek. nerozpnaznatelný.

Adi-antum (—) [flat.] n bot. E₂, netik.

adi-aphan (—) [rec.] a D₂,₃ nepruhledný.

Adi-aphan... (—) -jpaſ t m min. indlovitec.

adia-phor (—) [rec.] I. a D₂,₃ hlostejný, nepodstatný, indiferentní; Adiaphora npl. pojmy nejetné n tvarem nerozdílné. — II. A- m = Mühltdingacit.

Adi-aphoric (—) [rec.] f E₁₈ hlostejnost. nejetnost: 70m. = Indiferentismus.

Adi-aphorist (—) [rec.] m E₂₉ = Indiferentist.

Adi-apnienstje]

— 192 —

[Adlenimente

Adi-apnienstje (~~-~~) [rec.] f E₂₂ = Anidreje.
Adi-arrhöc (~~-~~) [rec.] f E₂₀ lek. záčepa.
zánik průjmu.

ad(a)therman (~-~) a [ř[ec.] D₂,₃ fys. ne-
průteplivý.

adi-athetisch (~-~) [rec. a] D₂,₃ nenáchylný
k nemoci.

Adi-atrepčie (~-~) [ř[ec.] f E₁₈ klidno-
unvšnost, stálost.

Adicu (~-~ au adj[ic] [fr.] n E₂₅, p ADicjs (~-~) n
u int.) s Bohem! provoď Pán Bůh! bud tě
zdrávi)! ~ derweifen, ~ je tange prozatím
s Bohem! jako s A- jačen dávati s bohem.

Adiſſation (~~-~~) [ct.] f E₁₈ vy-
stavění.

ādiſicieren (~~-~~) [lt.] a C₁₂ 1. (vy)sta-
věti. 2. fig. povzhiditi, utěšiti, utišiti.

adigieren (~-~) [lt.] a C₁₂ (do mutiti, při-
průměti.

Adil (~-~) [lt.] m E₂₀ d. st. v. aedil†, dozorce na
věření stavení ato.

Adilitát (~~-~~) [lt.] f E₁₈ aedilství.

adimieren (~-~) a C₁₂ odmíti.

adimbieren (~-~) [lt.] a C₁₂ naplniti.

adipal (~-~) [lt.] a D₂,₃ tučný, mastný.

adipieren (~-~) [nlt.] a C₁₂ namazati.

Adipocera (~-~) [lt.] f, Adipocire (ěu
-sir) [fr.] m E₂₅, mastnota vosková, tuk
mrtvolný, tukovosk. mýčlotuk, tuk z mrtvol.

adipös (~-~) [fr.] a D₂,₃ mastný, maz[lový.
tučný.

Adipſie (~-~) [ř[ec.] f E₁₈ bezžižnivost.

Adipſon (~-~) [ř[ec.] n prostředek proti
žízni n od žízně.

adirato (~-~) [it.] adv. bud. zlostně.

adjacent (~-~) [lt.] m E₂₀ přilehý, -éhající,
vedlejší, sousední, pohraniční, pomezní;
A- m = Gruenquadbar.

Adjection (~-~ au -kejón) [lt.] f E₁₈ přimí-
áni, -ka; zem. práv. přidavek.

Adjectiv (~-~) [lt.] n E₃ crno. přidavné
jinéno, adjektivum†.

Adjectiv... (~-~) -saf m věta adjektivní
(přivlastková).

adjectivisch (~-~) a D₂,₃ adjektivní.

adigieren (~-~) [lt.] a C₁₂ 1 přidati,
připojiti. 2. = nachbordin.

Adjoint (ěu adžočo) [fr.] m E₂₅ = Adju nt.
adjournieren (~-~ en adžu-) [fr.] a C₁₂
= ajournirieren.

Adjudant (~-~) m E₂₀ = Adjudant.

Adjudantur (~-~) f E₁₈ = Adjudantur.

Adjudicatar (~-~) [lt.] m E₃ = Štěcher
cence Oranſtudens beim ſwanaverfunden v Štěcher.

Adjudication (~-~ en -cjón) [lt.] f E₁₈
soudní příčknutí (= Rujdblag).

Adjudications... (~-~ ...) ču -cjóns) ſen-
ten f práv. = Rujdblagourtheil; -termin m =
Rujdblagtermin.

adjudicatib (~-~) [nlt.] a D₂,₃ přisudný,
prisuzovaci.

adjudicieren (~-~) [lt.] a C₁₂ (právně)
prisouditi, příčknouti.

Adjument (~-~) [lt.] n pomoc, pomůcka,
přispění.

Adijunct (~-~) lt.] m E₂₀ příručí, zástupce,
náměstek, adjunkt‡.

Adjunction (~-~ ču -kejón) [lt.] f E₁₈
1. přidání, připojení, přidružení. 2. spřežka
(= engma).

Adjunc um (~-~) [lt.] n E₂₇ věc přidána
a připojená, příloha; adjuncta npl. okolivj-
nosti.

Adjunctur (~-~) [nlt.] f E₁₈ adjunktství,
připojenství tu úřadů.

adjungieren (~-~) [lt.] a C₁₂ přidati, připo-
jiti, přidružiti zem. za pomocníka na nastavujícího nástupce.

adjurabel (~-~) [nlt.] a D₂,₃ = eidčwert.

Adjuration (~-~ ču -cjón) [lt.] f E₁₈ = he-
jdůvřen II.

adjuratorisch (~-~) [nlt.] a D₂,₃ = eidlich.

Adjugieren (~-~) [nlt.] vₚ (b) C₁₂ hádati
se, hašteriti se.

adjurieren (~-~) [lt.] C₁₂ I. a (b) zapří-
hati se, zaklinati se, prisahou stvžovati. —
II. a zaprisahati, zaklinati, snažné prošiti nátkoč.

Adjuſtieren... (~-~...) -amt n úřad adjusto-
vaci j n upravovaci; ~banf f = -wert; ~be-
amte(r) m úředník adjustující; ~ſchler m
chýba v upravení; ~klauſel f doložka upra-
vovaci n úpravni; ~ſchraube f rovnací šroub
(ta vahy stač.) ~vorschrift f předpis výstroje a
o výstroji; ~wage f vahy vyrovnavaci; ~werk n
minc. úpravná a protahovací stolice.

adjustieren (~-~) [lt.] C₁₂ I. a narovnati,
s- u-vy-, adjustovati, zem. míry, vahy, peníze uvěsti
do pořádku, napraviti, u-, uspořádati, přiditi,
se-; ~ fig. einen Zweit ~ spor urovnati n od-
kliditi; adjuſtieren (Geld peníze v baličcích,
počítané a šalené peníze; ein Cento mit
j. ~ upraviti účet na 30 zl.; vop., děn, t-č
Granate ~ (při)strojiti n upraviti granát. —
II. % A- u E₂ bez pl. Adjuſtierung f E₁₈ 1. adjust-
stování, narovnání, vy- ato. 2. zem. vop. úprava
oděvu, výstroj, výstrojeni, oblek, adjusto-
vání†; vop., děn. A- ev Granate úprava ... n ito.

Adjuſtant (~-~) m E₂₀ pobočník (zem. pobočni
důstojník, příručník a k), pomocník, adjuſtant.

Adjuſtentica... (~-~...) ~corps n bor po-
bocněký, pobočnictvo.

Adjuſtantur (~-~) f E₁₈ adjutantura: 1. ohla-
šovaci úřad, správní úřad. 2. = Adjuſutan-
cerps. 3. vop. sín pro adjutanty, předsíň velite-
lova.

Adjuſtatorium (~-~) [nlt.] n E₂₇ =
Zdruhsterbem.

Adjuſtor (~-~) [lt.] m E₁₂ pomocník.

Adjuſtorisch (~-~) [lt.] a D₂,₃ = beiſchilida.

Adjutum (~-~) [lt.] n E₂₇ id., pomocné,
podpora, přidavek.

Adjuſvant (~-~) [lt.] m E₂₀ pomocník, po-
máhač, podporovatel.

Adjuſvantia (~-~) ču -cia) [lt.] npl. E₂₅ =
Hinterrichtungsmittel.

Adjuſvation (~-~ ču -cjón) [nlt.] f E₁₈ po-
moc. přispění, podpora.

Adjuſvierten (~-~) [lt.] a C₁₂ pomáhati,
přispivati komu, podporovati koho.

Adiatus (~-~) [lt.] m E₂₅ pobočník, ná-
městek, přidělenec, pomocník.

Adiſgation (~-~ ču -cjón) f E₁₈ právo po-
slanecké.

Adicnimente (~-~) npl. E₃ léky mírníci
n ulevující.

Adler...

103

[admirabel

Adler (λ) m E₁. 1. 1. orel (pták 17nak); fleiter - orli(ček); (das Weibchen vom) orelice; poct. -s Herst orli hnízdo; fig. er will den - fliegen lehren chee üciti orla lětati; der - geht auf Fliegen; orl se honi po mouchách; ein - wird aber das Fliegen vergeffen dříve orel zapomene lětati; Prov. - jangen keine Fliegen orel much nelap; - zeugen -, - briiten - beden keine Tauben orl orela - sova sovu plodí; z hada nebude užhor; krkavec ani sova nevysedi holubie; pod zlým krkavcem zlé vejře; an e-m těden - zapjt jede Krábe z padlého dubu lehko trýsky sekati. 2. alen. weiſer - aquila albat chloriě rtutičnatý (subhunae půpravený); kámen mudren nyni = Undeſtilberchſorill. 3. (= Wirtelane beim) hostinec „u orla“; aus dem - těnt die Münz z hostince „u orla“ zaznívá hudba; im geldnen (v hostinci) u zlatého orla. 4. souhřvězdi orla. 5. orel, znak, zejm. Hřsky; děppelter - dvojitý a dvouhlavý orel; p o dvou osoběch děppeten - machen ležeti v posteli k sobě žady. 6 a) orel, obraz na jedné straně mincě; Krepě děr - hlava (pauna) n orel: b) mince s obrazem orla. 7. = erden. S. prov. euf. místo Arſch; wärtemb. du taunſt mich - uprechen - du taunſt mich im Arſch těden (v Arſch). - II. (s o) adeln) povýšovatel do stavu Šlechtückého. - III. f. v. C. (reka) Orlice; wilde - Divoká Orlice; ſtille - Tichá Orlice.

Adler..., adler..., (n...) -artig a orlovitý; -ange n orliči zrak n oko (tež fig.). -berec v šberee; -berg m orli vreh (na němš) orli hnízdo; -bliſk m orli(ć) n fig. pronikavý pohled; -blume f. bot. Aquilegia vulgaris orliček obecný; -bussard m zo. Butco ferox káne orli n bělochvostá, bělochvost; -eile f vchlost orli n orla; -eule f zo. Strix dubo výř; -ſaſne f korouhev s orlem (ako znanek); -farn m bot. Pteris aquilina hasivka obecná n orliči; -ſedcr f orli péro; -ſiſch m zo. Sciaena aquila smuha ſedá; -ſlaum m příř orli; -ſiži. ſiſtig m orli perut n křídlo; -ſlug m orli let n vzlet; -ſlügel m = -řuch; -ſluſs m = Adler III.; -gebirge n top. v Orli ſleický hory pohři; -gang m = -ſlug; -gedanke m orli myslenka; -geiſt m duch orli (zletný, smělý); -griff m = -haue; -holž n dřevo rajske n orličnikové; -holžartig a na způsob rajskeho dřeva; -horſt m orli hnízdo; -jiingling m jinoch s pěchou orla n orliho vzletu; -klaue f orli spár n pazour n pařát; -knopf m knoflík s orličkem; -kostelč top. Č (m) v hěsto s sobě; -kraut n bot. = -farn; -kuſn a smělý jako orel; -maſzig a jako orel, po způsobu orla: -mennig m bot. = Œdermennig; -muth m zmužilost n smělost n odvaha orli; -naſc f orliči n orli n řimský nos; -naſſig a s orlím n řimským nosem; -neſt n orli hnízdo; -orden m řád orla; ſchwarzer o rother o weiſer -erden řád černého n červeného n bílého orla; -rochen m zo. Myliobatis aquila maran deskozubý; -röſchen n růžice s orličkem; -ſaum farn m bot. = -farn; -ſ-beere f bot. 1. = Maritische. 2. = Artesbeere; -ſcharf a: -ſcharfer Blid orli pohled; -ſhnabel m orli zobák; -ſchneſt a. adv. rychlý (adv. -e) jako orel; -ſchuelle f rvehlost orla; -ſchwamm m bot. = -Arvidswamm; -ſchwinge f orli perut; -ſchwung m orh

rozmach n vzlet; -ſcc m zem. Aral; -s-ſchwinge f = - Schwinge; -ſtein m min. orlovee, orliči kámen, chřestavce; -träger m voj. orlonos; -uhr f hodiny s orlem (tke ordohou); -wirt m hostinský od „orla“ n u orla“; -wurz f bot. = -farn; -zange f Θ star. = Zenteloktane di. adlerhaft (λ) a D₂. 3; adlerchriſt a D₂. 3 orli, orlov(it)ý, v těz adlermägiā.

Adlerheit (λ) f E₁₈ povaha, vzlet ad. orli.

Adlerkoſtelč top. Č od Kostelec nad Orliči abbr. η.O.

adern (λ) %a C₁₂ orlem opatřiti n označiti.

ad Hbitum (λ) [lt.] adv. dle libosti, libovolně.

adliſch, adliq (λ) a D₂. 3 = adteſſia.

adliſicren (λ-λ) [lt.] γa C₁₂ = adliſieren.

Adliſion (λ-λ) [lt. f E₁₈ = Allfien.

admaſſieren (λ-λ) C₁₂ I. %a nahromaditi. - II. % Admaſſierung f E₁₈.

admatuрие (λ-λ) [sult.] γa C₁₂ ke znałosti privěsti.

Admiſnation (λ-λ et -ejón) [lt.] f E₁₈ puv vyhružka, hrozba.

Admiſinicular... (λ-λ) [lt.] -gefälle npl. důchodky adminikulární].

Admiſiniculator (λ-λ) [lt.] m E₁₂ erk kat duchovni úřední pečující o vdovy a sиротky.

admiſiculieren (λ-λ) [lt.] γa C₁₂ po- máhati, přispívati (komu), podporovati (kome).

Admiſiculum (λ-λ) [lt. n E₂. 2s podpora. pomůcka. nápojem.

Admiſistration (λ-λ et -ejón) [lt. f E₁₈. 1. admiſtrace† správa. správní úřad; vláda, úřednictvo; intendance† (divadelní správa). 2. vědení, řízení, spravování, z jím správa konkursní podstaty. 3. udílení, podávání, přísluho áni (ſaſtoſi atd.).

Admiſtrations... (λ-λ et -ejón... -be- amie(r) m administrační n správní úředník; -behörde f administrační n správní úřad; -director m ſeditel správní, správce; -ge- bäude n administrační n ſeditelská budova; -geschäft n administrační n správní řízení n práce; -zweig m administrační n správní odvětví.

admiſtrativ (λ-λ) [lt. a D₂. 3, admiſtrativní†, správní, spravující, ridící; -c ſterleitung des Landes vřetní správa země; -cr Weg pořad správy (veřejné). pořad správní n administrační.

Admiſtrativ... (λ-λ...) -behörde f úřad správní; -collegium n = Verkunftsbehörde; -juſtiz f spravni n administativní soudnictví.

Admiſnitrator (λ-λ) [lt. m E₁. 1, admiſnitrator†, správce, -či; 2. vykonavatel poslední vůle.

Admiſnitratorium (λ-λ) n E₂. 2s = Verkunftsbehörde.

admiſtricren (λ-λ) [lt.] %a C₁₂ spra- povati. riditi, vésti.

admirabel (λ-λ) [lt.] a D₂. 3 podivuhodný.

Admiral

— 454 —

Adossement

Admiral (~-1) [ar.] m E₃ 1. admirál↑, vrechni velitel lodstva. 2. so -sjochnede; -r-žschmetterling) Yanessa atalanta babóka admirál; weíšer ~ lapilio sibylla bélop ise'; zimolezový.

Admiralität (~-1) f E₁₈ admirálství, vrechni správa námorní.

Admiralitätš... (~-2...) ~collegium n
shor admirálů, rada admirálská, admirálstvo,
admiralita; -gericht n soud admirálstva n
-šký- portigáljer m hamburska mědále (no duk) n
-rath m = -collegium.

Admirals... (~-2...) ~dienst m služba
admirálská; -flagge f vlajka admirálská; -galeere f galej admirálská; -puppef]mpa;
n kukla babocky admirála; -salat m admi-
rálský salát; -schiff n korab admirálský;
-jschicke f Conus admiralis homolice admi-
rálská (druh škebí); -tuch n cervená kašmíru
podobná vlněná látka; -wiirde f admirál-
ství; hodnost admirálská.

Admiralschaft (~-1) f ~Admiralität.

Admirateur (čn admiračer) [fr.] m E₂₅
obdivovatel, velebitel.

Admiration (~-1 čn-cjón) [lt.] f E₁₈ obdiv
admirieren (~-1 [lt.] %a C₁₂ podivovati
se, diviti se (čemno).

admišcieren (~-1) [lt.] %a C₁₂ primísiti.

admišſibel (~-1) [lt.] a D₂;₃ přípustný,
přijatelný.

Admiijibilität (~-1) [nlt.] f E₁₈ pří-
stupnost, přijatelnost.

Admiffion (~-1) [lt.] f E₁₈ přípustění, při-
ječí, přístup.

Admissions... (~-2...) ~klappe f klapka
n záklopka vyrovnáváci.

admittatur (~-1) [lt. conj. od admittcre]
advt. budiž připustěno(); ~L = butulatunna
jdein: zejm vysvědčení o zasloužení rádu.

admittieren (~-1) [lt. %a C₁₂ přípustiti.

admittitur (~-1) [lt. 3. os præcs od ad-
mittere] advt. přípoust se (no); ~n formule
pripouštěcí n dovolovací.

Admirtion (~-1) [lt.] f E₁₈ přímíšení.

Admodi-ation (~-1 čn-cjón) [nlt.] f E₁₅
(projnájem, pachť.

Admodi-ator (~-1) E₁₂ [lt.] Admo
diatcur čn admodiatcner [fr.] m E₂₅ (pro-
nájemce, pachťrj.

admodieren (~-1) [nlt.] %a C₁₂ 1 zmí-
niti, zmensiti. 2. pronájmouti, jnpachto-
vatij.

admonieren (~-1) [lt.] %a C₁₂ upomenuti,
va-, pokárati, varovati.

Admonition (~-1 čn-cjón) [lt.] f E₁ při-
menuti, u- na-, dutka, věstrahl.

admonitiv (~-1) a admonitorijch (~-1) a
1.2. na pominači, u, výstražný.

Admonitorium (~-1) [lt.] n E₂₇ = Crimne
rungsjreidreiben.

Admotion (~-1 čn-cjón) [lt.] f E₁₈ príklá-
dání, přiložení, připojení, příčinění.

admovieren (~-1) [lt.] %a C₁₂ přivěsti,
príložiti, připojiti, prisumouti, prímknouti,
pristreit.

Admurmuration (~-1 čn-cjón) [lt.] f E₁₈
přihukování, přiskuhování, přihluk; mu-
nlání, muření, h-, rejtání, skutnání (prošu čemou).

ad normam (~-1) [lt.] advt. bud dle před-
pisu.

ad notam (~-1) [lt.] advt. ~ nechmén dobře
si zapamatovati.

Adnotata (~-1) [lt.] npl. E₂₇,₂₈ poznámky.

Adnotation (~-1 čn-cjón) [lt.] f E₁₈ po-
znamenání.

adnotieren (~-1) [lt.] %a C₁₂ pozname-
nati, za-.

adnubilieren (~-1) [lt.] %a C₁₂ = um-
wětt'en.

ad numerum (~-1) [lt.] advt. k číslu.

Adöa (~-1) [rev.] npl. = Žhamtheile

Adoleſcent (~-1) [lt.] m E₂₀ jinoch.

Adoleſcen; ~~~-1) [lt. f E₁₈ jinoštví.

Adolf, Adolph (1) npr. m. kř. jm. E₂₅ Adolf.

Adolſchütte (top Č) Adolfov.

Adona-i (~-1) [hebr.] m E₂₅ id., můj Páu
(jménno Boha vyslovovane místo Jehová).

Adonis (~-1) npr. m. neskl. myth. 1. id,
(uniſsek Venuſni); fig. krasavee, krásníček. 2. bot.
Adonis hlavacek.

Adonis... (~-1) ..) ~blume f bot. = Adonis 2;
~garten m. st. v. roſtlinárná (starych řeků).

Adonijation (~-1 čn-cjón) [fr.] f E₁,
(vy)hóreni.

adonijch (~-1) a D₂,₃ v metrice -er Bess
adonský verš.

adoniſieren (~-1) %a, %r C₁₂ (řich) (~) (vyš-
šnoſiti vŕ se), křiklavě (%r se) (okrásliť).

Adonijt (~-1) [fr.] m E₂₀ zahradní botanik;
šběratel květin.

Adoptator (~-1) [lt.] m E₁₂ přisvojitel
pěstoun (antw.)

adoptieren (~-1) [lt.] %a C₁₂ adoptovatí,
osvojiti si zemn. díte příjmouti koho za viastník
dité.

Adoption (~-1 čn-cjón) [lt.] f E₁₈ adopce,
tování; osvojení átěte, příjetí átěte za vlastní;
přisvoj.

Adoptions... (~-1 čn-cjón) ~loge f svob. zed
= Žchmělerloge: ~münzen fpl. mince adopto-
vané.

adoptin (~-1) [lt.] a D₂,₃ adoptivní, -čni
za vlastní děto přijatý.

Adoptiv... (~-1...) ~bruder m adopční,
tivní bratr; ~find n prisvojence, dítě adop-
tované n tivní; ~mutter f přisvojitelka;
matka adoptivní; ~name m adoptivníjméno;
~johu m syn adoptovaný, ~tivní, ~ční n zá-
konitý n zvolený n přisvojený n za vlastního
přijatý: (pri)svojence, zalibenee, schovanee:
~tochfer f děera adoptována, tivní, -ční, při-
svojenka, zalibenka, schovanka; ~bater m
adoptovni, -ční n zákonitý otec; prisvojitel
áteste, pěstoun.

adorabel (~-1) [lt.] a D₂,₃ hodný zbožno-
vání, milostný, roztomilý.

Adorateur (čn adoratoer [fr.] m E₁₅ etitel.

Adoration (~-1 čn-cjón) [lt.] f zbožno-
vání, pokorné vzdávání účty, adorace).

adorieren (~-1) [fr.] %a C₁₂ zbožňovati.

adornieren (~-1) [lt.] %a C₁₂ pristrojiti,
vyždobiti, vykrášlití.

Adossement (čn ados'ma) n E₂₅ svab.
sklon, úbočí.

adojšieren

— 105 —

[adverſieren

adoſſieren (~-~) [fr.] C₁₂ I.¾ skloniti. svahovité upraviti. — II. %r sich ~ žády se opírati.

adoucieren (~-~ ěu adus-) [fr.] "a C₁₂ 1. oskladiti, (ž)mírniti, (ž)jasniti. 2. © kov hladiti, lěstiti, ocel n surove želozu odkaliti, obměkčiti, z-, popustiti. 3. mal. barvý mírniti a rozmývati (aby přechody splynouty).

ad partem (♀♀) [lt.] advt. práv. částečně, jednotlivě, porůžnu.

adramícieren (~-~) [sult.] "a C₁₂ práv ustanoviti, schváliti, potvrditi.

Adreſſ... (~-...) ~blatt n oznamovatel (tadres, poptávek atá; ~)buch n adresní kniha, sežnam adres. adresár; výkazník; ~bureau. ~comptoir n poptavárna, výkazna, adreſsovna; ~debatte f adresní debata; ~haus n = Ycibbans; ~kalender m = ~lub; ~karte f adresní n nápisní listek p adreſka*.

Adreſſant (~-~) [fr.] m E₂₀, ~in f E₁₉ id, adresující, odesilatel, za-, popisatel (dista), adres(s)ant†.

Adreſſat (~-~) m E₂₀ adresát† 1 přijمěce. příjmatel (hust); obch. adresát šměnky. 2. doporučenec.

Adreſſe (~-~) [fr.] f E₂₂ 1. a) adresišla, nápis (na obálce dopisu); udáni místa n jména a by díště; per ~ pod adresou..., bytem (u...); na adresu (ěd), k (laskavému) odevzdání komu; unter 3-8 ~ pod adresou ě, na adresu ě; obch výplatné místo šměnky; b) adresiša†, přípis. osvědčení (písemné) (tejmen. paitam.); c) list doporučovací. 2. obratnost, ruzenost.

adreſſieren (~-~%) C₁₂ 1. adresišovati†, nápišem opatřati. poukázati. 2. ♀. an ♀. ~ odkázati koho na koho, doporučiti koho komu.

adreſſt (~-~) [fr.] a D₂,₃ hbitý, obratný, zručný, dovedný. 2. f švarný, čačký, milý, příjemný.

Adri-a (~-~) npr. f neskl. poet: id., moře adrijské n Jaderské n Šíné n + Adriaticke.

Adri-an... (~-~...) ~mćunig m hot = Dvermenja.

Adri-anopel (~-~) npr. n. zem. E₂₅ Dnipol (turecké město).

adri-atiſch (~-~) a D₂,₃ adrijský, jaderský; ~es Dicer = Adria.

Adri-enne (~-~) [fr.] f E₁, druh ženských šatů.

a drittura (♀ ♀) [it.] advt. obch. přímo, nejkratší cestou, bez překládání.

Adrogation (~-~ ěu -ejón) [lt.] f E₁₈ přijetí za vlastní(ho).

adrogieren (~-~) [lt.] "a C₁₂ práv. dítí za vlastní příjmouti.

adroit (ěti adra) [fr.] advt. lov. povel ohrašom. obratně!

adjeſſieren (~-~) [lt.] "a C₁₂ příjmouti, získati, prisvojiti si.

adjeribieren (~-~) [lt.] "a C₁₂ přípsati.

Adſcription (~-~ ču -pcjón) [lt.] f E₁₈ přípsání.

adſcriptiv (~-~) [lt.] a D₂,₃ připsaný, přebývající.

ad specialia (♀ ♀) [lt.] advt. k věci.

Adſtant (~-~) [lt.] m E₂₀ pomocník.

Adſtipulation (~-~ ču -ejón) [lt.] f E₁₈ souhlas.

adſtipulieren (~-~) [lt.] "a C₁₂ souhlasiti s čim.

Adſtringenš (~-~) [lt.] n, pl. Adſtringentia (ěa - cia) prostředek n lék stahující n svíravý n svraskavý n adstringující†; svíravina.

Adſtringent (~-~) adſtringierend (~-~) [lt.] a D₂,₃ lek. stahující. svíravý, svraskavý.

Aduch (~-~) m(zlt aquaeductus) ~ Abgusacaben

Aduſar (~-~) m E₃ mm. adulari†, měſſeck. bilý živec, běleč.

Adſlation (~-~ ěu -ejón) [lt.] f E₁₈ = Zdomečení.

adulatoriſch (~-~) [lt.] a D₂,₃ = schmeidetijrid.

aduſieren (~-~) [lt.] "a C₁₂ = schmeidet.

Aduſter (~-~) m, ~a f [lt.] = Chrebrechin).

Aduſteration (~-~ či -ejón) [lt.] f E₁₈ padělání, falšování† zjmu, minci.

aduſterieren (~-~) [fr.-lt. "a (b) C₁₂ 1. cizoloziti. 2. %a (pórušiti, padělati, falšovati† zjmu, mince.

Aduſterium (~-~) [lt.] n E₂,₃ cizolozšty

adumbrieren (~-~) [nlt.] "a C₁₂ stínovati. načrtnouti, či = bejdečitgen.

ad una corda (~-~) [lt.] advt. hud. na jedné strume.

Aduſcas (~-~) n sg. neskl., pl. Adurentia (ěa - cia) lek. prostrádek žehavý, žehátko.

aduſtibel (~-~) a D₂,₃ = entziindbar, verbrentid.

Aduſtion (~-~) [lt.] f E₁₈ (op)pálení.

Adveſtion (~-~ ču -ejón) [lt.] f E₁₈ přivezení, přivázení, přívoz.

adveſcieren (~-~) [lt.] "a C₁₂ přivézti.

Adveſat (~-~) [lt.] m E₃ česk., advent†, příchod; přístí Páně.

adventiv (~-~) [lt.] a D₂,₃ adventivní†, vedlejší, pobočný.

Adventiv... (~-~...) ~wurzeln fpl. bot. = Rebenwurzel.

Advents... (~-~) ~hammet m strašidlo chodící v adventé; ~lid n adventní píseč~ prediger m kazaté adventní v adventé; ~predigt f adventní kázání; ~sonntag m neděle adventní v adventé; ~woche f adventní týden; ~vozel m Columbus glacialis potáplice lední; ~citi f adventní doba n cas. advent†.

Adverb (~-~) n E₂,₄ ~inn (~~~) [lt.] n E₁, 2. stam. příslovce, ~ka, adverbium†; ~ der der příslovce času; ~ des Irtes příslovce místa; ~ der Art und Weise příslovce působu n -ové; ~ des Grundes příslovce příčinné; als ~ též příslovečné.

adverbi-al(iſch) (~-~) a D₂,₃ příslovečný adv. -ě, adverbiální†, adv. -ě.

Adverbi-al... (~-~ m...) stam. ~bestimmung f příslovečné určení; ~sah m příslovečna, adverbiální věta.

Adverbi-aſc (~-~) n [lt.] v sg. neskl., pl. Adverbiaſia = Adverbiálbestimmung.

Adverſari-en (~-~) [lt.] npl. neskl. 1. nejasnost, zmatenost. 2. demiky ku prozatímnému zapisování běžných příjmu v a vydání (u starých Romanův).

Adverſari-er (~-~) [lt.] m odpúree.

adverſativ (~-~) a D₂,₃ zjmu, ~c Œnjunctiemen spojky odporovací.

adverſieren (~-~) [lt.] "a C₁₂ odporovati, stavěti se na odpor.

Německoský slovník. I. Teutidobemnijches Wörterbuch.

14

Adverjtät]

— 106 —

[affanato

Adverjtät (~~-~~) [lt.] f E₁₈ protivensvītī,
nehoda.

Advertance (ěti advertīns) [fr.] f E₂₂ po-
zornost.

Advis... (~~-~~) = Advis...

advifieren (~~-~~) [lt.] %a C₁₂ = avifieren.

Advitalität (~~-~~) f E₁₈ bez pl. Adivita-
litium (~~-~~) [lt.] n E₂₇,₂₈ doživotní uži-
vání, doživotné.

Advitalitäts... (~~-~~) = recht n právo
prežitelské; vertrag m smlouva advitalitní,
AdvoCAT (~~-~~) [lt.] I.m. E₂₉ advokát|; pravni
zástupce; S-s Žade alš = ſüßen zástupovati
(šho, (právně) zastávati à věc; Prv. = en lic. a
Ducaten komu je hej o dukáty, necht se radi
s advokáty; komu radi advokát. nesmí hledět
na dukát; kola u vozu a advokáti se musí
vždycky mazati; mit en rechten iſt mit den Teufeln
rechten; = en iſu des Teufels Zießlameraben kam
cert nemuze, nastreı advokáta; Büh Ind
zrestal, advokáty sesial; der beste = der
notümte Kradbar i nejlepsı advokát spätyn
soused; Preceſſe ſund die Crune der =en svár
a pře advokátni žně; ein jödlicher =, der uſt
e-n Preceſſe verler i mistr tesaŕ se utne;
špatný jenerál, který nikdy neprohrál;
=en leben nicht den Proceſſen, ſonder ven iſ-
Cle, wemit ſie ſie mejen advokáti tež iſ vice
z processů, jež protahuji; die Thereu bauen
den =en Häuser (když) blázní se soudi, advo-
káti domy stavi. II. -in f E₁₉ ¶. 1. advo-
ká ka. 2. (pani) advokátová (zena advokata). 3. oro-
dovnice, prímluvkyne.

Advocaten... (~~-~~) = bank f lavice advo-
kátů; fig. advokáti; -baum m, -birre f bot =
Advocatobaum; -gebür f poplatek = honoraŕı
advokatovi; -kanmer f advokátří, -ská ko-
mora; -kanzlei f advokátní, -ská kancelář;
-kuiff m advokátský spisl n úskok; -liſe f
seznam advokátů; -mäbig a. adv. po advo-
kásku; -matrikel f advokátská matrika;
-ordnung f räd advokátský; -yřiff m advo-
kátský úskok; -rechnung f účet advokátský;
-vede f reč advokát-ká n obyč. ohhajovací;
-jahreiber m advokátní písar; -stand m advo-
kacie|, advokátří m; -treiſt m. -ſtief n advo-
kátský kousek; -tarif m sazba advokátní;
-junſt f advokáti, -stvo, advokatura, -cie.
Advocatic (~~-~~) äu -cí) f E₁₈ = Advecat.
Advocato... (~~-~~) = baum m bot. Persea
gratissima čtveran nejlibeznejší.
Advocatur (~~-~~) f E₁₈ advokatura|,
advokacie†: 1. advokátstvi, povolání advo-
kátské. 2. praxe advokátská. 3. advokátní
kancelář. 4. advokáti, -stvo.
Advocaturs... (~~-~~) = concipient m
= -s-concipient; prov. s. -durnijt m advokátní
diurnista n písar; -sčjs n zákon o advoka-
ture; -s-beſichtigung f způsobilost k advo-
kacii; -s-candidat m kandidát advokacie;
-s-concipient m advokátní koncipient; -s-
präſung/fzkoučka advokátskán advokátstvi
ad vocem (↓-↓) [lt.] advt. id., ke slovu
při (tomto) slově. na slovičko, právě vhod.
advocieren (~~-~~) [lt.] %n (b) C₁₂ provozo-
vati praxi advokátní, vésti při.
advobieren (~~-~~) [lt.] %a C₁₂ přivaliti.

Advocatic (~~-~~) = Advecat.
Advocato... (~~-~~) = Advecat.
Advocatur (~~-~~) = Advecat.
Advocaturs... (~~-~~) = Advecat.
Advocatic (~~-~~) = Advecat.
Advocato... (~~-~~) = Advecat.
Advocatur (~~-~~) = Advecat.
Advocaturs... (~~-~~) = Advecat.

Advanatic (~~-~~) [rec.] f E₁₈ bezsili (=
Kraftlehrten).

advanaticij (~~-~~) [rec.] a D₂,₃ ték. 1. se-
slábý, vysilený. 2. vysilující, oslabující.

Adyton [řec.], Adytum [lt.] (~~-~~) n E₂₈
1. id., oddělená prostora chrámová. 2. fig. tajné n skryte
místo.

A-eration (~~-~~) čejón) [řlat.] E₁₈ = Luft-
erzeugung.

a eriform (~~-~~) [nlt.] a D₂,₃ = luftartig,
lufttermig.

a-erich (↓-↓) [řec.] a D₂,₃ vzdušný.

a-erificieren (~~-~~) [řec.] %a C₁₂ ve vzduch
(§)měniti.

A-ero..., a-cro... (~~-~~) [řec.] -bat m
1. = Luftpringer, Zeiltänger. 2. (daremný) hlou-
bálek (= Decele 2.); -bombe f = Bombe-
luftball; -dynamik f aerodynamika†, nauka
o pohybu vzdušin; -dynamisch a aerodynam-
ický†; -graphic f aerografie†, vzduchopis,
(= Luftbeschreibung) (starší výraz pro nynější -Mechanit);
-lith m aerolit†, povětrón, meteorový, -ický
a povětróní káuen, meteorit (= Lufttünin a,
Meteorstein); -logic f = -graphie; -mautic f
= Luftbentung; -mechanik f aeromechanika',
nauka o rovnováze a pohybu vzdušin;
-meter n vzduchomér (= Luftmeister); -zre-
trie f aerometriet, vzduchomersvi = -zre-
trie; -naut m = Luftschiffer; -nautik f =
Luftschiftunst†; -phobic f = Luftbeben h.; -phon m
aerofon†, stroj sesilující zvuč. tak = jíž slvět
le na velkou vzdálenost; -phor m aerofor† 1. přestro-
kú měškňan páry vodní a týručnku uhličiteho ve vzdýkování
vzduchu 2. přístroj potápěcí, aby mohli dychati; -phorisch a
vzduch obsahující; -skopic f = Luftbeobachtung;
-stat m aerostat†, vzducholod, povětrní lád
(= Luft-Salzen, -dibij) -statik f aerostatika', na-
uka o rovnováze plyní: -station f = -Station;
-ationist m = Luftdiffer; -therapie f aero-
therapie†, léčení vzduchem; -tonon n aero-
tonon† = Wind-beben, geschoſs.

A-ittt(cſ) (~~-~~) [řec.] m = Aldermein.

A-ctom (~~-~~) [řec.] n = Weibel.

affabel (~~-~~) [lt.] a D₂,₃ přivětivý, vládný,
líbezný, milý.

Affabilität (~~-~~) [lt.] f E₁₈ přivětivost,
vládnost.

Affabufation (~~-~~) čejón) [nlt.] f E₁₈
moralka†, bajky.

affadieren (~~-~~) [fr.] %a C₁₂ odnímati
chuť čemu, znechutiti, zoškliviti, zprotiviti eo
komu.

affaiblieren (~~-~~) čejé-) [fr.] %a C₁₂ osla-
biti, se-.

Affaire (ěti after) [fr.] f E₂₂ 1. věc, záležitost,
práce. 2. mrzutá věc, neshnáz. rozpaky, ne-
pijemnost. 3. událost. 4. voj. půtka, srážka,
srutka, šarvátka, potyčka, bitka, boj; -d'hon-
neur čestná záležitost, ob. souboj; - d'amour
milostná pletka.

affairiert (~~-~~) čejé-) [fr.] a D₂,₃ (prilíš)
zaměstnaný. pracemi zahrnutý; - jein čež sta-
věti se přilíš zaměstnaným.

affamieren (~~-~~) [fr.] %a C₁₂ vyhladoviti,
hladem (přimoriti).

affanato (~~-~~) [it.] advt. hud. neklidně,
zalostivě.

Affani-en]

— 107 —

[Affen...

Affani-en (~-~) flt.] fpl. E₂₂ malicher-
nosti, hlouposti, tlachy.

Affatomie (~-~) [st.lt.] f E₂₂ ujimáni
se majetku vložením ruky.

affatomieren, affatimieren (~-~) [st.lt.]
"a C₁₂ vložením ruky majetku se ujmounti.

Affchen (~) n E₇ (dim. od Affe) 20. 1. opíčka.
2. fig. fintilka. 3. žert, o dětech potvorka, opicka.

Affe (~) m E₁₂ 1. 20. Simia op ice; kleiner ~
= Affiden; männlicher ~ op (íčak). 2. fig. (osoba
marnivá, hloupá, upějavá, opičíec se atá.) opice, pro muže ob.
opíčák, p-our; (škливá osoba) opice, šereda; žert,
con. o děteeh = Affiden 3.; (tež nadáka) (Dāniš) ~
blázen, hlupák, tulpas, hňup, vrták; f J-m
den ~n weisen v drehen auf opice vyvěsti, za
nos voditi, za blázna mítí koho; f to staržoh
panářeh) ~n zur Hölle tragen v pekle písek do
otýpek vázati; f f-m ~n Zuter geben dováděti,
býti rozdováden. nevěděti rozpustilose 20
dělati, řáditi, z kopýtka si vyhazovati oby
půl.šné veselým; Fer fat e-n ~n an ifr grefessen p jest
do ní zažran (kako vůl do hrachoviny) (mluje)
e nísměrnes; F ich radte, mich tärte der ~ gelaust e
der ~follte mich fanfen zůstal jsem jak opařen
zařezán ~n jako by mne opařil; až mi
ruce (leknatim) opadły; e-n ~n jdeleieren nédo
(zlého) obmýšleti; je hóher, dašs der ~ steigt,
je mehr er f-n Hintern zeigt čím větší vůl, tim
větší rohv; posad čláznna vysoko, bude no-
hama klátiti; den ~n aus dem armel springen
fassen prozraditi sčv zámysły; den ~n legen
zaplatiti sum(ma peñez; ~n ausnehmen nositi
vodu v řeseté; přilévati vody do može;
rozšváti na písek; písek v snopky vázati;
cikána mýti; psa dojiti (pošětě si počinat); n (ov
Mauk-n-) jeil haben zevlovati, p čemúti, civěti,
okouněti; ~n bleiben ~n, wemnt man sie auf
Zammet kleidet opice zůstane opicí, by na ní
(třeba) zlatý řetěz dal; den ~n im Zad fanfen
kupovati zajice v pytli. 3. torba, tobleto,
f tele, tornistra†. 4. f spíčka, opíčka, napilost;
e-n (kleinen) ~n haben býti podnapilý, F mítí
spíčku, p býti stříknut; sfid ~e-n ~n fanfen, den
~n zum Kater tragen uloviti si a chytiti opíčku,
podnapiti se. 5. kresl. = Storchschnabel. 6. plav.
= Aap.

Affect (~) [lt.] m E₃ (af)fekt†, dojem, po-
hnutí myslí, vášení; deprimierende ~c dojmy
skličující; mit ~ s vroumění; 3. in ~ jěsten
rozohniti ~ rozničiti ~ rozplameniti ~ rozvás-
niti koho; in ~ geraten rozohniti se, rozničiti
se, rozplameniti se n rozvásniči.

Affect... (~...) ~os a bezvášnivý, bez
vášné, chladn(okrevn)ý, klidný, mírný; ~loš-
falt f bezvášnivost, chladno(krevn)ost, klid-
nost, mírnost; ~voll a vroucí, playn vrouc-
nosti; ~zeichen n znaménko citové (vykříčeník a
-ozník 9).

Affectation (~-~ či -cjón) [lt.] f E₁₈ affekto-
vánit†, pitvoření, nadsazování, přetvářka, stro-
jenost, hledanost, líčenost.

affectieren (~-~) [fr.] %a C₁₂ 1. jeviti ná-
klonost k čěmu n zálibu v čěm, libovati si v čěm,
oblivovati si co. 2. toužiti n bažiti po čěm. 3. na
odiv stavěti, chvastati se, chlubiti se čím.
4. affektovati†, předstírati co, tvářiti se jak stro-

jítí, líčiti, hledati, pitvořiti, přetvářeti, prepí-
nati, nadsazovati co, nutiti se do čeho, stavěti se
čím; abs. pitvořiti se, přetvářeti se, upejpati se;
affectiert a D₂₃ affektovanýt, hledaný, stro-\jený, líčený, umělý, přetvarivý, přepjatý, pi-
tvorný, muenčený, dělaný, skrobený; tež upejpavý.

Affection (~-~ či -kejón) [lt.] f E₁₈ 1. af(f)e-
kee, choroba, neduh, úraz; 2. rozmar,
nálada, náklonnost, prízen; et. in ~ nehm
oblibiti si, zamilovati si, miti rát (koho a co.)
affectioniert (~-~ či -kejo-) [fr.] a D₂₃ na-
klonený, oddaný, priznivý.

Affections... (~-~) ... -interesse n veliká zá-
liba, zájem libustkový; ~preis m, ~wert m
cena libustková (přikládaná oblibene věci).

affectiv (~-) [nlt.] a D₂₃ dojimáry, -jící.
vzrušující.

affectuos (~-~) [nlt.] a D₂₃ vroucí, srdečný,
laskavý.

Affectuos (~-~) [nlt.] a D₂₃ vroucí, srdečný,
laskavý.

Affectuoš (~-~) [nlt.] f E₁, vrouc-
nost. srdečnost, laskavost.

aſſen (~) %a C₁₂ 1. opičíci se (v čěm po kom),
napodobiti koho v čem. 2. mítí za blázna koho.
smích si dělati n strhnouti z koho, žerty n
šašky si tropiti z koho, dobitři (si, na-, balá-
mutiti, podavati si n škálditi.

Affen..., affen... (~-~) ... -abstammung f des
Mienjen původ člověka z opice; -apfel(baum) m
Imbricaria petiolaris strom n plod sapotovitý
= Mattenbaum; -art f druh opice; -arvi a
podobný opicí: fig. mit -artiger (Seßendnieder-
s rychlosti opice; -bank f = Zpötterbant;
baum m bot. 1. = bretbaum. 2. Mimusops opi-
hled, železivec (= Zpitsbemümenbaum); -becer
bot. 1. Empetrum nigrum sicha cerna. 2. Oxy-
coccus palustris klikva bahenni, zoravina;
-bild n = -adil; -bohnen f prov. (via)
vši slonové n medvěli n velbloudi n mořské;
bold m opíčák; -braun a huedy jako opice;
-rotbaum m bot. Adansonia digitata baobab;
chlebovník; -dicner m opíčí sluha, opice
jako sloužici; -ernjilich adv. s opíčí vázmi-
tí, směsně; -zigur, -fraze f 1. opičí n pitvorná
podoba, opíčí n pitvorný obličej, oškleba,
pitvora, šereda. 2. obch. opičí figurka (porcela-
nová); -fisch m 20. Chimaera chimæra†; -freude
f opičí radost; -führer m vodič, ukazovač opice;
-gerüst n lešení n stupniště n jeviště s opi-
cemi; -geschlecht n plémeh rod opice; opičí;
-geleid; n opíčí n pitvorný n seredný obličej;
oškleba, pitvora n šereda; opíčák opice;
-gefischbaum m bot. = -bann; -gestaltic a
postavy n podoby opičí; -gegenst a zručný
n hbitý jako opice; -grinaffe f opičí posuněk
n pitvora, ření; -hode f 1. ducka; -jade f
opičí kazajka, též = Harlelinšjade; -jung a
mladičky, -stvý; -kehre f ti předskok dučmo
před rukama; -knabenkraut n bot Orchis mili-
taris vstavač přilbonosný; -komödie f 1. opíčí
komedie n hra n divadlo. 2. opičáctvi, -ourstvi;
-fönki m 1. král opic n -či. 2. 20. vřešan (brasilská
opice). 3. fig. f opíčák; -liebe f opičí n slepá
n nerozumná láska; -mäfig a opičí, -áčký:
adv. po opičáčku n †imu; -maul n huba a
tlama opičí; -menjš m malohlavec, mikro-
kefal†; -micenc f opičí tvárnost; -miinje f: mit
= miinje beablen nicemně se vytáčeti z čeho; -musef

affenhaft

— 185 —

Affodil...

bot Musa tiroglodytarum banán traspasliční přímo-
klasň v pčeráčký: ~nase f opici (tupý v roz-
pleskly nos, piknos; ~našig a piknosy, plesko-
nosý, tupo; ~piušfer m zo. opici piučl(ik);
~posje f opičactvi, -ourství, -ina; ~posjen fpl.
= ~piel; ~respect m: respect ver 3-m haben
neniti (žadné) vážnosti ke komu; ~schädel m
1. opici lebka. 2. bot Antirrhinum orontium hledik
mensi; ~sande f fig. velká hanba n ostuda; das
ij cellends die johante to je svítěz hanba;
~schmat n ličidla. vonavky; ~schwan m 1. opici
ocas. 2. fig. před tulpas, hůup. 3. = tan 2;
~icif n fig. f 3. am seje težen ukazovati straku
n vrbě komu, voditi za nos koho; ~šitte f opici
nray; ~spectakel m = temědie; ~piel n opici
hra. opicactvi, -ina; mit 3-m seim ~piel treben
voditi za nos koho; če ijt (vělendete) ~piel je
to učinčen bláznovstvi; ~sprung m opici
skok; ~icem m bezoár bezlaj opici; ~řici m
opicactvi, -ina; tan 3 m 1. tanee opici n opic.
2. fig. tanec bláznu n šašku; ~vcttersche ts-
pojeft m darwinistaj; ~voll n 1. opice (pl.).
2. blázni, opicći; ~wärter m opicník; ~weib-
chen n opice (šanace); ~wende f ta předskok
dučmno za rukama; ~werk n = ~piel; ~wejen n
opicactvi.

affenhaft (~~) a D₂₃ = affennmärgig.

Affter (2) m E₁₅. in f E₁₉ úštipkár, (f -ka),
ůsklebkár, (f -ka).

Afferei (~-1) f E₁₈. 1. opicien(po komu). 2. úštipky,
ůsklebky, šašky, sprýmy.

Affeterie (ta afet 'ri') [fr.] f strojenost,
affektovanost', upejpavost.

affettuoso (~~) [it. adv. hud. polmutě.
vroučené.

Affibulation (~-1-1 et -cjon) [alt. f E₁₈
připnutí, připevnění.

affibulleren (~-1-) [alt.] vₐ C₁₂ připnouti,
připevniti.

Affiche (et afiš [fr.] f E₂₂ plakát). vylhláška,
oznamení, návěstí (na rozehni).

Afficheur (et afiš r) [fr.] m E₂₅ lepić ná-
vesti.

affichieren (~-1-, et afiš-) [fr.] vₐ C₁₂ ná-
štětin (verejným) oznámiti, ohlásiti, vy-
fig. na odiv (staviti).

afficierbar (~-1-) [lt.] I. a D₂₃ citlivý, vznět-
livý, popudlivý. — II. s Afficierbarkeit f E₁₈.

afficieren (~-1-) [lt. C₁₂ I. vₐ rozrušiti,
dojmouti, pohnouti, stilmouti, uchvátiti, za-
koho. = II. Afficierung f E₁₈.

affidat (~-1-) [st.-lt.] m E₂₉ = Vehatsmann.

Affidation (~-1- et -cjon) [st.-lt.] f E₁₈
vzájemná smlouva, vzájemný závazek.

Affidavit (~-1-) n [sw.-lt. . angl.] přísežní
výpověd, osvědčení místo přísaly.

affig (2) a D₂₃ p = affennmärgig.

affigieren (~-1-) [lt.] vₐ C₁₂ připevniti, pří-
biti, zavesiti.

Affili-ation (~-1-1 et -cjon) [lt.] f E₁₈. 1. při-
jeti dátě za vlastní. 2. přijeti do řádu.

Affili-ations... (~-1-... -cjóns) ~srieč m,
-urkunde f listina o přijeti dátě za vlastní.

affilierea (~-1-) [fr.] vₐ C₁₂ voj. zástup hokem
rozvlnouti (ta tu neprěteke de změně šiku donutitv).

affiliieren (~-1-) [lt.] vₐ C₁₂ 1. ans za
vlastní přijmouti. 2. přijmouti do bratrstra-
n do spolku n do řádu; affilierte Geleffschajen
pridružené společnosti; ifilierte Loge svob. zed,
lože připojená k větší

Affsin (2) |f od Affe] E₁₉ opice (též fig.).

Affinnage (ču afináž) [fr.] f E₂₂ správ. n 1. zjem-
nění, vytloukání, zkujícení, vytažení (kova), vy-
tahování (dráho), čištěm, prépouštění (cukro); knih-
zlisování; přetrepávání (duhu), postřihání (sukan);
hlazení, hročení, ostření. 2. práce na cisto.

Affinerie (atin'ri) 1. = Affutteriartalt. 2. =
Affinnage.

affingieren (~-1-) [lt.] vₐ C₁₂ neprávem
připisovati n přikládati n přibájiti (koma col).

Affinier... (~-1-). ⊙ ~anstalt f rafinierie,
továrna na čištění zejm. kovů v vytahování
do drátu; ~feuer n ⊙ met. far heben oblo-
vací hrn n pec; ~wasser n = wasser.

affinieren (~-1-) [fr.] vₐ C₁₂ 1. zjemňovati,
na čisto dodélávati, čistiti, přepou-teti; knih-
stloukati, lisem svírati; (cukr) rafinovati n či-
stiti; (čelezo) zkujniti; (průd do drátu vytahovati;
hat a) affinovati, zlato a stríbro od mědi od-
lučovati; b) obělovati (šurové čelezo); (met) rozměl-
čiti n rozetřiti. 2. chuť zjemniti. lepší chuť dodá-
vati. 3. zaoštřiti. — II. % M⁻ n E₇ bez pl.,
Affinierung f E₁₈ affinace', zjemnění, zkuj-
nění, čištění, připevnění.

Affinität (~-1-) [lt.] f E₁₈ 1. příbuzenství
(šatkem), sešvakření. 2. chem. příbuznost, slucí-
vost, affinita.

Affirmation (~-1- et -cjón) [lt.] f E₁₈ (po)-
tvrzení přisvědčení.

affirmariv (~-1-) [nlt.] a D₂₃ kladný,
přisvědčivý, jistivý, tvrdivý, potakující, -avý,
potvrzující, tvrdý. -ící.

Affirmativ... (~-1-...) ~ja, m gram. věta
affirmativní n kladná.

Affirmativa (~-1-) [nlt.] f E₂₂ kladné n
přisvědčivé minění.

affirmieren (~-1-) [lt.] vₐ C₁₂ (po)tvrřditi
(co), přisvědčiti (k čemnu).

affišch (2) a D₂₃ opićačký = affennmärgig.

Affirum (~-1-) [lt.] n E₂₇, n E₃ 1. zejm. gram.
přípona, přítvorek, přívesek, přípojek. 2. =
Affide. 3. přiv. věc postavená n připevněná.

Affliction (~-1- et -cjón) [lt.] f E₁₈ sklič-
nost, zármutek.

affligieren (~-1-) [lt.] vₐ C₁₂ sklíčiti, sko-
romoutiti.

affaito (~-1-) [it.] adv. hud. sklíčené, za-
rmoucené.

afflucat (~-1-) [lt.] m prítok.

Affluenç (~-1-) [lt.] f E₁₈ příliv, hojnost.

Affluieren (~-1-) [lt.] vₐ (in) C₁₂ prítékati.

Afflur (~-1-) [nlt.] m E₃, Afflurion (~-1-) f
E₁₈ přítok, příval. ná-, příliv.

Affner ⊕ (~-1-) m E₆ škale. brdo, nitěnice
(= Weberfamn).

Affodil (~-1-) [rec.] m E₃ bot. 1. Asphodelus
kopíčko, zlatohlávek. 2. Narcissus pseudonar-
cissus nareis kaderavý.

Affodil... (~-1-...) bot. ~ilic f 1. Anthericum
liliago bélozárka liliová. 2. Hemirocalis de-
nivka.

After...

— 109 —

After...

~~Všijster (~) m E₂ † a prov. = Asbeldel.~~

~~Afformatioa (~-f. 6 ei-jón) [nlt.] f E₁₈ pritvorování.~~

~~affreux (en afrè), affrös (~) [fr.] a D₂.₃ 1. děsný, strašný, hrozný. 2. hnušný, ošklivý, hanebný.~~

~~affri-andieren (~) [fr.] %a C₁₂ naml-sati, z-, rozmazliti.~~

~~affri-oliieren (~) [fr.] %a C₁₂ namlsati. vábiti, lákati.~~

~~Affront (en afron) [fr.] m E₂, hrubá urážka, potupa, pohana.~~

~~Affronterie (~) [fr.] f E₂₂ nestydatost. drzost.~~

~~affrontieren (~) [fr.] %a C₁₂ 1. čeliti, vzdorovati komu. 2 urážeti, tupiti, haneti komu.~~

~~Affrussch (~) m E₃ bot. = Sverroune.~~

~~Affustion (~) [nlt.] f E₁₈ naliti, pri-~~

~~Affat (~) [fr.] m E₂, pažba (pokšky); vgn. aa. lože, laletova~~

~~Affutage (en afytázv. f E₂₂ spráz. a ns. laletování na nasazení dela; výstroj a výprava s chyby).~~

~~affuttieren (en aty- ~) [fr.] %a C₁₂ vol. aa. = aufpregen I.~~

~~Afghan (~) m E₂, Afganeec.~~

~~Afghanisch (~) a D₂.₃ afganský.~~

~~Afsholder (~) m E₆ 1. = Apfelschmatt. 2. = ~mijtel. 3. = Asbeldeler.~~

~~Afsholder... (~) ~) ~) ~mištel f bot. Viscum album jméli obecně, p mejli.~~

~~Asflenz (top. sgt. om. Jablonce. -ice.)~~

~~Asfuer (~) m E₆ hoz. = Aitertern.~~

~~Afsonic (~) [frec.] f E₂₂ h.k. bezozvuenost (nomoc brtanu).~~

~~Afvanaken... (~) ~) ~) ~ertrucem výtah potmochutový a sladkolorký.~~

~~Afriach (top. Kraj. od. Javorí).~~

~~Afrika (~) npr. n E₂₅ fzn. id.~~

~~Afrika... (~) ~) ~) ~) reisende(r) m eestovatel.~~

~~Afrikane (~) f E₂ bot. Tagetes patula~~
~~afrikan, aksamitník, karafiat indiánský, umrlel květ.~~

~~Afrikaner (~) m E₆, ~ia f E₁₉ Afričan, f-ka.~~

~~afrikanisch (~) a D₂.₃ afriický.~~

~~aſt (v) adv. plav. = binten.~~

~~After (~) E₆ A. m 1. říč, zadek, -nice, f pani manda, p spr. prdel. 2. ⊕ des Žatels zadek sedla, zásedlí, -iště, zářitek (...pírčer paušče). B. n (m) 1. odpadky. 2. včetně, výměny n trus včelí. 3. = torn. 4. mlyn. = meld 5. fzn. = Getrjeje. 6. ⊕ hou. chvostina. chudý mul.~~

~~After..., after... (~) alabaſter m mm nepravý alabastr; ~ačiſe f zo. 1 Mutilla kodulka (= Bicenena. nicie). 2 Formica analis unravenec ritni; ~ažang m zo. (er Anjetten (= Jaden) ritni přívěsek; ~anwalt m podzásupce; ~arm m 1.00. chapadio. 2. jalové rameno ſoky; ~arzt m ~ mastičkář, dryáčník; ~auſklärung f lichá osvěta; ~ausſeger m cirk. lichý n nepravý vykladac písma, parhermeneuta↑; ~becre f bot. pabobule; ~bein n zo. (der Walſroje) nepravá slonovina mroža; ~belehen n podléno uděliti komu;~~

3. mit et. ~belehenen v podléno dátí komu. ~~~belehenite(r) m podlenník, podman; ~belehenung f udělení podléna; ~beredsamkeit f lichá výmluvnost; ~bestand m podprojednávka, podnájem: et. in ~bestand gebaut podprojednati. dátí v podnájem.0; ~bestandgeber m podprojednatel, podnájence; ~bestandnehmer m podprojednatchnik. ~dec; podnájemník; ~biene f 70 1. = amene. 2. Andrena pískorypka; ~bienčaritk a 1. kodulkovin. 2. pískorypkovitý; ~bier n lehké n úřidké, zadní pivo, patoky, slivky, ředina; ~bild n paubraz; ~bildung f egm path 1. zrúdný útvar, zruďa, patvar. tov path ſik. 2. píth převřácené n liché n povrechní vzdělaní, ledavzdělanost; 4. sm. lichá osvěta: ~blatt n bot palist; ~blätt(c)rig a bot palistony; ~natý; ~blattlanſ f 70. Psylla mera; ~blech n sct. (=interes Žatelsblech v Žatelsblech); ~blitz m pablesk; ~btume f pakvét; ~blutkran n bot Poterium sanguisorba kravavec obecný, vlaský bedník; ~blüte f pakvét; ~blutung f path krváceni rití; ~bodſter m 20. Leptura uzkotník; ~bremſe f 70. Oestrus střeček; ~bruder m nepravý bratr; ~brustf f bot. jalová rije; ~brut f odrodek, zruďa; ~bühne f spatné jeviště; ~bürde f † = gecunt; ~bürge m podrukojmě, druhý rukojmě, podpurce (= Rüde); ~bürgchaft f podrukojeinství; ~brii m nepravý křestan; ~cicade f 70. Aphrophora spumaria pěnodějka obecná; ~classicitat f paklasičnatost, [pseudo: ~darm m An Rectum konečník, pastelín↑ (= Maſtarnti; ~dcac f h. záklopka řitni hmyzu); ~denker m lichý myslitel, mudrlant; ~deutsch a zdanlivé německý; ~dichter m veršotepec, spätňký básník; ~dienst m jalová horlivost n sluzba; ~diag n = reedt; ~dolde f Cyma vreholík; ~doldenförmig a vreholíkovitý; ~ehc f nepravé n pokoutní manželství; ~eideſsen fpl. zo. nepravé jěstěrky; ~einsjettung f zůstvenení ustanovení druhého nástupe v případě smrti prvního; ~eisen n ⊕ = buteres Žatelsblech v Žatelsblech; ~entjündung f path. Proctitis zánět pastelínú; ~erbe m pívaj podmíněný dědic, poddedie; ~erſchabung f = einjeung; ~erz n ⊕ = Aiter B 6.3.; ~ſake m zo. Lanius excubitor tuhýk šedlivý; ~ſedern fpl. rejdky ptaſt; ~ſelge f zo. postrannice nudlui hmyzu; ~ſenſterſlügel m skleni; ~Switendalmen; ~ſinne f zo. = ~ſloſſe; ~ſlade f mm plocha klamotvaru; ~ſlächig a mm klamotvarň; ~ſlinſ m mm. křemen slinaty; ~ſloſſeder f; ~ſloſſe f zadní ploutev; příva zdińána n zadní; ~ſlügel m 1. zo pakridléko. 2. ⊕ nepravá n zdanlivá dvířka, nepravé n zdanlivé okénko v děm; těš = ~ſenſterſlügel; ~ſorm f patvar, zrúdný n mísený tvar; ~jeru c-8 Wertes zrúdné slovo, míšenee; ~freunde f nepravá n břeňá radost; ~frühſtungsliſcag f pl. zo. Perlaviac pochvatky, rybárice; ~ſuſ m zo. (er Anjetten) panožka; ~gebilde n path jinotvar, různó; ~gebart f 1. lužko (po porodu), f10 stýlka, koláč; ~verot čistidlo. 2. porod rití: ~gegend f orití; ~gelehrsamkeit f lichá n jalová n povrechní n plytká m mělká n účenost; ~gelehrta povrechně n na oko účený; ~iron. preučený, přemoudrely; ~gelehrter m povrechní n lichlově účenee, nedouk. mudrak, lant; ~iron. mudre;~~

After...

110

After...

~~-čišnuc n O hřu chvostové žlaby, žlaby na chvostinu;~~ -geschirr n. j.zd. zadní pochvy (=Hintergelchirr); -geschmackm nevkus, nepěkný převřacený vkus; -geſetz n. pazákon, živý v nepravý zákon; -getreide n zadní špatnější obliž, zadina, zuna; -gewebe n path tkaninajovarnia různó-; -gewerke m těžař třetí; -glan; m pablesk; -glaube m = Aberglaube; -gliid n nepravě n zdánlivě štěstí; -gold n nepravě n talešné zlato; -goldäfer m. zno zlatohlavěk nepravý; -gott m nepravý bůh; -große f zdánlivá velikost; -gänſtling m druhý milce; -hajc m zo Cavia morée; -haut f path Pseudomembrana pamázdra; -hzu n hosp. otava (= Grammer); -hirt m pomocník pastuchův, † přípaši; -holz n les. polom, záž, zlomez, vývrat (= Windbrud); -horn m (bei Schmettermaßen) cahýlek (motzja); -huß m pazneht, pakopřtko; -hujſen m = lebensmann, hummelf / *Aethyrus émelák cizopasný; -južen n svrbeni zadku; -lamecel n zo = yama; -famille f bot 1. Anthemis nobilis hérinánek římský. 2. Anthemis tinctoria rmen barviřský; -kaninchen n = -hajc; -kegel m kuželník, -ovec, konoid; -keſelſormík a kuželnikovitý, -ovevit, konoidalni; -kieserthiere npl. zo zvířata bez skutčeného dělisti; -kicm n. lod. spodní n nepravá a řerlodní (hřbet) (=Geſenſtiel); -kind 1. połnobek, sů obč. -ubé, dítě na sirobři (po smrti otec nařenel). 2 nem uželské dítě levobocek, přirozený potět, P. anchort, kopřídk; -potleſer m = Zedelmeu. -Klaue f pasparek, stopka. -návniče, zakrnělý pazneht; -klee m bot. Paullinia avatica kurura asijská; -knoten m uzlinářití; -loſte f hnedé úhli kamenečné; v Gruš 2.; -rönig m 1. nepravý král. Ižkrál, proti- 3. uchvatitel mánů, samozvanec, usurpátor. 3. †mítokrál; -korn n hřsp. 1. = getreide. 2. bot. Claviceps purpurea námel, svatojanské zito; -körning m man. = Zvenit, -krebs m path. rakovina řiti; -kričher m houšenky pídalek, pohybující se pošinkami; -křití ř ledakritika, sudíčkování, přetíepavání; -křitíer m ledakritik, sudíček; -kryſtall m pakrystal, lichý krystal (patvar); -kryſtalzuhand m man klamotvar; -kraſen m kolče ze zadnímuuky; -kneſſef mat. kužlovník, sſeröſt. -lange f O joch. bába, zadní louh; -leder n = oliv pakuže, közeníce, opatek; unendučité -leder podpust; -lehen n podmanství, podléno, podružné léno; -lehengut m druhu podlenni n podmanské statek; -tež = lehen; -lehenſcherr m pán podlenní n podružného léna; -lehenſmann. -lehensträger m podlenník, podman, podružný vasal, podvasal; -lehrer f jalová n lichá nauka; -lehrer m nepravý učitel; -leſe f paběrkování, kláskování; -lejen %a paběrkovati, kláskovati; -leučäſer m pasvetulka; -leute mpl. neidé. z úhli hře; -liebe f nepravá n licená láská; -nade f zo. Oxyuris vermicularis roup lidký, srnice; -meh! n omelky, zadní n kruchová mouka, podběl; -mensch m zvrhly clovék; -mice f pod (pro) nájem n. toho, druhonájem; it -míete geben dáti v podnájem. pro-najmouti podnájemníkovi; in dne -míete nehmen vziti v podnájem. najmouti od nájemníka;

-mieten %a vziti v podnájem, podnajmouti; -mieter m podpronájemník. -ce; -mietsvann m podnájemník, -ce, podruh -moos n path. 1. Ulva porost. 2. = Mige; -moosje f bot. Hepaticae jatrovky; -motic f zo. Galleria mello-nella mol vělový (= Wadsoideae); -münze n path. Monarda zavinutka; -mäſe f nepravá Musa; -muſkel m an. řitní sval; -muſjer n navorz; -mutter f † 1. (obr. Rabenmutter) nehatka, nelidská n krkavči matka. 2. macecha; -nachtigall f zo. Motacilla atricapilla černo-hávek; -öſnung řitní otvor; -pacht f pod-nájem (pozemků), podpacht, pacht od pachtýře; it -pacht geben dáti v nájem. *podpronajmouti; it -pacht nehmen v podnájem vziti, *podpronajmouti; -papilom n path. brdeckový nádor řiti; -papit m protipapež, vzdoro-: -pſand m podzáklad, podzástava; -philoph m lichý n povrechni filosof, mudrák, lant; -philosophie f lichá povrechni filosofie, mudrácvi, lantství; -pilze mpl. bot houby nepravě; -polp path. m polv řitní; -poreu fpl. zo. otvor žlaz predřitnich u jestřeb; -quendel m bot. Peplis portula kuřinec kužulni (= Bjerfeltrant); -ramne f = Rammhedt; -raupen f 1. 1. Tenthredinidae pilatky. 2. Diplo-poda Chilognatha mnohonozky; -rcut n † pod-sudeč, pozdější n immordóží soud; -bbl. -rede f kleveta, pomluva, utrhání na cti; zeň = důr; -reden n (n) von Z-m -rečen klevetiti o kom, pomlouvati, f drbati koho; blut; -redět nědřt; wer f-m Bruder -rečet, der -rečet dem Geſieb neutrhejtež (na cti); kdo utráh bratu, utráh zákonu; -redřžr m klevetník; -reim m nepravný rým; -reue f strojená n pozdní řítost; -riemen m 3.2a podocasník, farkas; -ruſſelſjer m zo. Attelabus curculionidae luſtros nosec dubový; -sabbat m crk. 1. den po sobotě, neděle. 2. první sobota po velikonočích; -schanze f = dřelčanze; -ječin m pablesk; -jſildlaus f 10. červec nepravý; -jſchirm m bot. = -ſelde; -jſlag m = Abrain; -jſchilc ch m hor. chvostový šeh; -jſchier m = svařač řiti; -jſmaroher mpl. bot. lichopříživník; -jſher; m path. řitní bolest; -jſmetterlinge m = Phyrageneidae chrostici (= Drühlingeſliegen); -jſniit m zvěro řez uživány n koní zážehou stíženě; -jſchör m min. axinți; -jſhnef nepravá skola; -jſhanm f bot. (on Šneſtelten) přivěsek řitní; -jſwarm m věl. druhý roj = mladěo kralovnou; -jſweſer f nepravá sestra- -ſcorpione mpl. zo Tseudoscorpionina stíři nepraví; -ſiedler m = lebensmann; -ſieg m liché vítězství, Pyrrhovo vítězství; -ſilber a mm. nepravé štříbro; -jimje f bot. Luzula bika; -johu m nepravý syn; -jonde f chir. nečníkové patraďlo; -ſonne f obraz slunce (ve vode); -ſonntag m den po neděli, pondělí; -ſpalte f an. šterbina řiti; -ſpannraupe f zo. larva žlabatky; -ſperre f 1. k. z'vor n neprostupnost řiti; -ſperrer m lek. = -ſpicael: -ſpſen fpl. úplatky, pomazanka, f smějdy, nepočitový vědělek vedlejsi; -ſpiegel m chir. zreadlo střevní řiti; -ſpinne f zo Phalangium opilio sekáč obecný (= Weber tredt); -ſpinnen fpl. zo. Phalangina sekáč, nepředáci: -ſporen pl. u hadá výtrusy nepravě;

Afterig

— 111 —

[Agenčie]

- *jprache* f. 1. kleveta, klepv, pomluva, utrháni na cti. 2. nesprávná n zkažená řeč, barbarismus. 3. mimofárná v veľjejsi schúze češu; -šteín m nepravý kámen; -stř m. a) souputník, pružodee u hvézd podvojnych; b) mimohvězda, reflexný vzniklý obraz hvézdy, podobající se hvézde skutečné; -šteŕc m kladélko (thinyz); -štúk n. 1. a) úsek řitní, řitní část oddil: b) to (podex řit. 2 = After A. 1. 3. = After A. 2: -šiumpc mpl. hor. chvostové žumpy; -thcite mpl. části řitní; -thcologe m povrechní a nepravý bohoslovec; -thjire f zadní dvére; -fochter f nepravá dera; -topas m topas nepravý; -túře m poturčenee; -vasaľl m podman, podvasal, podlenník; -verdingen n von Arbeiten zadávání přiž v druhé ruky; -verengung f zúžení (se) řiti; -vermicten %a dáti v podnájem, podpronajmouti; -vermieter m, -in f podpronajence, -nik, f -kyně, -nice; -vermictung f podpronájem; -verpachtung f podpropachtováním, podpronájem; -verpfändung f podzastaveni, podzástava; -vollmacht f zastupování, substituce; -vorsall m pati kýla n výhřez pastelinu, končeníkový výhřez; -vulcanisch a nepravě sopečný; -webßinnen fpl. sekaci; -weise a mudrlantský, ˇ zarozumelý (= aberweise); -Avene m mudrák; -wechsel m = Drohnenwechsel; -weichheit f mudractví (= Aberweisheit); -welt f polosvét (míši společnosti napodobující vznose); -werk n padělek; -wört m nepravá n pochybná cena; -weisen n mizší bytosť; -wespe f zo. 1. Ichneumon lumek (= Schlupwespe). 2. Ammophila sabulosa kutilka obeňaná; -wespeartig a lumkovitý, kutilkovitý; -wete f † = Überwette; -wind m play zadní vitr; -winter m pozdní zima; -wie m lichý n špatný vtip, vtipálkování; -wolle f řitní chmýři; -wuchsm neurostlost, neúhledný n nepěkný vzrůst; -wurm m 1. 70 = Oxyuris vermiculus roup tenkořepec; b) -Ascaris vermicularis škravka, srnice. 2. (bei Fierren zvóral, larva střečka koňského; -agzel m, -agzel m = Braum; -zehe f příprstk; -zeit f budoucnost, potomstvo: -zinn n ⊕ zadní cin; -zinsm = Gatterzins; -zwang m nucení (na stolici n k stolici) (= Stuhbzang).

Afterig, Afterig (~~~) n E₃ = After B. 2., 3.

Afterholder (~~~) m E₆ prov. = Afterholder.

aftern, äftern (~~) v'n (b) C₁₂ lov paspárkovati, vytiskovati stopu paspárků.

Aftern (~~) pl. lov. 1. = Afterklanen. 2. stopy paspárků.

Alga (~~) [tur.] m E₂₅ id., titul tureckých důstojníků subalterních a hodnostářů dvorských v 2. t.

Agacerle (en agas'ri) [fr.] f E₂, dráždění, škádlení, popichování, laškování, dovádění.

Agacieren (~ ~ ~) (en agas-) [fr.] %a C₁₂ dráždětí, škádliť, vyzývati, popichovati.

Agagropil (~ ~ ~) n E₃ zo. = Gemsenfuget. ägäisch (- ~) a D₂,₃ ~s Meer Egejské more.

Algalaktie. Agalarie (~ ~ ~) [řec.] f E₂₂ id., nedostatečné výlučování mléka v stříšině.

Ag(a)aster (~ (~) ~) f E₂₂ prov. = Elster.

Agalloche (~ ~ ~) f E₂₂ = Agalloche(n)holz.

Agalloche...(~~ ~) (n)baum, -(n)blindenbaum m bot. Exococaria agalocha agalocha holz n agallocheové dřevo.

Agafmatolit (~~ ~ ~) [řec.] m E₂₀ agafmatolit, tuček nedílný.

Agama (~ ~) m E₂₅ zo. agama (tj. štěr čist. jazyčný).

Agami (~ ~) m E₂₅ zo. id., chaja křiklavá (= Drempeierdavel).

Agamic (~ ~) [řec.] f E₂₂ 1. = Coelfigkeit. 2. bot. = Amtregamine.

Agamisch (~ ~) [řec.] a D₂,₃ 1. = cebel.

2. bot. = kroptogamiid.

Agapanthys (~ ~) [nlt.] m E₁₄ bot. Agapanthus kalokvét (= Zchnuctilie).

Agapen (~ ~) [řec.] fpl. E₂₂ hody lásky.

Agat (~) m E₃ = Adat.

Agath... (~ ~) -tanne f bot Dammara orientalis dammara východní.

Agathe (~ ~) f npr. kř. nn. E₁₇ Agata, Háta.

Agathis m bot. Blättriger = Agathabtanne.

Agathoioie (~ ~ ~) [řec.] f E₂₂ 1. nauka o dobru, dobrověda. 2. nauka o staticích, starkoslovi.

Agathosma (~ ~) [řec.] f E₁₃ bot id. aromatiky výdě zelený kř. kapsky.

Agatijch (~ ~) a D₁₃ ~ c Mijet Aegatské ostrovy.

Agaune (~ ~) f E₂₂ zo Fulica atra lyska černá.

Agave (~ ~) [řec.] f E₂₂ bot Agava, stotěta aloe (tostina tropikal).

Age(l) (~) f E₂₂ = Adel.

Age(c)aster (~ ~) f E₂₂ prov. = Elster.

Ageſ... (~ ~) -holz n = Adlerholz.

Agende (~) [lt.] f E₂₂ agenda 1. cirk. kniha obřadní, obřadář. 2. denník, zápisník, cedulka poznámková, tobolka (se zápisníkem). 3. obor n souhrn činnosti n působnosti (učadu adu).

Agens (~) [lt.] n E₂₆ pl. Agentien (~ ~ ~) id., působivost, síla (působící, -ivá), energie; chem. činidlo zkušennoú chemike.

Agent (~) [lt.] m E₂₀ 1 jednatel, (z)prostředkovatel. agent†; příh. náhončí, vyzvělac, tovaryš, pomalac. 2. švye. prokurátor†, advo-kát†, zástupce (ve přích civilních), právní přítel.

agenten (~ ~) v'n (b) C₁₃ švye. býti právním přítelem n zástupcem ve při civilin.

Agenten... (~ ~) -stelle f jednatelství, jednatelské místo, agentura†; -jeitung f časopis n list jednatelů.

Agentie... (~ ~ ~) -caſſe f pokladnice jednatelská.

Agentiſchaft (~ ~) E₁₃, Agentur (~ ~ ~) f E₁₄ jednatelství, agentura† -stvi: Pecal der ~ místnosti n kancelář jednatelství, agentura†.

Ageraſte (~ ~ ~) [řec.] f E₂₂ nestárnuti.

Agermennig (~ ~ ~) m, Agermund (~ ~ ~) m E₃ bot. = Adermentung.

Agers... -Agerſt... (~ ~ ~) -beere f bot. srstka, angreſt = Žtachelbeere.

Agerſte (~ ~) f E₂₂ prov. = Elster.

Ager(t)ing (~ ~) m E₃ bot. Agaricus campestris pečárka, uhelka, žampion.

Agenſie (~ ~) [řec.] f E₂₂ bezchutenství, pozbyti n úbytek chuti.

agevole

-- 112 --

[Agloss(ostom)ie

agevole (ěu adžévole) [it.] adv. hud. lehce.

Aggeration (~-~ ěu -cjón) [lt.] f E₂₂ (na-)hromadění, nakupení.

aggerieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ hromaditi, kupiti.

Aggection (~-~) [lt.] f E₁₈ nahromadění, nakupení.

aggiustamente (ěu adžu-) [it.] adv. hud. přesne dle pohybu.

Agglomerat (~-~) [nlt.] n E, agglomerat; skupina, -ení, náhrn, chuchval, svalina, sri-ceně kamení (co v kotoučně v chumčáč jost spojeno).

Agglomeration (~-~ ěu -cjón) [nlt.] f E₁₈ nakupení, svalení, shluknutí, skotoučení. (na)hromadění, spojení v kotoučně v chumčně.

agglomerieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ nakupiti, nahromaditi, schouliti, svaliti.

Agglutinantia (~-~ ěu -cia) [lt.] npl. slepovadla, prostiedky slepující n slepovací.

Agglutination (~-~ ěu -cjón) [nlt.] f E₁₈ 1. čur. slepeni rany (třívam pravotního ranneho vyměšku).

2. zevní připojení. 3. agglutinace↑, slučování.

agglutinieren (~-~) [nlt.] %a C₁₂ slepiti, zevní spojiti; ~re Spraden jazyky agglutinující n piipinavé.

ag(g)randieren (~-~) [fr.] C₁₂ I. %a zvet-siti, zveličiti, zvýšiti, povzněti, rozšířiti. = II. %a zvětšovati se, zmáhati se, mohutněti, většího bohatství nabhývati.

aggrati-terren (~-~ ěu -graci-) [st. lt.] %a C₁₂ = beguadiagen.

Aggravation (~-~ ěu -cjón) [lt.] f E₁₈ prítizení, s-, zvýšení (viný v trestu).

aggravieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ stížiti, zvětšiti, zhoršiti.

aggrecredieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ = anjallen, angreijen.

Aggregat (~-~) [nlt.] n E₁ nahrnutina, nábor, náhrn, skupen(en)ina; math. vývymutý n složený výraz.

Aggregation (~-~ ěu -cjón) [nlt.] f E₁₈ aggregace↑, skupení, nahrnutí.

Aggregations... (~-~ ěu -cjóns...) -form f; -justand m aggregační forma, skupenství, -itost (nahrnulost), nahrnutí.

aggregieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ 1. přímouti do sboru n do spolku přidužiti n přidělití; aggregiert a přidružený, přidaný, přidělený; w přebytečný, nadpočetný; dem crijten Regi-mente aggregierter Major major přidělený prvnímu pluku; vo. angreigierte Šefficiere nadpočetní důstojníci; aggregierter Freijeffer přidělený n mimorádný profesor, docent universitní, zkoušený učitel škol středních. 2. shromážditi, nahrnouti, skupiti.

Aggregjion (~-~) [lt.] f E₁₈ = Angriff.

agressiv (~-~) [lt.] a D₂₃ útočný; adv. -ě, napadající, -vý, dorážející, -ivý, -ný, nabil-havý.

Aggressor (~-~) [lt.] m E₁₂ = Angreijer.

aggruppieren (~-~) [it.] %a C₁₂ sebrati, nahromaditi.

aglatamente (ěu adža-) [it.] adv. hud. pohodné.

Agidi(n) (-~) npr. m. kř. im. E₁₄, Jilji.

agieren (~-~) [lt.] %n (b) C₁₂ posunkovati, provázeti řeč pohyby těla; s. sm. jednati, působiti, býti činným, vystupovati v úloze koho, představovati koho; qut ~ dostáti (své) úloze; acenit A. ~ (ta)žalovati koho; qut im feinbíchen Gebeicí ~ činným býti na nepřátelské půdě; gegen den řečind ~ vésti vojsko na nepritele.

agit (~-~) [lt.] a D₂₃ pohyblivý, čilý, obratný, mřstňý.

Agilität (~-~) [lt. agilitas, fr. agilité] f E₁₈ 1. pohyblivost, čilost, obratnost, zručnost, živost. 2. lehkost v přednesu. 3. tek. hemzavost.

agilmente (ěu adžil-) [it.] adv. hud. lehce a číle.

Agilops (~-~) [řec.] m 1. tek. pištěl slzný, koži oko; proval příční. 2. bot. mnohoštět.

Agina (~-~) npr. n E₂₅ bez pl. zem. Agina (ostrov u Řeckal).

Agio (~-~ ěu adžio) [it.] n E₂₅ ažio↑, f láže, nádavek (na měnu peněžů), příplatek (na míne); nadenek.

Agio... (~-~ ěu adžio...) ~conto n účet ažiový n nácenkový n lážový; ~uschlag m přírážka lážová.

Agioskop (~-~) [řec.] n E₃ id. postř. tisakln.

Agiotage (~-~ ěu ažio-) [fr.] f E₁ bez pl. ažiotáže, spekulace n hra na burse. lichva bursovni.

Agioteur (~-~) [fr.] m E₁₅ a E₃ hráč na burse, spekulant bursovní, lichvář s cennými papíry, lichvářský.

agiotieren (~-~) [fr.] I. %n (b) C₁₂ hráti na burse, obchodovati n spekulovati n lichvařiti s cenným papíry. = II. A~ n E₇ bez pl. = Agiotage.

Agis (~~-~) [řec.] f aegis.

agitabel (~-~) [lt.] a D₂₃ pohyblivý, záhadný, pochybný.

Agitacíl (~-~) [nlt.] n E₄ míchátko chemiech y a. preparátů.

agitato (ěu adži-) [it.] adv. hud. pohnutě, rozčíleně, bouřlivě; ~ con passione prudce a vášnivě.

Agitator (~-~) [lt.] m E₁₂ agitátor; po-buřovač, -tel, rýpal, pobadač. podněcovatel. popuzovač, -tel.

agitatorisch (~-~) [lt.] a D₂₃ agitatorský.

agitieren (~-~) [lt.] %a, %n (b) C₁₂ agitovatí, znepokojovati, pobuřovati, bouríti, vzrušiti koho, hýbati kým, mocně působiti na koho.

Aglaja (~-~) [řec.] I. npr. f E₂₅ myth. id., (nejmladší 2 Charitek), = II. f E₂₃ 1. zv. denni motýl. 2. bot. id., stromek asyšky z příbuzenstva čironko-vitých.

Aglar... (~-~) ~kraut n D₆ bot. = Ader-haubechel.

Aglaura (~-~) [řec.] f E₂₃ zv. id., rod medus celokranych.

Aglei (-~) m E₃, ~c (~) f E₂₂ Aquilegia orliček.

Aglossa (~-~) [řec.] f E₂₃ zv. id., rod motýš drobných.

Agloss(ostom)ie (~-~) [řec.] f E₂₂ pat. nedostatek jazyka, bezjazyčnost.

Aglu(t)ion

— 113 —

Agrapnie

Aglu(t)ion (~-(-)~ či -cjón) [řlat.] f E₁₈ nemožnost polykati.

Agmen (~-) [lt.] n a. st. v. vojsko na po-
chodu.

Agnat (~) [lt.] m E₂₉ příbuzný po meči.

Agnation (~- či -cjón) [lt.] f E₁₈ příbu-
zenství po meči.

agnatisch (~-) [lt.] a D₂₃ příbuzenský
po meči; člinie pobocní linie po oteci, otcov-
ské koleno.

Agnes (~~) npr. f kř. jm. neskl., Agneſe (~-)
E₁₇ Anežka.

Agnition (~- či -cjón) [lt.] f E₁₈ 1. uznání.

2. výjev n výstup poznávací.

Agnomnen (~-~) [lt.] n čestné jméno u starých
komanů.

Agnomination (~-~- či -cjón) [lt.] f E₁₈
hra ve slovích.

agnosicieren (~-~) [lt.] "a C₁₂ na vědomí
vziti, schváliti, za pravé uznati, zjistiti pra-
vost a totožnost (koho n čeho).

Agnostic (~-~) [řec.] f E₂₂ neznalost, ne-
vědomost.

Agnosik (~-~) [řec.] f E₁₈ rozpoznání.

Agnus (~) [lt.] n neskl. ~ Chriſtii n. bot.
Ribes rubrum meruzalka červená, rybíz; ~Dei
[lt.] beránek boží: 1. název Krista. 2. (tež ~ dei-
Fleßnig) penſek n medaille s beránkem, p agnusek, prov-
ctnpustko. 3. modlitba katolická.

Agoz... (~~~...), před samolž. Agz... [řec.] ~ole-
thron n, ~olethros m bot. (kožám Zhoubá rostlňo).

1. Ažalea pontica azalka pontická. 2. Ranunculus flamula plamínek; ~phonic f lek. (chorobné) mekání, mekavý hlas; ~podium n bot. koží noha, bršlice.

Agoge (~) [řec.] f E₂₂ hud. sled nejbliž-
sích tonů.

Agogik (~-~) [řec.] f E₁₈ hud. nauka o sledu
tonů.

Agomcter (~-~) [řec.] n E₆ rys. = Votza-
meter.

Agomphiasis (~-~), Agomphosis (~-~)
[řec.] f lek. nespojitost n viklavost zváb.

Agon (~-) [řec.] m E₉ zápas o cenu (při řečkých hrách).

Agonic [řec.] f E₂₂ (~-~) 1. neplodnost.
2. (~-~) smrtelný zápas, n (poslední) hodinka,
mspr. poslední|tažení, skon, umírání, úmor
(ozhraní měni životem a smrtí), agonie†.

agoniſieren (~- - ~) [lt.] "n (b) C₁₂ 1. zápa-
siti se smrti, dokonávati; mspr. býti v po-
sledním tažení. 2. vzdychati, úpěti.

Agonist (~-~) [řec.] m E₂₀ zápasník (při řečkých hrách).

Agonistiſk (~-~) [řec.] f E₁₈ agonistika†,
(znalost) zápasnictví.

Agono... (~-...~) [řec.] ~graphie f popis
zápasů; ~thet m pořadatel zápasů, soudek
při zápasech.

Agora (~-~) [řec.] f prostranství vě měštech
(starofečkých), shromáždiště, tržiště.

Agras(f)c (~-~) [fr.] f E₂₂ 1. agrafa†, háček,
apinadlo, sponka, preska. 2. ⊕ stav. skoba.

Agram zem. Záhřeb (hlavní město v Chorvátsku).

Agrammatiſch (~-~) [řec.] m E₂₀ neučenec.

Agrandieren (~-~) [fr.] "a, "b C₁₂ (ſich ~
= agrandieren.

Agraphie (~-~) [rec.] f E₂₂ nemožnost psáti
(při jistých chorobách mozkových).

Agrar... (~""...) ~pſandbriefe mpl. zástavní
listy agrárni; ~berordnung f agrárni naři-
zeni.

Agrari-er (~-~) [lt.] mpl. E₆ politická strana
chránění zájmy zemědělství proti obchodu a kapitulu.

aqrarisch (~-~) [lt.] a D₁₃ agrárni†, pozem-
kový, pozemků se týkající.

Agrari-um (~-~) [lt.] E₂₃, 28 n = Hujengeld.

Agrasſ... (~-~) ~beere f bot. = Agerebere.

agre-abel (~-~) [fr.] a D₂₃ příjeuný.

agre-ieren (~-~) [fr.] "a C₁₂ 1. (přivětivě
přijmouti. 2. dlužní úpis za správný uznati.

3. v úřadě potvrditi.

Agrergographie (~-~) [řec.] f E₂₂ popis
polního nářadí.

Ägrefſcieren (~-~) [lt.] "n (b) C₁₂ onemoc-
něti, churavěti. zakrěměti.

4. okrasa; zejm. pl. ~5 ozdoby; hud. koloratura†,
melodické ozdoby.

Agreſt... (~-~) I. [lt.] a D₂₃, venkovský, selský,
hrubý. — II. A ~ m 1. [it.] id., šťáva z ne-
zralého ovoce, zejm. z nezralých hroznů. 2. =
Agerſbere.

Agreſt... (~-~) ~ampſcr) m bot. Rumex
scutatus štovík štítnatý.

Agricultur (~-~) [lt.] f E₁₈ rolnictví,
zemědělství, orba, agrikultura†.

Agricultur... (~~~-~) ~chemie f chemie
agrikulturníp n rolnická n hospodářská;
~chemisch a rolnickolučební; ~gelände n
rolnická krajina, polnosti; ~kaat m stát
agrikulturníp n zemědělský; ~štyckm n
= physiofratijches Štytem (v physiofratijch);
~volk n
národ agrikulturníp n rolnický.

Agriculturell (~-~) [fr.] a D₂₃ země-
dělský.

Agriculturist ~ (~-~) m E₂₀ agrikultu-
rista†, (přivržonea strany přející vře zemědělství než obchodu,
umění atd.).

Agrimoni-c (~-~) f E₂₂ bot. Agrimonia řepík.

Agroni-onu (~-~) [řec.] fpl. E₂₂ sbírka
hádanek.

Agric-ophag (~-~) [řec.] m E₃ = Wild(f)resser.

Agrippina (~-~) npr. f E₂₃ a. st. v. id., Colo-
nia Agrippina zem. = Wělth am Rhein.

agrippinisch (~-~) a D₂₃ ~e Geburt =
Bürgelburt.

Agro... (~...) [řec.] ~manieſ (přílišná) zá-
liba v orbě; ~nom m agronom†, znalec země-
dělství, roleznalec, hospodářský odborník;
~nomie f agronomie†, roleznalství, polaření;
~nomiſch a roleznalský, ~vědný, agronomický†.

Agroſto... (~-...~) [řec.] ~graphie f popis
trav (=Gräßerbejdereibung); ~logie f travoznal-
ství (= Gräjerleßre).

Agrotant (~-~) [lt.] m E₂₀ nemocný, churavý.
ägrotieren (~-~) [lt.] "n (b) C₁₂ a) stonati,
churavěti; b) škol. pro nemoc vyučování za-
meškati.

Agrypnie (~-~) [řec.] f E₂₂ nespaní, beze-
nosť, +⁺ bezsennost.

Námecko-český slovník. I. Deutschböhmijches Wörterbuch.

15

Agrypnotika]

— 114 —

[Ahnenschaft

Agrypnotika (~~~~) npl. léky proti ospa-
losti.

Asgtein, Agt(stein) 4(2-) m E₃ = Bernstein.

Aguara (~2-) m E₂₅ zo. = Mähenmolf.

aguerricren (~1/2) eti age-) [fr.] ¼a C₁₂
k válece navykati, otužiti koho.

Agnl (~) m E₂₅ bot. Hedysarum Alhagi
kopýšník.

Aguti (~) n E₂₂ zo. Dasyprocta aguti
agutit, cupol diakoritiv.

Agynie (~-2) [rec.] f E₁₂ bezžonství.

Agnpten (~) n E₂ zem. Egypt.

Agnpten... (~-2...) ~kraut n bot a) Trigonella
caerulea pískavice modrá; b) Melilotus offici-
nalis komonice lékařská.

Agypter (~) m E₆, ~in f E₁, Egyptian.
f -ka.

ägyptisch (~) a D₂₃, egyptský; kara. ~c Zalbe
octomed s octanem mědnatým, ipsíjak, ipsíjak.
prýmek.

Agnptolog(c) (~-1/2) [rec.] m E₂₁ egypto-
log†, знаlec Egypta.

Agnptologie (~-1/2) [rec.] f E₂₂ bez pl.

egyptologiej, znalost Egypta, *egypto-lovi*.

ägyptologisch (~-2...) [rec.] a D₂₃, egypto-
logicky.

Agryrt (~) [rec.] m E₂₉ starověký potulný
hadač, vyvolávač na trhu, tulák, kejklíř, žebravý
mnich.

ah (~) int., A~: E₂₄ (výraz mrzutosti, nechuti, bolesti,
radosti, obdivu atd.) = (mírnější) ad.

a-ha (~) int. 1. (vzdychání ach, och, ó! 2 tvorčení
toho, kdo vidí vyplnění toho, co očekával) aha! vida (to)
neříkal jsem to?! co pak jsem to nevěděl?!

Ahasverus (~-1/2) [hebr.] m id., věčný žid.

a-hem ~ int. = hem.

a-hi ~ (~) int. (výraz radostného úšasu) aj! ha!
co to vidim!

Agt (~) m E₃ bot. = Achtenstande.

Agtl (~) ◊ m E₃, obv. ~c (~) f E₂₂ 1. šídlo; zur
Radel und zur ~ geboren zrozený ke krejčovině
a k ševcovině; Prv. e-e ~e läſt fisch im Žade nicht
verbergen šídlo se v pytli neutají; e-e goldne
~ bringt durch die stärſte Mauer zlatý orel vše
doletí; zlatý klič všecky zámky zotvírav.

2. prov. = Šele. 3. = Abibaum.

Ahlst... (~...~) -baum m bot. 1. Lonicera xylosticum
zimoléž obecné. 2. Frangula alnus krušina
olšovitá. 3. Prunus padus střemcha; -berec f
bot. = Altheere; -cisen n ◊ želízko na šídlo;
~heft n (m) ◊ násadka na šídlo; -kirsche f bot.
a) strom = -baum 3.; b) plno střemšalka; -kirschen-
rinde f ohem. střemehová kura; -kraut n bot.
Satureja hortensis čabr, saturajka.

Ahlen... ~hlen... (~...~) ~fabrik f továrna
na šídlá; ~förmig a šídlovitý; ~laufer m zo.
Bembidium šídlatec; ~macher m. ~schmied m
šídlář (hotovtel šáděl; ~)schnäb(c)ler mpl. zo. (ptácí)
šídložobí n zpěvaví.

Ahn m (n) E₁, f E₁₈ 1. míra na tekutiny, obyč.

2 vědrá. 2. plav. = Ahming, Abmchen vědérko.

ahmen (~) m E₁₂ (Näßer) = obnen II.

Ahming (~) f E₁₈ plav. ciselná stupnice

noru na přidě a záti lodi.

Ahn(1)m E₉, ~c (~) m E₂₁, ~c f E₂₂ a ~-in (~) f
E₁₉ děd(ček), f bába, babička; praotec, f pra-

ahmen (1) m E₁₂, f E₁₈ 1. míra na tekutiny, obyč.

Ahnung (~) f E₁₈ plav. ciselná stupnice
noru na přidě a záti lodi.

máti; ~en pl. (pra)otcové, pradédové, před-
kové; zu den ~en gehen odejiti k otecm, umřiti.

Ahn... (~...) ~frau f prabába, pramáti, ~před-
kyne; ~herr m praotec, pradě, předek;
~mutter f = ~frau; ~vater m = ~herr.

ahnd (1) † adv. u stě prov. = weh, sehnüchtig, leid;
eš ist o thut o geidjeicht mir ~ nach A-m stýská
se mi n jest mi teskno po kom.

ahndze... (~-2...) ~voll a L₁, 3 v he-lo o ~ohl.

ahnden (~) C₁₃ I. ¼a I. neschvalovati,
haněti, bráti za zlé, kárati, pokutovati,
trestati, mstiti w, dáti důtku zač; et. zu ~
juchen hledati příležitosti ku pomstě zač. 2. =
abnen. — II. s, Ańdung (~) f E₁₈ 1. pokara,
důtka, trest, po/msta; bei jentiger Ańdung
pod uvarovánnu trestu n pokuty. 2. ~
Ahnung (v abnen II.).

ahnde-voll (~-2-) a D₂₃, 1. zlověstný, truchlo.
2. = abnungsverl.

Ahnungs... ~ahndungs... (~-2...) I. ~zeit f

cas trestu. — II. v Ahmungs...

Ahnse (1) I. m = f v Ahnt. — II. f E₂₂ prov.
= Adel.

ähncn (~) C₁₂ I. ¼n (b) v, (sich) ~ S-m-o-t-r
Zade ~ podobati se, (poněkud) být podoben komu n
čomu, bližiti se ke komu n k čemu (fig.); mir ~ um wie
Brüder jsme si podobni jako (vlastní) bratří. —
II. ¼a S. e-m Anderen ~ připodob(n)iti koho
ke komu.

ahncn (~) C₁₂ I. ¼a, ¼n (b) tušiti eo, do-
měsleti se čeho, předvidati eo, ¼citi co; ¼n: mítí
předtuchu n tušení; ~ lassen předtuchu n tušení
(v) buditi; eš abnt mir tuším, zdá se mi, f něco
mi praviu o povídá; eš abnt mir (¼) mid čnět čutes
daven netuším z toho nic dobrého. — II. ¼v
Ahnung f E₁₈ tušení, tucha, zdání, před-
tucha, obava; keine ~ ani potuchy; leje ~
slabé tušení, toucha; ich habe so e-e Ahmung,
rads... mám jakési tušení n jakousi před-
tuchu, že...; f něco mi pořád říká, že...
e-e Ahnung von et. haben miti předtuchu čeho;
tušiti n předvidati eo; ich hatte keine Ahnung
daven nemel jsem o tom ani potuchu tušení;
er hat von allen, was geschehen ist, keine Ahnung
nemá ani (nejmenšího) zdání n ani potuchy
o ničem, co se stalo; netuší ani dost málo,
co se stalo.

Ahnent..., ahnen... (~...~) -bilder npl. obrazy předků(v), rodinné obrazy, -burog f hrad předků(v); -dünkel m = ~stolž I.; -glanz m lesk n sláva předků(v); -probe f dokázání n důkaz šlechtictví (listinami); -rechf m právo předků n po předčích; -regiſter n seznam předků; -reich a bohatý předky, mající mnoho předků; -reihc f řada předků(v); -rein a mající bezuhonné předky, po bezuhon- ných předčích; -saa l m sál s obrazy předků(v); -itolž I. m hrdost na předky, honosić se předky, rodopysný; -ſtoſc(r) m rodo- pýšek; -taſel f rodopis, rodokmen, deska n tabule rodopisná; -tugend f etnost předků(v); -jahſt f a) počět předků; b) fig. stupeň stavu n urozenosti n šlechtictví; -cug n přch. v nál.

Ahnenschraft ~ (~) f E₁₈ bez pl. (pra)otcové, pradédové, předkové.

Ahner]

— 115 —

[Ahren...

Ahner (L) m E₆, -in f E₁₀ tušićí, Ł tušil, f -ka, věštec, -kyně.

ahnlich (L) a D₂₁₃ po způsobu předků(v).

ähutlich (L) a D₂₂₃. podobny, -en, podobající se (komu n čomu); D₂-m jein češen býtí podoben n podobati se komu; et. nápodobný, pří-; fehr - přepodobný; -fein podobati se komu n čem-; werden podobneti; sie sind einander - wie ein Ci dem andern jsou si podobni, jako vejce vejer; ei siecht f-m Later äußerst - je celá otcova podoba; má celou podobu otcovu; (to) je celý otec; jakoby otec z oka vypadl; ein zum Sprechen -es Porträt zdařilá podobizna; podobizna (zdařilá), gis schärii jen mluvit; er siecht sich nicht mehr - není si už ani podoben; vyšel z podoby; mor. už je ho jenom podoba (po ne-mocí); das siecht ihm - to lze od něho očekávati; toho lze do něho se nadíti; to je pohov po jeho povaze; to se shoduje s jeho povahou; f on podle toho vypadá; sie fud je - wie e-e Biene der andert o so wie (taunm) ein Trepfen Wasser dem andern jsou si podobni jako kapka kapce n jako vejce vejci; sie fud sich so - wie Tag und Nacht jsou si podobni jako noc a den 2 podobny, tkotow takovy, příbuzný, obdobný. analogický†; in e-m -en Falle v podobném n v takovém případě; ich habe nie et. Al-les gefehen nikdy jsem nje podobného n takového nevidel. — II. s Ähnlichkeit E₁₈ (L-)f. 1. podoba, -nost. 2. fig. podobnost, ob-, příbuznost, analogie†; e-e gemischt Ähnlichkeit mit et. haben gewiss pripomínati co (komu); die italienische Sprache hat viel Ähnlichkeit mit der lateinischen vlastina podobá se velice n v mnohém latině.

ähnlich...(n-...) -gleich a shodný (= cen gručn N); -liegend a math., zejm. o členek v trojelěnce atd. stejnojmenný, -lehly.

ähnlichen (nL-)n (b) C₁₂ připodobňovati se.

Ähnlichkeits...(n-...) -beweis m důkaz podobnosti; -keunzeichen n známka n znamení podobnosti; -grund m důvod podobnosti; -punkt m bod podobnosti; -regel f pravidlo podobnosti; -schluß m záver n úsudek z obdoby n analogický, analogie†; -strahl m paprslek podobnosti; -verhältnis n math. poměr n přirovnávání veličin n hodnot, analogie†; -jeichen n znamení podobnosti, podobnitko; -jug m rys podobnosti.

Ähnung v ahnen II.

Ähnungs..., ähnungs... (n-...) -bang a básn. předtuchou sklíčený, předtuchou tesklivý; -bliz m blesk předtuchy; -blumen fpl. květnaté t(o)uchy; -drang m mocná touha poznati budoucnost; -durchzittert a chvějící n zachívající se předtuchou; -geist m tušivý n věští duch; -graucn n hruza z předtuchy, děsivá předtucha; -grauend a plný děsivých n hrozivých předtuch, zlověstný, hrůzo-; -kraft f, -licht n = vermögen; -los a nic netušící; adv. beze všeho tušení, nic netuše; -schein m matná předtucha; -schwül a předtuchou dusný; -selig a předtuchou blažený; -seufzer m vzdech z truchlivé n trapné n tesklivé předtuchy; -timme f hlas předtuchy; -trüb a předtuchou zakalený; -vermögen n.

tusivost, věštivost, -ebnost, věští dar n síla n mohutnost; -voll a plný předtuch, mnoho tušící; (to věcech) tajemný, záhadný; -weiſc adv. předtuchou, jako předtucha.

a-hoi (L) int. plav. hej! hola! hola hou!

A-horn (L) I. m E₃ bot. Acer javor; deutscher -leer platanoides javor mléčný, mlěč; gemeiner -Acer pseudoplatanus klen (javor). — II. top. C (v) Záhorkov.

A-horn..., a-horn... (n-...) -art f druh javoru; -arten fpl. javory; -artig a javorovitý; -ausſchlag m výražky n vypuky javový; -baum m bot. Acer platanoides javor mléčný, mlěč; -bäume mpl. javorovi, javorina, javorí; -besiand m javořina; -eule f zo. Acronyeta aceris šíposkvrnka maďalová; -ſlader m javorový sval; -ſorſt m lesina javová; -holz n javorové dřívi; -hütten top. (C v) h heslo v sobě; -laus f zo mlíce javová; -maſcr f brza n žilka javová; -ort m javoriste; -pſeilmotte f =eule; -ſaft m javorová miza n voda, javorka; -ſamenmotte f zo Neptica sericopeſella mol javorový; -jäure f chem. kyselina javorová; -ſchatten m stin javorový in fig. velmi hustý; -ſchatiig a javory (za)stiněný; -jeßling m sazenice javorová; -ſpanner m zo. Zonosoma annulata tupokřídllec javorový; -ſtock m javorovka, javorová hůl. javorový pařez; -tisch m javorový stůl; -wald m 1. javorovi, tina -rník, les javorový. 2. top. C (v) h heslo v sobě; -jucker m javorový eukr. javorovec.

a-hornen (nL-) a D₂₁₃ javorový.

Ahornhütten top. C (v) Javoriny.

Ahornwald top. C (v) Javorí.

Ährchen (L-) n E₂ (dim. od Ähre) klásek.

Ährchen..., ährchen... -ähnlich a kláskovitý; -atý; -deckblätter npl. bot. pluchy.

Ähre (L-) f E₂₂ 1. klas; -ohne Bart klas bozosinný n komolý; traubenförmige - klas hroznovitý; -ſchartige - klas zubatý; - die -fničte zujammen klas[kles](nu)!; -n lejen o ſammeln klasy n klásky sbirati n paběrkovati; in -n j Scheiden (n) metati se, hnáti do klasu; fig. stávati se starou pannou, kysati; -astr. †souhvězdí klasu; hundert taue n können feinen Zperling nähren ani tisíc vluchých klasů vralěe neživí; es ist nicht jede - voll, die sich jeunt každý klas, jenž se kloni, nebývá vždy plný; e-e brennende - verbírdt die Barbe prasivá ovce na-kaží stádo; e-e -, die aufreicht steht, ist leer klas, který se vypíná, jest vluchý. 2. prov. = flur; bimmlijche - nebeská oblast.

ähren (L-) C₁₂ I. % sich - hnáti do klasů, metati se; geährt = ährg. — II. 1. %a, %n (b) kláskovati, (klasy) sbírati n paběrkovati. 2. orati zejm. k zimní setbě.

Ähren..., ähren... (n-...) -bart m = -ſpüe; -befränzt a ověnčený klasy; -bildung f twoření klasů; -blumig a bot. blumskan (tokvě)tý; -bund m (klasný) snop; -büſchel m (vou gefeinen) Ähren kytka klasů (nashiraných); -deckblätter npl. plevy; -feld n klasné pole; -ſiſch m zo. 1. Atherina gavún. 2. Clupea sprattus sprota[ (= Sprette); -ſlur f role. klasná niva; -ſörmig a klasovitý; -ſrüchte fpl. obilniny; -gräſer npl. bot.

*

Ahrendorf]

— 116 —

[Akairie]

klasnaté trávy; ~graupcn fpl. Œ hor. stříbro
v klasech, stříbrné klasy; ~haſer m bot. Gaudi-
nia ovsíček; ~kranz m vénec (pletenec) z klasů
n klasyový, ný; ~lče f 1. = ~lejen; 2. paběřek
klasný n obílný, obyč. poklasí, paběrky, klasy n klásky
(zbylě po řních); ~lčen n klasobrani, sbírání n paběr-
kování klasů, kláskování; ~leſer m, ~lčerinf
paběrkář, -ník, sběrač klasů n klásků, klaso-
berce, f paběrkárka, sběračka; ~liſe f bot.
= ~Beinbrech a); ~loſ a bezklasy; =mčer n
more klasů; ~monat m srpen; ~rauch m
pára n mňa z klasů (stoupající); ~recht n
právo klasobrání n paběrné; ~reich a klas-
natý, klasy bohatý n hojný; ~jammſler(in f) m
= ~leſer(in); ~ſchaubel n záklasek, -sník, zá-
střešek, hlaváč, vlasáč, základnice (došěk za klasy
uváraný); ~ſchimmel m bot. Stachylidium klasatka
(pliſen); ~ſchütt m pokos n řad n hrst klasu n
obilí; ~ſchwanger a klasnatý, přebohatý v
oplývající klasy; ~ſpiſe f os't, ost't, ost'tina,
vous (klasů); ~ſein m min. vějřovitá odruda
barytu; ~ſtoppler(in f) m = ~leſer(in); ~tra-
qcaud a zejm. myth. o Mírnoje klasonosný; ~wicde-
rič m bot. Lythrum salicaria vrbite.

Ahrendorf top. Č (v) Javorov.

ahrig (L-) a D2,3 klasn(at)ý; ve slož., na př.
groß~ velkoklas(n)ý).

ai int. 1. (výraz bolestu) ach(ich), ové. 2. (výši
radosti zejm. mazliech is dětů aj! ~ mědu n = aíen.

A-i (L-) n E₂₅ zo. lenochod(ec) = Fauſtier.

Aich zem. (v) Dub (v Kraſsku, v Korut).

Nich~... ("...~) ~amt n cejchovní n znakovací
úřad; ~gebür f cejchovné; ~inſpector m cej-
chovní dozorce; ~kette f mech. řetěz cejchovní;
~kunſt f cejchování, -ničví, znakování; ~maſn
miřa vzorná hlavní n základní matičná; ~meiſter m cejchmiſtr; ~pſaſt m vod st., mlyn. zna-
kov n cejchovní kůl, cejcht; vodoměr, vodo-
čet (= Begel); ~pſund m cejchovací liberka;
~iſchel m cejchovací měrice; ~ſchein m stry-
zení cejchovací; ~ſtab m tyče cejchovní.
vzorník, rováš; ~ſtaſt m znamenací ocel.
zuamení, cejch; ~iſtrich m cejchovní čára;
~wſsen n cejchovnictví; ~jeichen n cejch(ov-
adlo), znamenadlo.

Aicha top. Č = Böhmisch-Aicha.

aichen (L-) C12 I. ¹/₄a cejchovati, znakovati. —
II. A- n E₇ bez pl., Aichung f E₁₈.

Aichen top. M (v) Horni Sokolov.

Aicher (L-) m E₆ cejchovač, znakovač.

Aide (~ïc̈ï ěd) [fr.] m Ei, 1. hra v karty spolu-
hráč; Žie ſund mein ~ hrajete se mnou (piot-
mušm děvěma), hrají s vámi, hrajeme spolu. 2. vo)
~ de camp [fr.] poboční generálův.

Aide-mémoire (et edmemar) [fr.] n E₂₅
zápisník, zápisná knížka, pomůcka (pamětí).

ai-en (L-) ¹/₄a C₁₂ čáts. hladiti po tváři (dáři).

Migelz... (""...~) ~becre f bot. = Heidelbeere.
Migreſn (egr'f n) [fr.] m E₂₅ šibral.

Migrette (et EGret) [fr.] f E₂₂ 1. zo. Ardeca
argretta volavka stříbritá. 2. a) chochoł (volav-
kovy ata); b) třesavá jehlice (démantová ata), zlatá
jehlice s chocholem.

aigrieren (—L— ču e-) [fr.] ¹/₄a C₁₂ zkyseliti;
fig. rozhořčiti, roztrpěći, popuditi.

aiqu (či egý) [fr.] a, adv. ostrý, (adv. -ře)
pronikavý, (adv. -ě).

Ailantus—... (~—...) ~baum m bot. Ailantus
pajasan= Götterbaum; ~fpinner m zo. Saturnia
Cynthia hedvábník pajasanový.

aimabel, aimable (či emábl) [fr.] a D₂₇₁
I. a) = liebenwürdig. — II. s A~ m slačoušek,
švihák.

Ainſersdorf top. M (v) = Einſersdorf.

Air (L- či ér) [fr.] n E₂₅ 1. podoba, tvář-
nost, způsoba, -nost, držení těla, chování,
jednání, způsob povahy; řid čin ~geben (velko-
pansky se tvářiti si počinati, délati (velkého)
pána n (o ženách) (velkou) paní, nadýmati se na-
fukovati se. 2. nápév, F nota†, melodie†; arie†,
píseň.

A-iſ (L-) n neskl. hud. ais (nota).

Aisance (či ez ăns) [fr.] f E₂, lehkost, snad-
nost, pohodlí, blahobyt.

Aije (či éz) [fr.] f radost, blahý pocit,
*|)lahocit, libost, pohodlí, volnost; á son ~
ječ býtí a cítiti se volným.

Aiteſ (L-) m E₆ zo. Squalius cephalus tloušť,
klene (= Děbel).

A-izo-on (—"—") [řec.] f bot. E₂₇ vždyžil (roj
rostlin z čeleši dřevovitost).

Aja (L-) [it., span.] f vychovatelka, opatrovn-
nice, dozorkyně (dit'ok).

á jour (či a žur) [fr.] advt. na bílední,
průhledně 1. (to drahkomečn) jsou-li obklopeny tříloko kroužkem
kovovym, takže vrchní a spodní knocha je viditelná 2. obch., jsou-li
všecky položky do te chvíle v knižách zapsány).

ajouriert (~—L— či ažů-) [fr.] a D₂₃, zejm. čo
prolomený, prolamovaný, zoubkovaný.

Ajournement (či ažurnemdn) [fr.] n E₂₅ od-
ročení, odložení.

aournieren (~—L— či ažu-) [fr.] ¹/₄a C₁₂ odl.
odročiti, odložiti.

Ajoutage (či ažutáž) [fr.] f E₁₂ Œ přísada
k tavení, náklad, navářka, nástavek.

aјијотиће (~~L~~ ći аžу-) [fr.] ¹/₄a C₁₂ při-
dati, pripojići, přićiniti, přiložiti, přistaviti.

Ajantoir (či ažutoār) [fr.] m, n E₁₂, spojka,
rourka připojovací, násadka (no otvor kterým tek-
tina všteká a kterou se upravujel vytok, trubka u vodometu.

ajusticieren (~—L— či ažy-) [fr.] ¹/₄a C₁₂ = adju-
tieren.

Akademie (~—n—) [řec.] f E₁₂ akademie: 1. d. st. v.: škola stoupenců Platónovych. 2. vyšší učilište n cénu společnost.

Akademie—... (~—n—...) ~arten m zahrada
při akademii; ~gebäude n budova akademie;
~iſtich n akademický kus. kresba podle mo-
delu; ~tage mpl. dnové (strávení) v akademii.

Akademiker (~—L—) m E₃ akademik a) ák
akademie (školy); b) člen akademie (společnosti); c) zástup-
filosofie akademické.

akademisch (~—L—) a D₂₃, akademický; ~er
Müller akademický občan n člen (posluchac vysokýh
škol); ~er Grad, ~e Würtre akademická hodnost;
~er Interriert vyučování akademické n na ak-
demiích; adv. ~ gecbildet akademicky vzdělaný
(kdo studoval vysoké školy).

Akademißt (~—n—) m E₂₀ = Akademiter.

Akaha—... (~—n—) ~nuſſbaum m bot. Ana-
cardium ledvitovník.

Akairie (~—L—) [řec.] f E₂₂ doba nevhodná.

Akairologie

— 117 —

[Akrə...

Akairologie (~-~) [řec.] f E₂₂ (nevčasný) tlach n žvast.

Akatie (~-~) [řec.] f E₂₂ nevinnost.

Akalephen (~-~) [řec.] fpl. E₂₂ zo. Medusae medusy vlastní.

Akampſie (~-~) [řec.] f E₂₂ neohebnost, tuhost, ztuhlost zejm. těk j úd.

akamptiſch (~-~) a D₂₃ světla neodrážející.

Akanth (~) [řec.] m E₃ n E₉ akant 1. bot. Acanthus paznehtník, medvědi pazar (= Pärenklaute). 2. list akantový, listová ozdoba (na Fímských sloupech, Fímach atd.).

Afanthe-en (~-~) fpl. bot. akantovité (rost-liny).

Aſkardie (~-~) [řec.] f E₂₂ 1. těk. (zrůdný) nedostatek srdce. 2. zbabělost.

Akariaſis (~-~) [řec.] f nemoc hrušní, způsobená malými roztočovými živočichy.

Aſtarpie (~-~) [řec.] f E₂₂ neplodnost, nedostatek plodů.

akatalektiſch (~-~) [řec] a D₂₃ v metruce akatalektický, doměrný, úplný (verš), s plným počtem slabík.

Akatalepfie (~-~) [řec.] f E₂₂ (vzhledem k před-mětu nepojimatelnost, -emnost, nepochopitel-nost; vzhledem k podmětu) nechápavost.

Akataleptiſker (~-~) [řec.] m E₆ = Zweifler.

Akataleptiſch (~-~) [řec.] a D₂₃ nepoznatelný, pochvyný, nepochopitelný.

Akatamatheſi (~~-~~) [řec.] f E₂₂ zapomnění (vidíme n slění bez uvědomění).

Akatapoſi (~-~) [řec.] f nemožnost pítí n polykati.

akataſtatiſch (~-~) [řec.] a D₂₃ nestálý; těk. nepravidelný.

Akatharſie (~-~) [řec.] f E₂ nečistota.

akathitiſch (~-~) [řec.] a D₂₃ nesedičí.

Akathínos (~-~) [řec.] m chvalozpév mariánský.

Akatholicismus (~-~) m E₁₄ bez pl. nekatolictvi, akatolicismus†.

Akatholik (~-~) m E₂₀ nekatolík.

akatholiſch (~-~) a D₂₃ nekatolický.

akauſtijſch (~-~) [řec.] a D₂₃ nespalný, nehořlavý.

Akaji-c (~-~) [řec.] f E₂₂ bot. akácie†, ˇkapi-nice; deuſtiche ~ Prunus spinosa trnka; uměſte ~ Robinia pseudoacacia akát.

Akaji-en... (~-~) ~baum m, ~holz n akácie; ~ſchote f bot. akáciový lusk n struk.

Akedie (~-~) [řec.] f E₂₂ bezstarostnost, ctupělělost.

Ake-e (~-~) f E₂₂ bot. Blighia poddužák.

Akelei (1-1) f E₄ 1. bot. Aquilegia orliček. 2. path. = Fingerwurm.

Akelei... ~-~) ~motte f zo. Noctua chi můra orličková; ~spanner m zo. Boarmia crepuscularia zubopásník orličkový.

Akineſi (~-~) [řec.] f E₂₂ nehybnost, nepohyblivost, ztrnulost (údá), bezvládí, ne-
možnost pohybu.

Aki-urqie (~-~) [řec.] f E₂₂ nauka o vý-
konech ranhojičských n chirurgických.

Akiadium (~-~) [řlat.] n E₁₃ = Akadium.

aklaſtijſch (~-~) [řec.] a D₂₃ fys. paprsky nelámající n propouštějící.

akmaſtijſch (~) [řec.] a D₂₃ svrchovaný, na nejvyšším stupni.

Akme (~) [řec.] f 1. vrchol, výše, zralost.

2. vrchol vývoje innohých chorob.

Akne (~) [řec.] f E₂₂ trudovina.

Ako-cmeter (~-~) [řec.] n E₆ sluchoměr.

Akognosie (~-~) [řec.] f E₂₂ znalost léků.

Akolaſi (~-~) [řec.] f E₂₂ nemírnost, ne-
střídmost, nezdrženlivost.

Akologie (~-~) [řec.] těk. f E₂₂ lékosloví.

Akoluth, též Akolynth (~) [řec.] m E₂₀ akolyta při měi.

Akomaš... (~-~) ~baum m, ~holz n bot. Homalium stejnok.

Akomic (~-~) [řec.] f E₂₂ holohlavost, pleš(a-
tost).

Akonit (~-~) [řec.] n E₃ bot. Aconitum oměj.

Akonit... (~-~) ~blätterig a omějolistý.

Akonitin (~-~) [řec.] E₃ chem. id., omějo-
vina.

Akonit... akonit... (~-~) ~ſaucr a: ~ſaures Žalj akonitan; ~ſaure f chem. kyselina omě-
jová.

Akopon (~) [řec.] n 1. = Žtärfungsmittel.

2. = Stieberjäufc.

Akosmic (~-~) [řec.] f E₂₂ 1. nepořádek, nečistota, nelad, nepřistojnost, neslušnost. 2. těk. bledost obličeje, chorobné vzezření.

Akosmismus (~-~) [řec] m bezesvěten-
ství.

Akotyłedonen (~-~) [řec.] fpl. E₂₂ (rostliny) bezděložné.

Akranie (~-~) [řec.] f E₂₂ bezlebi.

Akrasić (~) [řec.] f E₂₂ chorobně mísení štav.

Akratic (~) [řec.] f E₂₂ malomocnost, slabost.

Akrubic (~) [řec.] f E₂₂ id., zevrubnost, správnost, přesnost, dokonalost, pečlivost.

Akribołogie (~-~) [řec.] f E₂₂ pečlivá volba slov v řeči.

Akribometer (~-~) [řec.] n E₆ id., přístroj ku přesnému měření malých rozměrů.

Akriderophaguš (~-~) m, pl. Akridophagen kobytkožrout.

akripenniſch (~-~) [řlat.] a D₂₃ se špi-
katými péry.

Akriſie (~) [řec.] f E₂₂ 1. nerozhodnost. 2 bezúsudnost, nesoudnost. 3. těk. stavnemoci před krisi.

Akritiſch (~) [řec.] a D₂₃ nesoudný.

Akrö... akro... Akrz... akrz... (s elisí před samohláskou) (~...) ~bat m akrobat, vžduchochodec, větro-, vžducholezec, větro-, provazolezec, kejklíř; ~batiſch a akrobatický, provazolezecký, větrochodecký, kejklířský; ~blaſten fpl. bot. jednoděložné (rostliny); ~byſtic f = poſtje; ~chir m předloktí; ~choliſc f náhlost, prehlivost; ~chordon an. f stopkatá bradavka (nádorek na kůžu); ~dynie f = Stieberjämer; ~karp(iſch) a bot. vrchoplodý, s plodem na konci n na špiće; ~komos m chocholatec, čuprynatec, s kakadou; ~lithen pl. dřevěné sochy f kamennýma rukama, nohama a hlavou; ~monogramm, ~monogrammat(ik)on n, krajpísmenni, básen, v níž koncové písmeno verše předěleho jest ~ocštením písmem verše následujícího; ~monojpłabi-

Akro-ama]

— 118 —

[Alarm]

kon n krajslabičí, bášěv, v níž každý verš začíná se koncovou
labikou věré předělčo; -nuchšich, -nukšich a (hřvzda)
vycházející při západu n zapadající při vý-
chodu slunce, večerní, z večera, pozdní;
-omphalon n path, začátek výhřezu pípku;
-pathie f 1. choroba nejkrajnějších částí
2. choroba otvoru matky; -polec f, -polis f
vyšehrad, tvrz nad městem; -poštie f lem
predkožky, jenž se obřezáváním odnímá; -poštitis f
path. zánět předkožky; -jophie f vysoka moul-
drost; -štichon n akrostich↑, krajeversí (ušámska,
v níž začátečně koncová písmena n slova versů tvůři zvláštní jmeno),
-štolion n hlavice lodí (u starých řeků).

Afro-ama (~-~) [rec.] n 1. zábava pro
poslouchanou, přednáška, předčitání. 2. roz-
umová zásada.

akro-amatich (~-~) [rec.] a D₂; náslušný,
posluchatelský; -c Methede methoda náslušná
n akroamatická.

Afro-aterium (~-~) [rec.] n poslu-
chárna.

Afromion (~-~) [rec.] n E₂₂ nadpazek.

Akroteri-aisīs (~-~) [rec.] f odnítí kon-
cových údů.

Atroterien (~-~) [rec.] fpl. E₂₂ ozdoby
z pálené hlíny na nízkých podstavech.

Atrotismus (~-~) [rec.] m 1. vysokoměr-
nost, -běžnost, suha po největší dokonalosti.
2. zdrojezpyt, původozpyt.

aſs, áſs (↓) f ↗ int. ſuj, fi!

Attine (~-~) [rec.] f E₂₂ ast. (dle Herschela) jistá
intensita slunečního záření.

Attini-cn (~-~) [rec.] fpl. E₂₂ Actinaria sa-
sanky mořské.

Attinismus (~-~) [rec.] m chemické n foto-
grafické působení paprsků slunečních.

Aktino-... (~-~) ... -bolismus m ſys. sálání;
-elekticitát f ſys. elektřina vzbuzená působe-
ním paprsků na krystaly; -graph m ſys. přístroj
paprskopisný; -graphic f paprskopis, nautka
o paprscích světelných; -lith m min. = Ztrahl-
ſtein; -lithſchiefer m min. aktinolitová bridlíce;
-meter n ſys. paprskoměr; -metric f měření
energie paprsků.

Aktinot (~-~) [rec.] m = Ztrahſtein.

Aktiten (~-~) [rec.] mpl. obyvatelé pobřeží.

Aku(o)meter (~-~) [rec.] a E₀ = Atec.
meter.

Akustik (~-~) [rec.] f E₁₈ 1. akustika†, zvukověda, sluchozpyt. 2. akustičnost v sáčku.

Akustiker (~-~) [rec.] m E₆ akustik†, zvukovědec.

Akustikon (~-~) [rec.] n 1. trest pro uši.
2. = Hetrohr.

akustiſch (~-~) [rec.] a D₂₃ akustický; -
zvukovědecký, sluchový; -c Mittel prosti edky
ke zlepšení sluchu.

Akh-anobłepſie (~-~) [rec.] f E₂₂ mo-
vidomost modré barvy.

Akh-anobłepłt (~-~) [rec.] m E₂₀ člověk nevidoucí modré barvy.

Akh-eſſis (~-~) [rec.] f ſienská neplodnost.

Akhrie (~-~) [rec.] f E₂₂ nevlastní užívání
slovn.

Akhrologie (~-~) [rec.] f E₂₂ nevlastno-
uluv, nevlastní způsob řeči.

Ml ↗ (↓) n E₃ slovo končící se na dl.
Ala (↓) [lt.] f 1. křídlo. 2. bot. rozpora.

Mlabandin (~-~) m E₀ min id., blejno man-
ganové, jinorypek krychlový.

Mlabaster (~-~) [rec.] m E₆ alabastr↑, úběl.

Mlabaster..., alabaſter... (~-~) ... -artig a
alabastrov(ity), úbělov(ity); -bild n socha ala-
bastrová; -bruch m lom alabaſnový; -bruſt f.
-buſen m fig. nádra alabaſtrová n úbělová;
-gips m min. úběl (odrůda sídrovce); -glas n pohár
alabaſtrový; -hand f fig. ruka úbělová;
-jalbe f mast alabaſtrová; -waren fpl.
zhoži alabaſtrové; -wciß a alabaſtrové n
úbělové bílý, alabaſtrový, úbělový.

Mlabasterer (~-~) m E₆ rytec alabastru,
úbělník, úbělorytec.

alabaſteru (~-~) a D₂₃ alabaſtrový, z alabaſtru. úbělový.

Mlabastrit (~-~) m E₉ alabaſtrovec, pa-
úběl.

Mlabastrum (~-~) [lt.] n bot. poupě, ná-
kvetek.

à la bonne heure (et a la boner) [fr.]
advt. dobrá! výborně! budiž! pro mne a za
mne!

Mlaeritát (~-~) [lt.] f E₁₈ živost, čilost.

ala(a)ſ (~-~) prov. (dol. Rýn.) at žije (kdo), na
zdrávi (komu) připřitek.

à la grecque (et a la grek) [fr.] adv. 1. po
řecku. 2. Θ stav. A- n právoúhelný ornament
k ozdobě úzkých výsů.

à la la guerre (et a alager) [fr.] adv. 1. hra na
kulčučku válečná = (Striegspartie). 2. hra v karty alager.

Malie (~-~) [rec.] f E₂₂ id., nemožnost vyslovovat
ělčkanované zvuky.

Allamanne (~-~) m E₂₁ v Alemanne.

à la sorte (et a la moët) [fr.] lov. (povet)
k láji! dohromady!

à la mode (et a la mòd') [fr.] adv. po
módé, podle módy, módné; též ↗ a à la
modiſch (↓ ~) D₂₃ módní.

Aland, Alant (~-~) m E₃ 1. bot. Inula hele-
nium oman lékarský. alant. 2. zo. (ryby) a) =
Alet; b) = Altel.

Alant..., alant..., ("-~")-artig a bot. omano-
vitv; -bcere f bot. -beerſtrauch m = Albere,
-beerſtrauch; -bier n alantové n omanové pivo
(pivo s přſaſdou omann); -birne f omanka (hruška);
-blatt n list omanové; -blecfc f zo. (ryba) Al-
burnus bipunctatus ouklej pruhovaná, čorek;
-tampher m chem. kaſr omanový n alantový,
alantol†; -ſtärſc f chem škrob omanový;
-weiæ m alantové n omanové víno (vino s při-
sadou omanu); -wurz(e)l f leku. alantový kořen,
koren omanu lékařského.

Amarz... (~-~) [lt.] -arterie f an. tepna kří-
delná -ligamentc npl. an. svazy křídelné n
křídlaté; -process m lek. výčněl křídelný n
křídlatý; -ſtiedc npl. části křídelné; -venen fpl.
der řač žíly křídelné.

Alarm (~) m E₃, Alarme (~) f E₄₂ 1. alarm↑,
poplach, volání (vojáků) do zbraně. 2. volání
o pomoc, nepokoj, leknutí, ohromení; -!
povel ke zbraní! - schlagen bíti n udeřiti na
poplach; in - bringen v poplach uvěsti, na
poplach udeřiti, vzbouřiti, poplašiti nádi.

Alarm...

— 119 —

Alberling

Alarm... (~...~) - *blašen* n. troubeni na poplach; -bläser m. trubač na poplach; -dísposition f. rozvrh rozkazuv o poplachu; -glode f. poplašný n. výstražný zvon; -fa none f. poplašné dělo; -mörjer m. moždir poplašný n. povykový; -pčife f. poplasná píšalka; -platž m. shromáždíte při poplachu, poplašiště, zbrojiště; -ruš m. volání na poplach; -schlagen n. udeření n. bubnování na poplach; -schuš m. poplašný n. návěstný n. poděsný n. výstražný výstrel, poplašná rána; -schwimmer m. ⊕ par str. plovák poplašný; -signal n. poplašný n. výstražný signál; -štange f. poplachová n. povyková n. návěstná n. výstražná žerd n. tyč (=Lärmstange); -tonuc f. poplašný n. povykový sud; -trommel f. poplašný buben (=Lärmtremmel); -trommelčichen n. udeření n. (za)viřen n. (za)bubnování na poplach; návěstí poplašným bubnem; -uhř f. budiček; -ventil n. ventil poplašný, záklopka poplašná. -čichen n. znamení na poplach, poplašné n. výstražné znamení n. návěstí.

alarmieren (~-~) [fr.] C₁₂ I. vₙ (b) poplach učiniti n. způsobiti. — II. vₙ a. pobouřiti, vy- postrašiti. polekati, poděsiti, znepokojiti, vy-burcovati. — III. vₚ Alarmierung f. E₁₈.

~~Lärmniſt (~-~) [fr.] m. E₂ₐ rozšiřovatel po-burujících n. znepokojujících zpráv, pobuřovatel.

Alſa(c)h (~) [angl.] m. alaš (=Deppeſſümmel).

à la suite (èti a la syit) advt. [fr.] (důstojník) v průvodu velitelově, přidělený k jeho službám, pobočník.

Alat- (~) -ſpieß m. = Alſpieß.

Alation (—è -ètè -cónj) [nlt.] f E₁₈ okřídlení.

Alaun (~) n. E₃ chem. kamenec, ledek; - fir Ţuder ſeffen přijímati ironickou pochvalu za aprvodvovat atd.

Alaun..., alaun-... (~...~) -artig a kamencovitý; -auſlösung f. roztok kamenečný; -bad n. a) kamencové n. kamenečné lžáně (láženské místo); b) ⊕ kožel. lážěn kamencová, -ečná; -baum m. bot. strom v Kochinečně, poskytující mořidla koželužského; -beje f. kamencové mořídlo; -bergwerf n. kamencový důl; -bildung f. chem. tvoření kamence, kamencovatění; -brühe f. ⊕ kožel. kamencová břečka; -crde f. kamenečná zemina n. hlína (kysličník hlínity), ledkovatá země; -crdehaltig a kamenečnou zeminu n. kysličník hlínity obsahující; -crde-metall n. chem. bliník, aluminium↑; -crdeſeife f. Alumina oleinica olejan hlínity; -crz n. kamencová ruda; -crzecung f. chem. tvoření kamence, výroba kameace; -fabrication f. kamencářství, vyrábění kamence; -fabrik f. kamencárna, -ovna, kamencová huť, kamencový závod; -gar a ⊕ kožel. činný z kamence; -gattung f. druh kamence; -gchaltm n. obsah m. návěství kameace; -geiſt m. ledková voda; -gerber m. jirchář (kamenečník); -gerberci f. ⊕ 1. jirchářství, kamenečnictví. 2.jirchárná; -gräberci f. =grube 1.; -grube f. 1. kamencová kopanina, kamencový lom. 2. = -bergwerf; -halde f. kamencová halda; rhomboedrisches -halo-idn kamenečník klencový;

-haltig a kamenec obsahující; -hiüſte f ⊕ = -ſabrit; -ſeffl m ⊕ kotel na kamenec; -kochsalzbrühe f. břecka z kamence n. soli kuchyněské; -kuhen m. pokrut(in) v kamencové; -lange f. kamenečný louh; -leder n. ⊕ kožel. kamencov(an)á usně; -löſung f. roztok kamencový; -mehl n. kamenečná mouka; -menge f. množství kamence; -moffen (n) svrovatka kamencová; -mutterlange f. měteční kamenečný louh; -pſannf f. ⊕ (der Leterbereuter) (koželužka) pánev na kamenec; -quelle f. pramen kamencový; -reich a kamencovatý, hojný n. bohatý kamencem; -rohlange f. syrový kamenečný louh; -salz n. kamene; eltaedriches -salz n. samorodý n. osmistěnný kamenec, kamenec draselnatý; -ſchneſſel n. ⊕ kožel. kamencov(an)á skopovice; -ſchiefer m. min. brídlice kamenečná; -ſieden n. vyrábění kamence; -lieder m ⊕ vyráběč n. dobývač kamence; -ſiederei f. = -ſabriſ, -fabrication; -ſtein m. min. kamenečník, kamenec klencový, alunití; -ſteinbruch m. lom kamenečníkový n. alunitový↑; -ſtift m. roubík kamenečný; -ſthou m. geol. = -crde; -wachs n. hrubě kamencové krystaly; -waffer n. voda kamencová, -ečná; -werk n. ⊕ = -jubrit; -juſer n. 16kár. kamencový cukr, cukrový kamece.

alaunen (~-~) vₙ a. C₁₂ kamencovati, s kamencem svářeti, ledkem napustiti.

alaunhaft, alaunicht, alaunig (~-~) a D₂₂, kamencov(it)ý, chuti kamencov.

A la vue-... (èti it la vy-...) [fr.] od oka; -aufnahmef n.ákres (krajiny atd.) z pohledu n. od oka; -fanſare f. lov. vida.

Alb (>) f. E₁₈ = Alp.

Albanecſcr (~-~) m. E₁₄ a. E₉, Albaheſſin (~-~) f. Albanec, f. -ka, Arnaut E₁₉, Skipetár↑.

albanецſch (~-~) a. D₂₁₃ albánský.

Albani-cn (~-~) n. E₇ zem. Albanie, -sko.

Alba-troſſ (~-~) m. D₁₃ n. E₁ zo. Diomedea exulans albatros↑, tohajka hýkavá.

Albe (>) f. E₂₂ 1. bot. Populus alba linda, topol bilý. 2. črk. alba (douhé bílé roucho při mešněch obřadech). 3. zo. Cyprinus alburnus bělice, úklej(ka) = Weißſchſi (a). 4. druh hrozňá se světłými zrny s tenkou slupkou. 5. bílá kráva.

albeln f. (~) vₙ (b) C₁₂ 1. věl. vysíliti se, seslábnouti; k. sm. zvrhnouti se. 2. prov. J. = jodełn.

Alben (~) m. E₇ min. volná vápenina.

Alben-... (~-...) -nuſſ f. pećivo (jež v Zillerthale pastýři při návratu s Alp známým rozdávajd.

Albendorf 1. top. Č (v) Alběřice. 2. top. M (v) Bělá.

Alber (~) I. m. E₆, -in f E₁₉ = Œnner(in). — II. f E₂₂ = Albe 1.

Alber-... (~-...) -baum m. = Albe 1; -kuospeſ očko topolové; -počenálbe f. mast topoľová.

Alberci f. (~-~) f. E₁₈ = Alberheit.

Alberer (~) m. E₆ = Œnner.

alberig (>) (~-) a. D₁₃ = albern.

Alberkeit (>) (~-) f. F₁₈ = Alberheit.

Alberling (>) (~-) m. E₃ pošetilec, zpozdilec, hlupák, hňup.

albern

— 120 —

Alleppo...

albern (~-) I. a D₂,₃ adv.: pošetilý, zpozdilý, bláhový, dětinský, nerozumný, hloupý, přihloupý; pitomý; ~ reden pošetile mluviti, žvastati, tlachati; ~es řávenzimmer, ~c Gans pitomá ženská, (hloupá) husa; ~es Řeug, ~es Šejdmát daremnosti, žvast, tlachy. — II. yn (b) C₁₂ tropiti n prováděti hlouposti. — III. s Albernheit (~-) f pošetilost, hlupství atd.; Albernheiten treiben = ~ II.

Albern top. Č (v) Albeŕ.

Alberuhof top. Č (v) Albertov.

Albersdorf top. C (v) Pisařova Vesee.

Albert (~-) m E₂₅, ~ine (~-) f E₁₇ Albert, f -ina.

Albertiner (~-~) m E₆ albertovský n burgundský n brabantský n krízový tolar (ražený za Albrecht Rák. 1598)

albertinisch (~-~) a D₂,₃: ~c Linie linie albertinská.

Albertiš top. Č (v) Malmérice.

Albertus... (~-...), ~thaler m — Alberiner.

albeſieren (~-~) [lt.] y, C₁₂ běleti.

Albification (~-~ ~) či ~-cjón) [nlt.] f E₁₈ bělení, bílení.

albiſieren (~-~) [barb.-lt.] yn (b) C₁₂ s albem obcházeti.

Albigenjer (~-~) m E₆, ~in (~-) E₁₈ Albigenez zem. pl. Albigenisti, -ci (obyvatelé města Albi) v již. Francii, v 8. sm. kacíř johtrancoužití vůbce.

Albigenjer-... (~-...), ~krieg m válka albigenská n s Albigenci.

albigenisch (~-~) n D₂,₃ albigenský.

Albin (~-) m, ~c f npr. kř. m. Albin, f -a; Běloslav, f -a.

albinisch (~-~) a D₂,₃ bělenkový.

Albinismus (~-~) m E₁₄ bez pl. id., bělenka (choroba n lidí, zvířat i rostlin); neharvivosť duhovky; bezbarvitost cevnatky v Yenciumme.

Albino (~-) [it.] m E₂₅ id., bělák, f -ačka, kakrlák†.

Albi-on (~-~) n E₂₅ †nyní ještě počet id., Veliká Britanie; ~o Žebne synové Albionu, Angličané.

Albit (~) [lt.] m E₉ id., živec sodnatý n čtvrtihranolový.

Albling (~) m E₃ = Albe 3.

Albona zem. Istr. od Labín.

Albrecht (~) npr. kř. im. E₂₅ id.

Albrechtis top. Č (v) Albrechtice.

Albrechtsdorf top. Č (v) Albrechtov.

Albrechtsried top. Č (v) Albrechtice.

Albrechtschlag top. Č (v) Albrechtovice.

Albule (~) [lt.] f E₂₂ zo. = Albe 3.

Album (~) [lt.] n E₂₅, pl. též neskl. id. 1. a st. v. (bílá) deska vyhlašovací (u Rímanů). 2. kniha a matrika universitní. 3. kniha památní, památník; album (fotografické); sbírka kreseb atd.

Album-... (~...) ~tisch m stůl s alby n na alba.

Albumin (~-) [lt.] n E₃ chem. id., bílkovina; ~fohle f uhlí bílkové; ~körper mpl. bílkoviny; sloučeniny bílkovité; ~papier n fotogr. albuminový papír.

Albuminat f (~-~) [lt.] n E₃ sloučenina albuminu se zásadou.

Albuminurie (~-~) [lt. řec.] f E₂₂ path, močení bílkoviny, nemoc brightická†.

Albunca (~-~) [lt.] npl. E₂₃ zo. druh kravó.

Albus (~) †m [lt.] bílý groš, albus†.

Alcalde (~) [ar. špaň.] m E₂₁ = Alta(†)be.

Alcalescentia (~-~ ~) či ~-cia) [ar.-lt.] npl. léky zásadité n alkalické.

Alchemic (~-) [ar. z řec.] f E₂₂ id., alchymie, zlatodejství; ~čistnárství.

Alchemille (~-~) [stilt.] bot. f E₂₂ Alchemilla kontryhel; nym. A. vulgaris k. ohečný, husí nůžka, zlatodejka(ka), pláštiček P. Marie, přívratník, stríbrník.

Alchemift (~-~) m E₂₀ alchymista†, zlatodej. čistnár.

Alchemisten... (~-~...), ~krant n bot. = Alchemille.

Alchemistierei (~-~) f E₁₈ alchymie, zlatodejství.

alchemistijsch (~-~) a D₂,₃ alchymický†, zlatodějský.

Alchimie (~) f E₂₂ = Alchemic.

Alchymie (~) f E₂₂ = Alchemic.

Alcide (~-~) [lt.] E₂₁ I. npr. m (spřímjí Herkula jako vnuka Alkajova) Alkevec. — II. zo. herkules (brouk).

al corso (či al kórsó) †it.] advt. dle kursu.

Aldea (~) [spaň.] f statek; otevřená oba, ves.

Aldehyd (~) [lt. alcohol dehydogenatus] n E₃ chem. id. (alkohol zbavený částí vodikul).

Alderman(n) (~) [angl.] m D₂ obecní starsí, městský nadradní.

Aldi-onen (~-~) m pl. staron. práv., longb. poddaní svobodných německých statkářů.

Alc (či él) [angl.] n E₂₅ id., anglické pivo (světli, nadkvasné).

Alc-ator (~-~) [lt.] m E₂₀ hazardní hráč v kostky; lehkovážný hráč, karbaník.

alc-atorijsch (~-~) [lt.] a D₂,₃ nejstý náhodný, odvážný, aleatorní†.

Alceto... (~-...), ~weber m zo. = Alteweber.

aldegre (či alěgr) [fr.] a D₂,₃ čilý, jarý, veselý.

Alceto... (~-...), ~weber m zo. Textor alecto snovač bělozoby.

Alktryno... (~-...), [řec.] ~machtic f zápas(y) kohoutí; ~mantie f věštění z kokrhání kohoutího.

Alemt... (~...) ~počensalbe f lekar = Alberpočensalbe.

Alemanne (~) m E₂₁, Alemannin f E₂₀ Aleman, f -ka.

Alemanni-en (~...) n E₇ Alemannie.

alemannisch (~) a D₂,₃ alemanský.

Alembik (~) [st.lt.] n chem. E₂ překapovadlo, přepalovadlo, destilační n překapovací n přepalovací prístroj, baňka, křivule, retorta†, alembík†.

Alembroth... (~-...) ~salz n alembrotská sůl, bílý roztoplivý precipitát.

Aleppo... (~-...) ~gallen fpl. dubénky aleppské (z Aleppa, městský švýček); ~puſtci f aleppská neštovice; ~jiz m obch. cíc n tenký kartoun aleppský.

Alimenten...

— 122 —

[all]

-gebür f výživné; -gelder npl., -kosten fpl. výživné; peníze n náklad alimentační na výživu; -leistung f výživování, ob-, výživa; -pflichtig a výživným povinný; -vertrag m smlouva alimentační výživná n o výživné.

Alimenten... (~-~...) -gelder npl. = Alimente.

alimentieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ živiti. výživovati, výživu poskytovati, krmiti, stravovati, potravou zásobovati.

Aline-a (~-~) [lt.] n E₂₅ id., (nový) odstavee.

Alipt (~~~) [rec.] m E₂₀ (otrok) natírač pána v koupeli.

Alptik (~-~) [rec.] f E₁₈ = Zalb-funde, -funst.

aliquot (~~) [lt.] a D₂₃ math. aliquotní (dán, jenž násoben jsa celým číslem, dívá ečekí; o či-čí v jiném beze zbytku obsažený).

Aliquot... (~-~) ~tou m hod. alikvotní n parciální n cástečný tón, svrchní tón souzyvučný n harmonický.

Alismace-en (~-~) f E₂₂ bot. Alismaceae žabníkovité (fad).

alitieren (~-~) [fr.] %a C₁₂ upoutati na lože.

Alitur (~-~) [lt.] f E₁₈ 1. potrava. 2. schopnost těla, nahrazovati ztrátu štavou z potravin.

Alíjarin (~-~) [pers.] n E₃ bez pl. chem. id., barvivo (dřívě z mořeny, nyní z anthracenu).

Alízarin... (~-~...) ~blau n modří alizarinová; ~säure f chem. kyselina alizarinová; ~tinte f inkoust alizarinový; ~wurzeln fpl. kořeny mořenově.

Alk (>) m E₃, pl. též ~en zo. Alca alka.

alfaiša (~-~) a D₂₃ metrice alkajský (verš atd.).

Alka(l)de (~-~) [ar.] E₂₁ id., představený obecní a soudce, vesnický sudi, trychtár.

Alkalescenz (~-~) [ar.-lt.] f E₁₈ alkalescence.†

Alkali (~-~ a ~-~) [ar.] n E₂₅ pl. ~en (~-~) chem. id., žíravina, ~zíř.

Alkali... (~-~... a ~-~...) ~arm a chudý alkalim, obsahující málo alkali; chudoalklický; ~bildner m hmota kalitivorná, dusik; ~gehalt m obsah n množství alkali, alkaličnost, ta; Löfung f chem. alkalický roztok; ~messer m alkalimetr, žíravinoměr; ~mefung f alkalimetrie, žíravinoměrství; ~metalle npl. chem. kovy alkalické n žíravinné; kovy žíravin, žírokovy; ~meter m = meffjer; ~metrie f = meffung; ~metrišk a alkali-metrický; ~falz n sůl alkalická.

alkalinisch (~-~), alkalisch (~-~) a D₂₃ chem. alkaličnícký, žíravý; ~c Erden alkalie zemin; alkalické zeminy.

Alkatinität (~-~) f E₁₈ alkaliénost, žíravost.

Alkalisation (~-~ ~c at -cjón) f E₁₈ alkalisace.

alkalisieren (~-~) %a C₁₂ chem. alkalisovati.

Alkalo-id (~-~) n E₃ chem. id., rostlinná žíravina.

Alkanna (~-) [ar.] f E₂₃, Alkannec (~-) f E₂₂ 1. bot. Anchusa tinctoria, alkanna↑. 2. id., barvivo z kofonu alkanny.

Alkanna... (~-...) ~pulber n prášek alkanny; ~wurzel f kořen alkanny; červený volový jazyk.

Alkermes (~) [ar.] f neskl. bot. 1. Phyto-laceae decandra (al)kermes. 2. = reječlie.

Alkermes... (~-~) ~latverge f lektvar ze štávy kermesové, f staré posvíčení; ~rosglio m [it.] rosolka (al)kermesová; ~jast f štava (al)kermesová.

Alkohol (~-) [ar.] m E₁₅ chem. id., nejšaňší ši; ~ mašt die Yente tež lidé v alkoholu utápejí rozum; z pálenky bláznivé nýšlenky.

Alkohol... (~-~), alkohol... (~-~) ~äther m aether alkoholový; ~bildung f twořemi alkoholu; ~haltig a alkoholický. alkohol obsahující; ~meffjer m = Altophometer.

Alkohofat (~-~) n E₃ id., (sloučenina kysénitéková a soli s alkoholem).

Alkoholisation (~-~ ~c at-cjón) f E₁₅ alkoholisování.

alkoholisch (~-~) a D₂₃ alkoholický, líhový; ~c Getränke líhoviny, líhové nápoje.

alkoholifieren (~-~) %a C₁₂ alkoholisovati, přidati n přimíchati líhu (k tektiněl).

Alkoholismus (~-~) m E₂₆ id., otrava líhem, kóraleční mor.

Alkoholometer (~-~) m E₆ id., líhoměr.

Alkoholometrie (~-~) f E₂₂ id., líhomerství.

Alkornok... (~-~) ~rinde f lékár. kůra alkornoková lék proti úbytím.

Alkov (~) m E₃, ~c (~) [ar.] m E₂₁ n f E₂₂, ~en m E₇ alkovna†, přístěnek, výstupek (pro lože), ložnice.

Alkoven... (~-~) ~bett n postel v přístěnku.

all (>) I. a D₂₃ 1. všecek, f -ka, n -ko a vše; všechnen, f -na, n -no; veškeren, f -a, n -o; vsaký, f -á, n -é; každý, f -á, n -é; celý, f -á, n -é; ~ca (řeše vše(cko) veliké: vše, co velikého; ~ca (řeštje všemožné, kde co, všecko všeude; ~c Menchen všichni lidé; ~c Œre všecka čest; in ~er Welt na celém světě; neskl. ~as Wolf všechnen a celý národ; durch ~ fein Eben po celý (svůj) život, žikživ; ~feine Schlüffjer und Wälder všecky jeho zámky a lesy; mit den übrigen Dusifanten ~ se všemi ostatními hudebníky; er geht ~c Tage spazieren chodí každý den na procházku; ~c Gegend überjahren celou krajinu přehlížeti; ~c und jede všechni všeude, kde kdo; in ~er Œle v nevětším spěchu; in ~er Frühe časně z rána; in ~er Zaille docela tíše, tichounce; ~c guten Weißer n (nyní obv.) ~c quite Weißer loben den Herren chvali každý duch Hospodina; mit ~er Gewalt, aus ~er Kraft živou n vší mocí, ze vší síly; ohne ~c Mütte beze vší práce, bez namáhání; ohne ~c Urrsade bez (jakékoli) příčiny; ohne ~en Weißet beze vší pochyby, nade všecku pochybnost; das überrichtigt ~c Griffe to jde nade všechno pomyšlení; f to je už vie než moc; ~c übrigen všichni ostatní; ~c insgesamt všichni vespolk; ~c Tae co den, každodenně; vor ~en Tingen přede vším, nade všecko; žu ~em Lüklid (ještě) ke všemu neštěstí, k dovršení nestěstí; ~c vier všichni

all...

— 124 —

[all...

nale, svrchovaně, ke všem milosrdný; -barm-
herzigkeit, nejvyšší slitování, neskonala milo-
srdnost (bož); -bedingend a vše podmiňující;
-befassend a vše obsahující, pojmující;
-befrciend a vše osvobozující; -befruchtend a
vše(eko) zůrodňující; -begabtest a (sup.) nej-
nadanejší; -beglückend a všeblaživý, vše(cky)
oblažující, blažici; -beschreisend a všebladný;
-becherfscher m svrchovaný, vladee; -bekannt a
(vše)obecně vůbec známý; -beklebend a vše-
(eko)živující; -belehrend a všeobecně pouč-
jící, všepoučný; -beluchtiend a vše(eko) n ves-
mír osvětlujić, n ozařující; -belicbt a (vše)-
obecně vůbec oblibený; -belohend a vše od-
měňující; -bencidet a všemi záviděný, závisti
všech provázený; -bercit a úplně n na všeko
připravený; ˇb-bercits adv. již(již); -be-
rihmt a přeslavný, daleko široko vyhlásený;
-becfesend a vše oduševňující, n oživující;
-beczelthet f všedušenstvo; -besfertigend a
všeblaživý, neskonale n svrchovaně blažici;
-befessen a jsoucí majetkem všeobecným n
všech; -besfiegend a vševítězný, vše poko-
řující, všepodmanivý; -besfisend a vše mající
n držící, všemajetný; -bejungen a všemi n
všeobecně opévaný; -bewältigend a vše
z máhající, pře-; -bewegend a všebyhný,
vším hýbající; -beweint a všemi opláka-
vaný, -án; -bewundert a komu se všichni
divi, mspr. všeobecně n všemi obdivovaný;
-bezanbernd a všecky n každého okoužující
n unášející n uchvacující; -bezwinger m vše-
podmanitel; -buntbesternt a všemi věhězdami
pestře ožařený; -a da adv. =de; -dampfend a vše
tlumící; -deutend a vše vykládající; -deutsch-
land n Velkoněmecko, Všeněmecko, celé n
sjednocené Německo; -dienstäglich a každého
überka; -dieweil ˇc. cij. (rastaralé n strojeně n komicky)
= weil; ˇdort adv. tamže, tamtéž = dort;
-durchdringend a vše pronikající; -durch-
drungen a všim pronikly; -eben a úplně
rovný; -chrwürdig a všedůstojný, vele-
dustojný; -eigen a zela vlastní; -endlich a
konečný; adv. konečně, posléz(e); -entschi-
dend a o všem n vše(eko) rozhodující; -er-
bar mend a = -barmberia; -erbarmer m Vše-
slitovník, milosrdný Bůh; -erfreund a vše
obveselující; -erfrischend a vše občerstvující;
-erfrüllend a vše naplňující; -ergründer m
zkoumatel n výzkumce všeho; -erhalter m
(Buh) všeho zachovatel, vše zachovatel, vše-
držitend; -ercheiternd a vše obveselující; -er-
lösend a všespasný; -ernährend a všeživný,
vše živící; -ernährer m všeživitel, živitel
všech n všeho; -erregend a vše vzbuzující;
-erfschaffer m tvůrce všeho(míra); -erschüt-
terd n všim otrásající n zachívající; -er-
wärmend a vše zahřivající; -erwünscht a
vůbec žádoucí, všeobecně žádaný; -euro-
päisch a všeevropský; -fähig a všeho
schopný; -fällig ˇa adv. = allenfalls; -fäl-
lig a nahodilý, pripadný, snad nějaký, asi
možný, jakýkoliv; adv. pro případ, kdykoliv;
-fällige Steyen útury, kdyby hvly n všešly;
přav. -fälliger Släger žalobec, (ač jest-lí jak);
-fällige Wrinde důvody, (ae) máli kdo jak;
-farbig a všech barev, všebarevný; -fertig a

úplně hotový; -folglich a prav. = folglich I.;
-fort adv. = immerfort; -frei a úplně volný;
-fressend a všežravý, všecko žeroucí; -fül-
lend a všeplinlivý; -gebürdert a svěrodný,
všerodíci; -gebend a všedárný, všem dáva-
jící, přeštedrý; -gebeneckt a nejblahoslave-
nějsí; -geber m dárce všeho; -gebietend a
všem svrchovaně velící; -gebicter m svrcho-
vaný pán velitel; -gedanke m všemyšlénka;
-gefallenheit f všelivost, snama zahibiti se
všem; -gefällig a všem milý; -gefälligkeit
ochota n úslužnost ke všem; -gjürchtet a
všemi obávaný; -gegenwart f všudypritom
nost, -bytnost; -gegenwärtig a všudypritom-
ný, -bytný; -gegenwartsbekenner m vyznávač
všudypritomnosti; -geheim a úplně tajný,
nejtajnějsí; -geist m vseduch; -geliebt a (vše)-
obecně milovaný; -gclobt a všeobecně chva-
lený; -gemach adv. (po)zvolna, poleohoučku,
ponenáhlu, znenáhla, pomalu; Prv. -gemach
kommt wohí nach pomaličku a poleohoučku
nejdál dojdeš; pomalu dále dojdeš; strom
nepadne jednou ranou; pěšinou bliž, sil-
nici spíš; častá krúpěj i kámen porazí;
-gemein a (vše)obecně, povšechny; -ge-
mein maßen zevšeobecniti, upovšechniti,
uveřejniti; -gemeines bürgerliches Gesetzbuch vše-
obecný zákonník občanský; im -gemeinen
(vše)obecně, povšechně; -gemein werden
z evšeh ebecněti; Norbdeutsche -gemeine (Zeitung)
Všeobecně noviny severoněmke (Prv. die
-gemeine Ansicht trifft meist das Richtigte nemi
sprochu, aby v něm nebylo pravdy trochu;
zridka sobě colidě z prstu vyssaji n p vycucaji;
-gemcincés) n E21, das A -gemeine und das
Vcjeudmere věc se stránky obecné i zvláštmí;
das A -gemeine im Auge haben mítí na zřetelé
stránku obecnoc (vše); -gemcinbefannt a =
-befannt; -gemeinbefist m společné držení;
-gemcingedanke m všeobecná n povšechná
mýšlénka; -gemcinctiltig a = giligt; -ge-
meinglaube m (vše)obecná n katolická víra;
-gemcingut n společný statek, společnémjmen;
-gemeinleiden n path. povšechny stav nemoci;
-gemcinmachung f z (evšeh)obecnění (učiněn v-
obecným); -gmeinssat m všeobecná věta; -ge-
gemittlisch a (vše)obecně obvyklý, všeobene
mrahný; -gemeinftmöglich a co nej(vše)obec-
nějsí; -gemeinwerden n z (evšeh)obecnění;
-gemeinheit f (vše)obecnost, povšechnost;
-genannt a všeobecně jmenovaný; -ge-
nug adv. dost a dost; až moc! n dost;
-genüglich a 1. úplně postačitelný a do-
statečný, všemu vyhovující; 2. všespo-
koj(l)ivý, úplně na svém přestávající; -ge-
nugjam, -genügsam a úplně postačitelný
n dostatečný, samostačitelný, sám sobě po-
stačující, skromný; adv. úplně dostatečně n
s dostatek; -genugfamselig a dostatečne
blažený, skromný; -genugsamkeit f, -genüg
samkeit f postačitelná blaženost, skromnost;
-grepciesf a všeobecně velebený; -gerchtig
keit f všespravedlnost; -gericht n (vše)obecný
soud; -gesammt a všechen, veškeren; -ge-
fang m sbor, chor†; -geschäkt a všeobene
vážený; -gestalt f všepodoba, povšechna
podoba; -geſchäftig a všetvárný; -gesucht a

all

— 126 —

Allée

-taqsgewühle n všední ruch; -taqskleid n všední šat(y), n fleid, šaty pro všední den;
-tags-kost f (každo)denni strava; -tags-
leben n všední život; -tagslibrce f všední
livrej, livrej pro všední den; -tagsmann m,
-tagsmensch m všední člověk, všedník, oby-\cejník; -taqsmühe f všední cíepice; -taq-
siffi m všední úskok; -tagspoet m všední
prostřední básník; -tagschwäzer m (všední)
mluvka, povídálek, tlachal, žvastal; -tags-
plunder m haraburdí, hamparátí; -tags-
verstand m všední rozum; -tagswicje f
1. všední způsob; 2. nad. všední nápev; -taq-
welt f všední svét; -taqswert m všední cena;
-tagswirtshäuft f obvyklé hospodářství;
-tagswiz m všední n otrčaný vtip; -tags-
jeva n všední věcí). všednost; -thätig a
vsestranně činný; -thätigkeit f všestranná
innost; -trüger m podvoduň k klamač
všech; -trügerin f (Jěduńna) (naděje) všecky
klamající; -überall adv. vše a všude -um-
fassend a všeobsahý, -ažný, všeobjemný;
-amfasser m všeobjemce; -umfassung f vše-
obsahlost, -ažnost, všeobjemnost; -vater m
všeho otec, otec všech, tvůrce všehomira;
-verbindlichkei f závaznost všeobecná n pro
všecky, solidarita†; -verbreitend a všude
sířící n rozsířující; -verbreitc a vše roz-
sířený; -verflucht a všemi proklínaný; -ver-
greyen a všemi zapomenutý; -verfangen n
neskonalou touba; -vermögend a všemocný;
-zermaßenheit f všemocnost; -verʃchlu-
gend a vsepožírný; -verſöhndend airk. Vše-
smírný, (všecky) hřichy (světa) snímající;
-verſöhner mirk. prostředník mezi Bohem
a lidmi (Kristus); -verständlich a (vše)obecné n
všem srozumitelelně, tě populařit; -verſch-
ritend všelio. -vollkommen a nejvýš doko-
nalý: -bor adv. co nejvíce; -vorderſt adv.
nejdríve, nejprve; -wagend a všeho se od-
važující; -waltend a vševládný, vše rídicí,
suveremní†; -wärts adv. všude, na všech
straních, na všecky strany; -weg adv. (no měst)
vše, všady; (to česel) vždy(cky); -wieč a nej-
výš svrchovaně moudrý, velemoudrý, pře-
vše: -weisheit f vrchovaná moudrost, vše-
moudrost; -weit a rozsáhlý, širošiřý, pře-
daleký; adv. široko daleko; -weltlich a vše-
svétový; -wert m obch. = Dmínn; -wejen n
všehtost; -wichtig a předúležitý, vele-
-wiſſend a vševidoucí; -wissenheit f vše-
vedoneost; -wisser m vševed(a); -wisserci
vševidectví; povrchní vědomost; iro. vše-
vidonemost; -wisserin f vševedkyne; -wo cj.
= we: -wöchentlich a (každo)ťvěrnní; -wir-
gend a vše rdousící n dávící, všezhoubný;
-jeit f adv. vždy(cky); -jeitfertig a vždy
hotový; -jeitig a neustálý, v kazdem čase;
-jengung f všeplodi, všeroznost, pangenese†;
-ju(ehr o viel) adv. ve shi. příliš, nad míru,
tuze; -judumm f a příliš hloupý; -jufrüh adv.
příliš brzo n časně, pred casem, -jugegen adv.
-gegenwärtig; -jugemein a příliš sprostý;
-jugerecht a příliš spravedlivý; -jugerecht tut
hurecht přílišná spravedluost jest blízka bez-

praví; -zugeschwind a příliš rychlý; -zu-
gleich a společné, vespolek; -zugroß a
príliš veliký; -jugut a příliš dobrý; -jugut
iſt dumm; -jugut iſt Zedermanns Jarr kažlemu
dobrý, sobě zlý; škoda příliš dobrým býtí;
prílišná dobrota hotová zebrota; pro dobrotu
na psotu; -juhoch a příliš vysoký; -zuſlein a
príliš malý; -zuſluß a příliš chytrý; -zu-
lange adv. příliš dlouho, předlouho; -zu-
maſ adv. vesmés. všichni (dohromady); -zu-
fammen ab. (všichni) pospolu; -zuſchar a
príliš ostrý; -zuichar madt idarig; -zuichar (d)neidet
idledt o niſt prepínaná struna n přepínaný luk
praská p ne: -zuſchwer a příliš téžký; -zu-
jehr adv. příliſ; -zuipibig a příliſ šicatý;
-juipigig iſt niſt mitig příliſ ostře není vtipné;
-juviel a, adv. příliš mnoho, převelice,
pres příliſ, přenáramné; -zuviel iſt ungejund
co vhod, dobro, co příliſ, nezdravo; co příliſ,
není hezké; co příliſ, to mnoho; všeho moc škodí; co je moc, to je moc; příliſ ani vůz nesměr n ani koně neutáh-
nou; -zuweit adv. příliſ daleko; -zuwenig adv.
příliſ n tuze mílo; -zužärtlich a příliſ
nežný.

alla breve [it.] adv. hud. zkráceně.

Allagit (~-~) [rec.] m E₂ min. id., rodonit†
augit průdělný.

Allah (—) m h. pl., id.. Bûh (moham-dânû).

Allaitement (èalet'mānō) [fr.] n E₁ kojeni.

allaitieren (~-~ èto ale-) [fr.] rₐ C₁₂ kojiti.

Allamande (~-~ E₁₂) Allemanda catharica

kef tropické Ameriky, poskytnuto šávú proti kohece.

alla mente (—) [it.] adv. hud. s patra,
z cista jasna (hráti n zpívati).

alla minuta (—) [it.] adv. obch. drobné,
po drobnu.

Alla minuta... (~-~...). -Gejchäft n
obchod drobný n na drobno.

Allanit (—) m E₃ min. id., černec oso-
dělný.

Allantiaſs (~-~) [rec.] f otrava jedem
klobásovým.

all' antico [it.] adv. hud. ve slohu staro-
dávněm.

Allanto-is (~-~) [rec.] s f neskl. an. id.,
máždra močová.

allanto-isch (—) a D₂₃ allantoický.

Allantotorikan (~-~) [rec.] n jed klo-
básový.

Allantus (—) m E₁₄ to. id., druh pilatek.

allargieren (— et allardž-) [it.] %a C₁₂
rozšiřiti.

Allarnt (—) [fr.] m E₁ v Allarm.

Allaſch (—) m = Allach.

Allata (—) [it.] npl. veci přinesené, přínos
(ženy atd.).

Allatration (~-~ ěn-cjón) [nlt.] f E₁₈ štěkot
(na koho).

Allc (—) I. a neskl., vrhe paš†, stejný počet
ok na kostkách. — II allc) adv. v all III.

Allèchement (èa aleš'mānō) [fr.], Allecta-
tion (~-~) [fr.] f E₁₈ vnadidlo, -ěnī, návnada,
lákadlo.

Allection (~-~ ěn-cjón) [it.] f E₁₈ v Allection.

Allc (—) [fr.] f E₁₈ aleje pl.), stromořadí.

Allee...

— 127 —

allema|

Allee... (~-...) ~baum m strom v alejich;
~pflanzung f sadba alejová; ~wald m les
aleji; ~weide f bot. vrba pospolitá.

Allegat (~-|). pl. Allegata [lt.] n E<sub>3</sub>,
ion (~--|) f E<sub>18</sub> uváděni, dovolávání se,
misto ze spisu uvedené; doklad, citát,†
príloha.

Allegat... (~-u...) post ~strich m = Anlagestrich.

Allegation (~--| et al-cjón) [lt.] f E<sub>18</sub>, uvádění
spisu n zákona.

Allège (èlèalèž) [fr.], Alleglo (èlèalèžo) [it.]
m lehčak, clun, lodice skladni.

allegierca (~-|) [nlt.] f E<sub>18</sub> uváděti, cito-
vatíſ eo, dokládati se èom. dovolávati se ècho,
odvolávati se nač.

Allegoric (~--|) [rec.] f E<sub>18</sub> id., jinotaj.

allegorisch (~--|) a D<sub>2,3</sub> al(l)egorický†,jino-
tajný.

allegorisieren (~--|) C<sub>12</sub> I. va al(l)ego-
ricky vyjadrovati. — II. % M- n E<sub>27</sub> bez pl.,
Allegorisierung f E<sub>18</sub>.

Allegorift (~-|) m E<sub>20</sub> al(l)egorista†, vy-
kladač al(l)egorií.

allegretto (~-|) [it.] I. adv. id., trochu
rychle (volněji než allegro), — II. % M- n E<sub>25</sub> id.,
kratká skladba rázu veselého a pohybu mírně rychleho.

allegro (~-|) [it.] I. adv. rychle, s živým
ruchem. — II. n E<sub>25</sub> id., skladba rázu ve-
selého a živého; ~ assai velmi rychle; ~ co-
modo con pohodlnou rychlostí; ~ con brío,
con fuoco rychle a ohnivě; ~ di molto
velmi rychle; ~ furioso rychle a bourlivě;
~ giusto přiměreně rychle; ~ maestoso
rychle ale důstojné; ~ ma non tanto, ~ ma
non troppo, ~ moderato s mírnou živosti;
~ vivace rychle a živě.

allein (~|) I. a D<sub>2,3</sub> nikdy attributivné, proto
neskl. a adv. sám, f sama, n -o; samotný,
f -á, n -é; jediný, f -á, n -é; adv. jediné,
toliko, pouze; er jieſt ~ da je tu sám, je
opuštěn: a) všichni ho opustili n zůstavili o samotě.
b) je sirotek, nemá nikoho; er ~ maſt mebr Lärm,
aus... on sám natropí více hluku, nežli...; er ~
rauſte on sám kouřil, on kouril sám;
warum iſſet du daß ſleijch ~ proč jís jenom n
sám maso; ich will es iſth ~ geben a) chci
mu to dáti sám; b) chci to dáti jemu
sam(otn)ému; mit ~-m (gang) ~ (zcela) sám
n samoten n o samotě o kym; ~ leben žíti
o samotě; niicht gern ~ jeſt nebýti rád o sam-
otě, nemilovati samoty; dieſ verlangt e-n
Mann fürs ſich ~ to vyžaduje samo pro sebe
člověka; id: lieſ ibn ~ nechal jsem ho n zů-
stavil jsem ho samotna n o samotě, opustil
jsem jej; an ibrem Lachen ~ bätte id: ſie erfaunt
jen n už po(dle) smichu byl bych ji poznal;
den ſuden ~ jchreibt er diejen Plan zu príčita
záměr tento jen židům n samotným židům;
schon ~ der Gedanke již sama myšlénka, již
pouhé pomyſlení; ſie ~ ſind mein Freund vy
sám jste mi přítelem; vy jste mi jediným
prítelem; niicht ~, sondern auch habjüdigt; niicht
geizig ist er, sondern auch habjüdigt; niicht ~, daſs er
geizig ist, er iſt auch habjüdigt; jest nejen lakomý,
ale i hrabivý; einzig und ~ jediné, jen(om),
pouze, toliko, jen a jen; daſs iſt einzig und ~ die

lhrſade to jediné n jenom to jest příčinou: tof
jedinou příčinou; fürs ſich ~ sám pro sebe,
mur ~ jen, pouze, jediné: nur ~ in den lesten
acten Tagen war er dreimart bei mir in den
poſlední týden byl u une trikrát; (bez pomou-
vlastní ſiſdou ich muji alles ~ iſth musim všecko
sám udeſlati; das weiß ich ~ to vím sám n bez
tobe; to mi nemusí ſikati; (Giel) ~ ein Giel!
(ostel) (ty's) sám osel!; Prv. mit gutem Werten
~ iſt es nedt niicht gethan dobroj skutky nejú
všecko. — II. cj. na prvním místě ve všem ale. avsak.

Allein..., allein... (~-...) ~berechtigung f
výhradné oprávnění n právo: ~bejiz m samo-
držebnost: ~bctricb m právo výhradného
provozování, monopol†; ~dasein n osamelost,
opuſtenost; ~eigenthum n výhradné vlast-
nictví: samovlastnictví: (obj.) samovlasten-
stvi; ~eigenthümerm samovlastník, výhradný
vlastník; ~ſriede m zvláštní mir (~ = cpatou-
ſriede); ~gejaug m hud. samozpěv, zpěvní solo;
~jesprach n samoluv(a). monolog†; ~ge-
waſt f samomoc, ~hastf samovazba; ~han-
del m obch. samotrh. sanoobchod, samopolej,
vysada prodeje, právo výhradného prodeje,
právo samotrzné.monoport†; ~händlerm samo-
obehodník, samoprodavač, monopolista†;
~heilend a samolčiiny, ~hojivý, jediné lečici n
hojici; ~herr(scher) m, ~herr(scher)in f samo-
vádce, f -kyně; neobmězen pán n vládce,
monarch†, suverén†,autokrat†;f neobmězena
pani n vládkyně; ~herrſchend a volnvládny,
samo; ~herrſchm volnvládce, samo-; ~herr-
ſchast f samovláda, monarchie†; ~nißig u
jedinému prospěšný; ~rech n samoprávo;
~reich a sám bohatý; ~reiche f cesta o samotě
(bez právůděho atd.); ~ſeligmachend u die rěmijde
ſirche iſt die ~jeligmachende rímsk(okatolická
cirkev jest samospas(ite)lná; ~spicl n. hud.
samohra, solo† při hře; ~ilehend a osamělý,
samotinký, o samotě, opuſtený; ~stellen n
osamocení, opuſtení, zůstavení o samotě;
~ treu a jediné vérný; ~verkauf m samo-
prodej, výhradný prodej, monopol†; ~ver-
nunſt f samorozum, výhradný rozum; ~wciš-
heit f samomoudrost; ~wirſamkeit f vý-
hradná působnost n platnost; ~zaſler m samo-
platece; er hat sich als ~zaſler verpflichtet zavázal
se, že sám jediný zaplati; ~zweck m výhradný
učel.

Alleinheit (~-|) f E<sub>18</sub> bez pl. samota, osamě-
lost, opuſtenost.

alleinig (~-|) I. a D<sub>2,3</sub> (samo)jediný, sám
a sám, výhradný n výlučný n vlastní; obeh: für
meine ~ e Rechnung na můj vlastní účet; unter
m-m ~en Räumen pod mým vlastním jménem. —
II. Alleinigkeit (~-|-) f E<sub>18</sub> bez pl. (samo)-
jedinost, výhradnost, výlučnost.

Alleinigkeits... (~-|...) ~ichre f učení
o jedinosti boží.

alleclodidaktisch (~-|) [rec.] a D<sub>2,3</sub> týka-
jící se vzájemného vyučování.

Alleluja (~-|) I. (~-|) [hebr.] n 1. chvalte
Boha; chvalozpěv. 2. bot. a) Rumex acetosa
štovik ob.; b) Oxalis acetosella Štavel kyselý.

allemal (~-|) adv. 1. pokaždé, vždy(cky),
kdykoli(v). 2. vždy(cky), pořád, v každém

Aller...

129

[Alliteration

-meſten Menſchen (veliká) většina lidi; adv., am
-meſten nejvíce, nejčastěji, na největším díle,
z největší částky, nejvice; -menschenthier v
zvíře všechn lidí (pes); -merkliſch v nejnač-
nejší; -merkwürdigt a nejznamenitější, nej-
památnější; -modernſt a nejmodernější;
-nächst a nejblížší, vedlejší; adv. v miſt nej-
bliže; o časo -nächstens adv. co nejdříve, co ne-
vidět, za kraticko; -neu(c)ſt a nejnovější,
poslední; nach der -neuſten Miede podле nej-
novější mody, po nejnovější modě; -neu-
ſtens adv. nejnověji; -niedrigſt a nejnižší;
-nöthigſt a nejnautnejší; -oberſt a nejvyšší;
orten, -ortſ adv. všeude, vsadv. po všechn
místech; -reinſt a nejeistší; -richtigſt a nej-
správnější; -ruhigſt a nejklidnejší; -riih
rigſt a nejpo vyblijejší; -ſchärſt a nejostřejší;
-ſchlechtet, -ſchlimmſt a (ze všeho) nejhorši,
horši všeho; -ſchönſt a (ze všeho o než všech)
nejkrásnejší; er hat am -jehnjen den geschrieben
psal nejkrásnej ze všech; -ſchwerit a nej-
těžší; -ſcclen(taq m) n. (památka) všechn
věrných zemřelých n f dušiček; -ſciten adv.
= -jeitſ; -jeiti g a: -jeitige Huenruse wurden laut
se všechn stran ozvával se výkřiky; -jeits adv.
1. na všecky strany, odevšad, ze, se všechn
stran, všeude, kdekoliv, na všecky strany;
id empfehlen mich -jeits poroučim se (vám) všem
n vesmés, poroučim se celé společnosti atd.
2. vesmés (= allejammt); -ſicherſt a nejjiſtější,
nejbezpečnejší; -ſinnlich a nejsmyslnnejší;
-ſonderbarſt a nejzvláštnější, nej po)liv-
nejší; -ſtärkſt a nejsilnejší; -ſtrengſt a nej-
prísnější; -ſüſſeit a nejsladší; -unterhänigſt a
nejponíženjší, nejpokornější; -verblen-
dendſt a nejvice omamující n za lepující; -voll-
kommenſt a, -vollständigſt a nejdominujší;
-wand f alpská stěna; -wärts, -wegen adv.
-wegs, -wege adv. = -ortſ; -weltsbrummbärvm
mrzout nejhorši, bručál; -weltsbrüger m
svétoobčan, kosmopolit†; -weltsdiener m
sluha každého; -weltsfreund m prítel kaž-
dého, všehomil, vědobřílek; -weltsfüre f =
-mannshure; -weltscherl m (všebe jsoucí a ke všemu se
hodě) všudybyl, chlapik; (dehkomyslník) fučík, fantil,
větroplach; -weltschreſe f všeobenac nauka;
-weltshädchen n = -mannshure; -welts-
narr m obecný terč úštipků: 1. = Erzarrn.
2. všechn lidí blázen; -weltschiedsrichter m
člověk cht(ěj)ící všecky spory n o všem roz-
hodovati; -weltsprache f všesvětová řeč;
-weltsthier n zvíře po všem světě žijejší
(pes atd.); -weltsthor m = -weltsnarr; -welts-
vormund m člověk, jenž chce každého spra-
vovati; -weltsweib n = -mannshure; -welts-
wort n slovo světové n po celém světě ujaté;
-wenigſt adv. nejméně; -werteſt a 1. nej-
vzácnější. 2. -werteſte(r) m f zadnice, paní
manda; -jarteſt a nejěžnější; -jierliſch a
nejozdobnejší.

Aller... (~~ü~~...) -baum m D₁₁, -weide f E₂₂
bot. Populus nigra topol černý.
allerdings (~~ü~~) adv. 1. veskrz, zcela,
uplně, vůbec. 2. ovsem (že), ba ovsem.
Allerheiligen top. M. (v) Vyšeohří.
allerlei (~~ü~~) I. a neskl. všeli(ja)ký, -kte-
r(ak)ý, všaký, různý, rozličný, rozmanitý;

Nemeckočeský slovník. I. Deutschöhmijches Wörterbuch.

won - (attung všeli(ja)ký; fig. der macht damit
- Würen ten to všelijak plete; es gibt - Leute
in der Welt, sogar Œuvrente na světě jsou všeli-
jicí lidé; Pán Bůh má všelijakou čeládku. -
II. A - n všelicos, směska), míchanice. A-
and Œpereſten všechnochut, zbytky různých
jidel; butńtes A - (pestrá) směs o čińká), er iſt
hans - jest do každé polévky dobrá petřel.

Allerlei... (~~ü~~..) -ſreſſer m = Omnivoren;
-ocwirz n obch. všechnochut, nové korení, nový
pepr.

allern (~~ü~~) vₚ C₁₂ ſich - vzpamatovati se,
zotaviti se, okřátí, p sebrati se.

Alles... (~~ü~~...) -anfasser m v pohádkách =
Zolpatych 2b; -macher m všeděl. všečin, vše-
hyb (= factorem); -schmecker m ochutnavač
všeho; -thuer m = -macher.

alle-fammen (~~ü~~), alle-fammt (~~ü~~) adv.
všechni do jednoho n vesmés.

alleſieren (~~ü~~) [fr.] vₚ C₁₂ = alleſieren.

alle-wege (~~ü~~) adv. 1. = allernwegen.
2. vzdý(cky), v každé době.

alle-wcife f (~~ü~~) adv. 1. (i)hned, oka-
mžité, (právě) navní, právě, v tu chvíli. 2. †
a prov. J vzdý(cky), na vždy.

alle-zeit (~~ü~~) adv. vzdý(cky), v každé
době, za každé okolnosti.

Allheit (~~ü~~) f E₁₈ bez pl. veškerost, -enstvo,
(po)všechnost, všeckost.

Alli-ace-en (~~ü~~) [lt.] fpl. E₂₂ bot. česnekovitě (rostliny).

Alliage (ěti aliž) [fr.] f E₂₂ spr. n =
Alligation.

Alliance (au aliás, Allianz (~~ü~~) [fr.] f E₁₈
jednota, svazek, spojení, spolčení, spolek,
aliance†, svazek n šnatek (manželský);
heilige - svatá aliance (spolek rakousko-ruško-pruský
v r. 1819); Prv. je grěſer die -n, desto fleiner die
Chancen čím větší spolek, tím menší podíly.

Alliance... -Allianz... (~~ü~~..) -dorte f
kuch. alliancový dort; -fähigkeit f schoppen
ke spolčení n k alianci; -wappen n = Che-
wappen.

Alliancen... -Allianzen... (~~ü~~...) -wand-
lung f změna v aliancích, proměna aliancí.
aličieren (~~ü~~) [lt.] vₚ a C₁₂ (při)vábiti,
(při)lákatí, (při)louditi, (při)vnaditi, na.

allidieren (~~ü~~) [lt.] vₚ a C₁₂ naraziti (naš).

Alligation (~~ü~~-eb, -ejón) [lt.] f E₁₈ chem. 1. směs
kovova, slitina (bez mědu). 2 fig přisada, přiměsek.

Alligations... (~~ü~~...) -rechnung f, -regelſ
al(l)iganci n směšovaci pravidlo n. počet.

Alligator (~~ü~~) m E₁₂ zo. id., kajman†.

Alligator... (~~ü~~...) -fröte f zo. Chelydra
želva kajmanni; -jumſp f mažina kajmanni.

allgieren ⊕ (~~ü~~) [lt.] vₚ a C₁₂ směšovati,
slučovati, legovati†.

Allignment (ěti aliň'mǎn) [fr.] n E₂₅ =
Allignement.

ali-ieren (~~ü~~) [fr.] vₚ a C₁₂ I. 1. směšovati.
2. slučovati, legovati†. 3. spojovati (vₚ se),
spolčovati (vₚ se). -II. Alliierter (~~ü~~) [fr.] m
E₂₁ spojenec, spolčenec.

Allingan top. M (v) Alenkov.

Alliſion (~~ü~~) [lt.] f E₁₈ naražení (naš).
Alliteration (~~ü~~, ~~ü~~, ~~ü~~, ~~ü~~, et č-jón), [lt.] f
E₂₈ v metrice al(l)iterace†, souhlasenství, -nost,

17

Alliterations...

— 130 —

Almandin

souhřmotí, rovnovzukost náslovných hlásek ve slabikách při zvěčných.

Alliterations... (~-~... ču-cjóns) ~system n
systemt n soustava al(l)iteračný.

alliterieren (~-~) [lt.] %a (’12 al(l)itero-
vatit, rovnovzučně zniti.

Allium (~-~) [lt.] n, pl. Allien cesnek, luk.

Allmend... (~-~) ~hiitte f salas.

Allmande, Allmende (~-~) f E₂₂ obecní
pozemky; a. sm. obec.

Allmcr... (~-~...) ~pašen(salb f) m =
Allbergegenalbe.

Allot... allo... (~-...) [rec. = jino...]
~chroisch a barvoměnný; ~chroismus m mě-
nivost barev, barvoměna (= Narbemvödjet);
~doric f jinověrectví; ~qamic f cizosubství;
~graphum [rec. j cizí rukopis; ~nym [rec.] a
pod jiným jménem; ~path m id., těkaf
uživající teká protopůsobivých]; ~pathic f id.,
léčení protopůsobivé; ~pathisch a allopathichýt;
~phen n min allofan↑; ~tropic f id., jino-
strannost prvká, objevování se prvká v roz-
ličných videch.

Allocation(~-~ ču-cjónj) [nlt.] f E₁₈ allokace�,
schválení n uznání položky, zanesené dodatčně v účet již odevzdány.

Allochro-it (~-~) [řec.] m E₃ min. id., (odrůda granátů.

al loco (~-~) [it.] advt. hud. na místě, jak
notou naznačeno.

Allocutien (~-~ hud.) [lt.] f E₁₈ promluva
(papežská).

Allod (~-~), -ium (~-~) n E₃ pl. m al(ł)od, zpupný a svobodný a nesvěrenský a al(ł)odiální statek; pozemské, pozemství (opak manství).

allodial (~-~), allodig (~-~) a D₂₃ al(ł)odi-
diální, zpupný, svobodný, nesvěrenský.

Allodial... (~-~...) ~crbc m děč jmění
volně zděděného a svobodného; ~guiter npl.
statky al(ł)odiální; ~wald m zpupný vlastní
a svobodný les.

Allodialitát (~-~) f E₁, nepoplatnost,
nezavislost (~-~) f Schlußreicheit.

Allodification (~-~ - čti -cjón), Allodiše-
runq (~-~) f E₁₈ al(l)odifikacef, zrušení
svazku lenního (změna [statku feudálního] ve statek al(Do-
diálno).

Allodification (~-~ - čti -cjón), Allodiše-
runq (~-~) f E₁₈ al(l)odifikacef, zrušení
svazku lenního (změna [statku feudálního] ve statek al(Do-
diálno). (vy) pustiti n pro- statek z manství.

allodificieren (~-~) allodificiren (~-~)
%a C₁₂ al(l)odifikovati↑, změniti (statke feudální) v al(Do-
diální; (vy) pustiti n pro- statek z manství.

allo(h) (~-~) int. = halleb.

Alloi (alɔi) m [fr.] = Atei.

Allot-it (~-~) [rec.] E₃ min. id., vulkanický trolivec.

Allomorphi-a (~-~) [rec.] f E₂₃ jinotvár-
nost, růžno-.

Allonge (et alɔɔ) [fr.] f 1. nástavek, pří-
věsek, ná-. 2. podk. = Ztredišlange. 3. jíza. dlouhá
oprat a šňúra.

Allongen... (~-~) ~periüde f [fr.] allon-
žovat paruka, paruka s dlouhými vlasy
(zejm. za Ludvika XIV.).

Allö-opath(ic) (~-~) [rec.] f E₂₂ = Allo-
path(ic).

Allö-osiš (~-~) [rec.] f neskl. 1. zjinačení.

2. lék proměna zažitého pokrmu.

alloquieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ osloviti.

Alloquium (~-~) [lt.] n osloveni.

Allotement (алот'mао) [fr.] n E₂₅ los, podíl.
аллотieren (~-~) [fr.] %a C₁₂ losem n na
po(díly rozdělit.

Allotment (алотment) angl. n E₂₅ = Allotement.

Allotri-a (~-~) [rec.] n I. npl. neskl. id., mimo-
tiny, nepríslušnosti, věci nemístné a vedlejší,
k podstatě nenáležité; ~ treiben tropiti allo-
tria, konati věci nemístné (zaběvá se jiným, nej
náleží. — II. f E₂₃ zo. id., rod žlabatek.

Allotrio... (~-~) ~dentic [nlt.] /fzasazování
nepravých zubu; ~loqie [rlat.] f zacházka,
záběžka, výchyl (reci); ~phagic f řlat.] chuť
ku pozívání předmětu nezáživných.

all ottava (~-~) [it.] advt. hud. v oktáře.
allouabcl (ču aluabl) [fr.] a D₂₃ platný,
místný, vhodný, sůčtovatelný, povolitelný
to peněžit.

Allouance (ču aluaus) [fr.] f E₂₅ schválení,
povolení.

allouieren (~-~ ču alu-) [fr.] %a C₁₂ schvá-
liti, povoliti.

Alloran (~-~) [řec.] n E₇ chem. id.

Allrune (~-~) f E₂₂ = Alraune.

Alludiren (~-~) [lt.] %a C₁₂ (slovy) narážení (naš.

Alummetc (~u alymet) [fr.] f E₂₅ 1. zápalka,
sirka. 2. = Dzunellfeuer.

all' unisono (~-~) [it.] advt. hud. jedno-
hlasné.

Allure (ču alýr) [fr.] f E₂₅ chůže; fig. zejm.
pl. Alluren chování.

Allursch (top. č) Záluž.

Allusion (~-~) [lt.] f E₁₈ narážka.

Allustv (~-~), allujorišch (~-~) [nlt.] a
D₂₃ narážejici, -ivý.

alluvial (~-~) [nlt.] a D₂₃ aluviální, na-
plaveninový.

Alluvial... (~-~...) [nlt.] ~boden m napla-
venina, půda naplavená; ~ebene f rovina
naplaveniny; ~formation f náplavní útvar,
naplavenina; ~qebilde n, ~qebirq n napla-
veniny, náplavy mladší n novější, aluviální
útvar n vrstvy; ~schichte f vrstva náplavu
útvarniho.

Alluvion (~-~) [lt.] f E₁₈ náplav(a), na-
plavenina, nános.

Alluvions... (~-~...) [lt.] ~recht n náplavní
právo, právo na nános.

Alluvium (~-~) [lt.] n E₃ naplavenina;
geot. svrchení čtvrtohorní usazeniny.

allzu... (~-~) adv. ve slož. = all...

Alm (~) f E₁₈ alpa↑, hole, křím, (pastrisko
v alpských zemích).

Alm... (~...) ~abtrich m shánění (stád) s alp(y).
stěhování (se) s alpv; ~busch m = Alpenroſt;
~bich n dobytek na alpě; ~wirſchaft f hospo-
dáštví na alpě, salašnictví.

Alma mater (~-~) [lt.] matka živitelka
(fig. vysoké školy, universita).

Almanach (~) [ar.] m E₃ a E₂₅ id., kalendáři
novoročník, ročenka, zábavník, besedník.

Almanachs... (~-~) ~sächlichen n =
~tändelci; ~schröber m pisatel n spisovatel
almanachu; ~tändelci f hříčka almanachová.

Almandin (~-~) m E₃ min. id., granát drahý
a vzáčný.

Almandin... (~-~): rhomboedrischer ~spath
rudivec klencový.

Alme

— 131 —

älpełn

Alme (↓-) [ar.] f E₂₂ alma†, veřejná tanečnice.

Almei ⊕ (↓-) n E₂₅ bez pl. = Hüttennicht(s).

Almen... (↓-...) = hißtte f salasˇ; ~rausch m prov j a pwet. = Alpenreje

Almer (↓-) I. m E₆, in f E₁₉ prov j = Alper(in). — II. m zpěv (horálů) opěvující život na alpách. — III. f almara, ar-, jar-

Almofen (↓-) [řec.] n (♀ m) E₅, Almofse (↓-) f almúžna, milodar; um cíu ~ bitten prošti o n za almúžnu, žěbrati: ~ (ein)jammeu sbríati almúžnu; ~ empfangen býti živ od almúžny z almúžen: fig. man wírde ihm cíu ~ nicht vergangen临věk by mu krejcar podal (je ubohy, osuměny) ar; Prv. ~ das von Herzen tommt, dem Weber wie dem Rehmer fremnt almúžna od srdece davaná prospívá dávajícímu i beroucímu; wer ~ gibt, legt sein (eld an) Sinen an na úrok pánů Bohu dává, kdo se nad chudém smílovává; co chudému dás, na lžici ti naroste; ~ geben armet nicht almúžna nechudi.

Almofen..., Almofen... (↓-...) ~anſalt f
dobřočinný ústav: ~amt n almúžni úřad; ~becken n míska na almúžnu; ~beitrag m
almužna, příspevek n připlatek k almúžně; ~bentel m měsée n brašna na almúžnu;
~brot n chléb rozdělovaný miže chudé; ~ š. alm.
almužna; ~bruder m (spolu) příjemeu almúžny; ~bichſe f almúžn (i pokladn)je, schránka na al-
mužnu: ~caſſe f almúžní n -enská pokladnice, almuznice, čka; ~mpſänger m přijemeu al-
mužny, ~almužnár-ik; ~geben n dávání n udí-
lení almúžny; ~geld n almúžna (na penězích); ~genoſſm = ~bruder; ~genßſig a prov j přijim-
jící n dostávajícímu almúžnu: ~groſchenm groſ al-
mužny; fig. almúžna; ~kapen m = ~bichje; ~forb m koſk(ik) na almúžnu; ~mann m = ~bruder, ~pſlege f almúžničtv; ~pſleger(in) f) m
almužník, f jice, otec chudých; ~jammeln n
sbírání almúžny na chudé; ~jammier(in) f) m
sberatel n f-ka almúžny: ~sammtlang f sbirka
almúžny n na chudé: ~j spending(in) f) m udílec
almúžny; ~ſtoſ m almúžni pokladnice, čka,
schránka na almúžnu (z vyhloubeného špalku).

Almoſenier (↓-↓ ču -nie) m E₃, ~ Almoſenier (↓-...) m E₆. 1. almúžník, otec chuděj. 2. utul zpovědník katolických vládařů. 3. ve Francii. katolický polní kazatel n kaplan.

Almoſer (↓-...) m E₆, in f E₁₉ = Almoſenier
mpſaßiger.

Almukantharat (↓-↓-) [ar.] m E₂₂ ast id.,
1. rovnoběžník obzorníkový, kruh výšný,
2. stroj k určení n ku měření stejných výšek
hvězd.

Alo-c (↓-) [řec.] f E₂₂ (pl. též -§) bot. Aloe (rostlná) aloe(vník); (míza z něd též n aloe(vina).

Alo-c..., alo-c... (↓-...) = alkafo-id n chem
alkaloid† aloový, aloin†; ~artig a aloovitý;
~baum m bot. aloevník; ~bitter n hořčina alo-
vá; ~faſer f (ju Bifangeln) aloové vlákno
(na udicel); ~hanſ m bot. aloové konopi; ~harz n
pryskyřice aloová; ~hol; n aloové dřevo,
aloedřev; das ~holz ist gemeines Holz, ws es
wachſt v Rímè neni ani papež vzácný;
kde je věci hojnost, tam neni vzácná;
~latwerge f lékár. lektvar aloový; ~mittel n,

~präparat n lék n přípravek n připarát†
aloový; ~ruthef f bot. Cynometra gollocha blu-
mouš; ~ſaſt m míza n štáva aloová; ~ſaure f
chem kyselina aloová; ~ſeit n ⊕ hor. aloové
lano.

alo-etiſch (↓-) a D₂₃, aloetický, aloový,
aloe obsahující.

Alogie (↓-) [řec.] f E₂₂ nerozum, neroz-
vážlivost, nesmysl.

alogiſch (↓-) [řec.] a D₂₃ nerozmyný,
nelogický†.

alogiſtijch (↓-) [řec.] a D₂₃ nerozvážlivý.

Alogotrophic (↓-) [řec.] f E₂₂ lek. ne-
stějná výživa částí těla.

Aloi (du aloa) [fr.] m neskl. jakost n zrno mince.

Alo-in (↓-) n E₁₀ bez pl. id.

Alois (↓-) npr. m kŕ. jm. Alois.

Aloisdorf top. Č, M (v) Alojsov.

Aloisthal top. M (v) Alojsov.

Alopetie (↓-) [řec.] f E₂₂ lezení vlasů.

Aloje (↓-) f E₂₂. 70. = Alje 1.

Alouchi (↓- ču aluši) n E₃ obech, ~, ~harz a Canella alba klí skóricové.

Alo-niſus (↓-) npr. m kŕ. jm. E₁ = Alois.

Alp (↓-) I m E₃. 1. zlý skřítek, můra, morous,
upír, dus (obluda noční, jež člověka ve spani mof); můra,
tlak na prsou, dušení noční (způsobené křeči bránčel);
der ~ drídřt iht chodí nai můra. 2. fig. třešen,
těžkost, trýzeň. — II. f E₁₈ = Alpe; ži ~
jatřen hnáti dobytek na alpu.

Alp-... (↓-) = Alpen...

Alp-... (↓...) ~aar m orel alpský; ~balsam m
balsám alpský; ~druck m, ~drücken n = Alp I.;
er hat das ~driiden chodi nai můra; ~fahrt f
stěhování (se) na alpu; ~ſuſ m muři noha,
pětihranník (= Drudenfuß); ~gut n statek
v alpě; ~hahn m 20. = Auerhahn; ~hof m salasˇ,
bačovna (dohytě dvůr alpskych pastyřan); ~kraut n bot. Eu-
patorium cannabium (sadoe) konopáč; ~kreuz n
= ſuſ; ~lattich m bot. Homogyne alpina ma-
teri lěko horni; ~mauſo f = Alpenmurmeltier;
~meiſter m mistr pastýřský, dozorce nad salasěmi
na pastvinám alpšymu; ~raſke f bot. a) Solanum dulc-
amara potměchuł; b) Viscum jméli; c) Lonicera
periclymenum kózi list otáčivý; ~ratte f 10 =
Alperratte; ~rauch m bot. Fumaria officinalis země-
dým lékařský, routička lékařská; ~rausch m
bot. = Alpenreje; ~raute f bot. = Alterkraut;
~rodel m bot. Pédicularis všivec alpský; ~ruthc f
bot = Donnerbesen; ~choſſ m = Weidhelzepſ;
~traum m dusivý sen; ~volk n = Alpenvoll;
~jeit f čas salasěni n pastvy na alpách;
~jopf m = Weidhelzepſ.

Alpaka (↓-) n E₂₂ 1. a) id., druh tám; b) vlna
alpaky. 2. (↓-) id., druh nového stříba.

Alpaka... (↓...) I ~ſaſh n lamice; ~ſchirm m
deštník z (vlny) alpaky; ~tibet m alpaka. —
II. (↓...) ~löffel m lžice z alpaky, pakfon(g)ová
lžice.

al pari (↓-...) [it.] adv. peněžn. v rovní (t. j. jmenovitá hodnota bankovek jest v rovní s kovovou hodnotou téže sumy peněžd).

Alpe (↓-) f E₂₂ 1. obv. n fpl. Alpy. 2. = Alm.

älpełn (↓-) , alpen (↓-) % (b) C₁₂ pásti na alpě, salašiti, (s)tráviti léto na alpe. iši se stádem dobytka píes (letní čas pastvin na horách.

*

Alpen...

— 132 —

| Alpen ...

Alpen... (20...). -aar m = -adler; -abtrieb m shánění dobytka s alp; -adlei m bot. = -aglei; -adler m zo orel alpský n skalní; -aglei, -aklei m bot. Aquilegia alpina orliček alpský; -ampfer m bot. = -Gebirasampfer; -ausläufer m výběžek Alp; -bach m potok alpský v Alpách; -bahn f alpská dráha; -balsam m bot. = -rose; -bärlapp m bot. Lycopodium alpinum plavuň horská; -bär(en)wurz(ef f bot. = -mutterwurz; -bartje f bot) Bartsia alpina lepnie horní; -baumglasilügler m zo. Cossus ligniperda drvoplěň topoiový; -beisfuß m bot pelynék alpský; -berufskraut n bot. Erigeron alpinus turan alpský; -besüher m drzitel n majetník alp; -bewohner m Alpan. obyvatel a pský v Alpách; -bezirk m okres alpský; -bild n 1. obraz alpský v Alpách; 2. obraz z Alp; -birke f bot. Betula nana bríza nízká (= Zwergebirke); -blöfe f alpská holina; -bod(fäser) m zo 1. Rosalia alpina tesařík alpský; 2. Saperda populaune osykovník obečný topolový; -boden m půda alpská; -braunette f zo 1. Accentor alpinus pěnice podhorní; -charakter m ráz alpský; -club m klub alpský; -compagnien fpl. alpské setniny (blatské, ko střežení alp-kěch důli n k orhraně alpských hrance); -daphne f bot. Daphne alpina lýkovec alpský; -dohce f zo 7. Fregilus graculus kavěk žvatlavé; -dopelblume f bot. = -rebe; -dost m. drüschengriffel m bot. Adenostyles alpina haveň alpské; -ebenholz n nepravý eben; -ebenholzbaum m bot. Cytisus laburnum cílinník odvislý; -chrenpreis m bot. Veronica alpina rozrazil horský; -eis n alpský led; -ente f zo. Fuligula marila kaholka; -erle f bot. Alnus viridis olse zelená (= Würlinerte); -erlenbecht m olšina zelená; -erlennicderwald m podrost zelených ošl; -falter m zo. Apollo jasón červenooký; -fee f alpská vilá; -fettfrant n bot. Pingula alpina tušnice horní; -filzkraut n bot. = (Schweich a); -fink m zo. Montifringilla nívalis pěnkava podhorní; -firiš m chlum n hřeben alpský, slémé alpské; -flockenblume f bot. Centaurea montana chlpa horní; -flüevogel m zo = -braunette; -föhre f bot. Pinus montana borovice n sosna horní; -forelle f zo 1. Salmo fario pstruh obečný; 2 Salmo salvelinus siven alpský; -forjit m (f) alpská lesina; -foriwirtschafft f alpské lesní hospodárství; -frauenmantel m bot. Alchemilla alpina kontryhel alpský; -führer m průvode po Alpách w knížku téhož zavou; -füß m pata alpy; -gänzefresse f bot. Arabis alpina písecník n houšník horní; -gebände n výsoko strunící n nelbetyňené Alpy, massaß Alp; -gebiet n zemište alpské; -gebirge n pohori alpské. Alpy; -gegund f krajiná alpská; -gicier m zo. Gyps fulvus sup bélohlavý, noh; -geisblatt n = -bedentiride; -geisklee m bot. Cytisus alpinus cílinník alpský; -gletscher m ledovec alpský; -glöfe f; -glödchen n bot. Toldanella drípatka; -glödenblume f bot. Campanula alpina zvonec alpský; -glühen n, -glut f alpská záře, červanýk alpské n horské (na vrcholech alpských po zapadu v před východem slunce); -gras n tráva alpská; -grenzen fpl. hranice alpské; -grindwurzel f bot Ru-

mex alpinus = Gebirasampfer; -habichtskraut n bot. Hieracium alpinum jestrábník horský; -häcker m zo. = -adler; -hahnenfuß m bot. Ranunculus alpestris prvskyřník podhorní; -hahnenkamm m bot. Rhinanthus n Alectoro-lophus pulcher kokrhel n luštinec ozdobný; -hahnenkopf m bot. Hedysarum alpinum obscurum vičenee tmavý; -hang m straň alpská; -hase m zo 1. Lepus timidus n variabilis zaje alpský n sněžný. bělák (= Zedunculus) 2. Lagomys alpinus pišťucha alpská; -hefenfirsche(n)traud m) f bot. Lonicera alpigena zmlouţez alpský horní; -heer n fig rady Alp; -heidefraut n bot. Erica carnea vřezelzenavý; -heimfraut n bot. Scutellaria alpina sišák alpský; -heu n sěno alpské; -herenfraut n bot. Circæaca alpina čarovník horní; -hirt m saláňník; -höhe výška v výška alpská; -horn n 1. roh alpský (pastyř alpskéh), 2 spičatý vrehol příkrý hrot alpský, špie(e) alpská; -hornfraut n bot. Cerastium alpinum rozec alpský; -huhn n zo. Lagopodium mutus kur alpský; -hühner npl. zo. Tetraogalli tetřevi alhští; -hund m, = -mel; -hütte f salas; -jäger m alpský l'vec (zjim. kamzíků); -johansbere f bot. Ribes alpinum meruzalka alpská; -kalt m vánpene alpský, sítnovec; -fajem alpský horský sýr; -fette f pásmo alpské n Alp; -fiefer f bot. = -jebc; -find n fig. ditě Alp, horal; -firjef f bot. Prunus padus střemeha; -fie m bot. Trifolium alpestre jelat podhorní; -flette f bot. = -Aderflette; -klima n podnebí alpské; -knuteunos n bot. Bryum alpinum prutník alpský; -könig m skalní duch v Alpách jako v kromos n Krakonoš; -krähe f zo. = -deble; -kraut n bot. 1. rostlina n bylina alpská. 2. Achillea alpina řebříček alpský; -krautteriquc m likér z alpských bylin, bytlinkový likér; -kräutermagenbitter n alpská žalůdění horká; -kresse f bot. Lepidium alpinum vesnoyka alpská; -kreuz n = Alpfuß -kuhjchelle f bot. Anemone alpina konikle horský; -land n kraj alpský, zemč alpská (zjim. zemjarsko); -landjach f kraj alpský, krajina alpská; -lattid m bot. Homogony alpina devětsil horní; -lauch m bot. Alium victoralis česnek hali, devatero odění: -leim m bot. Linum alpinum len alpský; -leintraut n bot. Linaria alpina květel alpský; -lerche f zo. Otocorys n Philaberemus alpestris skřivan podhorní; -lichtelke f, -lischtröschenn bot. Lycallis alpina kohoutek alpský; -lied n píseň alpská; -lichsgras n bot. Pilea alpinum bojínek alpský; -mahd f prov. alpská louka; -mann m = Alster; -mauerläufer m zo. Tichodroma muraria soupéřek zední; -maus f zo. = -murmelthier; -mehl n Lycopodium červotčina), jelení skok, muří noha, mechově semeno, moučka čarodejníká čertova, pásek sv. Jana, plavuň, žlutý prášek zasypací, jelení růžek, zasýpátko; -meise f zo. Parnus borealis sýkora n babka severní; -metiße f bot. = -hunian; -mißpel f bot. Aronia rotundifolia mišpule alpská; -mohu m bot. Papaver alpinum mák alpský; -molch m zo. Triton alpestris čolek horský n alpský; -murmelthier n zo. Arctomys marmota svítí (horní), meraun, hodernice; -mutterwurz f

Alpen...

— 133 —

als

bot. Meum mutellina koprník úzkolistý; -nclke f bot. Dianthus alpinus hvozdík horní; -paſs m průsmyk alpský; -peſtivurz f bot. = druſengriffel; -pfeſchſaſc m zo. = bſaſe 2; -pflanſe f roſtlina alpská; -pip(p)au m bot. Crepis alpeſtris škarda alpská; -poſt f poſta v Alpach; -rabe m zo. = bſtle; -raſchen m bot. = teſchie; -rand m okraj alpský; -raſke f Solanum dulcamara potněchuſ; -ratte f zo. Arvicola nivalis hrabos sněžný; -raſte f zo. = murmel-terier; -rauſch(deere f) m bot. Impetrum nigrumicha černá; -rebe f bot. Atragene alpina plamének alpský; -regenpfeſier mpl. zo. Eudromias kulici alpší; -region f krajina alpská; -reſje f cesta v Alpach; -reſvier n alpský revir; -riſpengras n bot. Pod alpina lipnice horská; -röſe f bot. 1. Rosa alpina růže horní. 2. Rhododendron alpská ruže, pěnišník, křímká, růžodryv; -roſjenartig a pěniškovitý, na způsob horských alpských ruží; -roſengewächſe npl. bot. alpské ruže; -ruſſen m hřbet alpský; -ruſſalbe f tekarkast topolová; -ſalamander m zo. = melde; -jaſz n = Gletiferiaſz; -ſchaf n ove alpská; -ſcharte f Saussurea alpina sperk alpský; -ſchaumkraut n bot. Cardamine alpina ſořisnice alpská; -ſchuce m snih alpský; -ſchnechuhn n bot. Lagopus alpinus kur alpský; -ſchuh m střevic alpský alpskych horatál; -ſchwalbe f zo. 1. Hirundo rufula vlastovka skalmi. 2. v nás; -ſegler m zo. (pelsel melba rorýs alpský n podhorní; -ſimſe f bot. Fucus alpinus sitina alpská; -ſinan m bot. = frauenmammet; -ſohn m sya n obyvatel Alp; -ſpecht m n. = mauerläuſer; -ſtange f alpská (okovana hůl -ſteg m stezka v Alpach; -ſteiger m lezec alpský n po Alpach; -ſteigerclub m klub lezuje alpských. Klub alpský; -ſteinboeſ m zo Capra Ibex kozořozec alpský; -ſteinmoos n bot Andraea alpeſtris rozšterběle alpský; -ſterclblume f bot. Aster alpinus hvězdnice horní; -ſtich m tek. zánět pohrudnice (způsobeny mrazími věty hot-komí) -ſtille f ticho v Alpach; -ſtoſk m 1. massa n spousta n halda Alp. 2. = ſtange; -ſtrandläuſer m zo. Pelidna n Tringa alpina jespak obecný; -ſtraſe f silnice alpská; -ſtraſenfarn m bot. Asplenium alpestre papratka horská; -ſhſtem n soustava alpská; -ſtaſche f bot. Hlasiſp alpestre penízek horní; -thal n údoli n úžlabí alpské; -thymian m bot. Calamintha alpina marulka horská; -touriſtik f turistika alpská; -toſzie f bot. Toſzia alpina hornice obecná; -trſt f alpská pastvina; -truppen fpl. (talske) vojsko alpské; -veilchen n bot. Cyclamen europaeum brambořík obecný n sviňský ořech; -vereine mpl. spolky alpské (ku vědeckému i turistickému prozkumu Alp); -bergiſsmeinuicht n bot. Myosotis alpeſtris pomněnka horní; -vogel m zo. = jalter; -volk n lid v Alpach; -vollgras n bot. Eriophorum alpinum suchopýr horský; -wachholder m bot. Juniperus nana jalovec horský; -wachsblume f bot. Cerinthe alpina voskovka alpská; -wald(ung) f) m les alpský; -waldgrenze f hranice lesa alpského; -wand f stěna alpská; -wanderer m cestovatel po Alpach n alpský; -wanderung f cesta n -ování, po Alpach; -wasserschwächer m zo. Cinclus

albicollis skoree bělohrdly; -wegerich m bot. Plantago alpina jitrocel alpský; -weide f bot. pastvina alpská, hole, alpa; -weiden fpl. bot. = Biergewinden; -weidenröschten n bot. Epilobium alpinum vrhka horní; -welt f svět alpský; -wicſe f louka n lucina alpská; -windhalm m bot. Agrostis alpina psineček horský; -wirtſchaft f salašničti; -woſſ m zo. Camis alpinus vſk alpský; -wunderblume f bot. Chrysanthemum alpinum kopretchen alpská n podhorní; -ziege f 1. koza alpská. 2. = -ſteinboeſ; -žest m bot. Stachys alpina cistec horní; -jug m 1. obrys Alp; 2. píehod přes Alpy; 3. hnání stáda Alpy; 4. touba po výšinách alpských.

Alpfer (2-) m E₆, -in f E₁₉ = Alpfer al peso (2-) [it.] adv. id., dle váhy.

Alphæ (2-) [rec.] n E₂₅ alfa (první písmě ſeče

abecedy; - und Σ mega alfa i omega; počátek i konec.

Alphabet (2-) [rec.] n E₃, 1. abeceda, alfabetaf; Erdnung nad dem porádek n porádi abecední. 2 fig. řada. 3 = ♃§§ 4.

Alphabet... (2-2) -ſchloſs n Θ zon. zámek s abecední kombinaci, umělý zámek visaci; -ſystem n system, n soustava abecední; -ječení n znaménko abecední.

Alphabetarius (2-1-2) [alt.] m abecedář, záček.

alphabetiſch (2-1-1) alphabetariſch (2-1-2) I. a D₂₁₃ albebeda, alabetickyj, podlé abecedy spořádaný: -c Erdnung porádek n porádi abecední. - II. adv. abecedně, albatickyj.

Alpheuſs (2-) [řec.] I. npr. m E₁₆ d st. v. zem. id. - II. m zo. druh kábá.

Alphons (2-) npr. m sg. E₁₈ = Alphus.

Alphus (2-) m E₁₆ lek. oblitina. malomoc.

alpig (2-) a D₂₁₃ alp-ký.

alp(in)ſich (2-) a D₂₁₃ alpský.

Alpſ (2-) n E₆ pov. z. (vá) mnr ein - jen majoučko, jen trosicku.

Alpfer, Alp(n)er (2-) m E₆, -in f E₁₉ 1. Alpan, obyvatel Alp. 2. uſ sm. salasník.

Alporama (2-) [Alp + řec.] n E₂₅ pano-rama alpské; alporama alpovid, pohled na Alpy.

Alquifour, (éu -kifu). Alquifuſ (2-) n neskl. bez pl. min. hrnčiſký leſtěnec. sírník olovnatý (na poľevání hrubého nádobi hrnčiš-náboh, černidlo na bryv).

Atraun (2-, 3-) [dune] m E₃, -c (2-) f E₁₃ 1. věſtkyňč, -ka, -ice, kouzelnice (starych Gerninů). 2. bot a Mandragora officinalis mandragora.† pokřín, divý mužík, hospodáříček, čenoplach, pupenec; (stov) pikulík; b) Bryonia posed (=ßaurriibe); c) Allium victorialis česnek hadí; devatero odění.

atraunehaſt (2-2) a D₂₁₃ po způsobu věſtkyň (starogermánický).

als (2) I. adv. was - co všecko; - wo kde (vše). - II. [= also] 1. stotožnující: a) jako, +, + co; - Schreumann handel jednati jako poſtivec, jednati poſtivě; - (lepe) wie Cicero sprechen mluviti jako Cicero; 3. - Freund behandelt jednati s kým jako s přítelem, chovati se ke komu přátelsky; jſon -

als

— 134 —

[alt]

Knabe již jako hoch, již za (sčho) chlapecví; h) ~ Kénig fennte er es bejeblen jako král n jsa králem mohl to rozkázati; Sott ~ Schepier abeten vzývati Boha (jako) stvořitele; ~ N' Freund kannt id es nicht dulden jako Vás pritel n jsa Vám prítelem nemohu toho (střípeť) e) er handelt ~ Vormund jedná jako poručník n jsa poručníkem a tak, jak se poručníkovi prísluši; der Schanpicer správ ~ Cicero mit Wärde herec jako Cicero v úloze 'Cicerona mluvil dustojně; d) Christus ~ Mench Kristus jako člověk (jsa sčr.čověk bohem); Christus út ~ Mench geboren těž; Kristus zrodil se člověkem; e) ~ J. Bedienten nehmen vziti n pojhnouti za sluhu koho; ~ et. wáhlen, zvoliti 7ac n čm. ~ et. aner-lennen uznati záč n čm; ~ sicer antintenat ohlašovati za jistě: ~ Guiclle arbeiten praeovati za tovaryse; e-e iſchede Matua dient tan ~ Bett chatriná matrace je mu lozem n mspr. Slouži za lože; dem Cutnurſ des Sejences dient als Grunde der Gedante... návrh zákona zakláda se na myšlené; ~ Beißiet dienen být prikladem n za příklad n ku prikladu; er ist ~ Wreiz geſterben umreſel jsa starem; ~ Märmere sterben umrítí jako mučeník; er lat ün ~ Kind gefannt kannt ho jako dítě; sich ~ behezt betennen uznati se přemoženým. 2. srowmářaci jako, co: je jehn ~ (= wie) ent Cnufar krásný jako n co andel: so werden auch miere Téſer mehr ~ die Ztátie naše vesnice vyvornaji to městum; wer fennte das ~ Die kdo by to doveld mimo Vás n ne-li Vy; ale ... wie ſie kdo by to doveld tak jako Vy; ſie fliczte mutbs ~ mich nemirovala nie tak mimo mne; ... wie mich nemirovala nie tak jako mne; po comp. er ist bessér ~ du jest lepší nez ty n tefe; greifer ~ du glaubt větší nežli (si) myſlis; nichto ist bessér ~ nie není (lepsího) nad ... mehr ~ zwanzig Zabre vice než dvacat let, píes dvacat let; pier arbeten mehr ~ zwei cytri podělaji u vice než dva; haben ist mehr ~ bätten lépe mítí nežli chtiti; po záporu: niemand ~ ich nikdo nežli ja; mimo mne nikdo; ich habe keinen anderen Freund ~ i'n mimo nej nemám prítele. 3. demonstrativer: verichuerene Urzachen ~ (da jünd), ruzen prejny jako (json); am Zonnabend ~ am febemen v sobotu, sedmeho. 4. q čas. e-d Tages ~ ich... jednoho dne, když jsem ... ich betete když jsem se modtil: ~ ich betete, sah ich... modtle se n při modlitbě videl jsem... ich war eben im Begriffe abzureiten; ~ ich dennten Brief erbieltcht eljem práve odjeti, když jsem tvůj dopis obdúzel; ~ er dies erbruh o etjahren late, da gab er sich zuſtrieden zvedev o tom, upokojil se; eben ~ práve když: einige Zeit verber o nachser ~ o néco dríve n později, nežli...; sowohl die Reiden ~ auch die Armen jak bohati tak i chudi; bohati i chudi; bohati i chudáci. 5. † nepřekláda se a) ... je n žávětí; b) = wie, je sjer; ~ sotcher heißt er auch Temmerer pročěž i sluje h omovládeem; ein jeder Steiper als sotcher... každé tělo, jelikoz tělo... der Tichter auch ~ sotcher básnik i kjetře básník; als daß (než) aby: er ist zu reich, ~ daſs der Vertujt iym schaden fennte jest příliš bohat, (než (a)by mu tato ztráta mohla nškoditi; er ist zu

ichmacht, ~ daſs er dieje Anstrengung ertragen möchte
jest příliš slab, (než) aby státil tomuto namá-
hán; ~ ob jako by; es feicht ans, ~ ob es regnen wolle
má se n stalinje se n šírá se k dešti; zdá se,
jako by se chystalo k desti; er schreit, ~ ob er toſt
wäre o ~ wäre er toſt kříči, jako (by bvl) zbě-
silý; es feicht, ~ ob er sterben wird zdá se, že
umre; du thut, ~ ob du deinen Water nicht delás;
jako bys sčvoć otece neznał; er stěſt sich, ~ ob
er... staví se, jakoby...; ſouſt jinak by,
sice by; ~ wenu jakoby; jo ſiž, ~ wenu...
sladký jakoby...; er jdeweit als wemt er toſt wäre
kříči jako zběsilý (sř. ~ ob); ~ wie jako by.
ſoviel ~ je viel ~ an mir út pokud se mne
tře; co n pokud na mně jest n seje; jo
wahr ~ mir Sott heſſe tak jako (ze) jest zvý-
Buh nade mnou; jak mne Buh slsy; ſovald ~
jak, hned jak, jak mite; ſovald ~ möglich se
co nejrychleji, rychle jak jen možno; um jo
mehr ~, tim spise; um jo mehr ~ der Herbi-
trantatteb tim spise, ježto se dežil podzim;
jowohlt das als auch jeneſ to i ono; so weit ~
jo lauge ~ potud, pokud, -avad; zumal ~ zvláſte
dkvž...

Aljati-er ~ (~ ~) m E₆, -iu f E₁₉ poſt
= Chäſſer (m f m).
alsbald (~~) adv. 1. †s conj. jakmile (by...)
2. ihned; ~ jab man ihn ihned bylo ho viděli,
ihned se objevit.

Alſching (op. Č. Lštin.)

alsdann (~~) adv. pak. potom, tehdáž). -y,
~ erſt teprv tehdy; tu teprv pak.

Alſse (~~) f E₂, 1 zo. Alausa vulgaris placka
obecná, podhorinka, podm. Alausa finta
placka malá. 2. bot = Wermut.

Alſse-beer: ... (~~) hot -baum m = Aar-
firjhe.

Aljen- ... (~~) acs n E₃ rb sīt na placky.

Aljenach ... n bot. E₃ Thysselinum u Peuce-
danum palustre smělník bahemí = Zhamu.

Alſine (~~) rlt. f E₂₂ bot. Alsina kříčka.
also ~. ~ I. adv. tak (to) tim (to)
způsobem; ~ geidche es tak se stań; ~ bat
Sott die Welt geliebt, daſs ... tak Buh miloal
svét, že ... nicht ! ne tak! — II. cj tedy;
~ mergen tedy zítra! es regnet, ~ gehe ich nídi
ans o ich gehe ~ nicht ans prsi, nepůjdu tedy
n tedy nepůjdu nikam; f na ! nu tedy!
tak tedy (eo chers jestě n); ~ gut tedy dobře tukon-
čení čáši hovoru n poſat'k novel.

allo-bald, alsoſort ~ (~~), alsoſogleich
(~~) adv. = alsbald.

ßlſter (~~) f E₂ = Cſiter.

Alſter-... (~~) -bachſorſle f zo. (vnd.) = Ratte;
-baffin n Alsterský rybník v Hamburce;
-fluſs m Alstera.

alt (§) I. a D₂,¹ (comp. älter, sup. ältest)
1. starý, f -á, n -ú; n (ve výroku) stár, -a, -o;
a (davějs), protiva nájšnosně die Alten Zeiten staré
casy, stare doby; die -e, mittlere und neue Ge-
idsidte dejiny staré, střední a nové; dejiny
starověku, středověku a novověku; die -er
Belter o die Alten starí (národové); die ſade
gect ihren -en Gang jde to po: ta ém n jako
drive; b) (davějs), protiva pozdějšno die -e Welt starý

alt]

— 135 —

[Alt...

svět; ~cr Adel stará šlechta; das ~c Testament
starý zákon; c) (vzhledem k pokročilému věku) a) (to osvědčen)
= letitý, letný, obstárlý, při letech; ~cr Mensch
starý člověk, stařec, stařík; siri den ~c Mau
sjen pamatovati na stará kolena; ~cs Weib
stará žena, stařen(k), stařice, bába, bába;
~c Kinder přfn. staré déti (dětinství stáři hndě); β) (v osvěch)
~cr Baum starý n staletý strom; ~cr Rod starý
kabát; d) (s ponětím zběhlosti, zkušenosti, úškočnost atd.)
~cr Freund starý (osvědčený, věrný) přítel; ~cr Zec
mann starý (kušený) námořník; ~cr Seldat starý
voják; ~cr Zünder starý (atvratelý, zaratelý) hříšník;
~cr (zkažený, chatrný, vetchý) ~cs Fleitj staré (zasurádře)
maso; ~e Butter staré (za)žuklé) mášlo; ~c Kleider
staré (otrhané, ošumělý) šatstvo; ~e Häuser staré
(chatrně) domy; f) (škaredý, ohryzdný) ~e Bettef (stará)
(škaredě) baba, babice,-izna, čarodějnice; g) (dlouho
trvající) ~es Haus starý dům; student. = bemověste
Haupt; ~e Liebe roſſet nicht stará láska ne-
vadne n nehasne; h) (obyčejno, řnámý) ~c Ge-
dichtten staré přiběhny v věci; das ist die ~e Leier
to je stará píšičnka; das ist et. ~es to jest
néco starého; f to je stará čěpice n vesta;
i) (starodávný, starostníj. předvěký) die ~en (Grichen
stáři n dřevní Rekové; die ~en Völſter, die Aen v 1. a.)
~c Büdner star(ohyl)é knihy; ~c Geschichte a) dě-
jiny starověku; b) v 1. g); in den (guten) ~en
Jein von za starách (zlatých) časů, za staro-
dávna; Wein von ~em Fahrgang staré (obřdě) vino;
im ~en Stil po starodávnu, starosvětsky; der
Mann von ~em Schrot und Korn von ~em Schlage
von der ~en Weise muž ze starého vydáni;
j) (nenaprativělň, nepolepšitelný, zakořeněný) ~cr Adam,
~cr Zünder starý hříšník; ~es übel staré (zakořeněn)
zlo; k) pouze přfn. ~cr Čef! starý osle; ~werden
(se)stárnouti, u-, ~ geworden sestárly. 2. (o věku)
cr ist ein Jahr ~ je mu rok; er ist viier Jahre ~
jsou mu čtyři léta; zmei Jahre ~ dvouletý,
+ + dvě leta starý; er ist zwanzig Jahre ~ jest mu
dvacet let; má věku (svého) dvacet let; má
dvacet let; jest dvacitiletý; + + jest dvacet
let stár; er starb, als je zwanzig Jahre ~ mar
zemřel majе věku dvacet let n po dvacátém
roce věku svého u věku dvaceti let n jako
jinoch dvacetiletý n ve dvaceti létech (svého
věku); ~e eines Jahres ~ roční, + + rok starý;
wechen~ kolik neděl starý; wie ~ ist er? kolik
je mu let? + + jak je stár? für wie ~ halten
sie mich kolik let mi hádáte? ich bin zmei Jahre
äfter als er je mi (o) dva roky více než jemu;
jsem o dva Roky starší než on. 3. @ hor. der
~cr Mann. der Alte ~ Altmann; ~e Gebäude staré
obvaly, stařiny; ~e Gebäude, ~e Grube stará
n opuštěná díla, starý n opuštěný důl,
staré n opuštěné hory; ~e Błige staré haldy
n odvaly (fada starých hald); Prv. Zung gewehnt,
~ gethan čemu kdo z mládi přivykne, to
i v starík k němu lypne; jaký byl Honzíček,
takový je i Honza; wer nicht ~ werden will, muſe
ſich jung bängen lassen kdo nechce sestárnouti,
at se z mládi oběsí; ~e Freunde und ~e
Thaler sind die beſsen není nad staré přátele a
staré tolary; bei ~en Leuten spricht man nicht vom
Alter před starci nemulov o starík; ~e Hunde be-
dürfen viel Gürben, ~e Stiefel viel Schmierens;
~e Hunde sind übel blinſdig zu machen, ~e Bäume
ſchwer zu verpſlanzen o zu biegen, ~e Vögel schwer zu

rüpfen staré stromy je těžko ohýbati (a staré
lidi těžko předělávati); ~e Kirchen, dunſte
Gläſer staří lilé jsou mrzutí; ~en Kohl auf-
würmten ohřívati starou pečení (zastaraulou věs).
— II. Alt und Jung n neskl. (se stovesem v sg. n
v pl.) staří i mladi; Prv. der Tod nimmt Alt
und Jung smrt nehledí, kdo starý, kdo mladý;
smrt nehledí na zuby; starý musí, mlávý
muže (umětí). — III. Alte (~) D. A. f 1. stařena
staruška. 2. F~ (porodní) bába, babička,
pomocnice ku porodu. 3. Alte (mit drei Jungen)
stará (samice) s třemi mládáty. 4. meine Alte
má stará, má žena; student, matka, p předsta-
vená atd. 5. plav. = Große. B. n hev pl. staré,
starobylé; es bleibt beim A-en zůstane při
starém, nic se nezměni; alles beim A-n laſsen
nechati všecko pri starém, nic neměni; ak
es blieb alles beim A-en všecko zůstalo jak
bývalo; A-es und Neues staré i nové. —
IV. Alte(r) (~) m E₂₁. 1. stařec, -ik, F starý,
dědek; dim. Alterchen n staroušek; Gott grüß
C. d, Alter(chen)! pozdrav Bůh, staroušku!;
der Junge trintt wie ein A-er kluk tähne jako
(statný) chlap. Prv. wie die A-en jungen, zwijchen
auch die Jungen; ak staří dělají, tak se po
nich mládi učí; o čem mládi nevědi, to
jim staří povědi; starý pták mladé učí zpívati;
2. der ~Gott (starý n věcný) Bůh. 3. er ist immer
der A-e jest stále takový (jaký býval), ne-
měni se; wir bleiben die A-en zůstáváme
(sta-
rymi) prátely. 4. mein A-er muj starý (muž,
manžel); student. a p. otec, představený atd.; m-e
~en moji rodiče. 5. a) hra v karty = Eichlober
Griinber; b) hra v šachy = Läuſer. 6. žák opaku-
jící třídu, repetent. 7. die A-en staří, staří
n starověci národové; umře A-n naši před-
kовé. 8. zo. (ryba) Leuciscus jeses leuec, jesen.

Alt (v) I. [it.] m E₃ hud. id. — II. zem. Aluta
(feka v Sedmihradsku).
Alt..., alt..., ... (2...) -adelig a starošlechtický,
starourozený, ze staré šlechty n ze starého
rodu; -arbeiter m starodělník; -backen
a strvdly, za-, ukoralý, o-, staropečený (chleb);
fig. starý, (stále) přemílaný, ohřívaný, otře-
paný; -bart m starý vousáč, šedivec, šedo-
bradáč; -bärtig a sedobradý; -benatctop. (č)
v heslo o sobě; -berühmt a staroslavný; -be-
ſtand m les. porost starý, stařina, stará dře-
vina; -bestanden a (staro) starový, staro-
dávna trvající; -binder m bednář spravující
staré sudy; -böhme m Staročech; -böhmen
top. (č) v heslo o sobě; -böhmiſch a staročeský;
-briinn top. M (vi) v heslo o sobě; -bunſlau top. (č)
v heslo o sobě; -taledonijſch a (staro)kaledonský
(škotský); -caſtilien n zm. Stará Kastilie;
-czeche* m = -böhme; -czechiſch* a = -böhmiſch;
-deutsch a staronemecký; -deutsche Sprache
stará němčina; die A-deutjden 1. staří Němei.
2. Němei z dosavadniho Německe jako protiva
k Němečn v zemích nově pripojených,
na př. k Elsasanům n top. -dorſ n top. (č) v heslo
o sobě; -cdel a starošlechtický; -schwürdig a
starý a etihodný; -cijen m staré železo;
-cijenhändler m. -cijſer m obchodník sta-
rým železem; -cijenschmiede k fovárna na
staré železo; -cijenschweiſoten m svářeći
pec na staré železo; -crfahren a dlouho-

alt]

— 136 —

| Altar...

zkušený, velice zkušený; -flicker m správkář, (kregěd zůplatář, převce přištipkář, prták; -flöte f
altová flétna; -förmig a starotvárný; -frän-
tisch a starofrancký; fig. předpotřil, za-
starálý; -französisch a starofrancouzský;
-fürstlich a ze starého rodu panovnického,
starapanovniči, starokničec; -gebaden a =
-baden; -gedcin top. Č (v) v heslo o sobě; -gecige f
hud. = Brafsche; -geselle m starší továry, dílo-
vedouci; piv. podstarši; muž staršek; -gewandlerm
~ vetešnik, obchodnik starým šatstvem; -ge-
wohnt a starozvyklý; -gläuber m starověre;
-gläubig a staroverny; -gothisch a (staro)-
gotský; -graf m starohrabe; -grichen mpl.
starí n dřevní Rekové, Hellnove; -grichen-
land n staré n dřevní Recko; -grichisch a
starořeský; die -grichische Sprache stará řectina;
-haber m býválek; -händer(in f) m veteš-
nik, f -ice; -handwerke mpl. stará ſemesla;
-hart top. M (v) v heslo o sobě; -hauer, -häuer m
@ hor. starší havíř; -heidnisch a staropohan-
ský; -hergebracht, -herförmlich a staro-
býlý, -dávný, odvěký, staronavyklý, dle sta-
rého obyčaje; -herr m radní pán; -hichig a
les. dávno sečný n mýtný n porubný; starý
(starší dvaceti let) -hochdcutsch a starohornon-
mecký; -hosf top. C, M (v) v heslo o sobě; -hohl n
les. dřevina stará; -hittten top. C, M (v) v heslo
o sobě; -itali(en)isch a staroitalský; -jagdbar a
lov. dávno lovný n honný; starý (telen) (starší s let);
-jungferlich a staropanský; -juitsch (staro)jutský; -kapper m = -flicker; -katho-
lik m starokatolík; -katholikenbewegung f
hnuti starokatolické; -katholisch a staro-
katolický; -kirchlich a starocírkevní; -klug a
~ a. sm. (záhy n nad svůj věk) moudrý, nad-
moudřely, moudrý jako starý člověk; sp. sm.
přemoudřely; -klug thun, den -klugen spiclen dělati
n hráti si na starého n příliš moudřého; -luger
Mench rozumbrada; -klugheit v předčasná
moudrost, přemoudřelost; -knucht m nej-
starší čeledín, podstarší; -krieger m v-
sloužilec, veteran; -länder m starozemec;
-lapper m přištipkář; -liberaler m starý n
umírněný liberál; -liebe top. M (v) v heslo o sobě;
~ macher m ~ 1. = -flicker. 2. starotvorce, (člověk)
dodávající děmu starého vzezření. 3. (člověk)
dělající se starým; -mann m @ hor. stařiny.
stará n opuštěná n zabořená dila; -mauns-
kraut n bot. Erigeron turán; -meister(in f) m
starší cechu; f manželka staršího; fig.
-meister Göthe (starý) mistr n velmistr Göthe;
~ mekt(en), -milschend a starodojný, prvo-
(o kravách, jež se letos netelly a doji ješit o lonská); -modisch a
staromodní, adv. -ě, po staré modě; -müller m
stárek; -mutter f, -miitterchen n 1. ~ =
Großmutter. 2. babička, stařen(k)a, staruška;
~ neuschule f der Zuben in Brag staronová škola
~ židovská v Praze; -niederdeutsch a starodolno-
německý; -nordisch a staroseverský, (staro)-
skandinavský; -perser(in f) m Staroperšan,
f -ka; -perjien m Stará Persie; -perjisch a
staroperský; -plaß top. Č (v) v heslo o sobě;
~ preußen 1. mpl. staří Prusové n Prušané.
2. n Staré Prusko; -pußer m = -flicker; -re-
gißer n hud. altový rejstřík; -reiß m ~ =
-flicker; -reusch top. M (v) v heslo o sobě; -rho-

dier(in f) m Starorhodan, f -ka; -rhodisch a
starorhodský; -riester m ob. = -flicker; -römisch a
starořímský; -sänger m = Altift; -sattel top.
Č (v) v heslo o sobě; -schadenpflaster někár, ná-
plast bělobová; -schadenjalbe f lekár, masť
bělobová; -schadenwasser n lekár, voda fage-
daenická n proti lišišen starodávná; žlutá
voda na šankra; -schau top. Č (v) v heslo o sobě;
-ischlagbar a les. staromýtny; -schlüssel m
hud. klíč altový; -schultheiß m (svy. byvály)
starosta n rychtář; -jein n starí, staroba;
-füter m výměnká; -slave m Staroslovan,
Starý Slovan; -slavisch a staroslovakský;
die -e Sprache stará n cirkevní n posvátná slo-
vanština; -fohl zem. v heslo o sobě; -stadf Staré
město (nejstarši část města); top. Č (M) v heslo o sobě;
-ſlädter m obvvatel Starého města; die
-ſläbter Staroměstni; -ſtädtiſch a staroměst-
ský; -ſtimme f bud. altový hlas, alt; -bryſch a
starosyrský; -tertiär a les. staroterciárny;
-teſtamentlich, -teſtamentarisch a starozak-
konni; -theil n výměnek, -inek; -theiler m
~ = -ſüter; -thier n lov. lań; -tisch top. M (v)
v heslo o sobě; -titsch in top. M (M) v heslo o sobě;
-üblich a od starolávna obvyšky; adv.dle
starého zvyku; -vater m 1. arciotec, patri-
archa†. 2. praded, praotec, dědoušek, předě;
vater Hemer staroch Homér. 3. zem. v heslo o -osb.
-vatergebirge n zem v heslo o sobě; -väterisch a
= -modisch; -bätterlich a praotcovský, arci-
otection, patriehaltn; -bettelisch a p(staro)babsky;
-vordern mpl. † a poet. předkové, praotcové,
pradědové; -wald m les. starý les; -waren
geschäft n prov. vetešnictví; -wasser n staré
(hlavní) řečiště n koryto (řeky); top. Č. M (v) v heslo
o sobě; -weibergeschichte f, báchor(k) v bab-
ské; povídačky; -weibergeschwäb. -weiber-
gewäsch f n babské klepy n tlachy; -weiber-
knopf m plav. nepravý uzel; -weibermärchen n
= -weibergeschichte; -weibermüthl (mlýn na pře-
milání bab; -weibersommer m babí léto)a čas
v roce (poštědní pěkné dní podzimně); b) tež babské a
svatováclavské léto; p příze Pannv Marie;
prédivo trpaslíků; posvíčení; -weiberei f ba-
b(in)ství, babský věk n mrav; -weibisch a
(staro)babský, zženštily; -weltlich a ~ staro-
světský; -werden n stárnuti.

Altait-... (~ ~ -...) -gebirge n Altaj (ské po-
hoří).

Altait (~ ~) m id., telluřík olovnatý, zemník krychlový.

Altan (~ ~ n ~ ~) [it.] m E₃, dim. ~hen.
~ ~c (~ ~) f E₂₂; id. 1. ⊕ stav. = Œller. 2. be-
sidka.

Altan-... (~ ~ n ~ ~...) ~dach n střecha altá-
nová; -ſenſter n okno altánu.

Altar (~ ~, pl. Altäre ~ ~) [lt.] m D₁₁ a E₃ oltář;
an den ~ treten přistoupiti k oltáři n k stolu
Páně (ku příjemně).

Altar-... (~ ~...) -auffaß m hořejší část oltáře,
násadec oltářní; -baldachin m = -himmel;
-Behang m oltární obvěsek v ~ud; -bekle-
dung f přístroj oltáře v ~ebe; -bild n obraz
oltářní; -bildschildr m, -blatt n stěna ol-
tářní, obraz oltářní n a oltáři; -chor m kůr,

Altariſt

— 137 —

[alternieren

chor† část kostola, kde stojí velký oltár a stolice duchovněch; ‒deče f pokrývka n přístroj oltářní; ‒diener m sluha oltářní; ‒flügel m krídlodoltářní; ‒gebet n = spruch; ‒gemälde n = bild; ‒geräth n náradí oltářní; ‒grab n hrob v podobě oltáře; ‒himmel m nebesa n pokrov n baldachyn nád oltářem; ‒ferje f svíčka na oltáři(n) n oltářní; ‒lampe f lampa n svítilna oltářní; ‒leuchter m svícen oltářní; ‒licht n = lete; ‒nische f výklenek oltářní; ‒ort m místo oltářní; ‒platte f = bild; ‒platm m místo oltáře n na oltár; ‒rücken m = blatt; ‒schmudn m oltářní okrasa, v tef = bede; ‒schrein m 1. pozadí oltáře (obyč. s obražem). 2. oltář křídlový; ‒seite f strana oltáře; ‒spruch m kat. kollekta†, modlitba před epištolou; ‒staffel f stupeň oltářní; ‒stein m kámen oltářní; ‒stof m = bildschirm; ‒stück n = bild; ‒tisch m oltářní stál; ‒tuch m prostěradlo oltářní; ‒wand f = blatt.

Altariſt (~~v~~) [lt.] m E₂₀ oltářník: 1. správce oltáře (kaplan ustanovený ke správě oltáře). 2. = Altariſciener.

Alt-benatek top. Č (v) Staré Benátky.

Alt-böhmen top. Č (v) Bohyně.

Alt-brünn top. M Klusov, Staré Brno (předměstí Brněnské).

Alt-bunzlau top. Č od Stará Boleslav.

Alt-dorf top. Č (v) Stará Ves.

Alte (v) f, n v alt III.

Alte (v) f E₂₂ prov., † stáří.

alte Kermes †kár. staré posvícení.

ältezig (~~v~~) a D₂,₃ prov. (o chlebě, mášle atd.) přistárlý, včerejší (ne čerstvý).

älten (v) ⅜ (b) C₁₂ jeviti příznaky v vlastnosti stáří.

alten (v) ⅝ (b a ſu) C₁₃ stárnouti.

Altenbuch top. Č (v) Staré Buky.

Altenburg top. Č (v) Staré Hrady.

Altendorf top. M (v) Stará Ves.

Altenmarkt top. M (v) Stará Břeclav.

Altentheil (v↓) n E₃ = Alttheil.

Altentheil... (v↓...) -vertrag m smlouva v výměnek.

Alte(v) (v) m E₂₁ v alt IV.

Alter (v) n E₈ 1. stáří, věk, délka života, doba životní, léta; in m-m ~ v mém věku; za mých časů; cr iſt in m-m ~ jest v mých létech, má moje léta; im ~ von znanzig Sabren ve věku dvaceti let, ve dvaceti létech (věku); hehes ~ vysoký věk, pokročilé ~ vysoké stáří, staroba, letitost; er iſt schon in hehem ~ má již léta; ein hehes ~ erreichen dočkati se n dožiti starých let; mittleren ~ s v prostředních létech; ~ der Linheit dětský věk; ~ der Unmündigkeit nedospělost; ~ der Minderjährigkeit nezletilost; ~ der Volljährigkeit zletilost; das geböric ~ noch nicht erreicht haben nemítí ještě let, nebýti dospělý; im ~ sein, et. zu thun býti dospělý k com; an ~ zumehnen býti stále staršim, pokračovati věkem; er nimmt an ~ zu přibývá mu let ~ věku; fig. goldenes ~ zlatý věk; Prv. jedes ~ hat sein Spielung každý věk má svou hračku; každý věk oblibuje si něco jiného. 2. stáří, staroba, vysoký věk, kmetstvi; im ~ v stáří, na stará kolena;

Deutschböhmische Wörterbuch. I. Německočeský slovník.

mit ~ segnen zehnati s přáním dlouhého věku; vor ~ finbijdich werten z rozumu vystařeti; Prv. ~ schügt vor Dberheit nicht stari blázní horsi mlaďých; will das ~ gut verdauct, muſs es fleißig geht und fauen stari svědćí hodně choditi a dobře žvýkati; wenn's ~ teſt in's Haus, so trodnet's Leib und ſeſele anſs není toho koné, aby neumdlel po dlouhém honé; i z nejlepšího koně časem bude herka; stářim síla schází. 3. starobylost, -dánvost, dávnověkost; von ~ s her od starodávna; vor ~ s za starodávna, před dávnými casy. 4. (Ante-) staršinstvo, stáři (doba v úřad), anciennita†; nach dem po staršinstvu, podle stáří; Prv. ~ geſt voran stáří má přednost 5. sešlost (věkem), vetchost.

Alter..., alter... (v...) v Alterš...

Alter... (v...) -weiſe adv. pro stáří, za příčinou stáří.

alter (v) comp. od alt.

Alter... (v...) -mutter f prabába, pramáti; -vater m praděd, praotec.

Alteration (~~v~~- či-jón) [lt.] f E₁₈ 1. proměna, z- (k horšímu); zhoršeni, porušeni; iek. alterace; mor. skotník. 2. vzrušení, mocný dojem, rozechvění, pobouření, rozčílení, polekání.

Alterativ (~~v~~-) [lt.] n E₃ zejm. pl. Alterativa lek. léky měníci.

Altercation (~~v~~- či-jón) [lt.] f E₁₈ hádka, svár.

Alter ego (v↓-) [lt.] m E₁₅ druhé já, samodruh, já v druhé osobě, zástupce, náměstek, pravá ruka či.

alterhaft (v↓) I. a D₂,₃ starobyly, -žitný, antický†. — II. s Alterhaftigkeit f E₁₈.

alterieren (~~v~~-) [lt.] v¹ a C₁₂ 1. (γ)měnití, (γ)jinačiti. 2. fig. rozčiliti, (po)bouřiti, vzrušiti, rozechvěti, polekati.

alterlich (v↓) a D₂,₃ = alterthümlich.

alterlich (v↓) a D₂,₃ = elterlich.

Altermann (v↓) m D₅ = Aldermann.

Altermanns... (~~v~~...) -bart m bot. Clematis barvínek, labut.lomikámen.plamének.rabudí.

altern (v↓) v¹ (b a ſu) C₁₂ stárnouti; Prv. alleſs alter mit der Zeit časem vše stárne.

Ältern (v↓) pl. neskl. = Eltern.

alternando (~~v~~) [lt.] advt. přeskáčkou, na přeskáčku.

Alternat (~~v~~) [lt.] n stát. právo střídavé vkonávání jistých veřejných práv.

alternatim (v↓) [lt.] adv. střídavě.

Alternation (~~v~~- či- ción) [lt.] f E₁₈ vystřídání, změna.

alternativ (~~v~~-) [lt.] a D₂,₃ střídavý, vzajemný, alternativný†; adv. střídavě.

Alternativs... (~~v~~-...) -ſcuer n = Wechſelſcuer.

Alternatives (~~v~~-) [lt.] f E₂₂ 1. alternativa†, druhá možnost, druhý možný prostředek. 2. střídavý obrat, vystridání.

alternieren (~~v~~) [lt.] v¹ n (b) C₁₂ 1. střídati se, na přeskáčku jítí. 2. path. mražení míti; dles ſieber střídalvka (= Wechſelſieber); ~de Fürstenhäujer rody knížecí v jistých právech se střídajici.

18

Alters...

— 138 —

[Alveus derelictus]

Alters..., alterš... («...») -atrophic f. těk.
úbyt stářím: -brand m path snět stáří;
-klasse f trída, trída (dlo) věku; -ge-
beugt a stářím n tíž let shrbený n skličený;
-genosf m. -genosſin f vstevník, současník.
f -ice: -gran a sedivý (stářím), sedědivý;
-morsch a vetchý, seslý; -merid werden
(vetseti, ob.); -nachsicht f prominutí věku
n let; -prájsident m předseda podle stáří;
-schwach a (věkem) seslábý n seslý, vetchý.
staričký; -schwäche f slabost n sesláblost
stářím, vetchost, seslost (věkem); er star an
-ſchwäche umirſel starobou: -ſchwer a skličený
tíž let, obtížený léty; -ſtueſ f věk, stupen
věku; -versorgung f zaopatření v stáří n na
stara kolena; -verjorgungsanſtalt f. hauſ n
zaopatřovna starcu (a stařen); ústav k za-
opatřování ve stáří; -vorung m přednost
stářím; -vorung ver 3-m haben miti više slu-
žebních let než kdo; byti děle ve službě než kdo;
-julage f přidavek za stáří.

alter ſchwede m kár. = Angelita.

Alterthum («—») n D₂. 1. starobyſt, dáv-
nost, dávnověk(ost). 2. starověk (zejm. klas-
sický), starý svět. 3. starožitnost, byloſt.
starobylý původ (choh). 4. starožitnost, zejm. pl.
Alterthümer npl. starožitnosti, antikvity†.

Alterthümelei («—»«—») f E₁₃ starožitnust-
kárstvi, manie starožitnická, výstřední záliba
v starožitnostech.

alterthümein (» «—») v'n (b) C₁₂ starožit-
nůstkovati, miti mani starožitnickou, býti
zuřivým starožitníkem.

Alterthüm(her («—») m E₆ starožitník,
přfn. -ustkár; 1. zpytatel n starale starožit-
nosti. 2. obchodník starožitnostmi.

alterhümlich («—») I. a D₂,₃ starožitný,
-bylyl, -dávny; to starosvětský, zastarały,
(pra)starý, archaický†, antický†. — II. s Al-
terhümlichkeit f E₁₃.

Alterthumš... («—»...) -ſorſcher m zpytatel
starožitnosti, starožitník, archaeolog†; -for-
ſchung f zpytování starožitnosti. -starožit-
nictvi, archaeologie†; -händler, -krämer m,
obchodník starožitnostmi, starožitník; -ſen-
ner m archaeolog†; a) знаlec starověku; b)
znalec starožitnosti, starožitník; funde f
starověda, starožitnictví, véda starožitnická,
archaeologie†; -fundiger m знаlec starožit-
nosti, archaeolog†; -ſtück n starožitnina;
-wiſſenſchaft f = funde.

Alterum tantum («—») [lt.] adv. ještě
jednou tolik, dvojnásobně.

alte Salbe f těk. mast ajbíšová n dialtová
n diviznová n slezová n ze sladkého dřeva.

Altesse (šu altes) [fr.] f neskl. Výsost anto
knížete).

älteſte («—») I. a D₂,₃ sup. od alt. — II. Äm
E₂₁, f D₂. 1. (zejm. o bratřeh a sedněch) nejstarši
(z děti), prvorozeneč, f -ka; der weit— Zehn
druhorozený syn; die dritt— Zechter tretirozeno,
deera. 4. (cirkevni) starsi, prednost.

Älteschen... («—»...) -collegium n shor star-
šich; -würde f hodnost starsho.

Altgedcin top. Č (v) Stará Kdyne.

Althä-a («—») [ſlat. Althe-c («—») bot. f E₂.
Althaea (officinalis) proskurník (lékarský,
ibišek.

Althart top. M (v) Hobzí Staré.

Althe-c... («—»...) -ſalbe f muſt ajbíšová
n dialtová n diviznová n slezová; -ſarup m
syrup proskurníkový; -wurzel f kořen pro
skurníkový.

Altheit («—») f E₁₃ 1. stáří. 2. starožimost.

Althof top. Č. M (v) Starý Dvůr.

Althütten top. Č. M (v) Staré Hutě.

Altimeter («—») [lt.] m E₆ id., výškomer
(= Šěllemeyer).

altimetriſch («—») [lt.] a D₂,₃ výškoměrný.

altifonant («—») [lt.] a D₁,₃ = ſedvěnem.

Altit («—») [lt.] m E₂₀, -in («—») f E₁₉ altita.
f -ka.

ältlich («—») I. a D₂,₃ obstárhý, -arný, -arý
-arožný, obvetsel, přístarhý; -ar Ausſchen
haben staře vypadati. — II. s Althäzeit f
E₁₈.

Altliebe top. M (v) Libava Stará.

Altona («—») zem. (M v Šěl-kl-Holstynu).

Alt-platz top. Č (v) Plavsko.

Alt-reuſch top. M (v) Stará Ríše.

Altruismuſ («—») [lt.] m id., vzájemnost
nezištnost, láška k bližnímu.

Altſattel top. Č (v) Staré Sedlo.

Altſchan top. Č (v) Uhošťany.

Altjoſch zem. Zvoleň (m v Urdchá).

Altjstadt top. Č. M (v) Staré Město.

Altjitsch top. M (v) Ješov.

Altjitschcin top. M on Starý Jiěn.

Altwaterzernig zem. Tatry.

Aludel («—») [ar.; m E₂₅, f E₂₂ chem. aludle†,
cedidlo, čistidlo, stroj prepuzovací].

Alumen («—») [lt.] n kamenec.

Aluminat («—») [lt.] chem. id., hlinitan.

Aluminit («—») [lt.] m E₉ chem id.

Alumini-um («—») [lt.] n E₂₅ bez pl. chem
id., hliník.

Aluminium... («—»...) -bronze f chem.,
bronz aluminiová (sém s aluminuma s bronzem). -ſederf
aluminiové péro; -hydroryd n chem. hydrát
hlinitý; -oryd n chem. kvísličník hlinitý n
aluminitý, alumin↑; -oryndhydrat n chem. =
hydroryd.

aluminös («—») a D₂,₃ kamenečnatý.

Alumnat («—») [lt.] m E₃ id., pěstovna (pro
duchovně), seminář (duchovenský).

Alumnus («—») [lt.] m E₁₄ n E₂₆ id., cho-
vanec, pěſteuć (duchovm).

Alumocaleit («—») [lt.] m E₂₅ chem. id.

Alva («—») [tur.] f id., turecký med.

alve-olar («—») [lt.] a D₂,₃ sklipkatý,
loznatý.

Alve-olarz... («—»...) -rechſ m těk. rak sklip-
kovitý; -nerven mpl. = Kieſernerven; -zahn-
tropſen mpl. kapky podzubničné.

Alve-olit («—») [lt.] m E₂₀ zo. id., druh fossil-
ních polypů.

Alve-olus («—») [lt.] m an. lůžko (zubní),
zubnícě.

Alve-us derelictus [lt.] m řečište jalové n
bývalé, opuštěné koryto.

Alvus

— 139 —

[Ambigu...

Alvus (~) [lt.] f život, podbišek.

Altyc. Altyšis f (~-~) Altyšna m. Altyšmus
[řec.] m (~) těk. neklid, nepokoj, úzkost.

alytktisch (~) [řec.] a D₂,₃ sevičný, stís-
něný.

Altyšse (~) f E₂₂₂ bot. = Žteinkraut a).

Alnta (~) [řec.] [npl. nerozluštiteľně úlohy,
nepochopitelně věcí.

Alţe (~) f E₂₂ ⊕ ob. alena†, náložky,
haska.

Alţen... (~...) ⊕ ob. ~leisten m kopyto ná-
ložkové.

am (') prp. místo ant dem o ~ an einem v an;
~ Arm ~ na rameni, za rameno, pod paži;
~ Heße u dvora, při dvoře; (Wejandter ~ őster-
reidt)chen Heße vyslanee u rakouského dvora
n při rakouském dvore; ~ ersten August prv-
ního srpna; ~ Tage (= bei Tage) ve dne, za
dne; ~ Tage nach Stern den n nazitří po
velikonocích; před sup. ~ schünften nejkrás-
nější; adv. nejkrásněji; ~ besten a nejlepší,
adv. nejlépe; ~ Zerben na umření.

a/M. abbr. z „am Main“ (nad Mohanem).

Am (~) f původní n základní míra, cej-
chovka.

Amadis (~) m neskl npr. id., (jméno hrdiny
mythického cyklu starofr.) fig. rytíř, hrdina a milovník.

amaigriren (~-~ ~ čti amé-) [fr.] ¾ a C₁₂ ohubiti, zhubeniti.

Amalgam (~) [řec.] n E₃ id., ~ var-
muže.

Amalgam... (~""...) -ausglühofen m ⊕
hut. vyžihací pec na amalgamy; ~preſſe f ⊕
hut. lis na amalgam.

Amalgamation (~-~ ~ čti -cjón) [řec.] f E₁₃
amalgamování, -ace†, zertutění.

Amalgamations... (~-~... čti -cjóns)
-process m v předch.

Amalgamier... (~-~...) hut. ~erž n ⊕ ruda
k amalgamování n amalgáční; ~fašs n amalg-
gamovací sud n bečka; ~gold n zlato amalg-
mované; ~hütte f ⊕ = ~wert; ~maſchine,
~mühſe f ⊕ hut. amalgamovací rтуťovací mlň
n stroj; ~ſilber n stribro amalgamované;
~werk n amalgamovna.

amalgamieren (~-~) ¾ a C₁₂ amalgamo-
vati, ortutiti, slučovati kovy se rtuti.

Amali-a, Amali-e (~) npr. kř. jm. f E₁₅
a E₂₃, E₁₇ a E₂₂ Amalie.

Amaličnordorf top Č (v) Amalín.

a manco [it.†, adv., Amanco (~) n obch.
1. nedostatek. 2. srážka. 3. pohledávka.

Amant (~) [lt.] m E₂₀ milovník, milenec,
f amant†.

Amanucnīſis (~-~) [lt.] m id., příručí (titul
uſedníka při rakouských knihovněch).

Amarant (~-~) [řec] m E₉ bot. Amaranthus
id., laskavec, blít veliký (=Zammetblume).

Amarant..., amarant... (~-...) ~artig a
amarantovitý; ~blume f = Amarant; ~farbe
barva n červeň amarantová; ~farbig a barvy
amarantové, amarantobarevný; ~roth n
červeň amarantová.

amaranten (~-~) a D₂,₃ amarantový;
barvy amarantové.

Amarelle (~) [it.] f E₂₂ bot. = Morelle.

Amarellen... (~-~) ~baum m (strom) Morelle.

amarſcieren (~) [lt.] ¾ (b) C₁₂ hořk-
nouti.

Amarin (~) [lt.] n hořčina.

amarinieren (~-~) [fr.] ¾ C₁₂ privyk-
nouti moři.

Amarýlſis (~-~) [řec] f neskl. amarylká†,
zovnice.

Amassement (ěti amas'mań) [fr.] n hro-
maděn, kupěni.

amassieren (~) [fr.] ¾ a C₁₂ hromaditi.
kupiti.

Amateur (ěti -t̂r) [fr.] m 1. milovník.
2. přítel umění n sportu. 3. ochotník (= Di-
letant).

Autorium (~-~) [lt.] n E₂₃ nápoj lásky.

Amatrice (ěti -trís') [fr.] f od Amateur.

Amauroſiſ (~-~) [řec.] f zatmělost oka,
nevidomost.

Amazone (~) [řec...] I. f 1. amazonka,
mužatka. 2. = -nſleid. 3. zo. a) Formica san-
guinea mravenec červený; b) Emberiza ama
ţona strnad amazonský. — II. m E₂₁ zom.
= Amazenenſtrem.

Amazonen... (~""...) ~kled n jezdecký
oblek ženský; ~fönigin f královna ama-
zonek; ~papagei m zo. Psittacus taraba pa-
poušek amazonský; ~ſtein m min. amazonský
kámen, amazonit†, -ec; ~ſtrom m zem. řeka
amazonská, Marañon; ~tracht f = ~lčid.

amazonenhaſt (~-~) a D₂,₃ po způsobu
amazonek.

amazoniſch (~) a D₂,₃ amazonský.

Ambaſſade (ěti -säd') [fr.] vyslanectví.

Ambassadeur (ěti -dōr) [fr.] m vyslanec.

Ambe (~) [lt.] f E₂₂ loterie ambo↑; výhra
dvou čísel.

Amber (~) [ar.] m E₆, těž f E₂₂ ambra↑;
gelber ~ = Bernstein.

Amber..., amber... (~...) ~artig a ambro-
v(iti). jantarov(iti)́; ~baum m bot. Liquid-
ambar ambrovník, ambrový strom; ~farbe f
barva ambry, ambrová barva; ~ſett n chem.
tuk ambry, ambrovina, ambreint†; ~ſettjauer a:
chem. ~ſettjaures Ţal3 jantaran; ~ſctſäure f
chem. kyselina jantarová; ~geruch m zápach
n vuné ambry; ~hol3 n dřevo ambrové;
~fraut n bot. Teucrium marum ažanka n ožanka
(kočičí), kočičí kořen (= Katengamanter, Katěn-
fraut); ~ſal3 n ambrová sůl; ~ſchwalbe f zo. vla-
šťovka ambrová; ~ſtraud) m bot. Anthosperum
dutosemenka.

Ambiderter (~) [pozd. lt.] m 1. člověk,
vládnoucí stejně pravou i levou rukou. 2. fig.
ramenář.

Ambiderterität (~-~) [pozd. lt.] f E₁₃
1. stejná vláda oběma rukama. 2. rame-
nářství.

Ambient (~) [lt.] m E₂₀ = Antſwerber.

ambigieren (~-~) [lt.] ¾ (b) C₁₂ váhati,
býti nerozhodnut, -ý.

ambigu (ěti -gy) [fr.] I. a dvojatý, obojetný,
dvojsmyslný. — II. A~ n směs, směsenina
rozmanitých věcí, všelicos; hostina, při níž
se všecka jídla postaví najednou na stůl.

Ambigu... (ěti -gy...) ~ſpicl n míchaná hra,
hra složená z několika her.

Ambiguität]

— 140 —

[Ameisen...

Ambiqui-ität (~-~) [lt.] f E₁₈ obojetnost, dvojsmyslnost, nejasnost a neurčitost v řeči, ambiguita].

Ambilogie (~-~) [lt.-řeč.] f E₂₂ id., obojetnost n dvojsmyslnost výrazu; dvojsmyslný výraz.

Ambit (~) m E₃ ochoz, okolní chodba klášterní.

Ambition (~-ł čti -cjón) [fr.] f E₁₈ čižádost, ivost.

ambitionieren (~-ł) [nlt.] %a (h) C₁₂
1. býti čižádostiv. 2. ucházeti se oč.

ambitiös (~-ł) [lt.] a D₂,₃ čižádostivý.
Ambliatt (~-ł) n D₅ bot Lathraea podbílek.

Amble (čti -bl') [fr.] m jezd. mimochod (= Paſſang, Zelſtergang).

amblieren (~-ł) [fr.] %n (n) C₁₂ jezd. o koni jítí mimochodem (vykračovati oběma levýma n pravýma nohama zároveń).

Ambloma (~-ł) [řec.] n łwk. = Abortus.

Amblotica (~-~) [řec.] npl. prostředky potracovaci.

Ambly-aphie (~-ł) [řec.] f E₂₂ otupělěost hmatu.

Ambly-opie (~-ł) [řec.] f E₂₂ tupozrakost.

Ambod (~) m E₃ bez pl. jméno mnichovského piva (= Bod).

Ambold (~) m E₃ = Ambosſs.

Ambora... (~-~) ...baum m bot. Mithridatex samburissa.

Ambosſs... (~-~) ...bahu f ⊕ kov., but. lic n dráha (vrehni plocha) kovadliny; -beſen m ⊕ zlat. štětec, vlažidlo; -einsaß m ⊕ zám. = Einsaßtödel; -futter n ⊕ nákovnice [fr. chabotte; -horn n roh kovadliny; -kloß m n ⊕ jstet; -ſchale f = -futter; -ſchenkel m ⊕ roh kovadliny; -ſchmied m kovadlinář, nákovář; -ſtoß m 1. kov. nákov(adel)ník, podkovadelník, špalek pod kovadlem, klát k nákově. 2. but. (= Chabetenten)tiid) mlatový nákovník n podkovadelník; -ſtoſchen n babka v kovadlinz.

amboutieren (~-ł čti šbu-) [fr.] %a C₁₂ vypukliti, vybouliti.

Ambra (~) [pozd. It.] m, n E₁₈, pl. -š = Amber.

Ambra... (~-~) ...birne f pižmovka (bruška);
-duſtend a ambrový, (ambro)vonný: -ſett n váň; -harz n = Amberjett; -ſugel f = Byamkigelchen; -ſchnecke f zo. ambrový hlemýžd; -ſtrauch m bot. Comptonia asplenifolia v wi Amber...

Ambroſću... (~-~) ...kraut n bot. Ambrosia boží byt, kudravec, stozrničko.

Ambroſin (~-ł) n E₉ chem. id., druh mandli (z Italie).

ambrosiſch (~-ł), ˇk. ambroſi-aliſch (~-ł), ambrosiiniſch (~-ł) a D₂,₃ ambrosiový, draho-korenňý; fig. božský, svatý, vznešený.

Ambrotyp ⊕ (~-ł) n E₃ šot. ambrotyp†.

Ambulant (~-ł) [lt.] m docházející nemocný.

Ambulanz [lt.], Ambulance (čti abby-ka nš' ~-ł) [fr.] f E₁₈ ambulance†, ˇk. obvoz: 1. prozatimní (polní) nemocnice (pro první opatření); ambulanční vůz. 2. poštá ve voze železničním. 3. léčení docházejících nemocných. 4. (obchůzkový úřad finančního (zeměského) komisaře n berního úředníka (země) panského.

Ambulanz... (~-u...) -wagen m = Ambulant 1.

Ambulation (~-ł čti -cjón) [lt.] f E₁₈ 1. procházka. 2. docházka nemocného (o radu).

ambulatoriſch (~-ł) a D₂,₃ ambulatorní; ~c ſchulen školy ambulatorní n občasné (mizšvèho sidla); adv. kranſte - behandeln nemocné obcházkou léčíti.

Ambulatorium(~-ł) [lt.] n id., návštěvná léčebna.

ambulieren (~-ł) [lt.] %n (n) C₁₂ přecházeti, procházeti se.

Ambuscade (čti amboskéd) [angl.] voj. záloha.

Ame, Äme (~) f E₂₂ = Am.

Ameis (~) f E₁₅, Ameije (~-n ˇk. ~-ł) f E₂₂, dim. -chen (~-ł) n E₇ zo. mravenec; die weiße - bilý mravenec, všekaz, termił; Prv. auch die - hat ihre Valle i nejnepatrnějsi clovek doveře se zlobiti.

ameicſel f ˇk. (~-ł) %n (h) C₁₂ brněti, hemžiti se, šimrati.

Ameisen..., ameisen... (~-~) ...artig a mravencovitý, podobný mravenči; -ačm n éter kyselny mravenči, mravenči silice; -bär m zo. 1. Ursus formicarius medved hnedý n mravenči. 2. Myrmecophaga ježura. 3. = -darrer. 4. nejmenší ze sovernich medvědá; -baum m Cecropia; -drossel f zo. Formicivora domicella ohni očko trojápkované; -ci n mravenči vajičko; -einsjammer m sběrač mravenču, mravenčář; -ſliege f zo. = Wurmlöme; -fresenda mravencožrý; -fresser m zo. 1. = -bär; großer -fresser = -juds; schuppiger -fresser Manis pentadactyla pangolin malajský, luskou krátkocasý. 2. fleiner -fresser bambla (ptk guyanský). 3. = -drossel; -fuchs m zo. Myrmecophaga jubata mravenecník veliký; -haufen m mraveniště, -isko; -igel m zo. Echidna, Ta-chy glossus ježura; -käfer m zo. brouk s kv-jovitými tykadly; -könig m zo. (ptk) Muscicapa rex tuhýk královský n krvan; -friechen. -laufen n auf der Haut patb. brnění, mravenčení, zkoprňělost; -löwe m zo. Myrmeleon mravkolev; -natter f zo. -schlange; -neſt n = -bauten; -puppen fpl. mravenči pupy, kukly n š. sm. vájička; -saurer a: -saurer Šalž chem. mravenčan; -säure f chem. kyselina mravenči; -sdarrer m

Ameisleiter]

— 141 —

[Ammoni-ur]

1. mraven(ič)ář. 2. zo. Orycteropus tarakut, kufoš, jamoškrab; ~schlange f zo. Coluber cenchoa druh užovek; ~spiritus m mravenčí lň výstřelek; ~ſlein m min. myrmecit; ~ſtich m štípnutí mravenčí; ~juchr m = ~jarrer 1.; ~tinctur f lékár. tinktura mravenčí; ~verkäufer m mravenčář; ~warſc f yath. široká bradavice na dlani n na chodidle.

Ameisleitern (~~u-~~v) f neskl. bot. Vicia sepium vikev plotni.

Ameiba (~~v~) m E₂₅ zo. id. čeleď ještěrů klanojaryščných.

Ameł... (~~u~...) ~korn n bot. = Dinkel; ~mechl n škrob.

Ameſlioration (~~~u-~~v čti -cjón) [fr.] f E₁₈ zlepšení.

a meſtiorieren (~~~u-~~v) [lt.] %a C₁₂ zlepšiti, opraviti co.

Ameſſus (~v) [lt.] m E₁₄ bot. Aster amellus hvězdnice (chluumn).

Ameſſus..., ameſſus... (~~~u-~~v) ~artig a hvězdicovitý; ~blume f bot. = Amellus.

Amen (~~v~) [hebr.] adv. a n neskl. amen! budíž! staniž se! fig žu allem ~fagen ke všemu potakovati v posvědčovati.

amendabel (~~~v~) a D₂,₃ 1. trestný; 2. zlepšitelný.

Amende (čti amān d') [fr.] f pokuta peněžitá; amende honorable [fr.] odprošení.

Amendement (čti amān d'mān) [fr.] n oprava, ná-, změna (k lepšimu), zlepšení; ~e-š (Vjejeſzverſchläge pozměna v návrhu zákona, návrh opravný k zákonu; oprava.

amendieren (~~~v~) [fr.] %a C₁₂ 1. zlepšovati, napravovati. 2. dodatek k zákonu podati.

Amer... (~~~u-~~v) ~korn n bot. = Dülbel

Américain (čti -kačn) [fr.] m otevřená čtyrkolka.

Amerifa (~v~) n E₂₅ id.

Amerikaner (~-v-~) m E₆, ~in (~) f E₁₀ Američan, f -ka.

amerikanisřch (~-v-~) a D₂,₃ americký.

amerikanisieren (~-v-~) %a C₁₂ (po)ameřiči.

Amerikanismus (~-v-~) m E₁₄ amerikanismus), výraz vlastní americké angličině.

amethodisch (~~~v~) [řec.] a D₂,₃ nemethodický, neurovnaný.

Amethyſt (~~~v~) [řec.] m E₃ a E₉ min. amet(h)yst.

Amethyſt..., amethyſt... (~~~u-~~v) ~farben a, barvy ametystové, ametystobarvý, fialový; ~kolibri m zo. kolibřík ametystový; ~pſlanze f bot. ametystník; ~ricſenschlange f 70. hroznýs ametystový; ~ſaphir m min. safir ametystový; ~ſchneſe f zo. Helix canthina hlemýžd ametystový.

Ameublement (čti amīb'lmān) [fr.] n opatření nábytkem, nábytek, domácí nářadí.

ameublicren (čti amīn-) [fr.] I. %a C₁₂ opatříti nábytkem. — II. % Ameublierung (~-v-~) [fr.] f E₁₈ = Ameublement.

Ameutement (čti amīt'mān) [fr.] n svážání do smečky, srocení.

ameuticren (čti amoe-) [fr.] %a C₁₂ 1. lov. svázati psy ve smečku n do smečky. 2. fig. pobořovati.

Ami-ant (~~~v~) [řec.] m E₃ min. id., ohebný asbest n osinek, horní len.

Ami-anto-id (~~~u-~~v) [řec.] m E₄ min. asbestovec

Amid (~v) n E₃ chem. id.

Amidin (~-v) n E₁₀ chem. klí škrobové.

aminetisch (~~~v~) [řec.] a D₂,₃ nenapodobitelný.

Amimie (~-v) [řec. f E₂₂ lék. nemožnost činiti některé posunky.

Amman(u) (~v) m D₅ (švýc.) aman tokr soudeu (= Amtmann).

Ammanie (~-v) f E₂₂ bot. tuhanka.

ammazzieren (~-v-~) [it.] %a C₁₂ (úkladně zavražditi.

Amme (~v) I. f E₂₂ dim. Ammchen (~v) n E₇, Ammnein (~-v) n E₇ 1. ☞ (pávodně) (kojící) matka. 2. kojná, %a. š. sm. chůva, opatrovnice, pěstounka. 3. ☞ =Hebamme. 4. prov. = Bamme, Bampe. — II. m švýc. f = Amman(u).

Ammci (~-v) [lt.] n E₃ bot. omej, kandíjský kmin.

Ammeijer (~v-~) m id., E₆ (druhdy prvni úředník v některých německých máštech).

amme(1n) (~v) C₁₂ prov. I. %n (b) kojiti, býti kojnou. — II. %a kojiti (aša); krmiti (nt. aša).

Ammen... (~~~u-~~v) ~koſt f strava kojných; ~lohn m kojné; mzdě kojné n kojenská; ~märchen n báchorka, pohádka, povídačka (sřv. Attweibermärchen); ~nadel f = Ziderbeitnadel; ~pulver n lékár. prášek (trojí) pro deti; ~thec m koření pro kojné; ~vermicterin f zaopatřovatelka kojných.

ammenſhaft (~~~v~) a D₂,₃ po způsobu kojníých.

Ammer (~v) I. f E₂₂ n m E₆ zo. strnad. — II. f E₁₂ = Morelle.

Ammeral (~-v-) m E₃ plav. veliké vědro (ářevěné n pl. tětěné).

Ammerich p (~~~v~) m E₃ muž kojné n pěstounky, pěstoun.

Ammer(ing), Ammerling (~~~u-~~v) m E₃ = Ammer I.

Ammiſſion (~-v-) |lt.| f E₁₈ ztráta.

ammittieren (~-v-~) [lt.] %a C₁₂ ztratiti.

Ammoniak (~-v-) [řec.] n E₃ bez pl. chem. id., čpavek.

Ammoniak... (~-v-~) ~alaun m chem...
Ammoniumalaun; ~artig a ammoniakov(it)v.
čpavkov(it)v; ~gas n plyn ammoniakov;
~geruch m zápach čpavkovv; ~gummi n klí
ammoniakové; ~gummiſtrauch m bot Aga-
syllis; ~haltig a = ~artig; ~magnecſi- u ma-
gnesie↑ ammoniaková; ~pſlanze f bot Do-
rema ammoniacum = Schattraut; ~pſlaſter n
lékár. náplaſt ammoniaková; ~ſatj n chem. sal-
miak; pl. ~ſalje npl. = Ammoniumalje; ~joda f
soda ammoniaková; ~wasscr n ammoniaková
voda.

ammoniakalisch (~-v-~) a D₂,₃ ammoniakální.

Ammoni-ämic (~-v-~) [řec.] f E₂₂ otráveni ammoniakem.

Ammonit (~-v-) m E₂₅ id., min. (zkaneměž přičel).

Ammoni-um (~-v-~) [řec.] n E₁₃ chem. id.

Ammoni-um...

— 112 —

| Amphibolit

Ammoni-um... (~-u-...) -alaum m chem. ka-
menee ammonaty; -amalgam n chem. amal-
gam ammoniový; -bromid n bromid ammo-
naty; -carbonat n uhlíčitan ammonaty;
-chlorid n chem. chlorid ammonaty; -haltig a
ammonium obsahující, ammonaty; -jodid n
chem. jodid ammonaty; -metalloryd n chem.
kyslíčník ammonaty; -salze npl. chem. soli
ammonaté.

Ammonš... ammonš... (~šš...) -(gcheim)
schrift f (tajne) písmo Ammonovo (starych kníži
ezuptských) ; horn n min. zkamenělý pírožec
Ammente: hornartig a pírožcovitý.

Amnuscic (~-u-) [rec.] f E₂₂ bezpanmětí), ne-
paměť.

Amnuscitic (~u") [rec.] f E₂₂ id., (obecně)
odjustění, prominuti a zapomenuti (střouš,
všeobecná milost provinilem, pověchná
milost

Amnuscitic... (~u"..) -bill [angl.] f zákon
o amnestii.

amnuscieren (~u") %a C₁₂ amnestovatý,
příjmoviti na milost koho, prominouti n od-
pustiti trest, udělití milost komu; amnèsiert
werden obdržeti milost.

Amnuscierer ~ (~u") m E₆ udélovatel
amnestie.

Amnèsitik (~-u-) [řec.] f E₁₃ amnèsitá,†
umění zapomínati.

Amnicoliſt (~-u") [lt.] m E₂₀ obyvatel u feky.

Amni-on (~-u") Amni-um (~-u") [řec.] n
E₁₃ an. mázdra ovči.

Amni-oš..., amnios... (~-u...) an. -ſalte f
záhyb blány ovči; -hautf = Amnien; -ſauer a
-jaune ſal; chem. amniotan; -ſaure f chem.
amniová kyselina; -wasser n = drudgwaſſer.

Amnitiš (~-u-) [rec.] f neskl. zánět mázdry
ovči.

Amöba-ijſch (~-u-) [řec.] a D₂,₃ stridavý
(ve zpěvu atd.).

Amöben (~-u-) [řec.] fpl. E₂₂ zo. měňavky
(kofenonočí).

amollieren (~-u-) [fr.] %a C₁₂ (žměkeiti).

Amom (~-u-) [rec.] m E₃ dim. Amömlein
(~-u-) n E₄ bot Amomum amom†.

amön (~-u-) [lt.] a D₂,₃ příjemný.

Amönität (~-u") [ft.] f E₁₃ příjemnost.

ämoniſch: (~-u-) a D₂₁₃: ~c Stinnte kouzel-
nictví. čarodějství.

amontal (~-u-) [it.] a D₂,₃ s této strany
hor čjsoučí.

Amor (~-u-) [lt.] m E₂₂ bez pl. myth. dim. ~ben,
Amérden; id., Cupido, Erós úbíek Lásky).

Amorce (ěu amors') [fr.] f 1. vnadidlo,
návnadla. 2. fig. lákadlo, pokušení. 3. prach
zápalný, dounnák, zápalka. 4. © hor svar,
prílitek. 5. pl. Amorces traskavé papíry,
prskavky.

Amorcieren (~-u- ag amors-) [fr.] v. a C₁₂
1 nasaditi vnadidlo, navnaditi. 2. nasypati
prachu zápalného (do pánvěký) píložiti zápalku
n a dounnák.

Amorcette (~-u-) f E₂₂ bot = Morelle.

Amorcette (~-u-) [it.], Amorine (~-u-) [it.] f
E₂₂ bůžek lásky.

amoroso (~-u-) [it.] I. adv. zamilovaně;
hud. něžné, vroueně. — II. m milovník; v do-
válet primo amoroso první milovník.

Amorphie (~-u-) [rec.] f E₂₂ beztvárnost.

amorph(ijch) (~-u-) [rec.] a D₂,₃ amorfník;
beztvárný.

Amorphismus (~-u-) [řec.] m E₁₄ bez pl.
id., beztvárnost.

Amortisation (~-u- čějón) [fr.] f E₁₃
amortisace, umorení českého; umor(a).

Amortisations ... (~-u- čějón) -casse f
pokladnice splacovací; -edict n edikt amorti-
sacní; -fond m fond amortisační p umo-
rovací; -termin m termín amortisační.

Amortissement (ěu -tis'ma) [fr.] n Amor-
tijation.

amortiſjerbar (~-u-) a D₂,₃ umořitelný.

amortiſieren (~-u-) [fr.] I. a C₁₂ umo-
rovati, upláceti, (u)hraditi. — II. % Amor-
tiſierung f E₁₃ = Amortijation.

amortijabel (~-u-) [fr j₄ D₂,₃] = amortiſjerbar

Amotion (~-u- čějón) [lt.] f E₁₃ odstranění,
odklizení.

Amour (ěu amů) [fr.] m neskl. láska; -mačen
koriť se.

Amourette (ěu amuret') [fr.] f milostná
pletka.

amovibcl (~-u-) [lt.] a D₂,₃ odk iditelný.

Amovibilität (~-u-~u") [lt.] f E₃ odklídi-
telnost.

amovieren (~-u-) [lt.] %a C₁₂ odstraniti,
odkliditi.

Ampel (~) f E₂₂, ~ pl. E₁₃ lampa (zejm.
visací); závěsná váša na květiny.

Ampel... (~-u...) -mulſtraut n bot. Verbas-
cum lychnitis divizna knotovkovitá.

ampeln F (~-u-) %a (h) C₁₂ zmítati a há-
zoti a tlouci sebou; nad čt. ~ zmitati sebou
k dosazení č ho; shněti se po čem; třepati se
a tráti se nad; baziti po čem.

Ampſ (~) m E₃. Ampſer (l-) m E₆ bot
Kumex kſovík.

Ampſer... (~-u...) bot. -ſtec m štavel obecný;
-krant n bot. = Amp ſter -ſpinner m -Phragma-
tobia fuligmosa práštevník kſovíkový.

Amphibi-c (~-u-) [rec.] f E₂₂; Amphibi-on
a Amphibi-um (~-u-) n E₃ zo. obožívelník.

Amphibi-en..., c.mphibien... (~-u-) ...ar-
tig a obožívelníkovitý. -Beſchreſſer m po-
pisovatel obožívelníku; -Seben n život
obozžívelníků; -Iehre f nauka o obožível-
nicích; -ſicu m sen. amfibiolit h) zkame-
belý obožívelník v nasi.

Amphibi-ofit (~-u-) [řec.] m E₃ mm. plazo-
kam.

amphibiſch (~-u-) a D₂,₃ obožívelný.

Amphibol (~-u-) [řec.] m E₃ mm. amfibol†,
jinoraz, leskavec.

Amphibol... (~-u...) -ſchicſer m = Amph-
belindſtefer.

Amphibolic (~-u-) [řec.] f E₂₂ dvojsmysl.
obožímluv.

amphiboliſch (~-u-) a D₂,₃ 1. min amfiboli-
ký†, jinorazový. 2. dvojsmyslný.

Amphibolit (~-u-) m E₃ mm. amfibolit†,
smolek, skoryl, hornina amfibolová.

Amphibolit...

— 143 —

[Ampt...

Amphibolit... (~-~"..) ~schiefer m brídlice
amfibolová.

Amphibrach (~-~) [rec.] m E₉ n E₂₀ v metrice
amfibrachys†, ~ mezidlužka (stopa ~-~).

Amphid... (~"..) ~salje npl. soleje, soli
obojne.

Amphidcum (~-~) [rec.] n E₂₁ lék. ústí
matkv.

Amphidi-arthrose (~-~⊥) [rec.[ f E₂₂
kloub dvojítý.

Amphigen (~-~) [rec.] n E₁ mín. = Penici.

Amphigen... (~-~..) ~ípath m lávovec.

Amphiguric (~-~) rlat. f E₂₂ nesmysňy
tlach, hatlanina, matenina, hatmatilka, (ne-
chutná) směsice.

amphifarisch (~-~) [rec.] a D₂,₃ dvoj-
plodný, nesouci plody nad zemí i pod zemi.

Amphikarpium (~-~) [rec.] n E₂₅ obvaz
náplast na zápětí.

Amphikty-onc (~-~) [rec.] mpl. neskl.
d. st. v. amfiktyonové (kmenové, ohývající kolem ně-
které svatyně).

Amphitogie (~-~) [rec.] f E₂₂ spor. od-.

amphilogisch (~-~) [rec. a D₂,₃ pochybný,
sporný.

Amphimacer (~-~) [rec.] m E₆ v metrice
amfimacér, ~ mezikratka, creticus (stopa ~-~).

Amphipncuma (~-~) [rec.] n lék. těžký
dech.

Amphipoden (~-~) [rec.] mpl. neskl. zo.
blešivej.

Amphi-theater (~-~) [rec.] n E₆ amfi-
theatr†, ~ okrouhlice; 1. (antické) hlediště
v po lokrhu. 2. nejvyšší n poslední galerie
(naprotí jeviště). 3. posluchárna se sedadly po-
stupně vyyvšenými.

amphi-theatralisch [fr.] (~-~) a D₂,₃
amfitheatrální, ~ okrouhličný.

amphi-tomisch (~-~) [rec.] a D₂,₃ dvou-
sečný.

Amphitrite (~-~) [rec.] npr. f myth. id.;
fig. zo. id., rod mořských červů.

amphi-tropisch (~-~) [rec.] a D₂,₃ na obě
strany se obracející.

Amphora (~) [lt.] f amfora†, nádoba
dvojuchá.

amphoter (~) [rec.] a D₂,₃ amfoterní†,
indifferentní†, nejetný.

Amplas† top. Č (v) Oplotec.
amplectieren (~-~) [lt.] ¹/₄ C₁₂ objímati.

Ampliation (~-~† či -cjón) [lt.] f E₁₈ roz-
šíření.

Ampliatibus (~-~) [lt.] m neskl. gramm. vy-
soký stupeň.

Amplification (~-~† či -cjón) [lt.] f E₁₈
rozšíření. rozvedení, rozhojnění.

amplificieren (~-~) [lt.] ¹/₄ C₁₂ rozšířiť.

Amplitude (či -tyd?) [fr.] f 1. objem (do
dálky a šírky). 2. vzdálenost, dálka; rys. výchvěj,
kmit.

Amputation (~-~† či -cjón) [lt.] f E₁₈ chir.
amputace†, úřez n odnětí (údu).

Amputations... (~-~... ~ctui n skřínka
n pouzdro amputační; ~ncurom n lék. nádor
cživový ranný; ~stumpf m lék. kyml, pahýl.

amputieren (~-~) [lt.] chir. I. ¹/₄ C₁₂ ampu-
tovatí koho, úřiznouti n odníti úd komu. —

II. ¹/₄ ~ n E₂₇ bez pl., Amputierung f E₁₆
= Amputation.

Amputierer (~-~) m E₁ odnímač.

Amschelberg (top. ¹/₄ m Kosová Hora).

Amje, ämsj = Amje, emj.

Amsel, prov. ¹/₄ Amschel (~) f E₂₂ 1. zo Tur-
dus merula kos. 2. erb pták bez noh a bez
zobáku.

Amsel... (~-...) ~berec f bot. = Krenzbereere;
~feld n dži. středov. Kosovo pole; ~sich m Me-
rula kos (ryba); ~geflöte n hvízdáni kosovo;
~neš n lov. síť n tenátká (tjgm. na kosy); ~pfcifen n
= ~geflöte.

Amsel... (~-...) ~kraut n bot. Thalictrum
aquilegifolium žluťucha orlíkolistá.

Amsferdam ¹/₄m. Amsterodam.

Amt (²) n úrad a) = místo, služba, po-
stavení; cutträgtides ~ výnosný úřad; cíu
~ antreten, in ein ~ cintreten, ein ~ übernehmen na
úrad nastoupiti, v úřad vstoupiti o se uvá-
zati; ein ~ betteilen o bedienen o vermachten; im
~c sein o jiben o jehen úrad spravovati n plniti
a konati n Věsti o mspr. zastávati; býti při
úřade; postaven býti v úřadě; das ist nicht
dieines ~c to nepatrí do tvého oboru; do toho
ti nie není; in 3-s ~ (ein)greifen zasahovati
komu do úradu, sáhati na šáva či, dotýkati
se práv děch; thun, was f-š ~es ist plniti svůj
úřad a své povinnosti; J. in ein ~ einjeten o
ciuffenbren; J-m ein ~ überweisen o übertragen o
geben na úřad dosaditi koho, úřad odevzdati
n svěřiti komu; J. aus f-m ~e bringen připraviti
koho o úrad n službu, vystrnaditi koho z úřadu;
J. dem ~c absetzen; J. des ~s entsetzen; J-m sein
~ nehm en zbaviti úradu koho, sesaditi s úřadu
koho; das ~ der Schliiffel (blbl.) moc klíčů, (zejm.
fig.) moc odpouštěti a zadržovati hříchy; um
ein erledigtes ~ sich bewerken o anbaffen o nachjuchen
ucházeti se o uprázdnený úřad; o nach dem
fich jn e-m ~c effentlich befentem kdo úřadne při-
znává, že má nejaký úřad; das weitere ~ s han-
deln dále po zákonu jednati; er hat sert mit
dem ~ zu thun pořád chodí po soudech; Prv.
~ bringt kappen není úřadku, aby neměl svého
dárku; úřad nemýlí, neteče-li, aspoň kape;
i z nejmenšího úřádku se vydoji pár dukátků;
was děine ~c nicht ist, da laß deinen Vorwirz
nepleß se do věci, po kterých ti nic není;
wem Gott ein ~ gibt, dem gibt er auch Verstand;
mit dem ~ femunt der Verstand s úřadem při-
chází rozum (iron.); das ~ macht woh! jaff, aber
nicht flug úradem člověk nezmoudří; jeder fěbt
vom f-m ~c každý je živ ze své služby; b) =
povolání; das ~ e-s Lehrers úřad a povolání
učitelské; c) (= (Veridite) soud; ver's ~ müßen
musiti (se dostaviti) před soud; das heilige ~
inkvisice†; d) úřad(ovna). 2. korporace†, sbor,
cech†, společenstvo. 3. cirk. bohoslužby, zejm.
katol. mše, protest, přijímání.

Amt..., amt... (~) ~ (ş)frau f 1. úřednice.

2. jeptiška v nějaké hodoosti; ~ (ş)fret a bez úřadu;
ş. sm. nezaměstnaný; ~ (ş)freier Menſch soukrom-
nik; ~haus n úřadovna; ~mann m (pl. ~eute)

1. úředník, vrchní. 2. cechovník, cechovní

Amtchen]

— 144 —

[Amts...

mistr; -männin f úřednice; -mannschaft f
1. úřednictvo. 2. úřednictví, hodnost úřed-
nická; -mannsfran f = -männin; -mäßig a
= amtli; -meißer m = Sbarneißer (v Amts...);
-fuchst f chtivost úřadu, bažení n dychtivost
po úřadě (v těr Amts...).

Amtchen (↓) n E. úřadek; fein = ohne
Zahlmachen nenı službiéky, aby nebylo par-
tycky.

Amtci (↓) f E₁₈ prov. úřadovna).

amten (↓) "n (b) C₁₃ 1. úřadovati.

2. sloužiti slavnou n velkou mši; fig. = ab-
fan; 2.

Ämter..., ämter... (↓...) -abschaffung f
zrušení úřadů; -füchtig a bažici po úřadech;
-tausch m směna n výměna úřadu n služeb.

amtieren (↓) I. vₙ (9) C₁₂ úřadovati. -
II. % Amtierung f E₁₈ = Amtsverrichtung.

amtlich (↓) a D₁,₃ úřední; halb- polo-
úřední; peliget e Sanctum jednání policejního
úřadu; er Berichtsü üřední závěra.

Ämtling (↓) m E₃ úředník, (pílo) úřed-
níek.

amtlos (↓) a D₁,₃ bez úřadu.

Amts... (↓...) -abschrift f úřední přepis n
o-: -adel m šlechta úředníká; -alter n stáři
n láta v úřadě, služebné stáří, služebná, í láta;
-antritt m nastoupení na úřadu, vstoupení do úřadu n do služby; -anwart-
schaft f čekatelstvi n kandidatura† úřadu,
uchazení (se) o úřad; -anweisung f úřední
poukázka; -arbeit f úřední práce; -auf-
scher m dozorec nad úřadem; -besugniß f
úřední oprávnění n kompetence†; -bereich m
úřední obvod; -bericht m úřední zpráva;
-bezahlung f obsazení úřadu; -beverber m
uchazeč o úřad, čekatel n žadatel k kandidát†
úřadu; -bewerbung f ucházení (se) o úřad;
-bezirk m úřední zejm. soudní okres, úřední
obvod; -blatt n úřední list n oznamovatel
n noviny: -bruder m 1. spoluúředník, soudruh
v úřadě, kollega†. 2. cechovní bratr; -brüder-
lich a spoluúřednicky, kollegiálni†; adv. -e;
-burcau n úřadovna; -candidat m kandidát†
n žadatel úřadu, uchazeč o úřad; -controll-
meißer m kontrolor† společenstva n cechu;
-correspondenz f úřední korrespondence† n
dopisování; dauer f trvání úřadu; -depfsche
f úřední depeſſt; -diencr m úřední sluha; afri-
holomek, dráb, mušketýr; -dicnerechilfe m
pomoćník úředního služby; -chre f úřední
čest; -cid m úřední přisaha; -cifer m
úřední horlivost; -cinkinfte fpl. příjmy
úřední; -cutjchung f sesazení n složení
s úřadu, zbavení úřadu (koho), odnéti úřad
(komn); -crinnerung f úřední pripomenuti;
-erledigung f uprádzníní úřadu; -crtrag m
= -cutintinte; -fähig a schopný úřad, způso-
bilý k úřadu; -fähigkeſt f schopnost úřadu;
způsobilost k úřadu; -folge f a) postup (ováni)
úřední v úřadě, poslouhnost úřední; nastup-
nictví n následnictví v úřade; b) poslušnost
úřední; -folger m následník n nástupce
v úřadě; -frequenč f chození do úřadu, ná-
vštěva úřadu; -frohne f robota úřední
n povinná úřadům; -fuhre f 1. úřední po-
voz; 2. = -frohne; -führung f úřadování; ve-

dení n spravování n konání n plnění n mspr. zastá-
vání úřadu; -gebäude n úřad (ovna), úřední
budova; -gebur f poplatek úřední; -ge-
ſälle npl. důchody úřední; -gečimnis n
úřední tajemství; -gchilfe m úřední příruči;
-gemäß adv. úředně, způsobem úředním
-genojs, -genosſe m spoluúředník, soudruh
v úřadě; -gcnossenschaft f a) spoluúřednictví,
kollegiálnost†; b) spoluúřednictvo; -gericht n
soud prvni instance (v Německu); -geschüſte npl. akony
n práce n funkce† úřední, cinnost úřední;
-gericht n = -miene; -gewalt f (pravo)moc
úřední; -gewand n = -ſleid; -handen: Geſd
ju -handen erlegen peníze v úřadě klásti p slo-
žiti; -handlung f a) jednání úřední; b) =
ſübrung; das Geſand wird zur -handlung zugeſtellt
zádost se dodává k úřednímu řízení; -haupt-
mann m vrchní úředník, sas. a mekl. vyšší úřed-
ník správní; -hauptmannschaft f vrchní úřad,
sas. a mekl. vyšší úřad správní; -haus n úra-
dovna, úřední dům, budova úřadu n okres-
ního soudu atd.; -hohcif f svrchovanost úřední;
-individuum n úřední osoba; -inſtruction f
instrukce†, návod k úřadování, naučení
pro úřad; -inventar n úřední inventár,
seznam předmětův úředních; -jahr n úřední
rok; -ſciller m sklep úřadovny n radnice;
-ſleid n úřední šat; -lette v úřední řetěz;
-ſlossen fpl. náklad na vedení úřadu, úřední
výdeje; -lade f čechovní pokladnice; -le-
hun n úřední n -ické n služební léno n
manství, †náprava aléno závislé od zeměpanských úřed-
níků: -leiter m ředitel úřadu; -loſal(e) n
úřadovna, místnost úřední; -meißer m ce-
chovník, čechovní mistr; -micne f vzežení
n tvárnost úřední; e-e -miene machen o auſſtehden
vziti na sebe úřední tvárnění; posaditi si
na nos úřední brejle (fig.); -miſsbrauch m
zneužívání úřadu, úřední zlorád; -miüe f
úřední épice; -nachſolge f = folſae 1.; -naſ-
ſolger m = ſolger; -name m jméno n název
n titul† úřadu; -ordnung f pořádek úřední;
-ort m místo úřadu, úřadíſte; -pauſchale n
úřední paušál; -pcrſon f úřední osoba; -per-
ſonal n úřednictvo, úřední osoby; -pſlege
fára n vedení n řízení n konáni n mspr.
zastávání úřadu; -pſleger m správce úřadu;
-pſlicht f 1. povinnost úřední. 2. = -eſt;
-pſlichtig a příslušný úřad u okresnímu
soudu; -pſlichtiger m příslušník úřadu n
okresního soudu; -płaſt m ter Accife měſtiſtě;
-protokoll n úřední protokol; -rang m po-
slouhnost důstojenství úředního; úřední hod-
nost n řad n stupeň; -raum m úřední míst-
nost; -raon m obvod úřední; -reſſc f úřední
cesta; -rciter m četník; -rcquisiten fpl. úřední
rekvisity† n potreby; -richter m soudee pn...
instance (v Německu); -robe f úřední šat; -jaſch
úřední věc n záležitost; -ſaſs m příslušník
n podlaný úřad n okresního soudu; -jaſſig a
příslušný n podlaný úřad n okresnímu soudu;
-ſchild(djen) n stit(ek) úřední; -ſjanfen m
úřední zábradli n přehrada; vor dem -iduňan
pred zábradlím; fig. před soudem; -ſchre
ber m, úřední n soudní písar; -ſchreiber-
dienſt m -ſchreiberſtelle f úřední písar-
ství; -ſiegel n úřední pečeſt; -ſprache f

Amulation

— 115 —

an

úřední řeč n jazyk; ~ sprencel m obvod
úřední; ~ stab m úřední hůl n berla; ~ stab-
träger m úřední berlonoš nosič úřední
hole n berly; ~ stelle f úřad, místo úřední
n úřadu; ~ stube f světnice m místnost úřední,
úřadovna; ~ stunden fpl. úřední hodiny; ~ sus-
pension f suspense† n docasné složení s úřadu;
~ taq m den úřední n úřadování, (den úřed-
ního) rízení; ~ thätigkeit f úřadování, činnost
úřední; ~ tracht f úřední oblek n kroj; ~ über-
gabe f odevzdání úřadu; ~ umritt f úřední
objiždka; ~ untersagung f sesazení s úřadu,
odnětí úřadu; ~ urtunde f úřední listina;
~ verbrechen n zločin úřední; ~ vergessen n
prečin úřední; ~ verlag m zásobka úřední;
~ verlust m ztráta úřadu; ~ verrichtung f úřední
konání n výkon a funkce†; ~ versammlung f
shromáždění cechu; ~ verschluss m závěr(a)
úřední; ~ verschwiegenheit f úřední mlčeli-
vost; ~ vertreter m zástupce v úřadě, ~ ver-
waltung f úřední správa, vedení n spravo-
vání úřadu; ~ verweiser m správce úřadu, zá-
stupce v úřadě; ~ vogt m 1. soudce. 2. =
~ biener; ~ vogtei f 1. soudcovství. 2. = ~ hais;
~ vollzicherm vykonavatel úřední; ~ vorstcherm
vrchní úředník, úřední představený, před-
stavený n přednosta úřadu, chef†; ~ wegcn-
von ~ wegen z moci úřední, z úřadu, úředný,
úřad sám od sebe, úřad z vlastního vrnuk-
nuti n po-, úřad samochtě; ~ widrig a proti-
úřední, příčíci se úředním povinostem;
adv. protiúředně; ~ wirksamkeit f úřední
působnost; ~ würde f hodnost úředn(í)č;
~ jeugnisch n úřední vysvědčení.

Amulation (~-L et -cjón) [lt.] f E₁₈ na-
podobeni.

Amulet(t) (~-t) [lt.] n E₃ amulet†, škapuli†, návěsek na hrdlo.

ämulieren (~-L) [lt.] %a C₁₂ napodobovati.

amijant (~-L) [fr.] a D₂,₃ zábavný, kratochvlný.

Amujette (et amyset') [fr.] f hračka; vej. lehké dělo.

Amusie (~-L) [rec.] f E₂₂ nedostatek kraso-
citu.

amüsieren (~-L) [fr.] %a, % (sich) baviti, vy-
rážeti koho n % se, krátiti komu (n v'r si) dlouhou
chvili; vej. den Feind ~ nepřítele škádliti n zane-
prazdňovati.

amušisch (~~-~~) [rec.] a D₂, nebásnický.

Amngdatin (~-L) [rec.] n E₃ id., mandlovina.

amkytisch (~~-~~) [rec.] a D₂,₃ rozčilující.

Amnysen (~-L) [rec.] n E₃ bez pl. chem. id.

Amnysoid (~-L) [rec.] n E₃ bez pl. chem. id.

Amnylonin (~-L) [rec.] n E₃ bez pl. chem. id.

Amnysum (~-L) [rec.] n E₂₅ bez pl. škrob (ovina).

Amninteria (~-L~) [rec.] npl. neskl. ochranné prostředky.

amnuntisch (~~-~~) [rec.] a D₂,₃ ochranný.

Amn-ošthenie (~-L) [rec.] f E₂₂ nedo-
statek síly svalové, ochablost svalů.

Amnrie (~-L) [rec.] f E₂₂ nedostatek hlenu.
an (§) I. prp. s dat. ~ acc. 1. místo a) (dat.,
acc.) na: ~ einem Orte wohnen bydliti na nejakém
místě, bydliti někde; am Meeresufer na břehu
mořském; ~ der Greize na hranici; Frankfurt ~

ter Oder Frankfurt nad Odrou; ~ Lrt und
Stelle na místě (samém); wenn ich ~ Ihrer Stelle
wäre kdybych byl na vasem místě, být vámi;
dies liegt mir am Herzen to mi leži na srdeči;
na tom mi záleží; to mi tisní n tíží srdeč;
~ der Spite stehen státi v čele; (směr) et. ~ die
Hand schreiben psáti na stěnu co; den Strumpf
~ s Bein ziehen punčehu na nohu navlčknouti
n obouti; ~ die Thür tlopfen klepati na dvére;
sich ~ die Spite stehen v celo se postaviti;
b) (dat.) u: ~ der Thür stehen státi u dveri;
~ dem o am Feufer stehen státi u okna; der Plab
~ m-m Hause místo u mého domu; ~ der Land
straße u silnice; ~ der Brust u prsu; sich am Jener
niederfessen posaditi se n sednouti si k ohni n
u ohné. c) (acc.) ke), ku: ~ s Jener stellen po-
staviti n při- k ohni; ~ A. berantreten pristoupiti
ke komu. 2. čas če ist ~ der Zeit jest na čase,
am Abend(e) (u) večer; am Anfang na počátku:
z počátku; am nächsten Tage nazitři; ~ Mün-
woch ve středu; am erften Mai prvního května;
es war ~ einem Sonntage bylo zu jednou v nedeli;
~ e-m schönen Maitage jednoho (n jednou za
krásného májového dne; der Tag, ~ wiedem...
den, kterého(ž)...; den, kdy...; vom Morgen
bis ~ den Abend od ráná až do večera; bis ~
den Tod až do smrti. 3. (při neurčitých údanech
ačelnýe) ~ die sechs bündert Wagen na sest set
vozů; asi šest set vozů; kolem šesti set
vozů; eš sud ~ zehn Jahre ist tomu asi deset
let, bude tomu deset let. ~ Rúžné obraty
er saß ~ meiner Seite seděl mi po boku;
~ die Arbeit gehen dáti se n pustiti se do práce,
podjíti se práce; bis ~ die Knie až po kolena;
§. ~ der Stimme erkennen poznati koho po hlase;
~ allen Eden ve všech koutech, na všech
stranách, všude; ich habe e-Beite ~ Žie mám
k vám prosbu; ~ A. schreiben psáti komu; der
Brief ist ~ Žie psani jest adressováno vám.
dopis svědčí vám; (adressa) An Herrn... panu;
ein Vote ~ mich posel ke mně; ~ Kriiden gehen
jiti n choditi o berlách; ~ dem Wege hin podel
cesty; sich ~ die Hand lehnen podprati se o zed;
(fich) ~ e-n Stein stoßen naraziti a kámen,
vraziti do kamene, uzatiti se n uderiti se
o kámen; ~ die Mauer vorrüdten posunovati
se ke zdi; Prediger ~ der Frauentirche kazatel
(při) chrámu Matky Boži; ~ m-m Hause vorbei
podle mého domu, mimo můj dům; ~ den
Jüngern záhlen počítati na prstech; es ist nichts
als Haut und Knochen ~ ibum jest ho jen kost;
a kůže; er hatte die Gewohnheit ~ sich měl zvyk;
~ Gott glauben věřiti v Boha; ich habe ~ der
Zadeh lange gearbeitet pracoval jsem dlouho
o té věci; man hat zehn Sabre ~ dieser Knebe
gebaut tento kostel stavél se deset let; stavba
tohoto kostela trvala deset let; er hatte
tie schönere Hälfte seines Lebens ~ das Haus
Südreich verloren ztratil krásnejší polovinu
života zápasem proti rodu rakouskému; er
tennte die Rechte niicht ~ die Stände verlieren ne-
mohl býti zbaven svých práv ve prospěch
stavů; breit ~ den Schultern siroky v plechíc
sirokych plecí, sirokopecí; s der Brust ent-
blößt prsa maje obnažena, s prsoma obnaže-
nýma; §. ~ der Hand führen vésti za ruku
koho; §. ~ den Haaren fassen chytiti n popadnouti

Teutschböhmisches Wörterbuch. I. Německo-český slovník.

19

an]

— 146 —

Anagnosma

za vlasy n F za pačesy koho; ~ Leib und Celec frank
chorý tělem i duši n tělesné i duševné; ~ allen
(Miedern zittern třásti se n chvěti se po všech
ńdech; ~ einer krankheit leiden trpěti nemocni,
stonati nač; ~ den Augen leiden trpěti očima;
mnoho) zkusiti s očima; mít bolesti v očích;
A. am Leisen hindern překázeti komu ve členi;
taj! ~ Bäumen prostý n zbavený stromů;
chudý stromovim, beze stromů; ~ et. reich
bohatý) čim; ~ Fleißt Andern vergessen jiné
predčiti co do pilnosti n v pilnosti; ~
Menntniffen übertreffen predčiti koho vědomostní;
er hat ~ Schönheit nicht seinesgleichen nikdo se
mu v kráse n co do krásy nevyrovná; er
štarb ~ der Schwindsucht umfel na souchotiny;
~ j-n Wunden sterben podlehnouti ranám; füd ~
et. frank effen přejist se čoho (a onemocnič);
fich ~ einem Esjen den Maagen verderben jídlem
zuladek se pokaziti; eß seßt ihm (Osel scha-
zejí mu n chyběji mu peníze; nedostává se
mu penéz; ein Yéwe ~ Muth srdnatý jak lev;
N. Niente ~ draft silný co obr; füd ~ B-m rächen
pomstiti se na kom; ~ et. zvrijeln pochybovatí
o čem; ~ et. verzweifeln zoufati nad čim; ~
N-m zum Förder werden spáchati vraždu na kom,
státi se vrahem čim; füd ~ N-m verjüldiqen
prohrěsiti se proti komu; eß ist ~ dem jest to(m)
tak, je to pravda; eß ist nicht ~ dem neni
tomu tak, neni to pravda; co ist nichts ~ der
Nachricht zpráva jest nepravdivá n bezpod-
nstatná vymyslená; ich weiß, was! der (we-
schichte ist vim, jak se věc ma; vím, jak jest
to; ich weiß, was! ihm ist znám do dobře
F jako své boty; vím, co je zač n co v něm
vězi n co dovede; eß ist nichts ~ ihm (on) neni
nic zvláštního; jest to nepatrný n bezvý-
nznamný člověk; als er ~ dem war, daß er
sterben sollte když již umíral n k smrti pracoval
n se světem se louči; die Schuld liegt ~ Huen
vina je n padá na vás; je to vaše chyba n
vaši chybou; fig. ~ sich halten mírniti se, kro-
titi se, opanovati se, (z)držeti se; ~ und für sich
sám n samo o sobě; eß ist, ~ sich, so vergleichen, daß...
jest to, samo o sobě, tak zřejmno, že; ~ die
Sonne bringt es ~ den Tag přijde to na jevo; ~ den
Tag kommen přijiti na jevo, vjyjiti na světlo,
odhaliti se; endlich ist es ~ den Tag aefemmen
tel: konečne to propuklo am Tage liegen býtí
na bifledni n na jeve. býtí zřejmno n očividno;
joviel ~ mir ist co n pokud se mne (doštěče;
kolik n co jest na mně...; co na mně záleži...;
eß ist (o die Reise) ist! ~ mir (zada) jest na mně;
~ N-m gut o jchledit bandeln jednati dobre n
špatné s kým; das hat er so ~ sich to jest již
j v jeho povaze; ich habe ~ zweien geng mám
dvou dosti, dva mi postači; ~ den
Betteistab bringen přivěsti na mizinu n
na zebrotu n † na koráb koho; zebt ~ der Zabl
počtem deset. — II. adv. 1. von... ~ od;
von diesem Tage ~ od tohoto dne, počinajic
tímtó dnem; von heute ~ ode dneska; von
nun ~ od nynějska; neben~ vedle; oben-
nahoře; Berg~ berg~ nahoru; Himmel~
himmel~ k nebi; unten~ dole. 2. et. nuže!
vzháru; Wund ~ (gefecht) (přilož(te) číši ota)
k ústům!; prov.J mir (fecht's) ~ dohřa! výhorně!
tak je to v pořádku; (voj) (schlagt) ~ měř!

n k lící zbraň! 3. ...an (= hinan); berg~ na-
horu; from~ proti proudu (v 1.)

an...(~~...) předpona (ve složenínách se slovesy) 1. po-
čátek konáni n stavu, na př.: ~ faulen nahni-
vati, za- 2. bliženi na př.: ~ sliegen přiletěti;
~ sprengen přieválati. 3. upevněni nač, na př.
~ kammern priskobiti, skobou připevniti;
~ nähen přišiti; ~ frieren přimrznouti. 4. dotež
s tělem, na př.: ~ haben mít na sobě; ~ legen,
~ thun, ~ zichen vziti ~ obléci na sebe. 5. směr
k čemu, na př.: ~ spicen plivati nač; ~ reden oslo-
viti koho. 6. náraz (nač), na př.: gegen et. ~ laufen
nahehnouti nač. 7. přirost, na př.: ~ laufen,
~ schwellen nahehnouti, otéci, nabo(b)tuati;
~ wachsen přirusti.

Ana (⊥) | z lat. koncovky -ana| npl. 1. sbírka přísloví, anekdot. 2. na receptech: ode všeho stejné mnoho.

Anabaptismus (~~~) [řec.] m E₁₄ bez pl.
id., novokřtěntví, učení novokrtěncu.

Anabaptist (~~~) [řec.] m E₂₀ anabap-
tista], novokrtěncu.

anabaptišisch (~~~) [řec.] a D₂,₃ novo-
řítecký.

Anabajiš (~~~) [řec.] f neskl. postup k vý-
šinám, anabase† (zejm. Xenofontova, dějiny zpátečnho
tažení desíti tisíc řeků).

Anabatcn (~~~) [řec.] mpl. E₂₀ zápasníci
na vozech při brázř řeckých.

anabatíšch (~~~) ~ čs. Fieber n lék. denně
se vracející na neustálá horečka.

Anabaton (~~~) [řec.] n zvýšené místo před oltářem (v řeckých kostelích).

Anabcris (~~~) [řec.] f vykašlání.

Anabi-ose (~~~) [řec.] f oživnutí uschlých
n zmrzlých zvírat.

Anabrochés (~~~) [řec.] f vyssání hnisu.

Anacardien... (~~~) ~ ~baum m bot. Ana-
cardium ledvinik.

Anachoret (~~~) [řec.] m E₂₀ id., pou-
stevník.

anachoretisch (~~~) [řec.] a D₂,₃ poustev-
nický.

Anachrempſiš (~~~) [řec.] f vychrchlání a vyplivnutí hlenu.

Anachronišmus (~~~) [řec.] m E₁₄ id.,
letoblud, poblouzení n pochybení v letopočtu,
nedopatření časové, sčasi.

an-akčern (~~~) vₙ C₁₂ odl. I. 1. začíti orati.
2. orati. — II. = abaderm.

An-akcrungs...(~~~) ~ -maschinc foorá-
vadlo.

Anadem (~~~) [řec.] n páska královen
około hlavy, čelenka.

Anadiplošiš (~~~) [řec.] f zdvojení (opa-
kování tohož vyrzu na konci jedné a na začátku druhé věty).

Anadosiš (~~~) [řec.] f lék. rozdělení (težm.
štaši čevami); zažívání.

Anady-omenc (~~~) [řec.] f vynořující se (Z vín) (gutheton Venuše).

Anagališ (~~~) [řec.] f neskl. bot. Ana-
gallis drechnicka.

Anaglyphen, Anaglypten (~~~) [řec.] mpl.,
anaglyfy, -ptyf, relieffy.

Anaglyptik (~~~) [řec.] f anaglyptika.

Anagnosma (~~~) [řec.] n kus k před-
čítání.

Anagnostes]

— 147 —

[Anandrie

Anagnostics (~-|) [řec.] m předčítatel
(n řeká a římanů).

Anagnostiker (~-|) [řec.] m E₆ tragik,
píšící pouze pro předčítání.

Anagoge (~-|) [řec.] f povznesení; pře-
vedení na povšechnější: symbolický výklad
bible; 1ěk. vrhnutí, zvracení, kaslání krve.

Anagogie (~-|) [řec.] f povznesení ducha
k Bohu.

Anagogisch (~-|) [řec.] a D₂,₃ ducha po-
vznášející.

Anagramm (~-|) [řec.] n E₃ id., 1. přestavení
n přesmykování písmen ve slovech k tvoření slov nových.
2. hádanka tak vznikající.

Anagraph (~-|) [řec.] m E₂₀ přístroj píšící
obráčene.

Anagraphie (~-|) [řec.] f E₂₂ předpis n
receptů lékařských.

an-ähnlichen (~-|) an-ähnlichen (~-|) C₁₂
odl. I. Ⅿ připodob(n)iti, s-. — II. ⅰ(n) (b), ⅰ
řich ~ připodobovati se, podobati se.

Anakampfis (~-|) [řec.] f odražení pa-
prsků.

Anakampteri-cn (~-|) [řec.] npl. útulek
n útočiště vedle chrámů.

Anakamptik (~-|) [řec.] f nauka o od-
razu paprsků (= Katoptrik).

anakamptisch (~-|) [řec.] a D₂,₃ odráže-
jící se.

Anakara (~-|) [řec.] f kotel hudební.

Anakatharfis (~-|) [řec.] f lek. vykašlání
(se), vyvrhnutí (se).

Anakephalä-osis (~-|) [řec.] f = Re-
capitulation.

Anaklasis (~-|) [řec.] f zlomení, pře-
ohnutí; opt. lom paprsků světelných.

Anaklasiſt (~-|) [řec.] f nauka o lomu pa-
prsků, dioptrika.

Anakletterien (~-|) [řec.] npl. slavnosti
jmenovací, slavnosti při dosazení na trůn
a korunovací.

Anaklīſis (~-|) [řec.] f lek. opírání se zády.

Anakoinosis (~-|) [řec.] f obecná po-
rada.

Anakollemma (~-|) [řec.] n lepidlo na
rány.

Anakoluth (~-|) [řec.] n E₃, -ic (~-|) f
E₂₂ [rec.] anakoluth, výšin z vazby.

Anakoluthie (~-|) [řec.] f fid., nedorečnost.

anakoluthisch (~-|) [řec.] a D₂,₃ ana-
koluthický.

Anakonda-... (~-|) ~rieseñschlange f 70.
Eunectes murinus (hroznýš) anakonda.

Anakre-on (~-|) npr. m E₂₅, pl. též -c(n)
id. (lýřecky básník řecký).

anafreontisch (~-|) a D₂,₃ anakreontský.

Anakruſis (~-|) [řec.] f anakruse†, před-
rážka (v rythmu).

Anal-... (~-|) [lt.] ~ſiſſur f trhliina řitní.

Analcim (~-|) [řec.] m E₃ min. id., pucha-
vec krychlový.

Analdic (~-|) [řec.] f lek. ustání ve vržrůstu.

Analekten (~-|) [řec.] npl. neskl. ana-
lektá, sbírka výňatků n vybraných míst,
vybrané kusy, úrvvky (ze -pisu).

Analemma (~-|) [řec.] n pravouhelné pro-
mítání koule (ve stare kartografiu).

analémmatisch (~-|) [řec.] a D₂,₃ týka-
jící se zvířetníku.

Analepsis (~-|) [řec.] f obživení sil tě-
lesných po nemoci, zotavení.

Analéptica (~-|) [řec.] npl. zotavující
n síleí prostředky.

analéptisch (~-|) [řec.] a D₂,₃ posilující.

Analgesic (~-|), Analegic (~-|) [řec.] f
bezčitnost.

analógiſch (~-|) [řec.] a D₂,₃ analo-
gický, obdobný, po-, příbuzný, souhlasný;
-er šaſſi podobný případ.

Analogie (~-|) [řec.] f E₂₂ analogie†, ob-
doba, -nost, nápodoba.

Anataphabet (~-|) [řec.] m analfabeta†,
člověk písma i čtení neznaň.

Anathſe (~-|) [řec.] f E₂₂, Analýſis
(~-|) f E₁₈, pl. -jes analysa†, -e†, rozbor,
rozložení, rozklad.

analýſierbar (~-|) a D₂,₃ rozložitelný,
rozborný.

analýſieren (~-|) [řec.] Ⅿa C₂₂ analyso-
vati, rozkládati, rozbírati, rozčlánkovati, zkou-
mati, -šeti; (roz)řešiti.

Analtik (~-|) [řec.] f E₁₈ analytika†,
nauka a návod rozběrací n rozresovací; me-
thoda analytická.

Analýtifer (~-|) [řec.] m E₆ analytik†,
rozběrací, řešitel.

analýtiſch (~-|) [řec.] a D₂,₃ analytický,
rozborný, -iravý.

Anamartesic (~-|) [řec.] f E₂₂ bezhříšnost.

anamartetisch (~-|) [řec.] a D₂,₃ bez-
hříšný.

Anámatose (~-|) [řec.] f E₂ slabá příprava
krve.

Anámaturgic (~-|) [řec.] f E₂₂ nauka
o nekravvých operacích.

Anámhydrie (~-|) [řec.] f nedostatek
syrovatiny.

Anámie (~-|) [řec.] f E₂₂ bez pl. nedokrevnost,
chudo-.

Anamnesis (~-|) [řec.] f neskl. před-
chorobi.

Anamnestik (~-|) f E₁₈ anamnéstika†,
pamétiu.

anamnestiſch (~-|) [řec.] a D₂,₃: -c Mittel
pomůcky paměti.

anamorphiſch (~-|) [řec.] a D₂,₃ min. ana-
morfický†, převrácený.

Anamorphose (~-|) [řec.] f E₂₂ lichotvar.

anamorphotisch (~-|) [řec.] a D₂,₃ =
anamorphijb.

Ananas (~-|) [amerik.] f neskl. bot. Ana-
nassa sativa, id.

Ananas... (~-|) ~artig a ananasovitý;
-åtherm =-öſl.; -baum m ananasník; -birnc f
hruška ananasová n ananasovka; -cis n
zmrzliha ananasová, mražené ananasové;
-erdbecre f bot. jahoda ananasová; -ſaſer f
= -banſ; -händler m ananasník; -hauſ m
konopí ananasové; -haus n ananasník, -ice;
-öſl n 1ěkár. éter etynnatý kyseliny máselné;
-ſodawasser n sodovka s ananasem; -vogel m
70 kolibík.

Anandric (~-|) [řec.] f E₂₂ zbabělost.

anandrisch]

— 148 —

[Anatomic]

anandřišch (~~š~~) [rec.] a D₂,₃ zbabělý.

Anancoſiſs (~~~) [rec.] f omlazení.

an-ankernu (~~š~~) va₄ C₁₂ odl. 1. plav. cint ≈dichiff ~
lołd zakotviti. 2. ⊕ stav.

Anantapodoton (~~~) [rec.] n E₂₅ gram.
id., druh anakoluthu bez závěru

anantiſiſch (~~š~~) [rec.] a D₂., nekvetouci.

Anapäſtich (~~š~~) [rec.] m E₃ n E₂₀ v metrice
id., (stopa ~~~.~~)

anapäſtisch (~~~) [rec.] a D₂,₃ v metrice
anapestový.

Anapetic (~~~) [rec.] f E₂₂ rozšíření cev.

Anapher (~~š~~)[rec.] f E₂₂, Anaphora (~~~|f
E₁₈, pl. Anaphorä id., opakování těchž slov na začátku
veršů n vět n větných části po sbě jdoucích.

Anaphic (~~~) [rec.] f E₂₂ bezecitnost.

Anaphlaſmuſs (~~~) [rec.] m E₁₄ = ≈nańie.

Anaphoneſiſs (~~~) [rec.] f výkřik; 16k.
cvičení n sílení plic n mluvidel křikem.
Anaphrodiſiaca (~~~|~~) [rec.] npl. léky
pohlavní pud snižující.

Anaphrodiſie (~~~) [rec.] f E₂₂ nedostatek
pohlavního pudu.

Anaphrodit (~~~) [rec.] m E₂₀ člověk ne-
plodný.

anaphrodiſiſch (~~~) [rec.] a D₂,₃ ne-
plodný.

Anaplaſiſs (~~~) [rec.] f neskl. 1. na-
pravování zlámaných kostí. 2. plastická
chirurgie.

Anaplaſtif (~~~) [rec.] f umění napravo-
vati zlámané kosti.

Anapſleroſiſs (~~~) [rec.] f narůstání, za-
cástek těla.

anapſlerotisch (~~~) [rec.] a D₂,₃ zarů-
stání podporující.

Anaproſcleyt (~~~) [rec.] m E₂₀ znovu
obrácený zejm. na vým.

Anapſnjeriſs (~~~) [rec.] f ochlazení n osvé-
žení těla.

Auptyſiſs (~~~) [rec.] f vykašlání.

Anarchie (~~~) [rec.] f E₂₂ bezvládí, bez-
zákonitý stav, anarchie.

anarchiſch (~~~) [rec.] a D₂,₃ anarchický,
bezvládný, bez vlády a zákonů, ve zmatku.

Anarchiſmus (~~~) [rec.] m E₁₄ bez pl. id.,

~~narkoznějši účeni revolučního socialismu~~

Anarchiſt (~~~) [rec.] m E₂₀ anarchista†,
neprělit zákonného porádku.

Anäreſiſs (~~~) [rec.] f odklizení; řec. vy-
vrácení.

Anarmonic (~~~) [rec.] f hud. = Ţis
harmonic.

Anarrhö-c (~~~) [rec.] f E₁₈ bez pl. path
anarrhoee†, přiliv n vystupování krve a štav
do svrchních částí těla.

an-arten (~~~) C₁₃ odl. I v₄ přízpuſo-
biti. u- co k čemú — II. v₄ (inj. v₄ r jich) ~ 3-m ~
prízpuſobiti se komu; stávati se obvyklým
komu — III. ~d. angcacht part. a D₁.
vrozený, vlastní komu — IV. % Anartung f E₁₈
prízpuſobeni.

Anarthric (~~~) [rec.] f E₂₂ porušení mluvy
co do vystupování slov.

anarthriſch (~~~) [rec.] a D₁, bezkloumný.

Anarthros (~~~) [rec.] m člověk bez údů
n bez kloubů; zejm. člověk tlustý.

Anasjarka (~~~) [rec.] n path. opuch po-
všechny.

an-äſen, an-äſen (~~~) v₄ C₁₄ odl. =
aaſen II. 1.

Anastſene (~~~) [rec.] f řec. vyvrácení;
path. odklizení chorobné látky.

Anaspadic (~~~) [rec.] f ústění roury
močove na hřbetě pyje.

Anaspaſiſs (~~~) [rec.] f. Anaspaſmic
(~~~) [rec.] f žaludeční křeče.

Anastaſi-a (~~~) [rec.] npr. f kř. im. Ana-
stázie.

Anastaſiſs (~~~) [rec.] f 1. povstání, ozdra-
vění. 2. přenášení, přesazení.

Anastaſi-uſs (~~~) npr. m neskl. id.

Anastatica (~~~) f bot. = Herichoroje.

Anastatiſch (~~~) [rec.] a D₂,₃ přenosný.

Anäſthematika (~~~) Anäſthetika
(~~~) [rec.] npl. látky činící télo neb jeho
části bezcitnými, léky omračující.

Anäſtheſation (~~~ ět čojón) [rec.] f zba-
vení citu, omračení.

Anäſthetie (~~~) [rec.] f E₁₈ path an-
aesthesie†, bezcitnost, omračenost.

anäſtheſicren (~~~) [rec.] v₄ C₁₂ zbaviti
citu, omračiti.

anäſthetisch (~~~) [rec.] a D₂,₃ činící bez-
citným, zbavující citu, omračující, otupující.
bezbolestný.

Anäſtoch-iſiſs (~~~) [rec.] f rozkládání
pevných těles v základní součásti.

anastomoſieren (~~~) [rec.] v₄ C₁₂ vůstí
sč.

Anastomoſiſs (~~~) [rec.] f an vůstěni

(~~loučené dvou cev. ze krev volně může prouditi z jedno do drbu)

Anastrophe (~~~) [rec.] f E₂₂ 1. zvrat při-
zvuku. 2. obrácení obyčejného přízvuku slov.

3. lek. obrácení matky n močoveho měchýře.

Anatas (~~~ těž ~) [rec.] m neskl. min. id.,
chasonec jehlancový nerozu.

Anataſiſs (~~~) [rec.] f roztažení

Anathcm (~~~) [rec.] n E₄, ~a (~~~) jako
zvolené kletby ~) n E₃, pl. ~ata (~~~) klatba.

prokletí čirkevní vyobecvání z cirkve

Anatherin... (~~~...) ~mundwaſjer n ana-
therinová voda do úst n k vyplachování úst.

an-athmen (~~~) v₄ C₁₃ odl. == an' úděn.

Anathrepſiſs (~~~) [rec.] f lek zotaveni.

Anathymiaſſis (~~~) [rec] f vypafo-
vání.

Anätia (~~~) [rec.] f [lt.] Nevinnost (jako
bot. c)

Anatiden (~~~) [lt.] fpl. no kachny, ptáci
kačnovení.

Anatociſmus (~~~) [rec] m úroky
z úroku.

Anatole (ču-tol) [fr.] npr. m kř. im. Anatol.

Anatolic (~~~) npr. f kř. im. Anatolie.

Anatolien (~~~) [rec.] npr. n E₂₅ nea.

Anatolie, Malá Asie.

anatoliſch (~~~) [rec.] a D₂,₃ východní.

Anatom (~~~) [rec.] m E₃ a E₂₀ id. pitevník.

Anatomic (~~~) [rec.] f E₁₈ 1. id. pitva.

2. anatomicky sál, pitevní budova n sín. př-
tevna.

anatomieren

— 149 —

[an-bellen]

anatomicren (~~~~) [rec.] %a C₁₂ pitvati.
Anatomiker (~~~~) [rec.] m E₆ = Anatom.

anatomisch (~~~~) [rec.] a D₂,₃ anatomicky,
pitevni; ~es Cabinct anatomicky kabinet; ~es
Museum anatomické museum; ~er Saal, ~es
Theater pitevna, pitvárna.

anatomisch-... (~~~~...) [rec.] ~patholo-
gisch a anatomicko-pathologický↑.

Anatopismen (~~~~) [rec.] pl. záměny
míst.

Anatreſis (~~~~) [rec.] f. těk. provrtání,
trepanace↑.

Anatripſis (~~~~) [rec.] f neskl. 1. a) tření
údů; b) roztránín. 2. svrbění kůže.

Anatripſologie (~~~~) [rec.] f E₁₈ nauka
o rozmělnování léků.

Anatriptik (~~~~) [rec.] f léčení natíráním.

AnatRIPTIFa (~~~~) [rec.] npl. rozmělno-
vadla, roztěradla, na-.

anatRIPTISche Mittel v předch.

Anatrope (~~~~) [rec.] f obrácení; řeč. vy-
vracování prostým popíráním; těk. vrhnutí.

an-åhen (~~~~) %a C₁₂ odl. 1. ⊕ přileptati.
2. chem. vyleptati, vyhlodati. 3. tov. = aasen II. 1.
an-åtgeln (~~~~) %a C₁₂ odl. ☞. ~ F házeti
očkem po kom, zamilované se divati na koho.

Anaragoras (~~~~) [rec.] npr. m neskl.
a. st. v. id., (fecký filosof).

Anarimander (~~~~) [rec.] npr. m E₆ a. st. v.
Anaximandros, -er (fecký filosof).

Anarimenes (~~~~) [rec.] npr. m neskl. a. st. v.
id., (fecký filosof).

an-baſen (~~~~) C₁₂ odl. I. %a C₉ 1. přípéci;
den Kuchen an's Papier ~ přípéci koláč na papír.

2. přípéci, s-; fig. přílepiti, s-. II. %a (h, jn)
přípéci se, přílepiti se; das angebaſene Haar
(bei der Kopfwunde) spečené n slepené vlasy (p
ränv v hlavě).

an-båhen ⊕ (~~~~) %a C₁₂ odl. hor. = abbåhen 3.

an-bahnen (~~~~) %a C₁₂ odl. (pro)raziti n
připravovati cestu n dráhu čemu (těž fig. = při-
pravovati co), odklízeti překážky stavíc se
v cestu čemu.

an-baſsen (~~~~) %r C₁₂ odl. ſich ~ nabaliti
se nač, obaliti se kolem čeho, nahrnouti se nač;
der Schneue baſſt ſich an die ſtiefel an boty oba-
lují se sněhem.

an-baſden (~~~~) %a, %n (b) C₁₂ prov. b. J
svářiti se, škorpiti se a kým; mit e-m [rauen]simmer
~ začítí si s ženskou, začítí milostné pletky
s ženštinou (v anbinden II.).

an-bannen (~~~~) %a C₁₂ odl. 1. J. an et. /
(pří)poutati, přimraziti, přikouzli, přičarovati
koho k čemu. 2. J-m eine [rau]nheit ~ kouzlem
nemoc přitáhnouti, nemoc přičarovati u při-
kouzli komu, poslati nemoc na koho.

An-bau (~~~~) m E₃ 1. hosp. (~ der Pflanzen) pěsto-
vání (rostn), zásev, sazba; (~ der Felder) vzdělá-
vání (půdy). 2. ⊕ stav. a) přistavován, na-, při-
staveni; b) přistavba, přístavek, přídomek,
přístupek. 3. a) osazování n -ení (půdy),
kolonisace↑; b) osada, kolonie↑.

An-bau-... (~-...) -capitál n osevní kapitál,
kapitál na pěstování; -fläche f plocha osetá
n pěstovaná; -kohle f zůstavené n ponechané
uhli; -verfahren n způsob setí n pěstování;

~verſuch m zkouška secí; ~würdig a hoden
setí, způsobilý k (o)setí.

an-baubar (~~~~) a D₂,₃ pěstitelný, vzdě-
la(va)telný, orný atd.

an-bauen (~~~~) C₁₂ odl. I. %a 1. hosp. e-e
feldfrucht ~ polní plodina pěstovati n -iti; fig. e-e
Kunſt ~ pěstovati n -iti umění; ein ſeld ~ pole
vzdělávati. 2. ein Gebäude an ein anderes ~ budovu
k budové přistavěti. 3. e-n wüſten Ort ~ pustinu osa-
diti, v pustině se u-, pustinu zalidniti; e-e
verwiltſte Stadt wieder ~ (lépe aufbauen) zpusto-
šené město znova vystavěti. 4. der Hluß baut
und an... ſeka nanáší půdu. 5. ⊕ hor. zůsta-
viti n ponechati stropové n spodkové uhli;
die angebaute Kohle = Anbaukohl; e-n (Sang ~
= abbanen 3. — II. %r usažovati se, p -diti se;
die ſich ~ den Böſler národové se stálými sídly
ruk (opak kočovnokd).

An-bau-cr (~~~~) m E₃ 1. pěstitel (plodin), vzdě-
lavatel (půdy). 2. osadník, kolonista↑. 3. těžař.

An-befehl (~~~~) m E₃ = Befehl.

an-befehlen (~~~~) I. %a I. nařízovati p
-íditi, přikázati, roz-, poručiti co. 2. ↗ (do)-
poručiti; ſich et. anbefohlen sein laſſen vziti si
k myſli co, ujíti, -mouti se vřele (čeho). —
II. % Außefchlung (~~~~) f E₁₈ 1. rozkaz,
pří-, nařízení. 2. ↗ (do)poručeni.

An-bcinn (~~~~) m E₃ bez pl. počátek, za-;
im ~ na počátku, v novotě; bibl. beim ~ der
Welt na počátku světa; von ~ an od počátku.

an-behalten (~~~~) %a C₇ odl. seinen Rod ~
kabát na sobě n na těle ponechati, kabátu ne-
svléci.

an-bchörig (~~~~) a D₂,₃ příslušný.

an-bei (~~~~) adv. 1. obch. ~ žwei Padeſte při
tom n připojeny přiloženy (jsou) dva ba-
líčky. 2. ↗ mimo to, zároven.

an-bcßen (~~~~) C₅ odl. I. %a nakousnouti
n nahrýzti eo, kousnouti do čeho; et. ~ okusiti
čeho. — II. %r ſich ~ (an et.) nakousnuti n
zahrýzti se (do čeho). — III. %n (b) 1. ↗ zakous-
nouti, pojísti eo, zahnati hlad čim (v Zmibjš).
2. a) ryb. (o rybčich) bráti; b) fig. chytiti se, jítí
do pasti, uváznouti v pasti, jítí n upadnouti
do lečky; ich werde es schon machen, daß er anbeißt
vsaß já ho dostanu (do pastw); daranw wird
nicht angebiffen na to se nikdo nechytne. —
IV. % A- n E₇ bez pl. das Wädchen in zum A- schön
děvče je hezke k nakousnuti n že bys do ní
hned kous(nu)l n že bys ji snědl.

an-belangen (~~~~) %a imp. C₁₂ neodl. (do)-
tvákati se čeho; waſs mich anbelangt co se mne
(do)týče, pro mne; waſs das anbelangt vzhledem
k tomu, co se toho týče n tkne, v této pří-
čině, v příčině toho, co do této věci; start
waſs die Beine anbelangt v hnáty silný; jung
waſs das After anbelangt po létech mladý.

an-belfern F (~~~~) %a C₁₂ odl. = anbellen II.;
fie wird ihn schon ~ ta mu zahraje n vycinká,
ta ho přivítá.

an-bellen (~~~~) C₁₂ odl. I. %n (b) 1. zaště-
kati, zahafati, dáti se do štěkotu. 2. der Hluß
fommt angebeilt pes přichází štěkaje n se ště-
kotem. — II. %a N. ~ štěkati, hafati na koho;
den Mond ~ štěkati na měsíc; fig. štěkati,
vyjižděti si na koho, hráti komu. — III. ſich (ein-
ander) ~ %rč štěkati na sebe; fig. štěkati se.

an-belzen

— 150 —

[an-blatten]

an-belzen P (²²⁻) ¼a C₁₄ odl. via. obtěžkati, p zbouchnouti (— jdchwängern).

an-bequemen (²²⁻) ¼a, ¼r sich ~ C₁₂ odl. přízpůsobiti se tk. čemu, vpraviti se do čoho; sich ¼ a Manieren o München ~ přízpůsobiti se návykům a přáním čim; j-e Bedürniffe den Matten ~ potřeby prostreokům přiz úsobiti. inditi se v potiebach podlé prostředku.

an-beraumen (²²⁻) I. ¼a C₁₂ odl. (n)stanoviti. určiti: prv. e-c Taqajabrt o Taqajabnu ~ položati a ustanoviti stáni; e-n Gerichtstag ~ sročiti: zur aberaumen Zunade v ustanovenou n v určenou hodinu. — II. % Anberaumung f E₁₈.

an-beregt (²²⁻) σ D₂₃ prvá zmíněný, dotěrný, uvedený.

An-berg (²²⁻) m E₁, pahorek, pahrtek, návrši, všeek.

an-beten (²²⁻) C₁₃ odl. I. ¼a, ¼n (b) ³. Z., vor ³-m, ³ gegen ³. Z., ³ ³-m ~ zbožňovati koho, klaněti se komu, koriti se komu, velebiti. cititi, utíctivati koho, vzvávati koho; jein, velebhen ~ milence se koriti. — II. % Anbetung f E₁₈, A ~ der Angrafan Maria ćuta n etěni velebeni n vzváváni Marie (Panny) kult Mariánský; fig. A ~ des Weldeſ kořen se penéžům.

An-beter (²²⁻) m E₆, ~in-~ f E₁₉ zbožňovatel, velebitel, cititi ~ f. ka.

An-betracht (²²⁻) m, Anbetreff (²²⁻) m obv. advr. in ~, ~s jeinter Verdiemie hledie n prohlédajie n vzhledem n se z. útelem k jeho zásluhám; s ohledem n z ohledu na jeho zásluhy; z příčiny n za příčinou n jeho zásluh; pro jeho zásluhy; s uvážením n v uvážení jeho zásluh; in ~, daſ... vzhledem k tomu, žo...: s uvážením, ze...; obch. in ~ diefer Weise vzhledem n se ztelem k těmto cenám.

an-betreffen (²²⁻) ¼a imp. B₁ neodl. ~ anbelangen; was seine Wüte anbetrifft co se (dotvěe jeho dobroty, v příčině jeho dobroty; was Zdénheit anbetrifft co se krasy týče, co do krásy.

an-bettecn (²²⁻) C₁₂ odl. I. ¼a ³. (um et.) ~ zébrati na kom co, prositi oč koho. — II. f ¼r sich ~: fid bei ³-m ~ dožebrati se přízně ei

an-betungs-... (²²⁻) ... -wert a. -würdig a. zbožňovatelný, zbožňování n úcty n lásky n velebeni hodiný.

an-bengen (²²⁻) ¼a C₁₂ odl. = anbigen.

an-biedern (²²⁻) C₁₂ odl. I. ¼a ³. ~ dotčrave osloviti koho. — II. ¼r sich ³-m ~ dotěrati se k komu, vnucovati se komu, lözti za kym.

an-biegen (²²⁻) I. ¼a B₁ (ohvonta a připomíno 1 příhýbati p přihnouti, přikloniti co k čemu, založiti. kámaje zahnouti co. 2. kame, priloziti, připojiti; angebegen v příloze, příloženo. připojeno. pri tom. — II. % Anbiegung f E₁₈.

an-bieten (²²⁻) B₁ I. ¼n (c) (nčiniti první nabídku pů drážb, podávati (první). — II. ¼a nabížiti p ~ dnouti ¼, podávati ¼; e-n Cid ~ nabízeti se ku příšeze; die Zbladt ~ míti se n strojiti se k bitvě. — III. ¼r sich ~ nabízeti se; sich als Vermittler ~ nabízeti se za prostředníka. — IV. angebochen part., a obch. na kursovních listech = Brief 1c. — V. % Anbietung f E₁₈ nabídk.

An-bicter (²²⁻) m E₆, ~in-~ f E₁₉. 1. nabízejici, nabízeč. 2. (první) podávajici při drážbě.

an-bilden (²²⁻) ¼a C₁₃ odl. ³-m et. vštěpovati p vštípiti komu co (do hlavy n do srdce); sich (dat.) et. ~ vštípiti si co (do hlavy n do srdce); osvojiti si co (studiem a p.); vzdělávaje se získati.

an-binden (²²⁻) B₁ odl. I. ¼a 1. et. an (dat., acc.) et. ~ navažovati p.ázati co nač, přivázati co k čemu; die Fierde an Pfáble ~ konče k kolám přivazovati; fig. ³. tur ~ držeti na (krátké) uzdě koho; Prv. der Maße die Zehle ~ vziti věc za nepravý konec; uciniti nevhodné ~ převracené opatření; jítí na vrabce s těhaczkou. 2. fig. ³-m et. ~ namluviti, nabalamutiti, nabarikovati komu co; bulika na nos pověšiti komu; f e-n Bären ~ udělati dluh, vyděluziti si peníze, zarazit sekeru; den Raujmann ~ udělati dluh u kupce. dluži býti kupci; ein Verbältnis ~ začiti n zapřisti poměr. 3. ³. ³. (an i-m (Seburt stage) ~ zem. dáti vázaneho (k narozeninám) komu. 4. (n Fornesluků, zenc) ³. ~ zatáhnouti cestu komu, (taby se vyplatil) zavázati koho. 5. cin Valb ~ tele na hlídání nechati. 6. Ø kom. cin Buch e-n andern ~ přivázati ke knize jinou. — II. ¼n (b) mit ³-m ~ seznámiti se ~ začítí začnost ~ kym; mit e-m Anaeimimmer ~ seznámiti se začítí známost ~ ženštinou; ~ přih. začínati hádku n sváry) s kym, F začítí si co s kym, zacínati s kym, dávati se n pouštěti se do koho, dorázžti na koho; binden žie ja ničt mit i'm an! nezačinejte s ním! nechte ho na pokoji! mit www! žie ~ do koho se to pouštire? — III. angebunden part. a přivázaný: kurz angebunden zkrátka hotový, prudký, náhý. krátký, úsečný, podpudlivý, vznětlivý; hři angebunden jein býti zkrátka hotov, nedělati (velikých) okolků. — IV. % A ~ n E₁, bei pl. Hace zun A ~ hotový ~ ucinený blázen; blázen i s čepici.

An-bijs (²²) m 1. nahryznuti. nakousnutí.

2. náhrvyzek. pří. 3. vnada, nástraha.

an-blafen (²²⁻) ¼a C₁₂ odl. (přičerniti koptem n sazemi n dýmem (n)koptiti.

an-blafen (²²⁻) ¼a C. odl. 1. ³.. et. ~ d(m)ýchati, douti, fouskan. vanouti nač; das děner ~ oheň rozdmýchati n rozfoukati; fig das děner der Zvietradi ~ rozdmýchati n rozuititi oheň sváru; rožnímiti sváry: die Jahnjdmerzen funde nic wie angeblasen zuby mne z nenadáni n F z nicehož nie rozbolely; dostal jsem bolest zubů, jako by ji na mne hodil. 2. had. e-It Ten ~ zatroubiti tón; ein Horn ~ zatroubiti na roh; ³. ~ uvítati koho troubenim n hlaholem trub; das nene Zahr ~ vytrubovati nový rok; troubením oznamovati příchod nového roku; tov die Zagd ~ k lovu n a lov zatroubiti; e-n Mird ~ zatroubiti na jelena tohlasiti rohem, ze se jel n oblijež; angeblasen fennem přicházeti za zvuků trouby n rohu. 3. mal. die Záben ~ barvy rozmýti n smývati n zřediti n selsabiti. 4. Ø hor e-n Sieu ~ pustiti n zatrouva tu pec. začítí douti, tračěta tavěnů.

An-blatt (²²) D. 1. hřod. Lathraea squamaria podbílek šupinatý, habi zub. 2. oplatek, -ka.

an-blatten (²²⁻) C₁₃ odl. I. ¼a tes. připěriti (prkna). — II. % Anblattung f E₁₈.

["an-blähen]", "— 151 —", "[an-bringen]", "an-blähen (২১-)$^{৯}$ C₁₄ % a odl. = anplähen.", "an-bläu-en (২১-)$^{৯}$ a C₁₂ odl. ſamodalým\nn na- n modravým činiti.", "an-blechen (২১-)$^{৯}$ a (১₂ odl. šklebiti se. ceniti zuby, ceniti se, štiri se na koho.", "an-bleiben (২১-)$^{৯}$ n (in) C₆ odl. zůstati na čem n u čeho.", "an-blenden (২১-)$^{৯}$ C₁₃ odl. stav. I. % 1. oslnivě zářiti n svititi n.č. 2. ⊕ stav. = verblenden. — II. % Ausbildung f E₁₈.", "Anblicf. (২১) m E₁₃. pohled, vz-, pohlížení, patření, vid, auſ den erſten ~ na (první) pohled. 2. (věc, na ní z se pohří) pohled, řev, ob-, vzezrem. podiváná; ~ dea Todes vjej smrti, bei ſ- ~ když se objevil; die Ţadt gewäbt r c-n jöhen ~ na město je pěku podívaná; e-n jěwen ~ gewähren býti na pohled krásný; ſinterer (za)škaredění se; liebliſen ~ milého vzezření; en trauriger ~ žalostná podívaná.", "an-bliſen (২১-)$^{৯}$ a C₁₂ odl. 1. vzhlížeti na koho n ke komu; pohlížeti. (po)hleděti, (po)patiiti, (vy)zřiti na koho; ř. jehaſt ~ ostře pohlížeti na koho; loupati ocíma po kom; dívati se po kom jako po zlém penízi. 2. = anblinſen 1.", "an-bliſen (২১-)$^{৯}$ a C₁, odl. 1. blyšťeti se, blýskati se, leskncuti se, třpytiti se, zářiti naſ; vrhati bleskot n lesk n trpyt naſ. 2. = anblinſe (I)nt.", "an-bliſze(In (২১-)$^{৯}$) % a C₁₂ odl. mhourati, mž, blíkati, mrkati na koho n naſ.", "an-blízen (২১-)$^{৯}$ a C₁₄ odl. (ţa)blýskati n (ţa)jiskřiti očima na koho; bleskem zaraziti koho.", "an-blöſen (২১-)$^{৯}$ a C₁₂ odl. 1. bečeti, mečeti na koho n naſ. 2. fig. v anbellen II.", "an-bohren (২১-)$^{৯}$ I. % a C₁₂ odl. 1. navrtati co (počíta vrtati do čeho). 2. navrtati, vrátím otevřiti; ein ſaſ ~, den Wein ~ sud (s vinem) navrtati n načiti. 3. fig. F ~. Œ. um (Geld ~ (vy)jmämiti n (vy)mluviti n F (vy)drnčeti n pumpovati peníze na kom; ř. mit et. ~ snažiti se vzbuditi u koho zájem proč n zálibu k čemu; ř. ~ tahati rozumy, vytahovati z koho, tahati za jazyk koho, vyzvidati na kom. 4. přivrtati co (co k čemu). 5. ⊕ hor. Mehe ~ uhli navrtati (vrátím načleti). — II. % A ~ E₇ bez pl. Anbohrung f E₁₈.", "an-boljen ⊕ (২১-)$^{৯}$ % a C₁₄ odl. svorníkem upevniti.", "an-borden (২১-)$^{৯}$ % a C₁₃ odl. plav. = entern.", "an-borgen (২১-)$^{৯}$ % a C₁₂ odl. Œ. ~ (vy)dlužiti si, vypůjčiti si co od koho, (po)žádati o půjčku koho; ř. et. ~ (vy)dlužiti si n vypůjčiti si co.", "An-bot (২১-)$^{৯}$ n E₃ = Angebot; ~ bei der Feßlebetung podání při dražbě; das leſte ~ dosloví. An-brand (২১) m D₁₁ diamantové surové železo, diamantový čugun† (= Diamantcijen).", "an-braffen (২১-)$^{৯}$ % a C₁₄ odl. plav. v braſſen.", "an-braten (২১-)$^{৯}$ C₇ praes. ind. wě C₁₃ odl. I. % a zapékati p -ci, počiti péci n smažiti; e-e neue Pfanne ~ nový pekáč zapékati n (omastkem) vysmažiti.", "An-brand (২১) m D₁₁ diamantové surové železo, diamantový čugun† (= Diamantcijen).", "an-bräunen (২১-)$^{৯}$ C₁₂ odl. I. % a hnědým n zahnědým n snědým činiti. na hněd(avo) barviti, hněditi; angebräunt p. p., a zahnědýl, snědý. — II. % n (in) in der Pfanne ~ přípéci se k pekáči.", "an-bräunen (২১-)$^{৯}$ C₁₂ odl. I. % a hnědým n zahnědým činiti. na hněd(avo) barviti, hněditi; angebräunt p. p., a zahnědýl, snědý. — II. % n (in) hněděti, hnědnouti, do hněda přecházeti.", "an-bräunen (২১-)$^{৯}$ C₁₂ odl. I. % a hnědým n zahnědým činiti. na hněd(avo) barviti, hněditi; angebräunt p. p., a zahnědýl, snědý. — II. % n (in) hněděti, hnědnouti, do hněda přecházeti.", "an-bräunen (২১-)$^{৯}$ C₁₂ odl. I. % a hnědým n zahnědým činiti. na hněd(avo) barviti, hněditi; angebräunt p. p., a zahnědýl, snědý. — II. % n (in) hněděti, hnědnouti, do hněda přecházeti.", "an-bräunen (২১-)$^{৯}$ n (in) C₁₄ odl. zegm pěn cü angebrannt temmen přecházeti s hukotem n s Stum(ot)em; der Zug kennt angebrannt vlak s hukotem prijiždi; der Zug tam angebrannt vlak přih(l)ceel.", "an-brechen (২১-)$^{৯}$ B₁ odl. I. % a 1. nalamovati p nalomiti, za- nathnouti; ein brot ~ chéł načiti n nakrojiti; e-e ſaljche ~ láhev načiti n otevřiti; Hier ~ pivo načiti; angebrochen načatý; fig. % e-e angebredene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozedníva se, svitá, zasvitává, u zvcházi n nastává; je-e angebrodene Tirne padlá n p načát holire; uangebrochen neučatý, neporašený, nedotknutý; fig. % den Tag ~ den počitu. 2 rozlomiti. 3. ⊕ het Lagerstätten o Münnerien ~ udelati nález (rudný); obnažiti n odkyti n nažléti n najiti rudu (= e-n Anbrenn madhen). — II. % n (in) přicházeti, počinati se, nastávati; der Tag bricht an dmí se, rozed

An-bringer

— 152 —

An-dachts...

c-n Vедиєнте ~ sluhu umi-titi n zaopatřiti, sluhovi místo zaopatřiti; j-c Zedter ~ deuž zaopatřiti n provdati; gut angebradt dobre po-stavený, místný, vhodný; cr ist gut angebracht vede se mu dobre; nict (v übel) angebracht sein nehoditi se, nebýti na místě; e-c solche We meeting ist hier nicht angebracht podobná po-známka nemi tu na místě n je nevhodná. 2. j-e Waren ~ zbón odbývati n prodávati; nict anzanbringen sein nejiti na odbyt; fig. j-e Waren gut ~ cuneti) své zboží dobre udávati (ze svět vědomosti n p těsto); sein (Welt ~ penize udávati n vydávati n utraceti. 3. oznámiti, předněsti předložiti, vykládati, objasňovati, vyjadro-vati se, vyprávěti, uvěsti; bei 3-m ct. ~ vzhůsti ro na koho; o svědkovi: vypovidati, s-váži)ati; nene umlunde ~ nové okolnosti uvěsti; ein Wert ~ slova užiti, udati slovo, mluviti; jeßt bringet eure Werte an teed mluvte! den Kamen der Kremtejdaßt überall ~ hazeti vsude prátelstvem n jmenem prátelstvi; Zellen von e-m Zchriftsteller ~ e-m ta ze spisu uváděti n cito-vati) n f sypati z rukávu. 4. bei Gericht ~ udati u soudu, podati k soudu; j-c Klage ver dem Richter ~ žalobu n stíznost soudei prel-nosti; ein (Gewö) ~ podati žádost; ein (Gewand angebradtermaßen abweisen, zamítnouti žádost ve způsobu, jakým byla podána. 5. udávati, donašeti. — II. 3 v A~ n E~ bez pl., Anbrin-gung f E₁₈.

An-bringer (22-) m E₁₉, -in f E₁₈ (~) zem. šp. ~ donašěc. udává.

An-bringerci (22-) f E₁₈ zemja. šp. sm. ud-a-stvi, donašćestvi.

Anbruch (22-) m D₁₁. 1. načetí (vima, chleba atd.) 2. příchod, počátek, nastávání, objevení se; ~ deo Tages úsvít, rozednívání, předělní; beim ~ der Hacht za soumraku, za (večerního) Šera; ~ der Reichtjietrichten počátek nepřátel-stvi. 3. zahnivání, kazení se. 4. (ná)lom, na-lomenina. 5. © hor. (= Anfand, Anbiet) a) nález (v prelku); b) nálezny předek; jřiuder ~ cérstvý n svěži nález a předek; reicher ~ bohatý nález, bohatina; e-n ~ beaßen ohledati nález (rudný); e-n ~ machen e erlangen udělati nález (rudný); obnaziti n odkrýti n nálezti n najiti rudu; hat pl. Anbrüchse von Wüdtsüber okruchy n okruši stříbra n stříbrové.

An-bruch ... (22...) ~ holz n tes. nahnilé dřivi. an-brühen (22-) I. a) 1,2,3,4 kameněný, h-nihl. natuchl. porušený; ~ werden (na)tuch-nouti. nahniřanti, kaziti se; ~ es Zbit naka-zené n nahnilé ovoce; ~ er Habt vyzráně n kotlavý zub; ⊕ hor. ~ machen = anbrechen I. 3. — II. % Anbrüchigkeit f E₁₃.

an-brühen (22-) v₄ C₁₂ odl. (s)paríti, spa-fením pripraviti.

an-brüllen (22-) n₄ C₁₂ odl. 1. (o zvíatoch) rátí p zavrati n (za)brucěti n (za)vrěstěti n (za)hřy-kati n (za)ričeti na koho. 2. vrátí p zavrati, (za)hulákati na koho; mor. obeknouti se na koho.

an-brummen (22-) v₄ C₁₂ odl. (za)brucěti n (za)hroukati, (za)mumulati na koho; (tež fig. = brucením jeviti nespokojenost a kym.)

an-brüjfen ⊕ (22-) v₄ C₁₂ odl. hor. ein Bezhr-1d ~ e-n Schuß ~ prirobiti na diru, zasekati plosku.

an-brüten (22-) v₄ C₁₂ odl. naseděti (vejce); po-řiti seděti na veřej; angebrítetěs Či naseděle n zkažené n prožluklé n stržené vejce; záprtek, pukavec; fig. zalřívatí; die Wärme ~ teplo vzbuzovati.

An-bug (22-) m D₁₁. kanč. příloha (v Anfuge), an-bummsen p (22-) v₄ (b) C₁₄ odl., prov. J an-bumpern (22-) v₄ (b) C₁₂ odl. bušiti nač n do écho.

an-bündeln ⊕ (22-) v₄ C₁₂ hor. e-r Dobrentour ~ vrtve třouby přivázati k čemu.

anceps (22-) | [lt.] a neskl. obojetný; syllaba ~ o die A~ obojetna slabika (časoměrná) (z.

Anche (ču Āns') [fr.] f strojek n třtinový jazyček u klarinetu, hohór a p.; tež kovový jazyček u píslát ve varhaněch.

Anhone (22-) [rec.] f path. zůžení krku.

Anchovi (~-) m E₁₃, ~s neskl., Anchove (~-)f E₁₃ zo. anšovka, -icka (ruh vardin).

Anchujá (22-) [rec.] f bot. pilát, volský jazyk, krvavé koření.

Anciennetät (~-) (fr. ancienneté)f E₁₈ staršinstvo, stáří, dobit ve služně n údá.

Anciennetäts ... (~-) (v Anciennetét) ~ordnung f porádek podle staršinstvi n stáří.

Anciens (ču Ānsjen) mpl. starší obee, před-stavení cirkve.

Ancon (~-) [lt.-rec.] m = Kragstein. Ancona (~-) npr. E₁₃ zem. id., Jakýn (provision a jej) hlavní místo v Italií.

Anrage (ču Ānkař') [fr.] f spr. n = Anfer-grund.

Ancre (ču Āskr') f [fr.] kotva, -ev, -vice. Ancyna (22-) [rec.] f E₂,₃ zo. kamomil (pl.).

Audabat (~-) [lt.] m zápasník n gladiator se zavazanýma očima.

Audacht (22-) f E₁₃. 1. a) (pávozáden): myšlení, -énky nač; b) upjatá pozornost nač. 2. pobožnost (obříni se myši Bohců, nač, z-; mit ~ erřilit zbožností naplněný, plný zbožnosti. 3. pobožnost, modlitba; j-e ~ baten konati (svou) pobožnost, modlitli se; ž. in j-r ~ střeň rušiti koho u vykonávání pobožnosti.

Audacht..., (22...)gebietend a k pobožnosti pobádající, svatovazný.

An-dächtelei (22-) f E₁₈ pobožnůstkářstvi, svatouskování, svatačstvi.

an-dächtein (22-) v₄ (b) C₁₂ svatouškovati, pobožnůstkářiti; ~ d a licoměrný, na oko s povrélmě nábožný.

andächtig (22-) a D₂,₃ 1. nábožný, po-, z-, bohabojný, ☞ bohomvslný; šp. sm. pobožný na oko, pokrytecky zbožný, licoměrný; ~ Betrachtungen anstellen nábožně přemýšleti a rozjimati; adv. nábožně eta. 2. fig. pozorně, bellivý, všimavý; m-e ~ en Suhörer! asl. drazi por huchaci!

An-dächter (22-) m E₁₆, ~in (~-) f E₁₉ pína pobožnůstkář, svatoušek, ☞ nábožníček, zbožný licoměrník.

An-dachts... (22...)buch n kniha pobožnosti n nábožných rozjímáni; ~cifer m horlivost v pobožnosti, zbožná horlivost; ~lieder mpl. nábožné písně; ~ort m místo pobožnosti,

an-dachtslos

— 153 —

ander

posvátné v zejm. poutnické místo; -rciſc f. pout. n cesta ke konání pobožnosti; -ſtunden fpl. a) hodiny pobožnosti; b) evíčení v pobožnosti; -übungen fpl. nábožná evíčení, evíčení v pobožnosti; -voll a plný zbožnosti, pobožný, z-, ná-; -zelle f cela ke zbožným požíjáním.

an-dachtslos (~~v~~) a D₂₁ nepobožný.

Andalusijen (~~v~~) npr. E₁₅ zem Andalusie.

Andalusijer (~~v~~) m E₁₅, -in (~~v~~) f E₁₅ Andalusan, f -ka.

andalusiſch (~~v~~) a D₂₃ andalusky.

Andalusijt (~~v~~) m E₁, min id.

Andamento (~~v~~) [it.] m chůze, pohyb, procházka; bud, část fugy.

an-dämmen (~~v~~) v C₁₂ odl. (za)hraditi, (za)tarasiti; das Wasser ~ vodu hráži do výše vylmati.

an-dämmern (~~v~~) C₁₂ odl. I. v (in) svítati v (za)svitouti, (za)kmitnouti; der Morgen ranni úsvit. — II. v' svit n kmit vrhati nae — III. % Andämmerung f E₁₈ (za)svit, ú-, zá- kmit.

an-dampſen (~~v~~) C₁₂, I. v (in) 1. usazovati se v -diti se v poutobě par v výparu nae 2. ~, angedampſt femmen prijížděti f. prijíjeti phinu parou. — II. v' 1. % ~ kouřiti, hnáti kouř n páru na koho. 2. F sich (dat.) e-e Cigarc ~ zapáliti se doutmik.

andantamento (~~v~~) [it.] adv. nepřetržitě.

andante [it.] (~~v~~) I. adv. id., zvolna, klidně, klidným pohybem. — II. A.-n E₁₅ id., skladba pozvolného pohybu n klidného n volného rázu; zejm. druhá část sonaty n symfonie atd.

andantino (~~v~~) [it.] adv. trochou zvolna, poněkud klidně n volně (mezi andantem a allegrem).

Andarini (~~v~~) [it.] mpl. drobení nudlové.

Andauche (~~v~~) [It. aqueductus] f E₂₂ = Abwucht.

An-dauer (~~v~~) f E₁₈ trvalost, trvání.

an-dau-ern (~~v~~) C₁₂ odl. I. v' n (h) 1. denf (mal) an! pomysli si 2. vzpomínati, mýsi p pomniti nae; ~d = eingedient. — II. v' % sich J-m ~ myšlénkami se bližiti ke komu n zalétati ke komu; myšlénkami být i koho. — III. A.-n E₇ a vzpomínání, vzpominka na koho; b) památka, paměť (těcho n po čem): c) památka, upomínka nae (vč e připomínajícě co); d) památka, den památný, slavnost; zum A.- (an... a na památku n 111) pamět (události n jská a p.) b) (o darech, zejm. o vénovaných knížet) na památku, ke vzpomínce na koho; říletě o geřequentě o glorreiden A.-s blahé n slavné paměti; in gutem A.- bei J-m stehen být v dobré paměti komu; das A.- daran hat sich verloren zapomnělo se na to; in frisches A.- bringen oživiti vzpomínku nae; J. im A.- behalten mít i podržeti v paměti koho; F. in gutem A.- be-

Andaulette (~~v~~) [fr.] f E₁₂ jitřnice, jater.

an-dem (~~v~~) adv. = an dem (v an I. 3.).

an-denken (~~v~~) C₁₅ odl. I. v' n (h) 1. denf (mal) an! pomysli si 2. vzpomínati, mýsi p pomniti nae; ~d = eingedient. — II. v' % sich J-m ~ myšlénkami se bližiti ke komu n zalétati ke komu; myšlénkami být i koho. — III. A.-n E₇ a vzpomínání, vzpominka na koho; b) památka, paměť (těcho n po čem): c) památka, upomínka nae (vč e připomínajícě co); d) památka, den památný, slavnost; zum A.- (an... a na památku n 111) pamět (události n jská a p.) b) (o darech, zejm. o vénovaných knížet) na památku, ke vzpomínce na koho; říletě o geřequentě o glorreiden A.-s blahé n slavné paměti; in gutem A.- bei J-m stehen být v dobré paměti komu; das A.- daran hat sich verloren zapomnělo se na to; in frisches A.- bringen oživiti vzpomínku nae; J. im A.- behalten mít i podržeti v paměti koho; F. in gutem A.- be-

balten mít i koho v dobré paméti; bjen A.-s zlopamátný, zlě n zlopovestně n neblahé paměti; Schre f-m A.- est jeho památe; Fein A.- schalten dostati na pamétnout i co proto; daven ist iin A.- po tom není památky; es ist e bleibt mir in frijdem A.- mám n chovám živé paméti; empfangen Sie es yen mir zum A.- vezměte to ode une na památku; er wird in ewigem A.- bleiben jeho památka nikdy nepomine; zustane n bude zít i věčně paméti; jem A.- wird auch bei den Radtemmen in Chren erhalten památka jeho jest e potomku bude ve eti chována n v požehnané paměti zustane.

ander (~~v~~) I. a D₂₁, (jen i. kpo přivlastek. n. ve vyruku) 1. jiný; ~c Bicher jiné knihy; jein Buder ist ein ganz ~er Mann jeho bratr je zuela jiný člověk n f. zejm. prov. je onačejší člověk; eincstjeils, ~ntheils z části... z části...; ein ~er Alexander nový n druhý Alexander; das ist e-e ~e Sache = et. Anderes v ~ III.; er ist ganz ~er Meinung jest zuela jiného ménin; ein Mal über das ~e několikrát za sehou; von e-m Laden zum ~e gehen krám od krámu choditi; e-m Tag um ten ~n den dne; ob den; am ~n Tage nazítři, na druhý den, druhého n násie- dujícého dne; ein ~es Hemi anziehen puevléci si košili; ein ~es Leben führen věstji jiný n nový život; ganz ~ zuela jiný, prajiný; ~er Aufsicht o ~en Zinnes werden prijiti k jinému ménin, (za)méniti ménin n nähled, rozmysliti se; er maßt e-e Tumheit über die ~e vyvádí samé hlouposti; ein Jahr in's ~e geřechnet počítaje jeden rok jako druhý; z roku do roka; es vergeht ein Jahr um das ~e und... rok od roku ubíhá a...; léta utíkají n plynou a...; es tam ein Bote nach dem ~n posel za poslem chodil; ~e Seile nová rěkala, alinea; (pri drážde) zum n (c. b. ~unmal) po druhé; Priv. e-eh und wächt die ~e ruka ruku myje; ~e Sahr, ~e Haire časem se všecko ménin; ~e Zärdchen, ~e Märdchen 1. co dědina, to je jiná, co méstečko. to svěděcko (o nevěrném). 2. jiný kraj, jiný mrav. — II. s A.-e(r), Andrer m E₁₂, A.-c, Andre f D₃ (někdo) jiný n druhý, f jiná; die Anderen druzí n ostatní; id liebe e-e A.- miluji jinou; jest ist der A.- daran teď jest na druhém (rada); das machen Sie A.-n weiß to povídejte někomu jinému; hlouposti! to mít nepovídejte! der Eine..., der A.- jeden..., druhý; ten(to)..., onen; Einer um den A.-n jeden zu druhým, jeden po druhém, střídavě; Priv. was du nicht willst, dasb man dir thůr, das filg' auch feinem A.- zu co nechces, aby ti jiní činili, nečin tv jim. — III. s A.-e(s), Andre(s) n E₁₂ jiné, jiná (věc), něco jiného; tež: ostatní (věci), ostatek; něths A.-s nic jiného; das ist et. A.-s to jest jiná! eins in's A.-e geřechnet (počítaje) jedno s druhým, průměrem; unter A.-em sagte er mezi jiným n mimo jiné pravil; ich habe eins und das A.-e mit ihm zu reden mám s ním všelicos n o všeličem mluviti; und noch vieltes A.-e a ještě mnoho jiného; a bůh ví co (všecko) ještě; wenn man Sie bežabt, das wäre et. A.-s něco jiného by bylo, kdyby vám zaplatili; a neříkám nic, kdyby vám zaplatili; das A.-e betiunmert mid nicht o ostatní n o ostatek se nestarám; na ostatku mi nesejde n nezáleží; ich hätte bald was A.-s

Německo-cesky slovnik. I. Deutschböhmijsches Wörterbuch.

20

Ander...]

— 154 —

[andert-halb...]

gejagt hnedle bych byl rekl něco jiného n hnedle bych se byl přeckl pod-; Prv. cíl Acs ijt verprechen, cíl Acs halten slibiti a dáti jest dvoji; slibit je pansky, splnit je chlapyk; slibit je moda, dáti je škola: dlouhý jazyk, krátké ruce; ja, Bauer, das ijt was Acs cínlí dva totéž, není to totéž.

Ander..., ander... (2... - artig a jiného druhu a způsolu; (geschwiser)find n sestřiné, dítě pěstiscencno n -rno; dítě krevního n vlastního n rodného bratrance n krevní n vlastní n rodné sestrenice; bratranec n sestřenice druhého stupné; -mal adv. jindy, -á, podruhé, v jiný čas, v jinou chvíli; cíl -mal někdy jindy; -malig a opětný, opakující se, podruhé přícházející; -orts adv. = -wärts; -seitiq a obakv v -weitiq; -seits adv. s druhe strany, na druhé strané; fig. jinak, naproti tomu; cínevičts = -jeits s jedné strany - s druhé strany; jednak - jinak: -wärtsig a jinakjy, další, ostatní; -wärtsig Auslagen jiná rozličně vydáni; -wärts adv. (někam) jinam, v jinou stranu; -weit adv. 1. = -wärts. 2. 9, ostatně, mimo to, jinak, jinakým způsobem; -weitiq a 1. = -wärts; adv. -wärts; -ohb -weitiq verkaufen prolati jinam a jinému: adv. -weitiq Diffe juchen hledati pomoci u jiných n jinde. 2. opět(ovajný).

änderbar (2-) a D2,3 změnitelný, pro-
menting, -ný.

Änderci 4 (4-) f E13 (bezmezná) záliba
v měnici

andererseits (2-1) adv. = anderseits.

anderlei (1-1) a neskl. = anderartig.

Anderlin F (2-3) npr m kr. 3m. Ondřej.

Änderling (3-) m E₁ zv. Proteus, Amoeba
ménavka (kofenonožec).

anderu... (3...). -fails adv. jinak (v opačném případě); -theils adv. jinak, -áce; -wigs adv. jinudy, -ady, jinou cestou n stranou.

ändern (2') C₁₂ I. "a (r)měniti, pře-, (r)jimaciti, pře-, předělavati; die Steiger a) kregě, šaty předělavati n přešivati; b) převlékati se (do šatá); f-e Meinung - míněni n směšlení n náhled změniti: f-e Abſicht, -f, jn Berjats - změniti n prevrátiti úmysl n záměr; nastoupiti na jiný úmysl; rozhodnouti se n usmysliti si jinak, rozmysliti se jinou se potázati; f-e c die Religion - dáti se na jinou víru, prestoupiti k jiné víře; beſsernd - lepšiti, zlepšovati, napravovati; cě läſt sich nicht, man taun cě nicht - nedá se to změniti, není tu pomoci, nelze toho odčiniti; f-n Charafter - změniti se, zvrátiti se, zvrhnouti se; ich habe meine gute e jſchlechte Meinung über ihn geändert změnil jsem sve dobré n Spatné mínění o něm; Prv. man taun den Lauf der Natur nicht - kdo co má od přirození, tězce se to při něm změní; kočka nenechá myší, liska slepie vlk ovee; was man nicht taun, muſt man taſſen jſlendern co nemužes změniti, nech tak; geſchene Dinge sind nicht zu - co se stalo, odeſtati se nemuže; co tam, to tam, o to hlavy nam. — II. "a (b), tr (ich) - (r)měniti se, pro-, (r)jimaciti se, obraceti se; mit et. - (r)měniti co, vyſtridati co; er wird sich nie -

těz: ten se nikdy neobráti; er hat sich sehr geändert změnil se velice: a v chovšant, v jednání; b) v podobě, c tomto připadě těz změnil se k nepoznání, vyſel si z podoby; Prv. die Zeit -sich easy se měni, co byvalo není. — III. % Änderung f E₁₃ změna, pro, zvrat, ob; e-e Änderung an et. machen měniti co, upravovati; Änderungen vorbeimben o treffen délati změny n měniti; tägliche Änderung proměna denní.

anders (2-) 1 adv. jinak, -áce; er bandelt -als
Ze jedná jinak nežli vy; er ijt - als er ausſieht
jest jinači n není takový, jaký se zdá; er
priſcht so und bandelt - mluví tak a jedná onak;
ihr werdet das ganß - ſinden uhlídáte, že tomu
doeela jinak; die Zade verbielt sich ganz -; es
hat sich - zugetragen bylo to n přihodilo se to
zceela jinak; der wird nie - werden; der wird
f-n ſebiag nicht - ten do smrti nebude jinači;
wer werden (r)měniti se; (r)jinačiti se; chemals
war es ganz - druhdy byvalo (to) zceela jinak;
mit dieſer Zade iſt es nicht - s tím to není
jinak; es wird nech ganz - kommen přijdou jeſte
jinací věci; wie war das doch jent ganß -! jak
tomu dríve bylo jinak! es iſt mir nicht - als
ob ich ihn ſiden iraendge geichen bätte nepřipadá
mi jinak, než jako bych ho byl někde již
viděl; et. - madoen = ändern; er macht es nicht -;
der fótnt iden nicht - ten to jinak nedělá; ten
již jinak nedá; tak to dělá n vyvádi živą
to jest již jeho způsob; vede n hude porád
svou; das iſt nun einmal nicht - už jest tomu
tak; už je to takové; et. - anacteiren uchopiti
se eho s jiné stránky; chytiti vée za jiný
konee; sáhnouti k jiným prostředkům; ſi
beſſumen rozmysliti se, usmysliti si jinak;
ich konne nicht - ich muſſte weineit nemohl jsem
se ubráníti slzám; nicht - nejinak. nejináce.
2. jinak, sice. 3. S. - někdo jiný, irgend 3. -
někdo n kdkokoliv jiný; niemand - als er nikdo
jiný než on; iraendwo - někde jinde; iraend
nikde jinde; wer - als er? kdo jiný nezli jde
wemt - jestliže, kdyby. 4. v podmín. větich wemt -
jestliže by n kdyby (přec)...

Anders... , anders... (2...). -denfend a jinak
myslíci n smýšlející, jinomyslný; -Dorf top. M (r)
v heslo o sobě; -farbig a jinobarevný; -gejinnat a
jinomyslný; jinak smýšlející; -geſtaltet,
-geſtaltig a jinotvárný, jinaký; těz = hetero-
merby iſd); -geſtaltigſeit f jinotvárnost, jina-
kost; těz = Heteromerphismus; -glaubend,
-gläubig a jinoverný; -gläubiger m jino-
veree; -jein n stos. jinobyti; -wie adv. nejak
jinak; -wo adv. někde jinde, druhde; -wo-
durch adv. nekudy jinudy; -woher adv. od-
někud odjinud; -wohin adv. někam jinam.

Andersdorf top M (v) Ondřejov.

andert-halb (2-3) a neskl. půldruha, půl-
druhesho; -Iače půldruhého dne; -Ztunden
půldruhé hodiny; -Pſund půldruhé libry.

Andert-halb... , andert-halb... (3...). -fach a půldruhanásobný; -jahrig a půldruhaletv; mspr. půldruhého roku starý; -ſiinidig a půldruhé hodiny trvající; -pſiinidig a půldruhé libry vážící n težky; -tourschloſſ n zámek na puldruha západu; -zollig a půldruhého palce tlustý.

andert-halbig]

— 155 —

[an-dringen]

andert-halbig (২২-২) a D,২,৩ půldruhý.

Änderungs-... (২২-...). -fuchſt f chtivost
změn; -vorschlag m návrh na změnu.

An-deute-... (২২-...). -wort n = (Seitdrucke-
wort.

an-deuten (২১-২) C₁₃ odl. I. vₐ n. 1. naznačiti,
o-, vy-, na jevo n na srozumnenou na rozum
dávati (námenimi i slovy); naznamenati co; e-
Bewegung - polyb naznačiti (ne vykonati, něbyž gen
ukazat, jak se provádь); ein wenig - povyznačiti; es
ist ihm angebetet worden darum einzureichen dostal
pokyn, aby o to zadal; das deutet nichte (nüste an
to neznači ne nevěti nic dobroho. 2. kanc. + +
zřejmě dáti na vědomi n na srozuměnou. -
II. vₚ sich - jeviti se, ukazovati se; sich gut
v idledt - dobře n špatné se ukazovati n se
jeviti. - III. v. An deemedtung f E₁₈ n. 1. nazna-
cení, o-, vy-, pokyn. věštba; e-c běje An deemedni
špatné n zlé znameni; teje An deemedung (an e au
et.; n. narážka (slovy) nač; teje An deemedung či šdu
et. maſchen dotýkati se p dotknouti se (dehe)
ceho, narážeti nač. 2. předzvěst, znamení (=
Verbedenntung). 3. kanc. + + zřejmě dáni na sroz-
uměnou.

An-deuter (২১-২) m E₆ naznačovatel atd

andiamo (২১-২) [it.] advr. jděměr!

an-dichten (২১-২) I. vₐ C₁₃ odl. 3-m et. -
(neprávem) přikładati n přicitati n připisovati
na přisuzovati n přibajiti komu co; vymysliti
si n sećisti co na koho; n. ſtrkati co na koho; man hat
mir Reden an, cizidet přisoudili u podložili mi
reči, jichž jsem nikdy nemluvil. - II. vₐ p. n
E₆, bez pl., An dichtung f E₁₈ přisuzováni (ne-
právem).

an-dienen (২১-২) C₁₂ odl. I. vₐ n. (b) 1. ♀ mit
t. = aufwarten 3.; ich fann Abnen damit nicht -
nemohu Vám tím posloužiti. 2. vo) heber -
počiti sloužiti s všechni hodností. - II. vₐ p. pl
1. c-n Hafen - zastaviti se v přístavu. 2. die
Haverei dem Verf.cherer - (aſſeu námořní škody
pojistiteli oznámiti. - III. v. An dientung f
E₁₈ služba.

an-donnern (২১-২) vₐ C₁₂ odl. 1. (7a)hřímiți
n (7a)hřímati na koho n nač; an die Thir - (7a)lušiti
na dvěře; rejg. fig. 3. - (7a)hřímiti n (7a)hromo-
vati n zařvati n obořiti se n rozkřiknouti se
na koho; wie angedonnert dabelegen zustati n být
(jako) ohromen n ztrnulý.

Andorn (২১) m E₁ hot Marrubium jablečník;
ſaljdec - Chaetvirus marrubiastrum burina,
ko-
ciči chvost: schwarzer - Ballota nigra sedivka
černá, měrnice.

Andorra (২১) npr. n E₂₅ zem. id. (republika
v Pyrenejich).

Andorrancr (২১-২) m E₉, -in (t-) f E₁₉
Andořan, f -ka (obyvatel Andoriy).

an-dorren (২১-২) vₐ (it.) C₁₂ odl. přisýchati
p přischnouti k čemu.

an-dörren (২১-২) vₐ C₁₂ odl. přisušiti (n. k čemu)
Andouille (ěti Anduj), Andouillette (ěu
Andujet') [fr.] f v Andaulette.

Andrachne (২১-২) f E₂₂ hot Portulaca šrucha,
kuří noha, homulinec.

Andragathie (২১-২) [rec.] f E₁₂ dokonalost
mužská.

An-drang (২২) m D₁₁. 1. von Menſchen nával
n šěch n šluk n dav lidí, tlačenice; der ~ zu
dem Prediger iſt sefr groſß všeeko n tlači n se
epe, aby slyſelo kazatele; path ~ des Zinſels n.
nával kveſt at. 2. nával, nátlak, dotírání, útok,
nátisk, nápor. úprk; der ~ des Deines útok
n úprk n praudý postup nepřitele; dem ~ wider-
ſtehen návalu n útoku odolati.

an-drängen (২২-২) C₁₂ odl. I. vₐ n. 3. an die
gsand - (priſt)lačiti, (priſtisknouti, primačnouti
koho na stínu n ko stěně. - II. vₚ sich ~ 1. f. id an
3. priſtisknouti se, maſkati se, (priſt)lačiti se
na koho; fig. vnuconavi se, vtírati se komu. 2. (pri)
valiti se; sich haujemveje ~ shrnouti se nač. -
III. vₚ sich an einander ~ tisni se, maſkati
se, tlačiti se na s tě (na vžájem).

Andrapodísős (২০-০) f. Andrapodís-
mus (২০-০) [rec.] m zotroceni, únos člo-
veka.

an-dräuen (২১-২) vₐ C₁₂ odl. vznešený sloh
= andrehen.

Andrea (২১-২) npr. k. ju. I. f E₂₃. 1. An-
drea. - II. m neskl. v naſt.

Andre-as (২১-২) npr. m kř ju. Ondřej.

Andre-as-... (২২-...). -band u stužka řádu
svatoondrejského; -berg top. C (v) v heslo o sobě;
-ſeſt n svátek n den sv. Ondřeje; heute iſt das
-jeſt dnes jest sv. Ondřeje; -fraut n v. Vero-
nica spicata rozrazil klasný. 1. -fren; n kříž
sv. Ondřeje n svatoondrejský. 2. 8 kosý kríž
podoby X. 3. bot. = -fraut; -münjen fpl. mune
ondrejské (s obrazu sv. Ondřejel) -tag m den
sv. Ondřeje v -ſeſt.

Andreasberg (v. p. C (v) Ondřejov.

an-drechſeln (২১-২) vₐ C₁₂ odl. prisołuſtrujiti,
hovati, přikroužiti co k čemu; fig. f 3-m et. -
předražiti, přeceniti, draho prodati komu co;
der Red jist ihm wie angedrechſelt kabät mu
padne, jakoby jej ulil.

an-dřechen (২১-২) vₐ C₁₂ odl. 1. (tě abs.) za-
čiti točiti, zatočiti čem; fig. do běhu n do chodu
avěsi co. 2. = andrechſeln. 3. pritáčeti v při-
točiti, přikroutiti, přivinouti, přisoukati co
k čemu (kroucenim připoju); natociti, nakroutiti co nač;
fig. f 3-m et. co e Maje - pověsití na nos
bulika komu, napáliti koho. 4. ⊕ hod. natočiti;
die Žhräge - úkos natočiti.

An-dreher (২১-২) m E₆ pritáceć, na-, při-
krućovač, přivijeć, na-.

an-dreher-seits (২১-২) adv. s druhé strany.

an-dreſchen (২১-২) vₐ (h) B₂ odl. dáti se do
mláceni, začiti mlátiti.

an-drillen (২১-২) vₐ C₁₂ odl. e-n Baden an
e-n andern - nit s niti skroutiti.

an-dringen (২১-২) B₁ odl. I. vₐ ju. 1. auf
3. -doléhati, dotírati, dorážeti, tlačiti se,
nastupovati na koho; auf den Feind - dorážeti
n dotírati na nepřitele. postupovati proti ne-
príteli; auf et. - tlačiti se, dotírati nač, vtírati
se do čeło; das Bajzer drinat an voda vystupuje,
vody přibývá; die Žiſe dringen an nohy otekají
a nabíhají n opuchávají. 2. das Blut drinat
gegen den krep; auf den krev se hrne n žene - vali
do hlavy. - II. vₐ, vₚ = andrängen; -s part.
praes., a D₂,₃ v andringlich. - III. vₚ M- n E.
hez pl. auf sein A- k jeho doléháni.

5

an-dringlich

— 156 —

[an-ein-ander

an-dringlich ☞ (↓↓) I. a) I, 2, sp. sm. toby
zudringlich, an drivingly, doléhavý, na-, dotó-
raný, -ný, dolézavý, dorázivý; b) adv. dolé-
havé, na- atd. II. s An dringlich ke if f E₁₃₂
Sindro-... (↓↓...) [rec.] -genie f stvoření
clová ka zp. muže, -gm m štira, obojetník,
oboj dec, -cleneč. oboj nájk, hermafrodit (ná-
vodnutí, mající po h vý vý ústotě na užíšk o třenské (= Zwitter);
-švnie f obojetníctví, hermafroditismus; (=
-švierbittung); -švništ a obojetník, oboj-
pohľavný, obojúdný, androgynický†; bot
~ š. stíde Pľaňe rostlina obojaká; -kephaloid m
kamen podoby mužské hlavy n lidského
údu; -lepšie f (v starých Athénača bráni rukojmi
z občané čízno státu v pľipadš vštyd ve státu tomto na Athénaču
spáchané; -lith m zkamenelá kostra lidská;
-magic f muzech tvost, vdávavost (=
K. mychemanie).

an-drohen (↓↓) C₁₂ odl. I. "a λ-m (mit)
et. ~ hroziti n vyhrozovati komu čemu, ohrožo-
vati koho čem. — II. "n (in) hrozebně se blíziti. —
III. % Andringung f E₁₃₅ hrozba, hrožení,
vyhrožování, výhružka, po-; λ. durch Andre-
langen wen et. abj. eden hrozbami n pohružkami
odstráovati koh. od čeho; prav. verlanſiune Adre-
tana der Straße předehozi výhružka trestem.
Andro-ide (↓↓...) [rec.] f E₁₃₂ androjád;
automat lidské podoby.
andro-idiſch (↓↓...) [rec.] a D₂₂ podobný
muži n člověku.

andro-drohen (↓↓) C₁₂ odl. I. "a λ-m (mit)
et. ~ hroziti n vyhrozovati komu čemu, ohrožo-
vati koho čem. — II. "n (in) hrozebně se blíziti. —
III. % Andringung f E₁₃₅ hrozba, hrožení,
vyhrožování, výhružka, po-; λ. durch Andre-
langen wen et. abj. eden hrozbami n pohružkami
odstráovati koh. od čeho; prav. verlanſiune Adre-
tana der Straße předehozi výhružka trestem.
Andro-ide (↓↓...) [rec.] f E₁₃₂ androjád;
automat lidské podoby.
andro-idiſch (↓↓...) [rec.] a D₂₂ podobný
muži n člověku.

Andromache (↓↓...) npr. f E₁₃₂. Andromache
chot Hektora troskhoł.
Andromache (↓↓...) [rec.] f E₁₃₂. bot. troudeň.
Andromeda (↓↓...) I. npr. f E₁₃₂. (pl. ~↓~)
id., a) myth. manžěka Převěva; b) souhřeži severno
nebe. — II. bot id.. kvlhanka.

And-druſ (↓↓) m D₁. I. přítisknutí, -štení,
přitlačení, přítisk. přitlak. primačknutí čeho
k čemu. 2. © typ. a) karton†; b) pocátek tisku.

an-drudnen (↓↓) "a C₁₂ odl. a (při tisk-
nouti, t přítlačiti u k. m připojiti co k čemu, na tisk-
nouti co nač; b) zači tisknouti n s tiskem.

an-dručfen (↓↓) "a C₁₂ odl. (přítisknutí
(přitlačiti, primačknouti co k čemu na nač; jid
át λ. ~ prituliti se ke konu; angedručt p. p.. a
tot přilehlý, přitlačený k to všteč i o huchot; die
Hant ~ kuži spučiti.

an-duden (↓↓) vₜ C₁₂ odl. jid. ~: jid an
et. ~ (přikreiti se. přichouli, shrbiti se,
shp. nouti se. skloniti se k čemu.

an-dudeln f (↓↓) C₁₂ odl. I. vₜ (in) anget-
dučt temmen přicházeti dułłaje n pískaje
n přicházeti za zvuku dud n flétny. — II. %
1. p. v. jid (dat.) C-n o c-n Kanjic ~ podnapiti se,
uloviti si spíčku; angetdučt jeim být podna-
pilý n ſtríknutý, mítí spíčku, mítí v hlavě.
2. ☞ λ. ~ dułłaje n pískaje mluviti na koho.

an-duſten (↓↓) vₜ C₁₃ odl. λ. ~ vyděchovati
n vanouti n vysilati vuni, dýchati vuni na
koho. ovanouti vuni noho.
An-dünſten (↓↓) vₜ (b) C₁₃ odl. vypařo-
vati se nač.

an-duſſen (↓↓) vₜ C₁₃ odl. λ. ~ vyděchovati
n vanouti n vysilati vuni, dýchati vuni na
koho. ovanouti vuni noho.
An-duſſen (↓↓) vₜ (b) C₁₃ odl. vypařo-
vati se nač.

an-dünſten (↓↓) vₜ (b) C₁₃ odl. vypařo-
vati se nač.

an-durch (↓↓) adv. kane. = hier durch.

an-duſſeln f (↓↓) vₜ C₁₂ (in) 1. jid (čment) ~
podnapiti se. 2. anduſſeln.

an-duſſeln (↓↓) vₜ (in) C₁₂ odl. angetduſſelt
kommen přicházeti roztržitě n ospale.

ane-antieren (↓↓...) [fr.] vₜ C₁₂ (γnici).
Anéantissement (či ančaťis'maň) [fr.] n
znicić.

Äne-as (↓↓) npr. m. nckl. 1. Aeneas chriًا
tragsky). 2. zo. der Jurinamijde ~ Didelphyo dorsi-
gera vačice Aeneova n Surinamská.

Äne-ide (↓↓...) f E₁₃₅ Aeneis, mspr. -da.

an-eiſern (↓↓) C₁₂ odl. I. vₜ λ. zu et. ~
pobádati, pobizeti, povzbuzovati n diti, pod-
nécovati, ponoukati, naváděti, rozholiti (vena-
pohonat), λ. durch das Beipieł ~ příkladem po-
vzbuzovati koh.; zum Verbrechen ~ ke złočinu
ponoukati n podnécovati n naváděti. — II. %
Aeneiferung f E₁₃₅ povzbuzení, pobídka, udka.

An-eiferungs... (↓↓...) -mittel n pro-
stredky pobádaci n podnécovaci.

an-eiq(c)nen (↓↓...) C₁₃ odl. I. vₜ vₜ vₜ
(9) 1. jid (dat.) et. ~ přisvojovati si, o-si,
přivlastňovati si, (při)osobiti si. u-si. příklá-
dati si (co): λ-m o c-r Žadč et. ~ dodávati n
propučovati komu čeho. 2. spodobiti (vₜ se),
přízpusobiti (vₜ se) čemu, vpraviti (vₜ se) do
čeho. vₜ hoditi se k čemu; et. c-r Žadč ~ pří-
zpusobiti, piipodobiti co čemu; upraviti, zafi-
diti, odměřiti co čeho, v souhlas uvěsti o
s čemu; ☞ id cigne mid ibm an přízpusobuji se
mu, věnuji se mu, oddávám se mu; v vₜ (9)
(0) Platřt cigneč ibm an místo se mu hodi. —
II. % Ancig(c)nung f E₁₃₅.

Ancilema a, Ancileſſ (↓↓...) [rec.] f path.
zadržení větrů ve střežení, holěstí bríšní.
an-ein-ander (tež rozdełen an einander) (↓↓)
(↓↓) n (↓↓...) adv. k sobě n na sebe (navzájem),
na hromadu, (po spolu; ~ banen stavěti vedle
sebe čemn); ~ buden vázati dohromady; ~ jahren
a najeti n naraziti na sebe. b) fig. dostati se
do sebe, chytnouti se, vjeti si do vlasů; ~ jihen
spojiti dohromady; ~ geratjen = ~ jahren bu;
~ arezen (spolu) mezovati n hraničiti n sou-
diti; dotýkati se. s-se (spolu), přiléhati k sobě
navzájem: ~ arezen d spolu hraničicí n mezu-
jící: ~ bängen vₜ (b) viseti na sobě n jeden na
druhém, souviseti spolu; die Metten bängen ~
-řezuži visí na sobě n jeden na druhém; reţez
visí na reţete; fig. býtí sobě vespolek oddáni;
~ beißen přípevniti k sobě, msp. na sebe; se-
siti; ~ běsen stváti jednoho na druhého; ~
~ lieben a 'a přidepiti na sebe n jeden (na pi
papir) na druhý: b) vₜ (přidepiti se na sebe
n jeden na druhý: o papíru ata); ~ lemen naraz-
ziti na sebe = ~ jahren; ~ tanen naběhmounti
na sebe; ~ pajjen a = ~ jügen: b) k sobě upra-
viti n uzpětobiti; ~ reißen vₜ se raditi, staveti
n postaviti k sobě n vedle sebe n v řadv;
~ remen = ~ lanjen; ~ jdyließen spolu n do-
hromady svázati, k sobě (navzájem) n do-
hromaly připojiti; Hunde ~ jdotlejen psy spolu
s dohromady k sobě svázati: ~ jeßen vedle
sche posaditi; ~ jěßen státi vedle sebe; ~ jěellen
postaviti vedle sebe; jid ~ stělen postaviti
se vedle sebe n druh vedle druha n jeden
vedle druhého; ~ jěseň a narázeti na sebe
(na vzájem); vrážeti druh do druha n jeden
do druhého ata; die Wagen stějen = ~ to vuz
vráži do vozu; b) = ~ grenzen; c) o lodich atd.

An-ein-ander-...]

— 157 —

[an-erkennen]

= ~ jaben; ~ wadjen přiůstati k sobě (na vzájem); srustati spolu a dohromady; ~ wund reiben an sebe (roždriti).

An-ein-ander- (~~~) ~ flechten n von
zwei Dauern plav. = ~ Pflügung v plüften II.; ~ flüg-
gung f připojení k sobě n na sebe, spojení
(spolu n dohromady); ~ grenzen n hranicíni,
mezování, stýkání (se), soumeznost, příle-
harost. stynenst: ~grenzend a soumnezný,
dotýkavý, stvený (ts čemn, přílehavý (nač n čemn),
sousední: ~hängend a na sobě n jeden na
druhém visíc; souvislý, spojitý, nepřetržitý,
ustaviéní: ~leben n chir. slepen. -ost. speceni.
-ost. vazkost; ~klebend a m.a. sleporac. -ující:
~liegend a bot. přílehající. přílehavý, priložený;
~präßen n prážení n vra- do sebe; narazení n
nará- na sebe; náraz, srážka, utkání; ~reiben n
tření o sebe; ~rücken n schlížení; ~schlagen n
von Säfen srážka n utkání (sren); (b) finkot,
(brinčení, drnkot, rachot, třesk ot) brant;
~schweißen n Θ navaření. pří- S. (zeleza); ~stof m
náraz, srážka, srazení se. naradení n sebe;
~stofen n a] = ~ej: b. soumeznost, pří-
lehrlost, stynenost, sousedství.

Anei-s (—) f neskł. = Aneide.

Anekdote (~~~) [rec.] f E₂₂ anekdotá, historka†.

Anekdoten..., anekdoten=... (~~~) ~artig a
= anetdoteobaft; ~buch n anekdotá†, kniha n
sbírka anekdot; ~jäger m. ~lebhaber m anek-
dotár; milovník anekdot. anekdotoman†;
~lebhaberei f záliba v anekdotách. milov-
nictví anekdot, anekdotomanie†; ~sammlung f
sbírka anekdot; ~stil m sloh n geme' anek-
dotový n -ický.

anekdotenhaft (~~~), anekdotisch (~~~) a
D₂₃, anekdotový, -ický.

an-ekclu (~~~) C₁₂ odl. I. v₄ n. 1. (λ, λ-m) =
(~~~) o skliviti se. (~~~) hmusiti se. (~~~) mechutiti se
n (~~~) protiviti se komu, mrzeti koho; daš celt mid
an ošklivi se n protivi se n hmusi se mi to;
~~štitím se toho, ošklivím si to, nesnesu toho;
~d a nechutný, protivný, odporný, hmusný,
domrzavý. 2. ct. = (s osobni subj.) oškliviti si
co, hmusiti si co, štititi se čeho, mítí n pocíto-
vati ošklivost n odpor k čemu; ~d a pocitující
n mající ošklivost, ošklivící n hmusící si co.
— II. s₇r Aneklung f E₁₈ ošklivení si (čeho)
výraz ošklivosti n odporu; odpor, ošklivost,
nechuf (k čemu).

Aneklogiit (~~~) [rec.] m E₂₀ (člověk) spro-
štěný kladení účtu.

anelektrisch (~~~) [rec.] a D₂₃, ncelekl-
tricky†. nezpůsobilý k elektrisování.

Anelektronous (~~~) [rec.] m zmen-
šená popudlivost nervu, jimž probíhá elek-
tricky proud, dostavující se na positivném
pólu.

Anelidolith (~~~) [rec.] m min. červokam.

Anemo... (~~~) [rec.] ~barometer n tlako-
měr větru; ~bat m provazolezec; ~hord n
id, hudební nástroj; ~graph m anemo(metro)graf†,
větropis; ~graphisch f = ~logisch; ~logie f anemo-
logie; ~gratie†, větroslovi, -znalstvi; ~meter n
anemometr†; větroměr; ~pathic f anemo-
pathie†, větroléčba, vzducho, léčení vzduchem;

~~~thit a milující vitr akvětina a p.; ~kop m anemo-
skop†, větrojev; ~theca f = ~Wandtafen b).

Anemon... (~~~) ~säure f chem. kyselina
anemoninová.

Anemone (~~~) [rec.] f E₂₄ sasanka anem-
monka†, f větrnem, pohaněnka, zavílec.

Anemonen... , anemonen... (~~~) ~artig a
sasankovitý anemonkovitý; ~sarbiga a
sasankobarvý, barvy sasankové; ~ampherm
chem. anemonin| (rostinna třáta se ananthy).

an-empfehlen (~~~) v₄ B₄ odl. (dojporou-
četi p -učiti, schváliti komu to).

an-empfinden (~~~) B₁ odl. I. v₄ sich ~
jíd 3-m ~ souciti < kym, (svým) city se při-
zpusobiti komu; své city přizpusobiti citum
jiného. — II. % Anempfindung ~ f E₂₃.

An-empfunder (~~~) m E₂₄ -in- ~ f E₂₃
~ soucítitel. f -ka; (osoba) přizpůsobující
své city citum jiného.

An-empfundene(s) ~ (~~~) n E₂₄ dojem
vyčeněný.

Anenergie (~~~) [rec.] f E₂₂ bezsili. ne-
účinost, nepusobnost.

anenergisch (~~~) [rec.] a D₂₃ neúčinný,
bez-íný.

Anenkephalic (~~~) [rec.] f E₂₄ nedostatek
mozku, bezmoždi.

Anenkephalus (~~~) [rec.] m zrůdnina
s nevyvinutým mózkem.

Anepic (~~~) [rec.] f E₂₄ němota.

Anepigrapha (~~~) [rec.] npl. anepi-
graty†, spisy bez nadpisu n bez titulu.

anepigraphisch (~~~) [rec.] a D₂₃ anepi-
gratický†, nemající titulu n nadpisu.

Anepithymie (~~~) [rec.] f E₂₄ nedostatek mohutnosti žádací.

Aneponym (~~~) [rec.] m člověk bez
příjmení.

An-erbe ~ (~~~) m E₂₄ hlavní n nejbližší
dědic, nápadník statku pozustalého.

an-erben ~ (~~~) C₁₂ odl. I. v₄ a) 3-m
ct. = dědictvím zanechati, zustaviti, odkázati
komu co: b) ct. = (~~~) dědicti co; angeerbt dědičný,
zdědičný; et. angeerbt haben mít co dědičného;
mir ist von m-m Vater et. angeerbt mám co po-
otci; angeerbtos Berurtheif dědičný předsudek.
— II. v₄ (ju) ct. erbt mir an mám co dědičného;
je mí co vrozeno.

an-erbieten (~~~) I. v₄ B₀ odl., praes.
C₁₃ odl. = außieten. — II. s₇r A~ n E₂₄ wpl.,
Anerbietung f E₁₈ nabídka; řeče Anerbietung
planá ~ lichá n jalová nabídka; Anerbietungen
erbitten man franco nabídky vyprošují se vy-
placené.

An-erbictungs=... (~~~) ~hricf m nabízeci
li-t.

Auerie (co an'rí) [ir.] f oslovství.

an-erkannt (~~~) v anerlemen III.

an-erkannter-massen (~~~) adv. podle
seznání.

An-erfannt-heit ~ (~~~) f E₁₈ wpl. v an-
erkennen III.

an-erkennbar (~~~) a D₂₄ uznatelný, pří-
připustný; es ijt midt = nezíto toho uznat.

an-erkennen (~~~) C₁₃ odl. (mispr. neodl.)
I. v₄ a 1. uznávati, do-, na- co; znátí se. při-
znávati se k čemu; ~ als, fiir... uznávati zá

an-erkennens...

— 158 —

[An-fall

n žim; ein Kind als das feinige ~ uznati dité za
své; dite svým uznati; ein Kind gejetlich ~
dité zákonne uznati, dité logitimovatij, dité
nemanželské vylhášiti za manželské; et. als
wahr und güttig ~ uznati za pravé a platné co;
als Wahrheit ~ za pravdu uznati; připustiti
pravdiyost čeho; wir weiden als Wahrheit ~
pripustne za pravdu; dejme tomu, že.;
cin Weit für das feinige ~ hlášiti se k (své-
mu) dilu; der als beste anertannele nelepši,
jak (vubec známo; die Zschuld ~, e-c Zschuld
terrenna ~ dluh doznati, ke dluhu se znáti
n se hlášiti, pohledávku za platnou n správ-
nou uznávati; 3. midt als j-n Verwandten
~ neuznávati koho za přibuzncho, neznati n ne-
hlášiti se ke komu (jako k přibuznému); ein
lht et rozsudek n rález uznati přijmounti 2. u
znávati (to)centi, pochvalné se vysloviti čeho,
pochvalu uznalost vysloviti čeho; das Verdienst ~
zásluhu (to)centi uznávati. 3. ☞ = zuerkemmen.
— II. ~ d a uznávajici, uználý; síd ~ d über et. ane-
preiden s uznánm uzn vysloviti co. — II. an-
erkannt (~~2~) part., a D₂;3 uznáv aný, (=
kebawrt) osvedčený; er ist ein Mann von aner-
kannterheit f E₁₃, — IV. % Anerkennung f E₁₃
1. uznání čeho, při- se k čemu; dem Aufbauhügten
et. zur Anerkennung vorlegen obvinénu před-
ložiti co, znál-i se k tomu. 2. uznání, po-
chvala, přiznivé přijetí; Allerbische Anerkennung
nejvyšší uznání n pochvala Jeho Veličenstva;
das Weit hat allgemeine Anerkennung gegebeni dílo
došlo obecného uznání: dilu dostalo se
obecného přiznivého přijetí; dílo potkalo
se s obecnou pochvalon; Anerkennung ver-
dienen zasluhovati uznání; Anerkennung zellen
uznávati.

an-erkennens... (~~2-~~) =wert a hodný n
zasluhující uznání n ocenění.

An-erkennner (~~2-~~) m E₂ uznávatel.

An-erkennnis (~~2-~~) f D₁₄ n E₁₄ = obv.
Anerkennung e anerkennten IV.

An-erkennungs... an-erkennungs... (~~2-~~) =diplom n diplom uznáni n -vaci;
geld n přiznatné ~ gcbüir f plat za uznání;
medaille f medaille uznání; -schein m písemu
uznání, list uznávací n uznalostí; -schri-
ben n list uznávací ~ -urfunde f listu uzná-
vaci: -würdig a hodný n zasluhující uznání

An-erle (~~2-~~) f E₁₂ babyka = Maßbolder.
Ancro-id... (~~2-~~) =barometer m (n) bys
aneroid, kovový tlakomér.

an-erſchaffen (~~2-~~) 1. %a C₉ odl. vroditi.
vštipiti, pri stvorení dáti komu co; pritvoriti.
u-kuco co; (Gott hat uns die Seele ~ Buh stvoril
nám duši; die ~de Natur tvorící n tvůře při-
roda. — II. ~ part. p., a D₂;3 vrozený, všti-
pený. — III. s A-ſein = E₂ bez pl. vrozenost.

Anervic (~~2-~~) [nlt.] f E₁₂ nedostatečný
akon cívový nedostatečná innervace', obama.

anerbiſch (~~2-~~) [nlt.] a D₂;3 anervický, obřimý.

an-erwerben (~~2-~~) v₄ B₁ odl. priziskati co.

Anerthropsie (~~2-~~) [rec.] f E₁₂ ne-
schopnost rozěznati cvenoum baivu ( ~
Rethelindheit).

an-erziehen (~~2-~~) %a B₆ odl. ~-m et. ~
(vychováním) všětopvati p vštipiti komu co n
vpraviti co do koho.

Aneſſie (~~2-~~) [ſec.] f E₁₂ povolování; patn.
mizění nemoci, úleva v nemoci.

an-ſſen f (~~2-~~) C₄ odl. I. %a 1. ſich (dat.)
e-n Baud o Wann ~ vypásti se, vykrmiti se.
břicho si vypáti, jídlem ~ brichatěti, dojíži-
se čeho. 2. najisti. začiti jísti ... — II. %a jíd
najisti se (do) svať.

Anetika (~~2-~~) [ſec.] npl. prostředky bolest
tišící.

anerſch (~~2-~~) [rec.] a D₂;3 bolest mírnící.

Anetus (~~2-~~) [rec.] m = Wecheljefiehen.

Aneuryſma (~~2-~~) [ſec.] n E₂, pl. též Aneu-
ryſmen ſek id. mědu, ná-, rozsření tepny.

an-fächeln (~~2-~~) %a C₁₂ odl. (za) váti ná,
ovivati p ováti, ovanouti co.

an-fachen (~~2-~~) %a C₁₂ odl. Feuer, Flammen ~
dmýchati do ohně n do planem; wech n planemy roz-
dmýchati n rozdýmati n (roz)nititi; fig. roz-
dmýchati, podněcovati p roznititi co, vášné,
válku atd.

An-facher (~~2-~~) m E₆ rozdmychovač, pod-
něcovač atd.

an-fädeln (~~2-~~) %a C₁₂ odl. (na n) na-
vlékati p -ci: -ov. nastýkati; fig. ein Gepräd ~
hovor zapřadati p -isti.

an-fafen ☞ jen poet. (~~2-~~) %a C₁₂ odl. obv. an-
ſaugen.

An-fahrz... (~~2-~~) =geld n ⊙ hor. začátečně;
schacht m ⊙ hor. (sležna Sachta n jáma.

an-fahrbar (~~2-~~) a D₂;3 tovozám, lthum atd.
prístupný; sjíždný; ~er Stt též místo, kam lze
prijeti n kde lze přistáti.

an-fahren (~~2-~~) C₉ odl. I. %a 1. přivážeti p
-éžti (povozem n lodi) co kam; navéžti n o kam;
angebriebte Erde navázená země, návoz země.
2. jis. 3. ~ vyjeti si, osopiti se. utrnoutise, obo-
riti se na koho. — II. v₇ (in) 1., angefahren kommen
přijížděti p přijeti, dojížděti p dojedi čemu;
(ju Waffee ~ připlaviti se, připlouti; bei ~ m-
zajeti (si) ke komu; an č-e %el n připlouti
k ostrovu. 2 ⊙ hor. a jíti n sleža(ati n spou-
štěti se n sjížděti na důl; b) jíti n choditi
do hor n do horní práce. 3. (in, b) der Wagen
iſt auf e-n Ţein angefahren vuz najel n (v sjížd-
narazil na kámen; gegen e-n (anžern) Wagen-
na (jiný) vuz najeti n naraziti; do (jiného)
vozu vraziti; bez obj. der Zubermann hat ange-
fahren vozka narazil s vozem na jiný (vuz.
4. fig. übel ~ = übel anlanjen (o anlanjen 1. 2b).

An-fahrer ☞ (~~2-~~) m E₁₂ osopliveč.

An-fahrt (~~2-~~) f E₁₄ 1. přijíždění, přijezd,
přijíždka; (~ zu Waffern připlavení, připlav.
2. přijezd, místo přijezdu n přijíždění. 3. ⊙
hor. = sležní. (Sležení na důl n do dluh.)

An-fahrungs... (~~2-~~) =ort m ⊙ hor. místo.
kde ložistě důhím dilem n vyrobotkou do-
stizeno n odkryto na obnaženo bylo.

An-fall (~~2-~~) m D₁₄ 1. padnutí a pád čeho
náš. 2. útok, napadeni, ☞ potržka; gewalttamer
gegen e-c Perjen násilný útok na osobu, na-
padění osoby. 3. path ~ e-r Straubheit záchvat.
nával; Anhälfe ven z dvoremtub záchvaty trudno-
myslnosti. 4. lov. zapadnutí. 5 nápad. právo

An-fänger

— 160 —

[an-fetten]

podveden; měl tím býti podveden; d a w začáteční.

An-fänger (22-) m E₁, -ia/E₁, 1. začátečník, f -ice, nováček: - in et. jein býti nováčkem v čem. 2. - e-s Zneues původce sporu. 3. hor. = Anfangebohrer.

An-fänger..., an-fänger..., ...koursm kurs† n vyučovací běli pro začátečníky. -mäßig a) začátečnicky; b) adv. -y.

An-fängrei (22-) f E₁, začátečnictví.

An-fängerschaft (22-) f E₁, začátečnictví.

an-fänglich (22-) a D₁, začáteční; po; adv. = anfangs; obeh -er Neß zbytek z předělého účtu.

an-fangs (22-) adv. z počátku, ze začátku, pri začátku, na počátku, z prvu; gledi - hned ze začátku; - schreist er (nachbar) nest ei zprvu n nejprve pise (to te eto).

An-fangs ... (22...) -bohrer m ⊙ kam. lom. hor. zavrtovák; -buchtabe m gram. pisměn -eno začáteční. inicíalka; -consonant m začáteční souhláská; -firstbohrer m ⊙ hor. zavrtovák strojový; -fölio n začáteční první list; -geschwindigkeit f počátecniruchelost; -glicd n c-v Rebe počáteční první clen fady; ⊙ začáteční členk; -grenzleitig m hraníční předni; -grund m. -grunde mpl. c-v wölsenschafft (nju počátky n prvn počátky n základy vědy; -klappe f an. der Merte začáteční chlopeu -věření; -ortsbohrer m hor. zavrtovák předkový; -pfahl m začáteční kůl; -puntt m začáteční bod; -reime mpl. rým začáteční; -schiden spl. ⊙ stav. začáteční vrstvy; -schlinge f ⊙ ob začáteční klička; -stange f hor. začáteční tahadlo; -fieut m anar =Handstein; -stelung f začáteční postavení; -strojsbohrer m hor. zavrtovák spodkový; -stuje f první stupeň; -unterricht m počátečné vyučování; -verfuch m první pokus; -wert m hodnota počátečná; -wort n slovo začáteční; -zeile f začáteční n první rádek.

An-färbe..., (22...) košel. -brühe f zabarvo-
vací břečka; -geischirr n nádoba k zabarveni.

an-färben (22-) m E₁, 1. odl. 1. harybary natřati, nabarviti co (povch obarvati); ⊙ košel. zabarviti.

An-faſſ (22-) m - der wettenbrüde zächyt.

An-faſſ... (22...) -leife f ⊙ obrubní lista. obrubnice.

an-faſſbar (22-) a D₂,33 záchytň, úchopny; an zwei Zrenn - dvourenny.

an-faſſen (22-) C₁₄ odl. I. %a 1. (uchytiti, uchváti, popadnouti. vzítı 10, (uchopiti se čeho; diejes (Wejš) läſt jſid nürgende - tuto ná-dobu nelze za nie vzítı uchopiti; die Mlinnte - vzítı za kliku; er läſet j-e tranfe Hand nicht - nedá si sáhnouti na bolavou ruku; angetaſſat chopte se díla! k dílu! man weiß nicht, wo man ihn - jeſt nikdo nevi, kudy nań; man möbde ihn nicht mit der Zenerjange - je špi-navý; P spr ein Frauenjimmel - ženustin omaká-vati n ohmatávati; fig. et. beim rechten Ende o Gipfel - vzítı za pravý kone co; alleſ mit Gacehandjuben - delati všeko v rukavickách; deu wunden Aſt - títı do živého; e-e Zade am schwersten Ende - chopiti se věci s nejtěžší stránky. 2. Perlen - perly na šhúra navlékatí. -

II. %a (h) ujmounti se, chytiti se, zapustiti kořenv.

an-faſſen (22-) C₁₂ odl. I. %a (ju) nahní-
vati, za- pri- o-; začěžeti se; angetaufět řbit
nahníle ovoce. - II. %a řbſt - (hnilobou) na-
kaziti.

an-fechtbar (22-) a D₂,33 popíratelný; - Handung odpíratelný čin.

an-fechten (22-) B₂, I. %a 1. c-e Memura - úmění popírati a potírati n minění (dat. od-pírati n odpor klásti; ein Testamen - platnost závěti upírati n v odpor bráti; e-c llrunde als jatěd - odpírati listiné jako nepravě; popírati pravost listiny; prohlašovati listina za nepravou; angeteſtener Beidet sporný od- n řamitaný v od- výměr; angeteſtener Theil des Beidetcěs podvřácená část výmeru. 2. et. Bejes v lětce řſid mid an něco zlěho mne trápi n týsní a skličuje n souži n měci n stíhá a pronásleduje n znepokojuje n mi ubližuje; die Cifejunda řſid ibn an pokouší se on zářlivost; dae řſid mid nict an; ich ſasse mid das nict - tim se netrápí; to mne málo trápi; o to si hlavy nelámu- waſs řſid ibn an? co je mu? co se mu stal? co se s ním děje? - II. % 1. A - n E₁, w pl. = Anfeſtung 1. 2. Anfechtung f E₁, a popírání, od-. odpor: Anfeſtung e-c (Weidäſtes odpor proti jednání; Anfeſtung der Zegen nařknuti svědků; b) cirk. pokuseni; š sm pl. Anfechtungen spl. protiwenství, útrapy. An-fechter (22-) m E₁, odpúrce, odpěrać. An-fechtungs... (22...) anpřr u m nárok odpúrči; -beklafter m žalovaný protioporník; -ſtrit f lhůta k odporu; -gegner m proti- odporník; -gejeß n zákon odpúrči; -klage f zabába odpúrči; -recht n právo odpúrči.

an-federn (22-) %a C₁₂ odl. tov napeſti.

an-fehden (22-) %a C₁₃ odl. = anjeinden.

an-feilen (22-) C₁₂ odl. I. %a 1. přípilotavi ko c čemu, na- co náč. 2. napilovati. příš co; e-H Danaten - dukát připilotavi. - II. % v A - n E₁, bez pl. Anfeſtung f E₁.

an-feinden (22-) C₁₃ odl. I. %a 3. - býti nepritelem n nepřáti komu, sočiti na koho, cho-vati zást proti komu; (zavřeníti n vražiti na koho; nesnadniti se s kým; čeliti proti komu; chům Land - zemi ohrožovati n znepokojovati; d, bei d-m - sočiti na koho u koho, osóčiti koho u koho - II. % v A - n E₁, bez pl. Anfeſtung f E₁.

An-feinder (22-) m E₁, -in f E₁, sokýněf). An-fersen (22-) %a (h) C₁₄ odl. připatiti (do-tknouti se patou zadníc).

an-fertigen (22-) C₁₂ odl. I. %a zhotoviti. zrobiti. udělati. do-, prověsti. poříditi. - II. % v A - n E₁, bez pl., Anfertigung f E₁.

An-fertiger (22-) m E₁, hotovitel.

Anfertigungs... (22...) -art f. -methodef způsob a methoda zhotovací.

an-fesseln (22-) C₁₂ odl. I. %a 3. et. an et. připoutati. přikovati, okovy připouti koho k čemu; fig. an j-u Zbreivitb angereſſett jein seděti jako přikovaný v přibitě u psačího stolu. - II. % A - n E₁, bez pl., Anſſelung f E₁.

an-fetten (22-) %a C₁₃ odl. 1. (omnastiti. tukem mazati. 2. (pyrkrmiti.

An-fencht...

— 161 —

an-fordern

An-fencht... ("L...).) -grube f Ø pap. na-
vlhčovací kńč; ->pinſet m navlažovací n na-
vlhčovací štětec n -ka, navlažovka.

an-fenchtens. "L~) C₁₂ odl. I. vₐ (na)vlážiti. s.
(na vlhleti; jich die (ürgel ~ svlaziti si hrdlo n
chitan; den Teig ~ Ø pok. těsto pomývati; de
Mihlčk. leký navlažovací, navlažovadla.
II. %v A~ n E₇ bez pL. Anfeuchtung f E₁₈.

An-fenchter ("L~) m E₀ navlhčovatel, na-
vlážovatel.

an-fenern. "L~) C₁₂ odl. I. vₐ 1. napáliti,
o-, za-, zazici, žanititi, vz-, roz-; den Œien ~
v kamnech zatopiti ~ oheň rozdělati; abs.
zapáliti, rozdělati n zanititi oheň; ohněstr.
Maltien ~ rakety zapalovati. 2. fig. S. ~ roz-
ohňovati. podněcovati, roz-, za- p roznítiti.
pobádati. pobízeti koho (k čemu); dodávati odvahy
komu; lov. die Hunde ~ psy pobízeti n štváti. 3. Ø hor.
c-ll Flammmeisen ~ plamnenou per zazihati n otápiet.
II. %v A~ n E₇ bez pl. Anſenierung f E₁₈,
tzápal, pod-.

An-fencrungs... ("L~) ...) -deſe f vo) klo-
bouček na zakrytí pánvičky děla; -např. m
= Schmelztopſ; -rede f vzněcující řeč; -topſ m
= Schmelztopſ.

an-fiřičern ("L~) vₐ C₁₂ odl. lov. speřiti.

an-filzen Θ ("L~) vₐ C₁₄ odl. klob. počítati plstiti.

an-finden ("L~) v₇ B₁ odl. jich ~ naléž(a)ti
se. býti; es werden jich noch einige Eremplare ~
najde se n shledá se n bude ještě několik
exemplářů.

an-firniffen ("L~) vₐ C₁₄ odl. natirati p
nářiti fermeží n pokostem (= firniffen).

an-fischen ("L~) vₐ C₁₂ odl. naloviti čeho.

an-flammen ("L~) vₐ, v₇ C₁₂ odl. = anſenern.

an-flattern ("L~) vₐ C₁₂ odl. = angetlaſt
ſommen přitřepati se. tiepětavě n těkavě
přiletěti k čemu, poletovati k čemu; gegen ein
jenſter ~ pitřirepetati se k oknua; tež třepě-
taje se n poletuje vraziti do okna.

an-flechten ("L~) vₐ B₅ odl připlétati p -sti
co k čemu, naplétati, -sti co nač (pletenou připojit).

an-flecken ("L~) vₐ C₁₂ odl. 1. (po)skvrniti.

2. přištipkovati.

2. přištipkovati.

an-flechen ("L~) C₁₂ odl. I. vₐ snažně n úpěn-
livé prositi kohó, úpěti ke komu, (svaté) vzývati.
S. um et. ~ snažně n úpěnlivé prositi kohó zač.
úpěti ke komu oč; die Heiligen um ihre Nürbide ~
vzývati svaté z na o přimluvu. — II. %v A~ n
E₇ bez pl., Anſchluſung f E₁₈ snažná n úpěn-
livá prosba.

an-fleſſchen ("L~) vₐ C₁₄ odl. = anbſchen.

an-flicken ("L~) C₁₂ odl. I. vₐ et. an ct. ~ při-
látati co k čemu, na- co nač, našiti (záplatu n přiſtipek
nač; ob, přištipkovati co; angetliſter Lapven zá-
plata; fig. an ein Wert et. ~ přidávati co k dilu;
f S-m et. (am Zeuge) ~ mít i s vrchu n s kopce
na koho; vyvésti, pro- komu co (nějaký kousek).
II. %v F ~ jich ~ er flieſt jich überall an všude
ocáskuje n se chytá n se vtírá; všude se
přilipne n připlete.

an-fließen ("L~) B₅ odl. I. v₇ (in) 1. ~, angetſlogen
ſommen prilétati p -etěti, -ětnouti; letmo
se přibližiti (k čemu); an ct. ~ naletěti nač, v- do
čeho, v letu naraziti nač; gegen die Œuvre ~

vzletěti ke slunci; fig. sie kam mit offenen
Armen auf mich angetſogen letěla mi vſtric e roz-
jatým náručím. 2. nalětnouti nač, v letu
ukvěti n usaditi se n čem; fig. o vous ch vyrá-
žeti; der Bart fliegt an vous n chmyří vyráži;
die darben find wie angetſlogen baruy json velmi
leheze kladeny. 3. fig. et. fliegt mir (jeh v‰ mich)
an něco přichází mi z nenadání; dostávám
so nenadále k čemu; uěo mne překvapuje;
něčeho se mi nenadále dostává; ibm fliegt
alleſs an jmění se mu hrne se všechn stran;
Allen fliegt die Bräune an vſeeky zachivacuje
záskrt; welcher Einfall fliegt ibm an? co pak
mu to najednou připadá? 4. tes. nalětnouti,
nasira)ti se. 5. Ø hor. nabíhati p -ěhnouti. —
II. %v 1. der Specht fliegt den Bauſt an datel
leti na strom; ein Œien ſleg den Hund an kämen
letěl na psa. 2. = ~ I. 2.; gange Ztreen mit
mit Fappen angetſlegen celé lány jsou poſety
náletem topolovým; c-e sanfte děthe ſleg ihre
Wangen an lehký ruměnec zharvil ji tváře;
tváře jéſi se leheze zaruměnily. 3. fig. f ~
ce fliegt ihr darum ten graues Haar an (sre ~ I. 2.)
neboče si to prilis do hlavy; neláme si pro
to hlavy; neděla si z toho mnoho.

an-fliſchen ("L~) vₐ B₅ odl. † S, et. ~ utéci se
ke komu n k čemu; lev a pronásledovati; b) o vře
naběhnouti nač.

an-flieſchen ("L~) v₇ (jn) B₅ odl. ~, angetſloſien
ſommen přitékati p -éci, připlynouti; an et. ~
omvati, obtékati co.

an-flöſchen ("L~) vₐ C₁₄ odl. I. 1. Got3 ~ drívi
připlaviti n na- 2. o vod3 Zand ~ Land ~ písek
n zemi naplaviti n nanášeti; angetſloſter Zand
jesep, sypćina; angetſloſtes Land o Erdreid pa-
laivenina, náplav, nános, jesep; diejes Břett
jt hier angetſleſt toto prkno prkno sem plipla-
vено n zaneseno vodto. — II. % Anſloſung f
E₁₈ 1. připlavní. 2. náplav(a).

An-flöſungs... ("L~) ...j -recht n náplavné
1. rivo.

an-fluchen ("L~) vₐ C₁₂ odl. 1. ~ S. ~ (z)kliti
na koho, láti n spílati komu. 2. S-m Běſco ~ zlo-
reciti, klnouti komu, proklínati komo.

An-flug ("L~) m D₁₁. 1. přilétání, přiletění,
přilet; vzletání, vzletění, vzlet. 2 Ø hor. nálet,
nábeh; les. nálet; ~ des Hotes nadševa, zů-, mlázi.
3. nádech; c-u ~ inš Blane haben býti na-
modralý, zamodrávati se; fig. ein ~ von Boedheit
nádech zlomyslnosti; ~ von Schmurrbart (vy-
rázející) chmýří (pod nosem).

An-fluss ("L~) m D₁₁. 1. ~ des Wajers přítok,
přitékáni, připlývání vody; ~ und Abjinß des
Wicerec přítok a odtok (mofel). 2. náplav, na-
plavenina, nános.

an-flüſtern ("L~) vₐ C₁₂ odl. S. ~ (z)septati
n šeptem (pro)mluviti na koho.

an-fluten ("L~) v₇ (jn) C₁₃ odl. (při)valiti
se. (při)prouditi, (při)plynouti kam.

an-fordern ("L~) ~ an-fodern ("L~) C₁₂
odl. I. %v 1. (S-m) et. žádati, pohledávati, po-
žadovati, vy- čeho na kom. 2. S. ~ uponinati
koho (aby zaptatiti). — II. % Anforderung f E₁₈
pohledávka; požadavek; Anforderungen machten
an... pohledávati. požadovati co na kom; An-
forderungen machten ciniti požadavky; Anforderung

Německoče-ky slovník. I. Deutschömnijches Wörterbuch.

21

An-forderungs...

— 162 —

| An-führerei

des Dienstes služebné povinnosti, w to. čeho
služba žádá. 2. nárok; greke e hebe Anjierungs
rungen stellen činiti veliké nároky; auf e-e
Zade Anjierungs machen támouti se nac. pu-
liedávati, žádati čeho na kom.

An-forderungs... 22-23... ~jag m véta
žádati.

an-formen 22-23) m) C₁₂ odl. 1 ~3-m et. ~vzdelá-
vániu, vstipiti komu co; vzdelati koh. v čm.

2. 0 klob. c-n ditt ~ klobouk naraziti na kadlub.

anfractu-os 22-23) [nlt.] a D₂₃₄ zakrivený,
ohnutý.

Anfractuoštít (~~22-~~23), [nlt.] f E₁₈s za-
krivenost, ohnutost: pata. zvýšení na ploše
kostní.

An-frage 22-23) f E₁₂. 1. (dotaž, ~ázka,
optání, poptávka; bei ~m wegen o über ct. ~
thim od otazovati se ~ poptávati se koho nac;
an ~. eine (e)ntichbene ~ halten interpellieren;
~ an e-e Bebérde dotaz k úradu.

An-frage... (22-23...) ~anstalt f, ~burean n,
~kanzlei f, ~protofotol n poptávára, dota-
zovna; ~kaſen m selhránka dotazu; ~ſicler m
poptavae, dotazovač, tazatol, interpellant!

an-fragen 22-23) vₙ (b), vₚ C₁₂ odl. bei ~3-m
n % ~. ~ nad o um ct. ~ tázati se, ptáti se,
dotazovati se, vyptávati se koho nac, poptá-
vati se u koh.) o cm; otázati se u zeptati se
Loho nac.

An-frager 22-23) m E₆ = Anfrageſteller.

An-fricen 22-23) vₙ C₁₂ odl. em Maſchen ~ uchá-
zeti se, ~dav. ~vyšvatati dšvěs.

an-fressen 22-23) C₁ odl. I. vₙ a nahrýžti,
nakousati, ohlodati, na-, ožřati; die Männe
haben den Käc angeſtreffen myši šyr nakousaly
~ o-: die Naupen haben den Kehl angeſtreffen hou-
senky ožraly zelí; die Wotten freſſen den Belz
an moli dávaji se do kožichu; der Reſt frijst
das Eſjen an zelezo chytá rez: rez nažira
zelezo: angetreſſenes Holz žervytóčivé drevo:
hr. ~a nakaziti, zachváti: chm atd nahlo-
dati, naleptati; fig. = auftegen. — II. p v
řich ~ p nažrati se, nacpati se, nacapati si
bachor n pandero; řid (dat.) einen Band ~.
aneſſen. — III. ~s a žírayv, leptavý. — IV. sp
~ n E₇ hez pl., Anſuſchung f E₁₈s.

an-frieren 22-23) vₙ (iii) B₅ odl. 1. an ct. ~
primrznouti k čemu n nac; an ct. ~ maden při-
mraziti nac; angetreſſen přimrzlý, na; wie an-
getreſſen steben bleiben stanouti tako primrazen:
das Angetreſſer námrazek, pří. z-. 2. ~poměndu
namrznouti.

An-frisch ... 0 (22-23...) ~ſener n 1. oživo-
vací ohem 2. = ofjen: ~geſäb n. oživovací
nádoba; ~ofjen m por oživovací: ~ſchlaſen fpl.
trusky z oživování; ~trog m sn. kád oži-
vovací.

an-frischen 22-23) I. vₙ a C₁₂,₁₂ odl. 1. osvěžiti,
občerstviti, oživiti. 2. 0 nat a) die Flätte ~
oživiti n zkoviti kleſt; b) das Aufjer ~ (eernou)
méſ proživiti; hor. e-e Fumpe ~ nafiti pumpu
n násos. 3. fig. ~. ~ oživiti, rozjariti, roz-
ohiniti, nadelmonti, pobádati, pobízeti, po-
vzbuditi; to den Hund ~ pobízeti n Stváti pso. ~
II. % ~ n E₇ hez pl., Anſuſchung f E₁₈s.

An-frischer 22-23) m E₆ oživovač, -tel w an-
jenben.

An-fuge 22-23) f E₁₂ kane, příloha, ~při-
pojek.

an-fugen 0 (22-23) vₙ C₁₂ odl. přidražiti,
drážkou připoji, prilozati, přistřihovati.

an-fügen 22-23) C₁₂ odl. I. vₙ a, vₚřich ~ 1. při-
pojiti, priloziti, pridati co k čemu; ein Ziegel ~
pecěet přitisknouti; gram. prisounati 2. při-
zpusobiti co čemu; upraviti co die čeho: jich ~
a) přizpusobiti se, u- se čemu; b) prilěhati
k čemu. 3. 0 = anſugen. — II. % n A. ~ n E.
hez pl., Anſügung f E₁₈, k I. 1. gram. přesou-
vání, přisuti. 2. jen Anſügung přisuvka.

anſühlen 22-23) C₁₂ odl. I. vₙ a 1. makati p
máknouti, hmatati, sálhati nac; dotýkati se
cěho; namakati, o-, nahmatati, o- co; man jübt
es ement geuge an, ob... ohmatáním n hmatem
se pozná na látee. je-li...; jak sáhneme na
látku n jak se látky dotkneme, poznáme,
je-li... 2. fig. man jübt se imn. co, dajš er
gliúdich ijt jest na nem viděti, že jest šta-
sten. — II. vₚřich hart o weid ~ být tvrň
n měkky na nacimat. — III. vₚ v A. ~ n E₇ hez pl.,
Anſüſlung f E₁₈s ohmat. nacim.

An-führ(e) (22-23) f E₁₈, navážení, pří-, na-
vezení, pří-, návož, při-.

An-führen 22-23) vₙ C₁₂ odl. 1. vésti, íditi co;
veleti čemu; ein Herc ~ vojsko vésti, vojsku
veleti; den Meigen ~ den Tan; ~ koho na tanee
vésti. 2. 3. zu et. ~ vésti, naváděti p navésti
koho k čemu; vſtepovalati komu co; ~. zur Ingend ~
ke etnosti vóti n naváděti koho. 3. uváděti
p uvěsti, citovati; ~ ménemovati, uvěsti,
dokládati se čem, dovolávati se, potahovati
se nac; e-e ſtelle ans c-m Bunde ~ místo k knih-
uváděti n p uvěsti a citovati! ~. Geinnde ~ da
vody uváděti n uvěsti n ménemovati n
klásti: Umunden ~ listiny predložiti; die Ura-
lade ~ přečinu klásti p položiti n uváděti;
um ein Beißpiet angetüten abyeh uvedl příklad;
et. als einen Bege ~ dokládati se čeho; et. zur Em-
üdungung ~ k omluvě uvěsti co; an der an-
getünten ſtelle na uvedeném n na zmíněném
místě: ~. als Beißpiet ~ za příklad uváděti
koho; vorber angeführt zpreze zmíněny; der hier
angeführte tuto vzpomenutý. 4. podvésti. osi-
diti, oklamati. F napaliti, lupnouti, dostati,
natřiti koho: tři ~ tajen dáti se napaliti, sed-
nouti na vějičku, jíti na lep; von ~3-m an-
geführt werden jíti na lep, sednouti na vějičku
komu; der war einmal angetürt! ten šel na lep!
5. ſtelle, oſtreite ~ = anſabren I. 1. 6. hor. das
Bergerijen ~, den Bergverber ~ zelízko vvolna
n saditi ~ za-; nebozezem ~ svédrem kvolna
zavrtati; das ~ Oeäbe ~ náradí si připraviti. —
II. % Anſüührung f E₁₈ k I. 1. doklad, vý-
čet; k I. 1. podvod: unter i-r Anjiibrung za jeho
vedeni: pod jeho vůdcovstvím n velenim.

An-führer 22-23) m E₉. ~in f E₁₉. 1. hlava,
náčelnik, ~ i-ice, velitel. f-ka, vůdce, f-kyňě,
reditel. f-ka, predstavený, f-á; ~ e-c Šem-
pletes náčelník a vůdce vzpoury. 2. návodce,
strüjce. 3. duvodece.

An-führer... 22-23) ~fahne f vůdcovská
n náčelnická korouhev; ~volle f úloha ná-
celníkova; ~stelle f náčelnictví, vůdcovství.

An-führerei 22-23) f E₁₈ = Betrügerei.

An-fuhrt

— 163 —

An-gebinde

An-fuhrt (v₁) f E₁₈ = Anfahrt.

An-führungs... (v₁⁻) ... -fehler m chyba
v uvádění; -zeichen n znaménko uvozovací.

v uvozovka, v husi nozičky.

an-füllen (v₂⁻) C₁₂ odl. I. % mitet. ~ (na) plniti
(co) čim; nadí(vá)ti co čim; nandati čeho do čeho;
nasypati, naliti, napcati, napěchovati atd. co do
čeho; zasypati co čim; dovršiti (co) čim; die Straße
ijt mit Wagen angefüllt ulice jest vpračovůž;
gum Übermaße ~ přeplniti co; vrchovatě na-
plniti co; fig. sich (dat.) den Mepr mit et. ~ pře-
tížiti si hlavu čim; die Phantasie mit Dirge-
pinzen ~ mítí v obraznosti samé přeludy;
sich (dat.) den Wart ~ naplniti si břicho, f na-
cpati se, p nacpati si bachor n nácka; das
Zimmer ijt mit Nand angefüllt pokoj jest plný
kouře. — II. %r sich ~ (na) plniti se, dovršiti
se; (pokrmy) f nacpati se, natlouci se, (nápoj) naliti
se; ⊕ o kole. naliti se. — III. % n A ~ n E₇,
Anfüllung f E₁₈.

an-funkein (v₂⁻) %ₐ C₁₂ odl. 1. vrhati třpyt
na lesk nač. jiskřiti se ~ blyštěti se nač. 2. fig.
(ža)jiskřiti očima na koho.

An-furt (v₂⁻) f E₁₈ náplavka, naplavenina,
náton.

an-fühen (v₂⁻) v₇ (b) C₁, odl. lov. posaditi se
» zasednouti na strom.

An-gabe (v₂⁻) f E₂₂ 1. udání, udaj, výpověd,
seznáni, oznámení, tvrzení; laut v nač. ~ dle
udání » oznámení, jak udáno » oznámeno;
heidje » r Manifoldationseid; nach r-dv ~ podle
jeho udání » výpovědi; jak (on) udá; man
hat keine sichere ~ bzwüber není bezpečných udajův
n dokladův o tom; nähere ~ zevrubnější » n-
dkladnější » jasnější » podrobnější zpráva;
salje ~ nepravé udání, lichá zpráva; ~ vor
Gericht udání » ohlášení » oznámení k soudu;
§₁, sn. donášení, udá(vá)ní. 2. návrh, plán,
návod, pokyn, instrukcef. 3. závdavek (= An-
geld, Handelb.)

an-gabein (v₂⁻) %ₐ C₁₂ odl. nab(t)rati » na-
pichnouti » nabodnouti na vidle (» vidlemi)
» na vidličku (» na vidličkou).

an-gaffen (v₂⁻) %ₐ C₁₂ odl. zevlovati, civěti,
lelkovati, P čeměti na koho.

An-gasser f (v₂⁻) m E₆ zevloun (= Gaffer).

an-gähnen %ₐ C₁₂ odl. 1. % ~ zívati » zívaje
hleděti na koho. 2. fig. ein Abgrund gähnt ihn an
propast naň zeje; propast se před ním otvírá;
das llngethüm gähnt ihn an netvor naň rozvírá
tlamu.

Angari-ation (~ ~ ~ ~ čti -ejón) [lt.] f E₁₈
užíváni lodí soukromých ke službám vládním
proti váli majetníkové.

Angarie (~ ~ ~) [lt.] f E₂₂ právo státu válčí-
cího přinutiti obchodní lodí neutrálních států
dlečí v jeho přístavech ke službám válečným.

Angari-en (~ ~ ~) [lt. | fpl. E₂₂ povinnost
poskytovati panovníku a jeho uřadníkům připřež a
povoz na přímou cestu.

angarieren (~ ~ ~) [lt.] %a C₁₂ přinutiti
k angariím.

an-gebären (v₂⁻) B₇ imperf. B₃ odl. I. %
§₇-m et. ~ vroditi, (zrozením) vstípiti komu eo.
— II. angeboren part. perf., a D₂,₃ vrozen(ý).
III. s Angeborenheit f E₁₈ vrozenost.

An-gebäude (v₂⁻) n E₇ = Auban 2 b.

an-geb-bar (v₂⁻) a D₂,₃ určitelný, stano-
vitelný, pojmenovatelný.

an-geben (v₂⁻) C₃ odl. I. % 1. ohlašovati
p ohlasiti, oznámiti, projeviti, ud(á)vati;
die Bedingungen ~ podmínky oznámiti; f-n
Ramen ~ pověděti » ohlasiti své jméno,
jmenovati se; er wollte f-n Ramen mißt ~
těž: nechtěl říci, kdo je; e-n falšigen Ramen
pověděti » ohlasiti nepravé jméno; ein
Vermessen ~ majetnost vyjeviti; die Richtung ~
směr dáti » označovati; 3-8 Signalement
der Felzei ~ policii popsati koho; Urjachen ~
příčiny určiti » uvěsti; man gibt als Grund
daven an za důvod toho se vydává » uvádí;
3-8 Worte ~ slova 3 uváděti » citovatí; den
Wert von et. ~ a) odhadnouti eo. b) na zásílschich a p.
oznámiti cenu čeho; der Angestlagte gibt an obžalo-
vaný (vy)povídá » pronáší » říká; es erdichen
N. R. und gab an N. N. přišel a pravil. 2. den
Tact ~ takt dá(vá)ti; den Don ~ zvuk uho-
diti; fig. dávati ton, vésti hlavní slovo
(kdo); o hodinách falšede Zeit ~ nepravý čas ukazo-
vati; die Uhr gibt faltsche Zeit an hodiny jinak
bijí než ukazuji. 3. (těz abs.) sp. sm. ud(á)vati,
donášeti, oznámiti (soudu a p); 3. ~ udati eo
na koho, donésti eo o kom; práv. 3. bei der Behörde ~
udati k soudu koho; % bez sp. sich ~ udati se;
der Mörder gab sich selbst an vrah so sám udal;
ein Geheimnis ~ tajemství odhaliti na objeviti » od-
kry(v)ati n prozraditi. 4. navrhouti, poraditi
komu eo, naváděti p navésti koho k čemu, dáti návrh
p pokyn n návod k čemu; er hat es mir angegeben
dal mi k tomu návod p pokyn, měl mne
k tomu, poradil mi to, navrhl mi to; f to
mám od něho 5. Waren ~ sraziti s kupní
ceny (nějakého zboží) cenu jiného zboží;
er zahnte drciig Gulden und gab e-c Uhr an vy-
platil 30 zlatých a za zbytek dal hodinky.
6. dáti závavek n splátku (nač) ~ e-c Summe
~ závdavkem dáti co. 7. Zpäße o dummes Zeug, o
telle Streiche ~ žerty, hlouposti, bláznovstvi (7) tropiti n
prováděti. 8. 3-m et. ~ dáti eo na koho; 3-11
Rieider ~ obléci do šatů koho. dáti šaty
komu. — II. %ₙ (b) 1. (ro₇)dávati první, začítati
dávati (karty). 2. die Feger will nicht » péro ne-
spouští; einige Häuser im Clavier wollen nicht ~
nékteré klávesy klavíru se neozývaji; faljch ~
falešně se ozývati. — III. %r sich ~ (obv. sich
ausgeben) vydávati se zač; sie hat sich als seine
Geliebte angegeben vydávala se za jeho milenku;
sich fürt als den Erben ~ vydávati se za dědice,
hlásiti se k dědictví.

An-geber (v₂⁻) m E₆, ~ in f E₁₈ 1. ozna-
movatel, zvěstovatel (= Kuntgeber). 2. ~ e-š
Blané původce plánu, navrhovatel, návodce.
3. udavač, donášeč; skol. žalobník, f -ice.
4. ⊕ tkalt. ~ des Gewebes = Lejer am Stegelhühnele.

An-geberci (v₂⁻) f E₁₈ vždy sp. sm. 1. uda-
vačstvi, donášečstvi. 2. donášení, donesení,
uda(v)ní.

an-geberisřch (v₂⁻) a D₂,₃ 1. -er Mepr vý-
nalézavá hlava. 2. udavačský, donášečský,
výv.

An-gebinde (v₂⁻) n E₆ vázané (dar k jmeninám
n k narozeninám); 3-m ct. zum ~ geben o schenten dáti
vázaného eo komu.

*

an-gebiffen

— 164 —

[an-geiser]

an-gebiffen (2-1-2) p. p. od anbeichen.

an-geblich (2-1-2) a D₂₃ 1. domnělý; adv. domnele, podle udáni. jakz se udává n pravi s povídá; ... prý...; povídaji, povídá se. že ... 2. ⌜ = angebbar.

an-gebogen (2-1-2) p. p. od anbiegen.

an-geboren (2-1-2) part., a D₂₃ (s Ang-
borenheit f E₁₃) od angebären.

An-gebot (2-2) n E. podává vámí. nabídnutí, nabídka.

an-geboten (2-1-2) p. p. od anbieten.

an-gebracht (2-1-2) part., a D₂₃ od anbringen.

an-gebrannt (2-1-2) p. p. od anbremmen.

an-gebrochen (2-1-2) p. p. od ambrechen.

an-gebunden (2-1-2) p. p. od anbunden.

An-geburt (2-2) f E₁₃, prírozenost, v-

an-gedehnt (2-1-2) vₙ C₁₂ odl. 3-m ~ jítí k duhu, svedětí; 3-m et. ~ lassen poskytnouti, povoliti, propujěti, udělití co, dopráti čádo; 3-m Zdům o Hilfe ~ lassen ochrany a pomoci poskytnouti komu.

An-gedenken (2-1-2) n E. bez pl. c andenent III.

an-gedrungen (2-1-2) p. p. od andringen.

An-gefälle (2-2) n Eₐ = Gratantfall.

an-geslochten (2-1-2) p. p. od anstreichen.

an-geslogen (2-1-2) p. p. od anstiegen.

an-geslossen (2-1-2) p. p. od anstießen.

an-gefochten (2-1-2) p. p. od ansehden.

an-gefressen (2-1-2) f. p. od anfressen.

an-gefroren (2-1-2) f. p. od anstreichen.

an-gegangen (2-1-2) part., a D₂₃ od angeben.

an-gegessen (2-1-2) p. p. od anfessen.

an-geglommen (2-1-2) p. p. od anglimmen.
angegossen (2-1-2) p. p. od anzießen.

an-gegriffen (2-1-2) f. p. p. a D₂₃ od angreifen.

An-gehänge (2-1-2) n E₆, zavesek, pří-

An-gehäufe (2-1-2) n Eₐ, nahromadéní hromada, nakupení, s. skupina.

an-gehen (2-1-2) C₁₉ odl. I. v. 1. cházeti (nahora), vz- p. vyjítí, vze, stoupati, nystupovati. vze- jítí vzhlúži, das geht heil an, das tsvah jest příkrý. 2. počítači se, začínat se; die Verstelldung ist idem angegangen predstavení jíz se poradí; obch. die Züden gehen von heute an úroky zdům ole dneška; f. nun geht der redste Zpectafel erst an nyyn teprv zacne pravá melá; wir wollen es damit fadute - lassen pokračujme s tim zvolna n pomalu. nespechjeine tim: ~ d v ~ III. 3. vzníti se, chytili, vzplanouti; das Jener geht an ohnen se níti n vznímá, n vychází; das Het; will nicht - dríví nechytá n nehoří; das Hand ist angegangen dum se vznal. 4. kaziti se, nadmivati; to masl sliznouti. 5. die Tiefel gehen feicht an boty se lehe abouvaji 6. (jestě) ucházeti p. ujiti; být snesitelným ucházejícím; das geht an to jestě ujde, to uchází, to by ušlo, to jest jeste tak tak; das geht nicht an to jest nemožno, to nejde; das geht nicht redst an nedá se to snadno delati; im Sommer, da geht es ned an v léte jako v léte; jeweit es ~ wird pokud zu bude lze n možno, pokud to půjde; das geht mir webt an to se mi líhi, to schvalují. - II. %a (obyč. se in) 1. den Weg ~ jítí n stoupati do vrchu, fig. er ist der Sommer, fast die Wände angegangen

bolestí nevedel kudy kam. 2. e-n Ztreit ~ dáti se pustiti se do hádky; ein Abemner - pochknouti dobrodruzstvi. 3. 3. ~ přícházeti p přijítí, přístoupiti, přiblíziti se ke komu; fig. jítí na vho, dojiti si k komu, obrátití se ke komu n na kohu; 3. mit e-m Anjachen o e-r Bitte ~ jítí n obrátití se n utéci se n uchýliti se se žádosti n s prošbou k komu; žádati koho čo/n čeho na kom; domlouvati se ke komm oč; dožádati se čo/n na kom; er ist und um e-Unterstützung angegangen; wir sind von ihm um e-Unterstützung angegangen (werden) obrátil se knám a pozádal nás o podporu; den Schutndner zur Unterbrechung ~ žádati dlužníka za podpis; ⌜ 3. ~ útočiti, dorážeti, dotirati, udeřiti na koho, napadnouti koho; lov. der Cber hat den Zäger angegangen kanec se vrhl na lovee; mich ist nichte angegangen nie se mi nepřihodilo. 4. das geht mich (mir) an to se týče ~ ká mne; nonně na tom záleží; was geht das Zte an? co je Vám do toho n po tom? co Vám na tom záleži? ei geht mich nichts an není ni mi do neho n po nem; nezáleží mi nie in nem; nestarán se oč; das geht mich nichte an do toho mi nic není; ~ nemám nie do toho; was gehen mich diese Ztreihte leiten an? co mi do těchto sporu n po těchto sporech? was mich angetzt pokud n co se mne týče; Alle, die es angeht všechni, jichz se týče; všechni účastnici; für Annigung, wenn es angeht na účet těch, jichz se týče. - III. angehend part. a D₁₃ 1. nastávající, zaváčení, budoucí. podrustající: ~ der Aži mastavající lékar: ~ der Zeldat braneč, nováček, rekruta(j); ~ der Vierzig človek blízici se čtyřicitee: 1s. ~ der Baum dospívající strom; vei ~ der Haidt za nastávající noci, za sůmruku. 2. kane ~ die Zade týkající se veci, vztahující se k veci. - IV. angegangen part. a D₂₃ 1. angefangen fennen přícházeti, do- p přijítí, do- 2. nakazéný, nadmíry; ~ es heind oslizlé maso; ~ es ři nakazeně vejce, záptek, pucavec.

An-gehänge (2-1-2) n E₆ = Angebäge.

an-gehoben (2-1-2) p. p. od anbehen.

An-gehör (2-1-2) n E. 1. príslušenství, náležitost: jammí ~ ste všim) príslušenstvím.

2. doslech: alten zam ~ na doslech včech: tak ze to všechni mohli slyšeti: fig. 3-m et. zam ~ geben dáti na srozuměnou komu co.

an-gehören (2-1-2) vₙ (b. C₁₂ odl. 1. 3-m ~ při maležeti, patřiti, príslušeti komu, být a; das Buch ačběrt mir an kniha patří mně n jemá; jich dat. ~ náležeti sobe, být svým n jemá; e-m Zande ~ náležeti stavu. 2. být přibuzný komu; sie gebären einander an jsou svoji; Zie werden uns ganz ~ budete úplne nás.

an-gehörig (2-1-2) I. a D₂₃ 3-m ~ náležející, itý, príslušný; mir ~, dir ~, i. m. ~ std. tež: muj, tvuj, jeho ata. - II. s A-(c)r(m) Eₐ, A-c f D₂ 1. príslušník, f -ice. 2. přibuzný, f -a; A-er e-c Landes e e-r (Gemeinde príslušník země n obce; die A- en přibuzní, ~ čeled. - III. s Angehörigkeit f E₁₈ 1. príslušnost.

2. príslušenství.

an-gefeiren (2-1-2) vₙ C₁₂ odl. slintat inč, nasliniti (co, plivati (nač n po čem); obv. fig. trisitii slinou čáši ata, otravovati zivot komu, spiniti koho.

["an-gejahr", "— 165 —", "[Angelus", "an-gejahr (~~) a D₂₁₃ v letech ponekud pokročilý, dospělejší.", "An-geklagte(r) (~~) m E₁₁, An-geklagte f\nD₂ v anflagen.", "an-geklommen (~~) p. p. od antilmen.", "an-geklungen (~~) p. p. od anflingen.", "an-gekrochen (~~) p. p. od anfriichen.", "Angel (~~) I. f E₂₂, m E₁₁, dim. -chen n\nE₇ 1. stežeje (hák u věru); anš den -it gerathen\nvykmnouti se ze stežeji; zwiden Thür und ~\n(abmaden) a ve spechu (odbyti); b) v tísni,\nv úzkých; Prv. man muš den Zinjer nicht zwiden\nThür und ~ steden nestrkej prstu de kde se svíra\nn kde se dvěre svíraji. 2. stežeje (základ, na němž\nnéco spočívá n kolem něhož se točí (těž fig.); poet. die ~\nder Welt stežeje světa. 3. udice a) hák; b) cely\n(nášen); die ~ aušwerfen udici hážeti in vrhati;\nfig. f die ~ nach et. aušwerfen lapati eo, f policiiti\nsi náš. 4. udice část nástroje, jež vězi v dřadle. 5.\n= Dukanael. 6 θ zbroj. = Bajenmettler. 7. † jěste prov.\nvec spícatá a pichlavá; žihadlo (věčě) atd; bž\n= Avel. — II. npr. m E₁₁ Angelian (obyvatel krajny\nAngeln ve Slavsku. — III. rem. c heslo násl", "Angel zem. Úhlava, Bradlava řeka v Č.", "Angel..., angel... (~~) ~band n Θ zám.\n= Thürband; ~beföderkin f vnadička (kodlouci\nvnadu na udici); ~beschlag m Θ stežejní kování;\n~bissen m vnadidlo, (ná)vnada, nástraha,\nújed; ~blič a olovo údiéné (při tovu trsten);\n~cisen n. Θ zám. an er Ibur = Bandylanden\n2. udice = Angel 3. ~fest a poet zejm. o zemk-\nkouli: pěvný ve stežejich; ~jisch m zo. =\nStachetrode; ~jischer m udičník tybář lovici na\nudici; ~jischerboot n člun rybáře loviciho na\nudici; člun udičnický; ~jischerci f udienictví,\nlov(ení) udici, rybářství udiené, rybarení\nudici; ~förmig a udicovitý (podoby v tvaru udici);\n~hafen m 1. udice chák na udici. 2. stežeje,\nhák stežejny; ~köder m = ~bissen; ~icinc f\n= ~schur; ~loch n otvor pro stopku; ~mächte f/pl.\npoet. des Reichs opory iise; ~maus f zo =\nSprigman; ~offen a = ~weit ojfen; ~pfo-\nſten m Θ stav. = Hauptpfosten; ~plaß m místo\nlovu udici; udičné loviše; ~punkt m\nstežejný bod; astra. polj; ~ring m Θ = ſám.\nBranne; ~ruthe f udisté. prut udičný;\n~jchiff n lod udičnická; ~schnur f žínka, vlas,\nudičné; ~schnurstein m zážtejný kamen)\nna udici; ~ſeil n Θ ryb. udičný provaz (na němž jsou\nzavěšeny vlasy s udicemiv; ~ſtern m stežejná n po-\nlární hlvězda; stežejnice; ~ſtift m = ~sám.\n= Zapfen after, Sturzjange; ~ſtock m = ~ruthe;\n~tugend f základná stežejná etnost; ~weit adv.\ndie Thür steht ~weit (perreweit) offen dvére jsou\ndokořán (otevřeny); den Mund ~weit auſjperren\notvírati ústa dokořán n na celé kolo; ~winde\n~mpl. = Cardinalwinde; ~wurm m 1. zo. Lum-\nbricus žížala, dešťovka. 2. ryb. červ na udici;\n~japfen m Θ zám. stežejní cep.", "Angela (~~) npr. f E₂₃ Angela, An-\nděla.", "an-gelangen (~~) n/2 (jít) C₁₂ přibyti,\ndospeti, dostati se, doraziti, přijiti, při-\njeti kam.", "An-geld (~~) n D₇ závdavek; ~ auſ et. geben\ndáti závdavek nač, zakoupiti eo.", "An-gelege (~~) n E₉ = Modensieß.", "an-gelegen (~~) I. a D₂₁₃ v anliegen V. —\nII. An-gelegenheit (~~) f E₁₈ v an-\nliegen VI.", "an-gelegentlich (~~) I. a D₂₁₃ naléhavý,\nsnažný; usilný, usilovný; mein -er Wunje m\nsnažne v vroucí i horoucí přání; má vroucí\ntouha; adv. snažné, usilovné, naléhavě; anj\ndas Aste eo nejusiloveneji. — II. s Angele-\ngentlichkeit f E₁₈.", "Angelcier (~~) I. m E₉, ~inf f E₁₉ 1. udie-\nnik (rybář lovici). 2. ~ mpl. zo. ptáci rybo-\nlovei. — II. npr. m = Angel II.", "an-gelichen (~~) p. p. od anliehen.", "Angelika (~~) f E₁₃ I. npr. k. jm. Ange-\nlika, Andelka. — II. 1. hud a angelika\n(kytara o 16 strunich); b e- der Zatregister angelika,\nrejstřík a mutace u vathan. 2. bot. id., andelika,\nděhel.", "Angelika... angelika... ~~~~ ~~~~ ~~~~ ~~~~ ~~~~ ~

an-gemessen

— 163 —

an-gewohnen

beten modlitı se Andel Páne a andelské po-
zdraveni; záten zvoniti klekání.

an-gemessen (§ 2-§) I. a D₂,₃ v anmessen II. —

II. s Angemessenheit f E₁, v anmessen III.

an-genehm (§ 2-) I. a D₂,₃ I. příjmený, la-
hodný, milý, libý; ~ machen zklahoditi, zapi-
jemniti co; das ist mir jehr ~ jsem tomu velicetrad,
tesi inne to (velicet) jest milito velmi milo:
es ist mir jehr ~ Abnen dienen zu těmen velice
mme testi, ze Vám mohu posloužitvi, Žie súd
mir immer ~ jste mi vždy milý a vitán; es
išt ~ für ihn zu arbeiten jest mu milo praco-
vati; práce jest mu mila; práce jest mu po-
techou; ~ werden to 7 přijemnety. 2. obuh. He-
dany, odbytný; zdouč na odbyt ~ na od-
ber; benný; to cencito ~ zer weiden stoupati; die
Zimmung der Vöcje für die Anteile war ~ nálada
na burse byla půjčěna přizniva. — II. M.-E. E₁
a m celyk přijemný; den Aen bei Z-m jspieien
hechotiti se n lisati se ke komu; h n véc pří-
jemná, přijemne, cost. — III. s Angenchu-
heit ~ (§ 2-§), Angenhmigheit, Angenchm-
lichkeit f E₁s = Ancomllichleit.

an-genommen (§ 2-§) part., a D₂,₃ v an-
benen.

an-gepriesen (§ 2-§) p. p. od arpreisen.

an-gequollen (§ 2-§) p. p. od anquellen.

Anger (§ 2-) m E₁, 1. pastva, isté. 2. pažit,
trávník, drn. 3. = Zdrunder.

Anger... (§ 2-§) - Blümchen n, -blume f bot
Bellis perennis chudobka; -krant n bot. I. An-
tago jitrocel; -plaz m = Anger 2.; -recht n
právo dnové n pážitné; -weide f bot Salix
regens vrba plaziva; -wicje f louka. luerna.

an-gerannt (§ 2-§) p. p. od anrennen.

An-geregtheit (§ 2-§) f E₁s v anregen.

an-gerieben (§ 2-§) p. p. od anlieben.

an-gerissen F (§ 2-§) part., a D₂,₃ v anreizen.

an-geritten (§ 2-§) p. p. od anreiten.

Angerling (§ 2-§) m E₁, v Engering.

Angern (top. C. for Ulhry).

an-geschienen (§ 2-§) p. p. od anscheinen.

an-geschliffen (§ 2-§) p. p. od andichen.

an-geschlossen (§ 2-§) f. p. od andichließen.

an-geschmolzen (§ 2-§) p. p. od anschmelzen.

an-geschritten (§ 2-§) p. p. od anbrennen.

an-geschoben (§ 2-§) p. p. od anschließen.

an-geschossen (§ 2-§) p. p. od andchießen.

an-geschrieben (§ 2-§) pp. od andrehrennen.

an-geschrien (§ 2-§) p. p. od anschreiben.

an-geschritten (§ 2-§) p. p. od anschreiben.

an-geschroben (§ 2-§) p. p. od anstroßen.

An-geschuldigte(r), (§ 2-§) m E₁s, Ange-
schuldigte f D₂ v anbundtigen.

An-geschwemmte (§ 2-§) v angeschwemmen.

an-geschwollen (§ 2-§) p. p. od anschwellen.

an-geschwommen (§ 2-§) p. p. od anbchwimmen.

an-geschen (§ 2-§) I a D₂ v remisen IV. —
II. † prp., ej. v anbeken IV. III. s An-
gechenheit f E₁s v ansehen IV.

an-gesessen (§ 2-§) part., a D₂,₃ v an-
geben III.

An-gesicht (§ 2-§) n E₃ 1. n. kdy jako nom. n acc.
pohled, spatreni; im ~ des demes při po-
hedlu na nepritele, pred nepřitolem; er meidet
mein ~ vyhýbá se mému pohled; er temmt
mir nicht ver's ~ mege mi na oči; ven ~ zu ~
tváři v tvář, z oč do oči; advt. vůči; ~ 8
~ as der Gesahr... patře v tvář nebezpečenství,
vůči nebezpečenství; ~ dieses Blautes Belebtes
vzhledem k tomuto hlu- u rozkazu; ~ der
gangen Zeit pred eelým světom; h. von ~ kenen
kzati od vidění koho. 2. to 1) D₂ obličej, tvář,
im Zdrowie des ~ es v potu tváři; Z-m in's ~
jehen hleděti do oči komu; 3. in's ~ feben do
oči chvaliti koho; Z-m in's ~ laden smáti se
do oči komu; fig. dem Tebe in's ~ jehen hleděti
smrti v tvář, vzdorovati smrti, opovrhovati
smrti, nedbati nebezpečenství smrti; Z-m
in's ~ spieien plivnouti n napliti do oči n do
tváře, zaplitat oči komu; in's ~ idlaagen biti n
uhoditi do tváře; fig. biti do oči: Prv. beim
~ temnt man den Meinen, bei den Werten den
Zboren pták se pozna po peři. člověk po
řeći; das ~ ist der areische Werräther oblicej
jest největší zráde. 3. du, hehles ~ rozkosne
svorení. rozmlý andel n. rost wodnen v 80.

an-gesichts (§ 2-§) edr. v Angesicht 1.

an-gejossen (§ 2-§) p. p. od anlaufen.

an-gejogen (§ 2-§) p. p. od anfangen.

an-gejounnen (§ 2-§) p. p. od anfassen.

An-gespann (§ 2-§) m v. Spieiden.

an-gespiec (§ 2-§) p. p. od anpiecen.

an-gesponnen (§ 2-§) p. p. od anspinnen.

an-gesprochen (§ 2-§) p. p. od anprechen.

an-gesprungen (§ 2-§) p. p. od anpringen.

an-gestammt (§ 2-§) p. p. od anstammen.

an-gestanden (§ 2-§) p. p. od anstellen.

An-gestellte(r) (§ 2-§) m E₁s, An-gestellte f
D₂ v anstellen.

an-gestiegen (§ 2-§) p. p. od ansteigen.

an-gestochen (§ 2-§) p. p. od anstechen.

an-gestorben (§ 2-§) p. p. od anberben.

an-gestrengt (§ 2-§) part., a D₂,₃ v anstrengen;

s Angestrengtheit f E₁s v anstrengen.

an-gestrichen (§ 2-§) p. p. od anstreichen.

an-gestritten (§ 2-§) p. p. od anstreiten.

an-gesungen (§ 2-§) p. p. od anstigen.

an-gethan (§ 2-§) p. p. od anbrenn.

an-getrieben (§ 2-§) p. p. od anbieten.

an-getroffen (§ 2-§) p. p. od anreichen.

an-getrunken (§ 2-§) I. part., a D₂ v an-
trinnen IV. — II. s Angetrunkenheit f E₁s v an-
trinnen V.

An-gewachsen (§ 2-§) part., a D₂,₃ v anwenden.

An-gewäge (§ 2-§) n E₆ ☉ zhlaví, pod-
čepní hřízna n poduska.

An-gewäge... (§ 2-§) ~ Halken m = An-
gewäge.

an-gewandt (§ 2-§) part., a D₂,₃ v anwenden.

An-gewege, An-gewechre, An-geweihe, An-
gewiege (§ 2-§) n E₆ ☉ An-gewelle = An-
gewäge.

an-gewohnen ~ (§ 2-§) v. r. (in) C₁, oſſ. zeym.
v part. p. et. angewebut werden = angewöhnen II.

an-gewöhnen

— 167 —

[an-greifen]

an-gewöhnen (↓↓-) odl. C₁₂ I. ¼a ¼-n et. ~
§. an et. ~ navykati kohu čěmu n mspr. nač, při-
držovati koho k čemu. — II. ‚r sich et. ~ navy-
kati. z., při- (si) čemu, mspr. nač; angewěbnt, alt-
gewett ut navyklý, zvykem nabytý. — III. %
A~ n E₂ bez pl., Angewöhnung f E₁₈ navyk
(§ náš).

An-gewohnheit (↓↓-) f E₁₈ zvyk. ná-;
zvyklost. na-, u-, při-.

an-geworben (↓↓-) p. p. od anwerben.

an-geworfen (↓↓-) p. p. od anverjen.

an-gezogen (↓↓-) p. p. od anziehen.

an-gießen (↓↓-) B₅ odl. I. ¼a 1. naliiti (co nač, při- k o čemu). 2. navlažiti, navllčiti; Blumen ~ květiny zalévati. 3. e-c (daide v den Wein) lähev n vino načiti. 4. ⊕ naliti (co nač), utim připoutu; e-n Hentel an das (e)ſeß ~ ucho k nádobě priliiti; ⊕ hrně. polévati; fig. der Rod jist ihm wie angeoffen kabät mu padne jako by ho ulil n jako ulitý; er jist anj dem Pſterje wie angeoffen sedi na koni jako přibit n prikován. 5. fig. 3. bei 3-m ~ okletviti, očerititi koho (u koho). — II. A~ n E₇ bez pl. přilévání, na-, přiliti. na-.

An-giſt (↓↓) f † E₁₈ závdavek.

Angi-itis (↓↓-) [rec.] f path. = Angitis.

Angina (↓↓-) [lt.] f path. id., katarrhální zánět slanzice a žlákové v soustavě dutiny hitanové.

Angio-... (↓↓...) (před souhlu), Angiž-... (↓↓...) (před samohl.) [rec.] ~ etſaſe f path. id., rozšíření cévy; ~empharizs f path. id., začápni cévy; ~graphie f an. id. nauka cevstvo popisující, cevopis; ~hydrographic f an id., popis mízních cev; ~hydrologie f an. id., nauka o mízních cevách; ~hydrotomic f an. id., protnutí cev mízních; ~karp a bot. id., angiokarpický, uzavřené plody mající; ~enctitis f path. id., zánět míznic; ~logie f an. id., cevoslovi; ~neuroſe f path. angioneurósa (chohota cevstva); ~oſtoſis f id., zkostnatění cev; ~pathic f cho- roba cevstva; ~phria f horecka při zánětu; ~rrhagia f krváčení; ~ſpermia npl. id., bot. krytosemenně; ~ſtenoſis f id., zůžení cev; ~ſtenotika npl. id., zužovadla cev ſléky cevy úzůžení a krev zastavující; ~teniſch a angiotenický ‚†, spojený s natažením cévy; ~tomic f protnutí cévy (při řečení).

Angiom (↓↓-) [rec.] n path. nádor cévový.

Angi-on (↓↓-) [rec.] n path. céva.

Angiotis (↓↓-) [rec.] f path. = Angitis.

an-girren (↓↓-) ¼a C₁₂ odl. vrkati na koho (tej fig.).

Angitis (↓↓-) [rec] f zánět cev.

Anglaise (et anglěz') [fr.] f anglický (ná-
rodní) tanec (angl. country-dance).

an-glänzen (↓↓-) ¼a C₁₄ odl. §. ~ lesk n
září vrhati, blyšěti se n lesknouti se na koho;
fig. das Glied glänzt uns an štěstí se na nás
směje n usmívá.

Angle (et angł') [fr.] m neskl. úhel.

an-gleichen (↓↓-) C₅ odl. I. ¼a spodobniti,
zestejnití, přirovnati co k čemu, S- co s čim. —
II. % Angleichung f E₁₈.

an-gleiten (↓↓-) ¼n C₅ odl. gegen et. ~
sklouznouti nač.

Angleterre (et angl'ter') [fr.] f 1. Anglie.

2. druh hedvábné látky.

Anglicismus (~-)[lt.] m E₁₄ anglicism
(zvláštnost angli. jařa kn.)

Anglikancr (~-)[lt.] m, -in f E₁₉ Anglikán,
f -ka.

anglikanisch (↓↓-) [lt.] a D₂,₃ anglikánský.

Anglikanismus (↓↓-) [lt.] m E₁₄ bez pl. id., vyznámí anglikánské.

an-glimmen (↓↓-) B. odl. I. ¼n (b) zdout-
nati, začiti doutnati, vzněcovati se, chytati. —
II. %a zažehnati, zapáliti; e-c Merje ~ svícky
rozžehnouti n rozsvititi.

anglijieren (~- ↓↓-) [lt.] ¼a C₁₂ 1. anglišovati,
-čiti, po anglicku upravovati. 2. cím Před ~
utíti n ustřihnouti koni ocas.

Anglo-... , anglo-... (↓↓...) [lt.] ~amerikaner m Amerikán anglického puvodu; ~indisch a: ~indisches Reich angloindická ríše, britská Východní Indie; ~man [rec.] m, manc f angloman. f -ka (tobdivovat Angle); ~manic f iec.] f anglomanie, (přílišné) obdivování Anglie, přepjatá záliba v anglických mravech, opěćení se po Anglicanee; ~normann m Anglo-norman; ~normannisch a anglo-normanský; ~phil m [rec.] prítel n příznive Anglie; ~phob m [rec.] nenávistnik Angličanuv; ~phobie f [rec.] nenávist k Angličanum.

an-gloſen f (↓↓-) ¼a C₁₄ odl. §. ~ valiti n
vyvalovati n (přitřěstiti oči na koho; p koukati
na koho jako vul na nová vratu.

an-gliühen (↓↓-) C₁₂ odl. I. ¼n (jn) počiti
řeſaveti n žřiſti n zářiti; zazářiti, zapla-
nouti, zatřypiti se, zapaloplati. — II. ¼a
nářititi; der Weiß hatte ihn angeblendet vino jej roz-
pálilo n rozehřálo; der Frühling gliücht mid an
jaro záři na mne teplými paprsky.

an-glupen, an-glupischen f (↓↓-) ¼a C₁₂ odl.
šklebiti se na koho, mračiti se na koho.

Angora-... (↓↓...) ~haar n srsſ angorských
koz; ~kaninchen n angorský králík; ~kabe f
angorská kocka.

angoscióso, angosciosaménte (s angoş) [it.] adv. úzkostlive.

Angoſtura (~-) f E₂₂ = ~rinde.

Angoſtura-... (↓↓...) ~liqueur m likér
angostrový; ~rinde f kůra angostrová; ~
rindenbaum m Cusparia trifoliata

an-granen (↓↓-) ¼n (b) C₁₂ (na)šedivěte; angeargraut Bart našeděvěl n pro- vousy.

an-greifen (↓↓-) C₅ odl. I. ¼a 1. sahati, hmatati, p šmatati, p sáhnouti, hmátnouti nač n p češ; ohmatati co; dotýkati se p dotknouti se čeho; (u)chytiti, (u)chopiti, popadnouti, (po-) lapiti, uchvátiti co; chopiti se čeho; fig. §. bei f-m Gewijzen ~ zůstaviti n nechati komu co na svědomí; §. bei v o anf -r schwachen Ţeite ~, dotknouti se et slabé stránky, vyzráti na koho; úkladné na koho útočiti; et. mit den Häusden ~ rukama chytiti n popadnouti co; et. mit Sähnen ~ těz: zakousnouti se do čeho; † (nyní ergreifen) e-n Wiffethäter ~ zločince dopadnouti. Přv. wer Mech angreift, besudelt sich u sazi a u kotle nikdo nezběli; kdo se michá mezi plevy, toho svině také snědi. 2. cím Wert ~ díno začítí, dáti se n pustiti se do dína, přiložiti ruku k dínu, chopiti se dína, podjítí se dína, mítí se n přikročiti n přistoupiti k dínu; er griff es an da!

an-greifen]

— 168 —

[An-griff]

se do toho; et. geidbidt o beim rechten Ende ~
vziti n chopiti za pravý konec (obratně) co; et.
am vertreten Ende ~ vziti n chopiti věc ne-
obratně ~ za nepravý konec; míti se k čemu
nemotorně; er weiß die Sache nicht anzuareifen;
er weiß nicht, wie er es ~ soll (on) nevi. jak n kudy
do toho ~ jak n kudy na to; nevi kudy kam;
Prv. greiſ's an, so iſ'ts haſt gethan s chuti do
toho a je půl hotovo; ber obj. er gaii ſelbst
mit an dal se zároveń do práce, prispěl ku
pomoci, pomáhal; greiſ't an! do toho! do
práce! wir miſſen jetzt mit ~, wenn es noch heute
erſtig werden soll musime sami pomoci, má-li
to býti jeſte dnes hotovo; Prv. greiſ's doch
nur eit praltijch an, mit dem Mund iſ'ts nicht
gehan mnoho reči. málo věci n skutku; mnoho
slov a dile s prachem lítá; na hubu mnohého
dost, ale skutek utek. 3. sáhnouti nač n
k čemn (k čemu by se nemělo sahat); dotknouti se čeho;
dáti se do čeho; daſ Capital ~ najjistinu sáhnouti,
bráti z hotového; id muſs mit den Zinjen aus-
temmen, daſ Capital dar' id nicht ~ musim vy-
saciti s úroky. na jistinu nesmím sáhnouti
n z hotového nesmím bráti; sein Cripartes ~
sáhnouti k úsporám, bráti z úspor; fremdes önt
~ sáhnouti na cizi statek; e-n Berrath ~ dáti se
do zásoby, načiti zásobu. 4 seslabovati.
o- p seslabiti, o- koho co. ubližovati, půbliziti.
Škoditi komu n čemu, (7) kaziti co; der Nest greiſt
daſ Cifen an rez se zeleza chytá. rez žel-zo
hláda ~ zere. zelezo chytá rez; kleine Šeben
greiſt die Angen an drobné písmo škodí očim;
b. obj. die Melle greiſt sehr an den Schanzieter;
ůloha unavuje (here): der Šeben greiſt die Šebche
an sníh kazi n šížá strevice; der Most a.či
die Blanen an mráz páli květiny; vom dneſte
nicht angegriffen werden zvororavi komu, sa-
neti mráz; cin (jehr) ~ des Amt unavující
obtizný n namáhavý úrad; die Anstrengung
bat ihn angegriffen námahia ho strhla in schvá-
tila n F sebrala: die Anstreit hat ihn angegriffen
nemoc jej strhla n sebrala n přejala, pod-
u- n F zelrbla n dostala; síd angegriffen füßen
citi ochablost n zmalatnělost; ~ o tělechů účink-
vatovi, pusobiti, pracovati. fig. 3. ~ rozrušiti,
(doj)jmati, pohnouti, rozělití koho; hřatí kym;
~ d a dojímavý, pohnutlivý; den greiſt nicht an
toho se nie netke n nechytne; die Herven ~
nervy drážditi. 5. napadati koho; útociti,
útokem hnáti, dorážeti, dotírati, uderiti, při-
kvaciti na koho; die Stadt ~ te: ztěkati město;
~ d a dorážlivý, útočný; den děint na ne-
prítele uderiti n uhoditi n dotírati n (útokem)
hnáti, neprítele bojem utkati, dáti se n pu-
stiti se do neprítele; den děint ven binten ~
(vpadnouti nepríteli do zad; in der Mante ~
(vpadnouti v bok; die dejung ~ na pevnost
uferiti n útokem hnáti: die Näuber greifen die
Reiſenden an loupežníci napadaji n pře- po-
cestné; bez obj. der Heind gaii unaeſtim an ne-
přítel podnikl moneyn útok; Prv. gut anagegriffen
iſt haſt geſchten; tapſec angegriffen iſt haſt geſieat
dohný útok je polovieni vítezstvi; S. mit
Weien ~ (hrub) napadati koho, osuſiti se,
uferiti se, vyjeti, utrhnouti se. spustiti na koho.
dáti se do koho, vyjížděti (si) p vyjeti (si) na koho;
S-ß Meinung ~ odpirati n odporovati míněni

čemu (dat.), potírati míněni (acc.); prav odpirati,
odporovati, odpor klásti čemu; S-ß Chre ~
S. an o bei der Chre ~ S. im Punkt der Chre ~
sahati na čest komu, dotýkati se cti; † (=
greiſen) das Jener griſt die Kirde an ohej za-
chvátil chrám; von e-t Strantheit angegriffen
werden býti zachvácen nemoci; von den kungen-
fuch angegriffene Lunge (souchot'mi chycené n po-
rušené plice: angegriffener Kuened nakažená
kost; S-ß Nadruhnem posmrtnou slávu n pa-
mátku & urážeti n hanobiti. II. v'r sich ~
1. das Duch greiſt sich ranh an sukno jest na
omak drsne. 2 a) unaviti se, vysílit se,
schvátiti se. do úpadu pracovati, ochabnouti,
zmalatněti; b) vydati se do posledního groše.
vydati do posledního; iron. Žie greifen sich flart
an! Vyť se bijete přes kapsu; sich ~ nutiti se
do čeho (n'tjeho'mo), přemáhati se, podvolovati
se, dělati z prućení n nerad co. — III. v'n (b)
1. das Bier greiſt an pivo se ujímá. — IV. s't
A- n E7, Angreifung f E18 1. omak, dotek,
2 útok, náběh, napadení, záchvat. — V. ~ do
part., a D2, 1. únavný, trudný, namáhavý,
lopotný, možohný, hrubý, krutý. 2. útočný,
dorážlivý, výbojujý; ~ der Sreća válka útočná
n výbojná n offensivní'; der ~ de Theil = An-
greifer.

An-greifer (21-2) m E₁ in f E₁ 1. útočník,
f -ice, dorážeč. nájezdník. utykač. 2 f hadr
k zachvcování horkých předmětů zejm. nádob
v Tepitapen.

an-greifich ſch (21-2) a D₂, 3. 1. v.čěch berný,
lákavý (co lide rádi berou). 2 o csobách nenechavý;
er Menin nenechavuje. pobارد.

an-greiflich (21-2) a D₂, 3 = angreifijo.

an-greinen (21-2) % C₁₂ odl. S. ~ šklebiti
se na koho.

an-grenzen (21-2) C₁₆ 1. v'n (b) C₁₄ odl. an et.
mezovati, hraničiti, sousediti s čim, dotýkati
se čeho, přílehati k čemu. — II. ~ d a D₂, 3
sou-
děni, soumezný, hraničný, přílehý, ve-
dlejší. — III. % c A- n E7 bez pl.. Angren-
zung f E₁, soumeznost.

An-grenzer (21-2) m E₆ = Grenznahebar.
an-grienen F (21-2) % a C₁₂ odl. šklebiti se
na koho n nač.

An-griff (20) m E₃ 1. početi, počátek;
et. in ~ nehmeh zatiti co, dáti se. dátiti se n
založiti se do čeho, podjiti se čeho, chopiti se
č-o mít i se k čemu, přikročiti n přistoupití k čemu,
zasaliti se ož, hnuti čim. 2 napadení, ude-
reni. v vraz, útok. úprk, dorázka, nájezd
(auf... na...): výhoj; e-n ~ unternehmen pod-
niknouti n pnstiti útok nač; den ~ auſhalten
útoku odolati, útok odraziti; den ~ zuriid-
idlagen o zuriidwerfen útok odraziti n odmit-
nouti; ~ masſierter ~ maskovanýt n zastřený
útok; ~ der Cawallerie nájezd; ~ der Chre do-
tvákni se cti, uraženi na cti; e-n ~ auf S-ß
Chre machen sáhati n čest komu, dotýkati se
ti č, ohrožovati čest č, utrhati na cti komu;
jbarjer ~ (nut Wertem) oboření, odseknuti; Prv.
wie der ~, so die Abwehr kann se do lesa volá,
tak se z lesa ozývá. 3. ~ sáhnutí (nač), dotek,
popadení, polapení, uchopení, chycení, uchvá-
cení. 4. držadlo, násada, rukojeť, jilec (obr.

auf-heiteru

— 276 —

[auf-jagen

auf-heiteru (n. 2.) vₐ, v'r (sich) C₁₂ odl. I. o pošaši-
rjasniti, roz- (vₐ se); to mysło vyjasniti (vₐ se),
rozveseliti, ob-, rozuladosniti (vₐ se); der
Himmel heizt sich auf nebe se vyjasňuje n se
jasmí; das Wetter heizt sich auf vyjasňuje se;
das Wetter hat sich aufs heiztelt tei. vymracilo se,
vkrásnilo se; e- Betrülten ~ zarmouceného
rozveseliti ob- n baviti vyrážeti; 3-8
tribuiš ~ zármutek še mŕniti; % sich ~ (po)ba-
viti se, vyrážeti se. — II. % Aufheiterung f
E₁₈; Aufheiterungfinden rozveseliti se, ob-
se, povyrzatiti se.

Auf-heiterungs... (n. 1.) ...-mittel n pro-
středek obveselovací.

auf-helfsen (n. 2.) vₐ (b), %a, v'r B₄ odl. 3-m,
~ 3. (acc.) ~ pomoci komu povstati n na
nohy, postaviti na nohy koho, (vyzdvih-
nouti koho; ~m e-e Čašt ~ pomoci čašt-
břimě na koho; fig. der Religion wieder ~ nábo-
zenství novova povzněsti; j-m Geschräfte ~ svuj
obchod povzněsti; j-r Gesundheit wieder ~ zdravi
opět nabýti, zotaviti se, vykrísati se; dem
ijl nicht mehr aufzuhellen tomu již není pomoci;
j-m Vermegen ~ zmáhati se v zmoci se; sich
(dat.) ~ pomoci si (na nohy); ~m auf's Fird ~
na koš vysaditi koho n pomoci komu; mlyn. dem
Zweine ~ v aufheben I. I.

Auf-helfer (n. 2.) m E₆. 1. pomeník. zdvihač,
pozdvihovač. 2 šura nad postěli, jíz se vstá-
vající chytá (= Bet(au)l)cier, Bettsquait, Bettschwe-
ren.

auf-helfen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₐ, v'r 1. vyjas-
niti, roz- (vₐ se); fig. e-c Čašt ~ otšku objas-
niti v vysvětliti; den Berland ~ rozum osvítiti;
der Himmel heelt sich auf nebe se vyjasňuje;
das Wetter heelt sich auf vyjasňuje se (v auf-
heiteru). 2. ☑ cin Bild, cin Werd ~ obraz n dílo
oziviti. — II. %r ~ N- n E₇ bez pl., Aufhebung f
E₁₈.

auf-henken f (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. pověsiti n
oběsiti (na šbenčci).

auf-hehen (n. 2.) C₁₄ odl. I. vₐ au lov. das
Wild ~ zveř povstavi; b) die Munde ~ psy
(na žvi) poštavi; fig. 3. ja et. ~ poštuv) vati, pod-
něcovati, popuzovati, drážditi (k emu); 3. gegen
3. ~ poštivati, podněcovati, drážditi, popichovati,
posazovati, popouzeti p popuditi koho protu
komu; gegen 3. ~ sočiti na koho. — II. %r ~ N- n
E₇ bez pl., Auf-hebung f E₁₈ = Aufheberci.

Auf-heher (n. 2.) m E₆, -in f E₁₈ stváč,
poštěvač, poštiváček, draždič, popuzovač.

Auf-heherci (n. 2.) f E₁₈ stvanice, poště-
vačtvi (proti komu).

auf-heberisch (n. 2.) a D₂,₃₅ poštěvačný.

Auf-hieb (n. 2.) m E₉ hor. ~ der Ztreden pruvod
n zdělení n prodloužení stříd.

auf-hießen (n. 2.) %a C₁₄ odl. plav. = auf-
hijzen.

Auf-hilſe (n. 2.) f E₂₂ bez pl. pomoc, při-
špeni, podpora.

auf-hiffen (n. 2.) %a C₁₄ odl. plav. I. vₐ die Magge ~
vztyčiti, vytáhnouti vlajku (na stožár); die
Magge zur Trauer ~ vztyčiti vlajku na známění
smutku; vztyčiti smuteční vlajku. — II. %r
N- n E₇ bez pl., Aufhiffung f E₁₈.

Auf-hoc... (n. 2...) -spiel n ta hra na koné
(stkáku přes ramenal).

auf-hocen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₐ (jn) 1. vlézti
na záda n na ramena komu; pověsiti se na koho;
2. p spr. abs. = fiden. — II. %a 1. ~ vziti na
ramena n na záda koho. 3. hosp. Garben ~ snopy
dávati do mandelů. — III. %r ~ N- n E₇ bez pl.
= Aufhochspiel.

auf-höhen (n. 2.) I. %a C₁₂ odl. 1. vyvýšiti,
vz.- 2. mal vytýkati v vytknouti. — II. % Auf-
höhung f E₁₈; stav. vyzdvíka, nadezdívka,
zvýšení zdi.

auf-holen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. 1. Fallengelajene ~
upadlou väc zdvihnouti. 2. nahoru n zdola do-
přaviti n přiněsti; aus dem Keffer ~ ze sklepa
přiněsti. 3. plav. vytáhnouti; den Anfer ~ kotvu
vytáhnouti; ein Zdijfi ~ lod (na sucho) vy-
vléci n vytáhnouti.

Auf-hör (n. 2.) f obv jen v: ohne ~ bez ustání,
ustavične, neustále. nepřetržitě.

auf-horchen (n. 2.) vₐ (b) C₁₂ odl. naslou-
chati, usi nastavovati (n) napinati; hech ~
napjatě naslouchati, napinati n p -nouti usi.

auf-hören (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₐ (b) 1. = auf-
hörden. 2. (to osobach i dšch) přestávati, ustá-
štati; jen o dšchěj (popinouti, (skončiti se;
běren žie auf zu flagen přestávte si na ná-
kati; přestáte se svými stesky; nena-
říkejte si již; eš běrt nict auf zu regnen ne-
přestává přšeti, děst neustává, prši stále,
prši a prši; dšt běrt der (gebuhne) Weß auf tam
cesta přestává n se ztráci; der Wind hat auf-
geběrt vítr se utšišł; we haben aufgeběrt?
ke de jsme přestali?; werdet ihr einmal ~ 2, wellt
ihr wöbt ~ ? prěstanete-li už jednou?; der Zreit
will nicht ~ spor neustává n neutichá; der Redt
bört auf právo pomijí; f (na) běrt alles auf
tu n to přestává všecko!; da bören alle Be-
weije auf tu přestávají všecky důkazy, jiných
důkazů není; Prv. alles běrt auf všecko má
svůj konec; in Geldhaden běrt die Gemüthlidheit
anj jde-li o penize, přestávají ohledly; man
maja zur rechten Zeit ~ nejlépe přestati v prav-
věs; ohne aufzuběren = ohne Aufhör (v Aufhör);
~ zu sein skončiti se, skonati; ~ zu zahlen pre-
stati platiti, zastaviti platy. — II. %r ~ N- n
E bez pl. konec: oču: N- bez konce, bez
ustání; er redet ohne N- tež neumlká, mluvi
bez úmlku; arbeiten ohne N- pracovati bez od-
dechu.

auf-hucken f (n. 2.) f E₂₂ bez pl. = außeboden.

Auf-hülſe (n. 2.) f E₂₂ bez pl. = außihülſe.

auf-hüllen (n. 2.) vₐ, v'r (sich) C₁₂ odl.
odhaliti, odkrýti, objeviti (ohv. enthüllen).

auf-hüpfen (n. 2.) vₐ (jn) C₁₂,₁₄ odl. hopkati
n poskakovati p poskočiti do vše.

auf-husten (n. 2.) C₁₃ odl. I. vₐ (b) (silně)
zakušlati. — II. %r 1. Blut e Schleim ~ krev n hten
vykašlati. 2. ☑ 3. ~ kaslem vzbuditi koho.

Aufidus (n. 2.) [It.] npr. m neskl. j st. v. id.,
feka v Italien.

auf-jagen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₐ (jn) den Vera ~
hnati se na vreh; auf- und dawujagen upalo-
vati p odpáliti, uplächmouti odkud; vziti nohy
na ramena. — II. %a 1. lov. = aufheben I. 1.;
(nagend aufpuren) výsliditi. vyhnati, vyplašiti;
fig. e-e reichte Krau ~ uloviti bohatou pani; 3. ~
s postele honiti n p sehnati, ze spánku vy-
burecovati; 3. von f-m Zige ~ sehnati se sedadla

auf-jammern

— 277 —

[auf-kleiben]

koho; das ganze Hans ~ erlý dum vzhouniti n
po- n poplasiti. 2. der Wind jagt den Ztanb auf
vitr žene prach do vyše n pozdvihuje n zdvihá
prach. 3. plav. ein Zbiff ~ loul dohohniti n do-
stihnouti. — III. % Aufjagung f E₁₃ lov,
nahňka,

auf-jammern (n²L²-) vₙ (b) C₁₂ odl. zabědo-
vati. zahorekovati, zakviliti, zalkati.

auf-jauhzen (n²L²-) C₁₄ odl. I. vₙ (b) zavyšk-
nouti (si), zajásati. — II. % vₐ výškánim n
jásotem vzbuditi (kohor).

auf-jochen (n²L²-) vₐ C₁₂ odl. = außbürden.

auf-jubeln, f auf-juchen vₙ (b) a vₐ C₁₂ odl.
zajásati. ťzapesati. (vžz., zavyšknouti.

auf-kämmen (n²L²-) C₁₂ odl. I. vₙ 1. vzhůru
(pv)česati. 2. učesati, do-. 3. rozčesati (česánm
rozmotav). 4. přečesati (česánim opraviti) 5. ⊕ ein
Kammrad ~ palecnik n liemk na ozub dáti n
zapustiti; ze osedlati n osaditi na ozub, na-
kampovati, za-↑; trezwejewe ~ zapouštěti na
kříž. — II. % A~ n E₇ bez pl., Aufkám-
mung f E₁₃.

auf-kanten ⊕ (n²L²-) vₐ C₁₃ odl. položiti n
postaviti na hranu.

auf-kappen (n²L²-) vₐ C₁ odl. 1. lov. dáti čapku
(sokolevo), (sokola) zastíniti. 2. ⊕ hor. dáti n na-
diti n nastrčiti podvoj n slemenik.

auf-karren (n²L²-) vₐ C₁₂ odl. = auſſa'ren
vqem II. 3.

auf-kasteln (n²L²-) vₐ C₁₂ odl. hor. der Zerseget beim
Zdornem ~ ukládáte rastelnové cehy v kletky.

auf-katten C₁₃, auf-kafen C₁₄ (n²L²-) vₐ odl. plav.
den Anfer ~ pritáhnouti kotvu pod jeřab ko-
tevní (kladkou n kladkostojem).

auf-kauen (n²L²-) vₐ C₁₂ odl. rozžívýkati.

Auf-kauf (n²L²-) m D₁₁ nakoupení, po-, skupo-
vání, % pokup.

auf-kaußen (n²L²-) C₁ odl. I. vₐ nakoupiti čeho,
s. po- (co) (vqem. tvr. pro zvyšení cen); alleſ ~ tel. skou-
piti kde co. — II. % A~ n E₇ bez pl., Auf-
taufung f E₁₈ = Auſſanj.

Auf-käufer (n¹L¹-) m E₆, —in f E₁₃ skupo-
vatel, nákupník, kupec.

Auf-käuferci (n¹L¹-) f E₁₈ vqem. přih. = Auf-
kanf.

auf-kegeln (n²L²-) vₐ C₁₂ odl. 1. Regel ~ kuželky
 po)staviti. 2. kuželovitě n ve tvaru kužele
 po)staviti.

auf-kehren (n¹L¹-) vₐ C₁₂ odl. odmetati p -éstí,
žamésti, vy-, u-.

Auf-fehricht (n²L²-) n (m) Auf-fehriig E₃ sínétí,
výmetky; ⊕ hat. hutní sor.

auf-keilen ⊕ (n²L²-) vₐ C₁₂ odl. 1. ťaklíno-
vati, při-. 2. rozklinovati (klínem rozevítvi). 3. typ.
= auſſchließen I. 2. typ. 4. % klínem podložiti:

str. naklinovati.

auf-feimen (n²L²-) C₁₂ odl. I. vₙ (in) (ný kli-
čiti (se), (vy)pučeti; fig. ~ vznikatí, vzhá-
zeti; ~des Žalem talent v žárodku, rodiči se
talent. — II. % A~ n E₇ bez pl.. Aufjeinung f
E₁₈ vyklíčení, vzklíčení, vypučení; fig. vznik.

auf-feltern (n²L²-) vₐ C₁₂ odl. (vino) dolisovati
n dočáčiti n dočeřeniti n vy-.

auf-feſern ⊕ (n²L²-) vₐ C₁₂ odl. hor. do skaly
zahnati klíný, rozklinovati (skálu, horninu), rozbiti
klínem.

auf-kippen (n²L²-) C₁₂ odl. I. vₙ (b) převážiti
se, zhoupnouti se, překotiti se, preklopiti
se (vzhůrů); vyhoupnouti se, vymršti se; fig. f
% zemři. — II. % v₁ 0 1. zhoupnouti. vy-, pre-
vruhnouti co. 2. plav, ‚ tippen.

auf-kitten (n²L²-) vₐ C₁₃ odl. natmeliti, pri-
príkytovati! (co).

auf-klaffen (n²L²-) vₙ (b) C₁₂ odl. 1. (to tihliné atd.)
žiti, odstavati, odelhipovati se, nepříležati,
rozstupovati se. 2. ◊ přech. oby auf-kläſſen za-
štekati, zahafati.

auf-klastern (n²L²-) vₐ C₁₃ odl. ſeſi ~ dříví
sážovati n našážiti n do sáhův (na rovnati;
vyrovnatí v sáhy).

Auf-kloppe ⊕ (n²L²-) f E₁₂ poklop(y).

auf-kappen (n²L²-) C₁₂ odl. I. (sklop-me vytáhnouti n
vyhrounuti). 1. en šut ~ (skladací) klobouk vyhl-
nouti v vyraziti; e-n Dij ~ stůl rozložiti n rozve-
vřiti. 2. rozklopiti; ein Meſſer ~ nuž rozve-
víti; e-c Dür ~ dvěre otevříti; den (nugellappen)
Zedel der Kijſe ~ qulkopene víko bedny odklo-
piti. 3. % probuditi koho klapotem n klepá-
nim. — II. vₙ (in) 1. to dveřích atd.) s klapotem se
otvírati; die Dür flappte auf dvěre klaply wotvi-
rjace se. 2. anſt et. ~ v klapnouti naſc.

auf-klären (n²L²-) I. vₐ, vₙ 1. vyjasniti, roz-
Sünnakten ~ tekutny se (wčistiti; das Weac. nárt sich
auf vyjasnuje se; jein ſeicht hält sich auf jeho
obličje se jasní n vyjasuje; meina Augen hären
sich auf me. oči prohlédaji (nabdyvam 31 něho zraku).
2 fig. 3. über et. v asvětli tli n objasni n vy-
ložiti komu co. ~ wachſel ~ záhadu n hádaku
rozfečiti; 3. über e-n Zvithum ~ vyváděti z bludu
n klanu koho. 3. λ ~ osvítiti, vzdělati koho.
4. vo. e-c Gegend ~ krajinu (pro)zkonun. —
II. pp. a auf geklärft osvícený. — III. Auf-ge-
klärtheit f E₁₈ osviconost. — IV. % A~ n, E₇
bez pl. Auf-klärung f E₁₈ osvéta.

Auf-klärer (n²L²-) m E₅ šiřitel osvěty, osvé-
tář.

Auf-klärerei (n²L²-) f E₁₂ = Aufklärungejuht.

auf-kläreisich (n²L²-) a D₂,₃ = aufklärungs-
jüdicht.

Auf-kläricht (n²L²-) n (m) E₃ bez pl. = Auf-
klärungjuht.

Auf-klärnags..., auf-klärungs..., (n²L²...) ~
ſucht f osvétářství, manie osvětová; pře-
mrštené šíření osvěty; ~ ſüchtig a D₂,₃ osvě-
tářský.

auf-klauben (n²L²-) vₐ C₁₂ odl. 1. Beeren ~
jahody šbírati n o-; Abren ~ klasy šbírati n jaběr-
vovati: fig. Abreß ~ chyby vyhledávati; e-c Arau-
ſheit ~ nemoc si uhnati n uloviti. 2. iert (n)krásti
co. 3. einen stetten ~ uzel rozvázati (konei prstá).

auf-flan-en ⊕ (n²L²-) C₁₂ odl. I. vₐ vs. za-
drápnouti, osaditi, osedlati šikom trám na vodorovny. —
II. % A~ n E₇ bez pl.. Aufſſaunng E₁₈.

auf-fleben (n²L²-) vₐ C₁₂ odl. I. (na) lepiti, pri-
co náč n k čemú: ein Pflaster ~ náplast přílepiti n na-;
⊕ Marten auf Zeimwand ~ mapy na plátno na-
lepovali n plátnem podlepovali. II. vₙ (b)
lípnouti, mouti k čemú; lpeti (na čem).

auf-kleſſen (n²L²-) vₐ C₁₄ odl. Zatven auf
die Zeimwand ~ harey na plátno nakaňhati, nakančiti;
plátno barvamı pokaňhati.

auf-kleiben (n²L²-) vₐ C₁₂ odl. prov. j = aufs
ſleben.

auf-kleizern

— 278 —

auf-frachen

auf-kleizern (n-2) v/a C₁₂ odl. 1. mazem na-
lepiti n pří-. 2. užiti k lepeni mazem.

auf-klettern (n-2) odl. I. v/a (in) v/n (in) v/n (in) splhati vzháru, vysplhati se, vysoukati se, vydrápati se; (s acc. -měs) e-n Bann ~ (ny) splhati (se) na strom.

auf-klinfen (n-2) C₁₂ odl. I. v/a e-e Thir ~ ote-
vřiti dvěte klhoun s sináčknutím kliky ~ II. v/n (in)
otevřiti se (tlakem na kl ku).

auf-klopfen (n-2) C₁₂ odl. I. v/n 1. (b) auf
et. ~ záklepati nač 2. das Her; klopfe bec auf
srdce močne zabušilo. — II. v/a 1. e-e Naus ~
ořech rozklepati, —nouti: rozlousknouti; Hier ~
vvejce naklepati. 2. (klepánim příevnutím příklepnouti
(ceo k čemům. 3. (klepáním výstětí e-e Matrabe ~ matrači vy-
klepati n pro-; ein Pfüll ~ podušku potřásti
n na-. 4. klepánim vzbuditi.

auf-kloßen (n-2) C₁₂ odl. I. v/a tisk látek
tisknouti barevné obrazce (na látku). — II. v/n
(b) 3. Mit Heizbrennen ~ dřeváky (instr.) klapati.

auf-knabbern (n-2) v/a C₁₂ odl. (roz)chrou-
pati, (roz)kroupati, (roz)louskati, (roz)chrou-
stati (co).

auf-knaßen (n-2) v/a C₁₂ odl. e-e Ruß ~ ořech
(roz)louskati; fig. Foriške rozlousknouti ná-
danku rozřešit); 3-m e-e harte Naus aufzunaden
geben dáti komu tvrdý oříšek louskati.

auf-knallen (n-2) C₁₂ odl. I. v/a 3-m Eins ~
a) vypalti n vystreliti do koho, bouchen do
koho; b) prásknouti, švihnouti, mrsknouti,
šlehnouti koho. — II. v/n (in) 1. vytěletí s tré-
skotem n do pověří. 2. F umřiti (= aufsippen
I. fig.). 3. p spr. ~ = siden.

auf-knattern (n-2) v/n (b) C₁₂ odl. 1. vy-
leteti s tresk(otem). 2. ~ dotraskati, do-
praskati.

auf-knebceln (n-2) C₁₂ odl. I. v/a 1. zarou-
bíkovati koho; svázati do kozla n v kozelec;
Garten ~ snópy vázati (toubem). 2. a) rozvá-
zati; b) výndati komu roub n klát n Spejl
z úst. — II. v/n A~ n E₇ bez pl., Aufknebe-
lung f E₁₈.

auf-kneipen (n-2) v/a C₁₂ odl. rozštípnouti
(kleštena, otvrtí).

auf-knirschen (n-2) C₁₂ odl. I. v/n (b)
ver Wut ~ vžuckem zuby zaskřipati; vyskočiti
skřípaje zuby. — II. v/a Sanhenen ~ konopné se-
meno rozmaacknouti.

auf-knißern (n-2) v/n (b) C₁₂ odl. prýskati
vzhůru, vyprysknouti.

auf-knöpfen (n-2) v/a, v/n (fich) C₁₂ odl. odl.
rozpinati p rozepnouti (vše knoflíky zapajout) alš-
und aufnöpfen rozepinatiaza-; fich- a rozepouti
se. knoflíky si rozepnouti. b) fig. f svéřiti se;
fig. die Tafchen ~ sáhati do kapsy (pro peníze), klo-
piti; fig. F die Thren ~ uši otvríti n na-
pinati; F 3-m die Thren ~ uši vytáhnouti
n vykrákati komu; alšu aufgeknüpf t přílš vlny,
nevázaný.

auf-knoſpen (n-2) v/n (in) C₁₄ odl. (poupaty)
(ny) puceti, vyupeniti se, rasiti, vyrázeti;
fig. rozvijeti se. vy- se.

auf-kniipfen (n-2) C₁₂ odl. I. v/a 1. za
uzel (do Vše) uvázati; N. ~ pověsiti koho.
2. rozuzliti, rozvázati. — II. v/n A~ n E₇ bez
pl., Aufkniipſ, ng f E₁₈.

auf-knurren (n-2) v/n C₁₂ odl. to pčech zavřeči.
Auf-koch... (n-2...) ~ gefäss n zavařovaci
nádoba.

auf-kochen (n-2) C₁₂ odl. I. v/n (in) (nče) vřiti;
vářiti se; (n)kyvéti; to měkcu utikati, vybí-
hati. — II. v/a 1. do varu přivěsti, zvařiti.
2. převařiti (tnova vřatu); ohřivati, ohřáti (pokrm);
Prv. den alten Mehl ~ hráti na starou kobzu
(pemilatá stare věč). 3. vyvařiti, vařením spotřebo-
vati. — III. % M-n E₇ bez pl. Auffochung f E₇.

auf-kollern (n-2) v/n C₁₂ odl. = aufbraßen 2.

auf-kommen (n-2) B₃ odl I v/n (in)l. (vom Geden) ~ povstati, zdvihnouti se, vzchopiti se, sebrati se se zem; er fiel und fomme nicht wieder ~ upadl a nemohl povstati; fig. (von e-r Mraut) ei wieder ~ zotaviti se (z nemoci). uzdraviti se, okřáti (po nemoci), ozdravěti, nemoc pře- státi; man glaubt nicht, daß er wieder auftommt pouští se o něm; neni na děje, že by se uzdraži. 2. stoupati, vystupovati, vze-; vznášeti se; fig. a) (do děch) dospivati, dorůstati; b) zmá- hati p zmoci se, (po)vzněsti ~ (nepoci, vivem n postavenim), míti štěstí ~ úších; er fommt auf daři se mu, zmáhá se: Prv. wer im Fehd sig, fommt je leid nicht wieder auf anzide mära kobyla nejspíše nohu zláme. 3. vzrust. atj, prospí- vati. 4. povstati, vznikati, ujimati se; diese Meez tommt wieder auf tato moda se opét umjá; (Gedanken o Zweifel e Wölndje fommen in uns auf myslénky n pochybnosti n přání v nás vznikají; er täset teime žergen ~ nepřipuští si starostí; laffen wir den Gedanken nie in mm ~, daß... nechať v nás nikdy nevzniká myšlénka, že...; et. nicht ~ laffen nedatvi vzniknouti vzniku eemu, potlačovati ~ (v zárodku). 5. gegen den fommt man nicht auf s tím nikdo nie nepořídí n nesvede; eſ ist gegen ibu nicht aufzunommen s ním nikdo nie nesvede (nikdo ho nedovede pře- pěti ata); gegen Geld temmt nicht auf peníze všeekso zmohou; er wird nicht gegen ibu ~ nie s ním nesvede ~ nepořídi; mit dem Beweic~ prověsti dükaz. 6. 3-m für et. ~ (nunben) ruciti n státi n býti zodpovědným komu zaß. 7. (to p- nčen) utrzenu n vytěženu býti; das aus der Auctien ~ decwelt peníze zdrážby. peníze v dražbě strzene; das (Geld für ein Einmal temmt auf peníze na pomnik se scházeji. 8. otvrati se p otevřiti se; (to vřed) (reifen) (u)zráti; aufgehen pro- trlnouti se, provaliti se; (to měst, služba ata) uprázdniti se. — II. % M-n E₇ bez pl.; man zweijelt an j-m A~ pochybuje se. že se uzdrávi; (Entleben) vznik, původ; (Empertemmen) úších; (Entleben) záruka.

Auf-fömmtling ~ (n-2) m E₃ povýšenec,
zěrt výskoček, parvenu.

auf-können (n-2) v/n (h) C₁₇ odl. moci vstáti
n povstati n vzdihmouti se n vzhopiti se;
er tamt nicht auf, hilf ibm deč! nemůže povstati,
pomoz mu!

auf-köpfen ◀ (n-2) v/a C₁₂ odl. = aufépfen
atd.

auf-koppeln (n-2) v/a C₁₂ odl. = abteppeln.

auf-kosten (n-2) v/n C₁₃ odl. ochutnati; ochut-
návaje snísti n vyputi.

auf-frachen (n-2) v/n (b) C₁₂ odl. 1. vzněsti
se (do výse) s rachotem n praskotem n třeskem

auf-frähen

— 279 —

Auf-lage

n lomozem. 2. prasknouti, roztrěsknouti se
(s praskotem, třeskem atd. se rozříviti).

auf-frähen (n₁⁻) C₁₂ odl. I. vₙ (b) (o kohoutu)
zakorhrati. — II. vₚ kokrháním vzbuditi.

auf-framcn (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. sklízeti p skli-
diti, po-, u-, baliti.

auf främpcn (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. ⊕ Wolle ~
a) (všecku) vlnu pomykati n počesati. b) vlnu
načechrati. 2. domykati, docesati. 3. f =
aufträmpen.

auf-frampcn (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. e-c Zbīr ~
skobu s dveří sníti, dvěre skobou uzavřené
otevřiti.

auf-främpen (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. (vzhřú)
zahýbati p zahnouti n zakládati p založiti;
e-n šut ~ klobouk založiti.

Auf-Kraß... (n₁⁻) ~ eiſen n portaſtiv škra-
bačka, vrchlice (na vlnu) drhlen: ~ geräth n
náradi n nástroj mykačí, mykadło; deska se
škrabáky k cistěni váleu ceechracích; ~kamm m
ter豆beuter skrabka; ~maschine f ⊕ souk.
česac n trhací stroj.

auf-kraſen (n₁⁻) I. vₐ C₁₄ 1. (neutrairen) en
Ramen ~ jměno m vškrábati n ve-. v(y)rýti n
vvrádrati náč n do čeho; hud; ein vět ~ píseň za-
skripati n zavržati; na housle n zahudlati;
die Hant mit den Rägeln ~ kůži nehty rozškrá-
bati n po- n rozdrápani n po-; die Erde ~ zemi
rozrýpati n rozhrabati; aufgetratne Ţelle po-
škrábanina, roz-. 2. tež vr. ſich ~ (wunbtraſen) po-
škrábati (vₚ se), roz-, podrápani (vₚ se), roz-
z. (o sierpno) die Mörner ~ zrnka vyhrabovati n
hrabati 4. 5. Wolle ~ a) souk. vlnu mykati n
cesati; b) 10čeſesati, roztrhati; c) heuv. za-
škrábati, urovnati. 5. fig. ſich ~ vysňořiti se,
vystrojiti se. nafintiti se. f naseknouti se.
— II. aufgeſtraht part. p. n a F ~ jeit (gut aufgeſtet
jum být i v dobré mire n v dobrém rozmaru;
s Aufgeiratſeit f E₁₈ dohrý rozmar. —
III. g. A ~ n E₇ bez pl. Auf-Kraßung f E₁₈.

Auf-Kraſer ⊕ (n₁⁻) m E₁₆ ~ in f E₁₈ souk.
česac (sukna), f -ka.

auf-fräuſeln (n₁⁻) C₁₂ odl. ☞ auf-fräuſen
C₁₄ odl. vₐ, vₚ (ſich) ~ Hare ~ vlasy (5) kadeřiti
n na-; ſich ~ nakaderiti se a si vlasy; to vodě
kroužiti se.

auf-kreiden (n₁⁻) vₐ C₁₃ odl. = aufkreiden.

auf-kreischen (n₁⁻) C₁₂,₁₄ odl. I. vₙ (b) (za-
vřeſti, (za)skřipati, (za)kvičeti. — II. ☞ vₐ
skripotem n vřeskem n kvikotem vzbuditi.

auf-kriechen (n₁⁻) vₚ (j) B₅ odl. (vₚ)lézti vzhřú.

auf-kriegen f (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. = aufbemessen.

auf-krimpen (n₁⁻) vₚ C₁₂ odl. pla, der
Wind frimpt auf výt stáči se proti slunei.

auf-kriemen (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. (na)skr-
tati n (na)skrábati n (na)čmárati nač. 2. roz-
škrtati, rozškrábati (škrtáním otevřití).

auf-kriümen (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. nadrobiti.

auf-kriümmen (n₁⁻) vₐ (vₚ) (j) C₁₂ (vₚ)krou-
titi (‰ se), (za)křiviti (vₚ se) n zahmouti (vₚ se)
(vzhřú).

auf-kündbar (n₁⁻) a D₂,³; ~čs Capital ka-
pítal, jejž lze vypověděti.

auf-künden (n₁⁻) C₁₂, obv. auf-kündigen
(n₁⁻) C₁₂ odl. I. vₐ 3-m (ein Mietz = e Pad-
verhältniß) ~ (o nájemci i pronájmen) dáti výpověd.
vypověděti komu; e-m Tiener ~ sluhu vypově-

déti, dáti výpověd sluhovi; 3-m den Dienjt
- dáti komu výpověd ze služby, službu vypo-
věděti; das Mädchen hat den Dienit aufgetiindigt
služka dala výpověd; e-n Bertaag ~ smlouvn
vypověděti; 3-m ein Capital ~ kapital vypo-
věděti komu; 3-m e-c Webung ~ a) (o pronájmen)
dáti komu výpověd z bytu, vypověděti z bytu
koho b) (o nájemku) dáti výpověd n vypověděti
z bytu (komu; fig. 3-m die Fremdisdant ~ přá-
telstvi vypovědii komu; dáti výhost komu
den Oeberjam ~ poslusnost vypověděti n ode-
priti; obch. e-n Manf ~ koupi odvolati. —
II. se A ~ n E bez pl. Auf-Kündigung f E₁₈
výpověd, výhost; e-e haltsährige A ~ vypověd
pulroćní n pololetní n na půl roku; gerichtide
A ~ právni výpověd.

Auf-Kündigungs... (n₁⁻) ~ brief m list
výpovedný v vypovídači n výhostný; ~ rech t
pravo výpovědi n dáti výpověd; ~ j Schein m
~ brief; ~ schreiben n ~ brief; ~ termin m,
~ jeit f lhůta n čas výpovedmi n -di.

Auf-funft (n₁⁻) f D₂, 1. †a) oživánin; b) vznik,
pokrok. 2. Auf-fünfte = Einundinje.

auf-künnen (n₁⁻) vₐ C₁₄ 1. poet. knoopen ~ pou-
date rozlíbati n libáním rozevřiti; e-c Wunde ~
(zemg. fig.) otevirati ránu polibky. 2. mylibati
s₂, libaje vyssáti. 3. ein Kind ~ ditě z (ulibati)
4. polibky n libáním vzbuditi; 3. aus dem
Jede ~ wellen ehtiti libáním probuditi k ži-
votu koho.

auf-kachen (n₁⁻) C₁₂ odl. 1. vₙ (n) zasmáti
se; laut ~ dáti se do hasitěho smúči, mspr.
vypuknouti ve smích. — II. ☞ vₐ 1. smíchem
vzbuditi. 2. ſich (dat.) ein Schleimhaut ~ smíchem
vřed si protrhnouti; er lachte ſich das (Schleimhaut
auf smál se. až e mu vřed protrhl. 3. (lechen)
les) ~ na lizoviti.

Auf-lade... (n₁⁻) ~ geſd n nákladné, pe-
níže n plat za nakládání; ~ plaus m místo ná-
kládání. nákladiste; ~ j Schein m nákladní list.

auf-kaden (n₁⁻) I. vₐ C₁₃ odl. 1. nakládati p
naložiti. nab(n)ati nač. Waren ~ (auf den Wagen),
den Wagen ~ zbóži nakládati p naložiti (na
vuz); tež: vzíti n nabrati na vůz. 2. 3-m et. ~
ualiti. vložiti co na koho, uložiti co komu (= au-
bürklen 1.; 3-m e-c Zschuld ~ svalovati n svá-
děti vinu na koho; ſich 3-8 umvillen ~ uvaliti
na sebe nevoli č. — II. g. A ~ n E₇ bez pl.,
Aufladung f E₁₈ náklad.

Auf-lader. Auf-läder (n₁⁻) m E₆ nakládač.

Auf-ladungs... (n₁⁻) ~ Auf-ladze.

Auf-lage (n₁⁻) ~ f E₂,³ 1. náklad. naloženi.
nabráni; ~ e-r Tiener uloženi dávky n berné
n dané: dávka, berně, daň. 2. ☞ narizeni.
ulozem, rozkaz; e-e gerichtide ~ a soudni na-
nízeni; b) obsílka k soudu, obeslání k soudu;
daš iſi deine ciacne ~ ty's tomu sám tak chtěl.
3. skoro † přikládání viny (komu), obviňování n
vinění koho. 4. shromáždění, schuze (zemg. cechu,
při níž se skládají cechovní peníze; e-e ~ halten shromáž-
dění cechové konati. — 5. ~ čes Budces náklad,
(stúgábe) vydání kuihy: vermehrte und verhefferte
~ rozmnožené a opravené vydání; wie starf it
die ~ ? jaký n jak veliký jest náklad; kolik
exempli in se vytisklo? die drinte ~ diejes Budche
war 50000 Cremnislare starf třetího vydání této
knihy vyslo 5000 exemplářu; e-c neue ~ e-eš

Auf-Iage ...

— 280 —

|auf-legen

Nachs machen o veranstalten poriditi nové vydání knihy; knihu znova vydati. 5. ☞ stav. podkladek; ouste spodek soustruhu, podlózka. podpěrká u soustrahu.

Auf-Iage ... (n. 2.) ~ kósten pl. náklad na vydání knihy; vydání na náklad knihy; recht n právo ukládati dávky.

auf-lagern (n. 2.) vₙ, vₚ C₁₂ I. odl. ukládati p. uložiti vₚ se), (naj)vrstviti vₚ se, naplasovati (vₚ se); geol. aufgelagerte Zichten srechu uložené vrstvy. — II. ☞ Auf-Iagerung f E₁₃ úloh, uloženina, vrstva.

auf-längen f (n. 2.) vₙ (n. 12) odl. (von der Erde) ~ 1. so zemé shirati n zvlivhati n p zvlivnouti n zvlivnouti; fig. dostávati, dostati, obržižeti; 2. 3-m die Waren ~ podávati snopy (komut).

Auf-Ianger (n. 2.) m E₆ 1. F ~ podávač (v Handanger). 2. plav. ~ den Zpannen čáš nekolikadünleho drevéného zebra mezi outorem a vreholíkem žehanovým.

auf-lappen (n. 2.) vₙ C₁₂ odl. 1. = auſtiden. 2. ~ auſtdivien.

auf-läppern f (n. 2.) vₙ ~ vₚ C₁₂ odl. pomalu vrustavi n prihývati. F kapati.

auf-lässen (n. 2.) 1. vₙ C₁₂ odl. 1. a) ~ nechati vzhuru, nechati beliti koho (nemutati k spani-b nechati (z ložej vstáti koho dovoriti komu povstati (cz ložen; einen Vassen ~ balon vypustiti; die Mühle ~ (épici) nechati na hlavě, ~ épice nesmíti n nesměknouti. 2. die Zbar ~ dvére nechati otevřený, dverí nezavřítí; die die Thür auf často 30 nech otevřeno, nezavřre; die Thür perwerweit ~ nechati dokorán otevřeno; ten Red ~ nechati kabát rozepatý; kabátu nezapinati n ~ nouti; ee ztede ~ našo nechati uprázdnenho; místa neobsazovati; ☞ hor Bēgswerte, Wurbenbaue ~ doly n důlní dila opustiti n zústaviti. 3. odstoupiti. po- komu co (tězí se práva na méně nemovit) 4. ☞ = binantlaffen. 5. prov. p. T (bataillen) ustati od chlo, pře- v děm. ein Stabtilissement ~ závod pustiti; die Belagerung ~ zrušiti obložení, ustati od obléhání; e-c- Versammlung ~ schúzi rozpustiti. — II. vₚ A- n E₅ bei pl. Auf-laffung f E₁₅ odstup, po- (memotvotno) umst.

Auf-laffing (n. 2.) a D₁₂, hor opustěný. zústavený; dieje Heze ú ~ geworden tento dul hvl n jest opustěn.

Auf-laffungs ... (n. 2.) ~ vermerk m plav. spis odstupovaci.

auf-lafen (n. 2.) C₁₃ odl. I. vₙ (b) tižiti, læciti (n) hrememem) spočivati n ležeti na čem. — II. vₙ = aufbürden.

auf-latten ☞ (n. 2.) vₙ C₁₃ odl. naněsti lepenici na laté při střou propletaném.

Auf-lan-erer (n. 2.) m P₅, cihac. naslouchac. vyzvedac. spechoum, ceh.

auf-lancern (n. 2.) I. vₙ (b) C₁₂ odl. 3-m ~ a spěhovati koho, stopovati koho, choditi na zvedy n býtí na zvědčich (a kym, co d to b) pásti. slídití po kom (v úmyslu nj. chybí) — II. vₚ A- n E₅ bei pl. Auf-laucerng f E₁₅ zvedy, posluhy.

Auf-lauſ (n. 2.) m D₁₁, 1. sbeh. nával, shukut (nuti) lidut. Aufüburo sročení, pozdvižení; es cjojant ein ~ stal se sbeh lidu; lidé se shihali. 2. ☞ obnos, množstvi. 3. nákyp. 4. ☞ stav, lávka. (Nabibrüde).

Auf-lauſ... (n. 2. = 1.) ~ rinne plav. f odpadná stružka = (Zpeiaatt).

auf-lauſen (n. 2.) odl. I. vₙ (in) 1. den Bēr ~ na horu n na vreh n do vrehu běžeti; die Treppe ~ běžeti po schodech nahoru p po schodech vyběhnouti. 2. ☞ (o setb.) vycházeti p vyjiti. 3. náhihatip nablénči opuchnouti, opuchnouti, opuchnouti vzpěchnouti, nadouti se; (to monených pokraku b) zkypřeti (= auflaufen I. 4.); aufjaduene Angen haben mítí naběhlě n opuchle oči; oči b věm Capitale aufgelauſene Bünſen z jistiny vzesle úroky; kuch. der Teig fānſt auf těsto kyne n se zdvihá; ſlejch im Wasser ~ laſſen inaso ovařiti. 4. lov. c-n Eber ~ laſſen kance nechati naběhnouti. 5. ☞ hor. aufgetanjen = auſlaffig. 6. plav. cí řdich fānſt auf loč najíždi na duo n vážne. — II. vₙ 1. sich (dat.) die Füße ~ nohy si ubehati; rozedřiti si nohy běháním. 2 e-c Thür ~ dvěre v běhu otevři. 3. ☞ hor. = anſtarnen; ☞ gut. sypati. přídávati qudy, uhů do peci (sry anſteben I. 5.).

Auf-läuſer (n. 2.) m E₆ 1. ☞ gut. sypre n přidávæ. 2. kuch. nákyp (n Auflanj 3.). 3 plav. = Jungamt.

auf-lauſchen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₙ (b) 1. auſherchen, convertandem naslouchati. po-, napinati usi. 2. (auflanern) býtí na posuchách n na zvěřach. — II. vₚ et. ~ naslouchanje vzvěrdati n vyzvědete i; (tajné vy poſlechnouti co).

Auf-lauſcher (n. 2.) m E₆ 1. = Herder. 2 = Auſlauſerer.

auf-länten (n. 2.) m C₁₃ odl. zvoněním n zvorkem vzbuditi.

auf-lavieren (n. 2.) vₙ (b) vₚ C₁₂ odl. plav. kiživovati, plavoliti, plouti ~ věm tam proti větra.

auf-lezen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₙ (in) ožiti, obzivnouti, k vóta proctiututi n se probuditi, vrátiti se (k životu; der Kante begann aufjuleben neměny vra se životu n zert. dal snuti groß; vem (Zdem. Zyd ~ ožiti; v Zede ~ vstáti z mrtvých; die erleidene Hoffnung uit wieder aufgeteilt utuchlá naděje ožila; der Handt ist aufgeteilt obchod se povzněl; fig. ožiti, nachti života n veselosti; daven lebe er ganß wieder auf to mu vrátilo život, mím byl jako znovuzrozen. — III. vₚ mat. ein Gemüse, ein malbe oživiti. — III. vₚ A- n E₅ bei pl. Auf-lebung f E₁₅ oživeni, vzkrišen. ☞ vzkřes; ☞ da šannte renaissance.

auf-lecken (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₙ den Zunder ~ eukr slizati n vy. — II. vₙ (b) slehati, tryskati do vše.

Auf-lege... ☞ (n. 2.) ~ bretchen n barv. nakládací n nekonečný stul; ~ handlung f vzkládání rukou; ~ maſčine f přád přístroj nakládací n pred-: ~ slířt m dálto otešávau kresacích kamenu; ~ hact n priložka. v, náklad. náložek.

auf-legen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₚ 1. klásti, v 7 kládati, po-p položiti, v- co nač; ein Pflasterart (ne vänne) priložiti náplast (na šán); ein Tüdchuch auf den Tüch- ~ ubrus na stůl prostriti; Zbinten ~ auf den Zeller, auf’s Wred dátí šunku na talíř n na chléb; Weſd ~ (bei Sammuntungen auf den Zeller) poře dátí na talíř (vi šurkěho); ein Hucfeien ~ podkovu přibiti (kom), okovati (kom); 3-m die

Auf-leger

— 281 —

[auf-lösen

Hände ~ v(¿)kla[dati p vložiti ruce na koho; den
Eßbogen o jid ~ (auf den Tüdo opirati se (doktem)
o stál; ž. r. pr. die Maschen ~ (auf die Radeln začti
na punčočna ot. 3. fig. (to vepfieht) žett ~ zaklädati
na sádlo, bráti na sebe, spravovati se, tučněti;
(o stromech) viel Holz ~ miti mnoho vétvi; huste
se rozvětvořiti. 4. ~ auflegen, aufsürden;
man legt den Bittgern neue Laften auf na občany
uvalují se o občanům kládají se nová bře-
mena; Prov. Gott legt uns nicht mehr an, als wir
tragen können Bühn nežáda nemožných věcí;
ein Darlehen ~ upisovati pujeků, půjeků
otevřiti ~ zahájiti. 5. ein Bühn neu ~ wieder ~
knihu (svým nakladem) znova vydati. 6. (aus-
legen) Zeitfristen (auf den Tüdo e-s Vesejimmers) ~ časopisy
(na stál čitány) vykládati p vyložiti; die Wabblitzen
zur Einficht ~ vyložiti volební listy n nahled-
nuti; die Karten ~ karty vykládati (klásti figures)
na rech; die Waren zur Zdan ~ zboží vykládati na
podívanou; ein Ablauf ~ a) (o hostinském) načinatí
osmerku (soudek) n f podsvinče; b) (o host) pla-
titi (sudek) (za spoluchot). 7. sudek. tes. ein zu
banendes Zdich (auf die Rechje) ~ stavbu lodi na
loděnici založiti; ein Zdich ~ loš odstrojiti
a v přístavé uschovat. 8. 3. zu et. ~ primati.
připraviti, nakloniti, pohnouti, dostati koho
k čemu; získati kohu proš. 9. Die Mülde o den Vausfer ~
složiti mýln kámen. — II. v r. jid ~ 1. spolu-
hati naæ, podpírati se, o- se (dakty) 2. jid
wider et. ~ = ankeinen 3; ~ jid für ct. ~ za-
sazovati se, bráti se oej; zastávati ro n
se oej; ujímati se coho. — III. aufgct 3st
part. p., a: zu et. aufsælegt sein ochoten n
naklonen k čemu; iron. ib ich grade aufsælegt.
Abnen Geschidten zu erzählen to vir, mně se
zrovna chce vypávěti Vám historie, gut
aufgelegt v dobre mříve, v dobřem rozmaru;
jschlecht aufsælegt ve špatné mříve, ve špatném
rozmaru. — IV. % v ~ n E. bez pl., Auf-
legung f E.8.

Auf-leger (n. L.) m E.0, -in f E.10 vykladač, f -ka.

Auf-leger... (n. L...-) -spaten m © hor. lopatka
na raseliniu.

auf-lehnen (n. L.) v<sub>a</sub>, v<sub>r</sub> sich ~ C<sub>12</sub> odl. 1. opí-
rati, pod- p opříti, pode- (v<sub>r</sub> se) naæ; podklá-
ni podložiti; den Rept ~ hlavu podpírati.
2 jid ~ (caperrubem) vztyčiti se, vzpřímiti se:
(o koních) vzpínati se, vzepnouti se. 3 fig. (jid
emperen) jid sich gegen et. o 3. ~ v<pírati> se, o-
p v<sup>z</sup>epříti se, o- se, zpěčovati se, vzpouzeti
se, (7)protiviti se, stavěti se na odpor čemu
n komu; abs. (7)protiviti se, postaviti se na
odpor.

auf-leiern (n. L.) v<sub>a</sub>, C<sub>12</sub> odl. 1. ein Stüd ~ kus
na kolovrátek zahráti; fig. zpívati n hráti
jednotvárně. 2. 3. ~ hrou na kolovrátku
vzubiditi koho.

auf-leihen (n. L.) v<sub>a</sub> C<sub>6</sub> odl. = aufborgen.

auf-leimen (n. L.) C<sub>12</sub> odl. I. v<sub>a</sub> 1. naklžížiti,
při-, (klihem) nalepiti n při-. 2. (znova) skli-
žiti, klihem slopití. — II. v<sub>n</sub> (in), v<sub>r</sub> sich ~
žrklžítí (v<sub>r</sub> se), od- (v<sub>r</sub> se).

Auf-lein (L-) n E.3 zo. = kleine Obrenle (v toto).

auf-leinen ~ (n. L.) v<sub>a</sub> C<sub>12</sub> odl. na šnuru
věšeti p navěsiti; Waide ~ prádlo věšeti.

auf-lejen (n. L.) C<sub>4</sub> odl. I. v<sub>a</sub> 1. et. 3. ~ shbrati
p sebrati; Abren ~ klasy shbrati n paberkovati.
2. sebrati, uhnati si, uloviti (si), utřití si co;
příjíti k čemu (mane); c- stranbait ~ nemoc si
uhnati n si utřití; Rnačewier ~ hmyz sebrati
(do šatů).

Auf-leser (n. L.) m E.6, -in f E.19 sberač, -atel,
f -ačka, -atelka.

auf-leuchten (n. L.) C<sub>13</sub> odl. I. v<sub>n</sub> (in) = auf-
slägen. — II. v<sub>r</sub> A- n E.2 bez pl. záblesk, zákmit.

auf-fichten (n. L.) v<sub>a</sub> C<sub>13</sub> odl. 1. vyjasniti,
z-, osvětliti. 2. den Unter ~ kotvicí vytáhnouti.
3. mat vytknouti světlá místa na obraze.

auf-flegen (n. L.) C<sub>1</sub> odl. I. v<sub>n</sub> (in) 1. auf et. ~
ležeti na čem, spoléhati naæ. 2. 3-m ~ ležeti na kom;
tlaciti, dusití koho; fig. obtězovati, trápiti koho;
f seděti na kom; hat's Euch auflegen? tlačila
Vás n přišla na Vás můra? 3. fig. ~ 3-m ~
obtězen) býtí na starosti komu; připadati, při-
šlúseti, (při)máležeti komu; býtí na kom; cě liegt
mir c-e Přítid auf mám povinnost mám na
starosti co; cě liegt mir an, ijn davon davenbalten
záleží n jest na mně n mou povinností n mou
starostí jest, abych ho od toho zdržel. 4. ote-
vřené n odkrytě leží od kartach; wäss liegt ani?
co leží? estera karta jest odkraten? die Waren liegen auf
zboží jest vyloženo; die Zeitbrüchen liegen auf
casopisy jsou vyloženy na leží; die „Revue...“
liegt niicht auf mezi vyloženými
casopisy scháží n není „Revue...“. 5. ~ leno-
niti, zaháleti. — II. v<sub>a</sub>, v<sub>r</sub> sich ~ jid (dat.) den
Müllen ~, jid ~ orangetecken) proležeti se (obv. jid
durchlegen).

auf-kipfein (n. L.) v<sub>n</sub> C<sub>12</sub> odl. zašeptontati,
zasunskati.

auf-foten (n. L.) C<sub>12</sub> odl. I. v<sub>a</sub> 1. das Haar ~
(na kaderiti 2. ~ vábiti n lákaviti z húhúru
n do vše. kouzlem zdvihati. — II. v<sub>n</sub> (h a in)
v<sub>r</sub> sich ~ (na kaderiti se).

auf-föckera (n. L.) C<sub>12</sub> odl. I. v<sub>a</sub> 1. (7)kypřiti;
e-n stueten ~ uzel povolovati n uvolnovati; fig.
die Zimen ~ mravy uvolnovati, mravum povo-
lovati n uzdu popousteti; ein Bett ~ lože na-
trastati n (na weehrati; hosp den Widen ~
jüdu (7)kypřiti n (7)nněmli; die Boden um die
äufbe ~ žípu sintovati. — II. v<sub>r</sub> sich ~ (7)kypřeti,
povolovati, viklati se, popousteti. — III. %
A- n E. bez pl., Auflöckerung f E.18.

auf-fodern (n. L.) v<sub>n</sub> C<sub>12</sub> odl. (in) (7) pla-
nouti, za- (n7)pláti, za-, (n7)plápolati, za,
vablknouti; leidt ~ snadno se zanititi n vzpla-
nouti; fig. (leidt) ~ des Wejen vznětlivost. preh-
l(iv)jost.

auf-fölseln F (n. L.) v<sub>a</sub> C<sub>12</sub> odl. jísti lžici;
aſſes ~ vſecko sníſti.

auf-flohen (n. L.) v<sub>n</sub> (in) C<sub>12</sub> odl. = aufledern.

auf-föslbar (n. L. - I. a D. 3) rozpojitelný, roz-
lučitelný ats; die Aufnake iſt ~ úloha jest (roz-
řěšitelna, úlohu lze rozresiti. — II. s Auf-
löslöbarkeit ... f E.18.

Auf-föſje... (n. L...-) -mittel n rozpustidlo,
rozpouštělo.

auf-fösen (n. L.) C<sub>14</sub> odl. I. v<sub>a</sub> 1. (sloužené) roz-
delati, rozložiti; (spěo, spěj) rozpojiti; (zavazané)
rozvázati; (zapletene) rozplěsti; věsřte, upletené a p)
(zop)práti; e-n stueten ~ uzel rozpovědati; die
šaate ~ vlasy rozpustiti; aufgelöstes Haar roz-

Neměckočesky slovník. I. Teutjchbemnijches Wörterbuch.

36

auf-löslich

— 282 —

Auf-marschieren-fassen

pustné n vlající vlasy; je tief mit aufgetestem
Naar bezela prostovlasá; die Mayden e-c
Ztrumpfes ~ puněochu párati; der Tod fěst alle
Yen den auf mrtvěho už zuby nebolí; de Be-
dingung podminka rusíci; O typ. die Eutunmen
kohnen rozvázati. 2. e-c Aufgabe ~ úlohu
rozresiti a rozdustiti; ein Räubiet ~ hádunku
uhodnouti; Zweifel ~ pochybnosti zaplašiti n
rozptýliti; e-c Schwierigkeit ~ nesznáz odkliditi.
3. fig. der Zechst fěst die Glieder auf spänek
volinuje údy; aufgelěst werden skonati. zv-
miti; Sitt hat ihn entlich aufgelěst Büh jej
posleze k sobě povolal; Büh jej posleze
zbavil muk; e-1 Zauter ~ kouzlu zabráníti.
4. a chem. rozpustiti p rozpustiti; rozklá-
lati p rozložiti; rozbírati p rozebrati; die
Wärme fěst das Wasser in Tüntfe auf teplo méni
voda v párty; math. e-n Buch ~ zlomek pře-
věsti; e-c Gleichung ~ rovnice rozřěti; math.
(in Facteren) ~ rozvěsti na činětele; b1 (=
Gelreieren rozvěsti, proměni; h) zrušiti, roz-
pustiti; ein Seife ~ zákon zrušiti; das Par-
lament ~ parlament rozpustiti; e-c Rote ~ notu
odrážkou opatriti, notu snížiti; voj. rozvěsti.
rozložiti, rozprameniti. 5. = auflassen 3. ~
II. "r sich ~ 1. rozdelávati se, rozvazovati
se, rozpletati se, párati se. 2. (roz)řěšiti se.
3. rozplyvati se, cjeim, tu chem. rozpustiti se p
rozpustiti se. rozkládati se p rozložiti se; fśd
in Dämpe ~ rozplyvati se p rozplynouti se
v párty; fśd in nichts ~ v nie in lives se
rozplynouti; Eis fěst fśd in reines Wasser auf
led se rozpoustí n roztává n taje v cistou
vodu; fig. der ganze Dimmel fěst fśd in Wasser
anj nebe jest plno děsťových naraku; in Ent-
giden aufgetest sein rozplyvati se nadšením;
fig. fśd in Drähnen ~ v slážen se rozplyvati;
in Wehmut aufgelěst sein býti pohřížen v zádum-
ćivost: o fśsi fśd in j-e Theile ~ rozpadnouti
se v části; der Vertraug fěst fśd auf smlouva
se ruši n mine ~ prestává; die Gesellschaft fěst
fśd auf společnost se rozchází. — III. % tekun.
Aufslösten(s) n roztok. — IV. % Auflösung f
E₁₈ 1 i-f Auflösung nahe sein býti pred smrti;
miti duši na jazyku. 2. roztok. 3. chem. roztok,
rozklad, tanalsal rozbor.

auf-löslich ("l") a D., 3 = auflässbar.

Auf-löjungs... auf-löjungs... ("n~...~)
~decret n. děkrot rozpoustěci; -fähig a-
auflässbar; -fähigkeit f rozresitelnost; -flüiing-
keit f tekutina rozpoustěci, rozpustědle.
-kräft f sīla rozpoustěci, rozpustnost;
-methode f methoda rěseni; -mittel n roz-
pustidlo, rozpustědle; -wissenschaft f věda
rozborná, analysa; -wort n e-c Ratbete roz-
řěseni n rozlustěni hádanky; -zichen n. hnd.
odrážka.

auf-löthen O ("l~") a C₁₂ odl. I. 1. naletovał, při-co nač. připájeti ok čemu. 2. vyletovatij, letováním n spotřejmou spotrebovati. 3. rozletovati, rozpájeti v rozpojiti. — II. s₇ A~ n E₇ bez pl., Auf-löthung f E₁₈

auf-lüggen ("l~") a, odl. 1. ~m et. ~ nalhati
komu co. 2. = anligen 4.

auf-lümmeln F ("n~") a, "r" C₁₂ odl. lich
bet Merp ~, fśd ~ ldavu (lokty) hulvátsky pod-
pírati, moulovati.

auf-lüpfen ~ ("n~") a C₁₂ odl. prov. s. zdvi-
hati p (po)zdvihnouti, (po)zvednouti; 3-m ~
pomoci na někoho činěm.

auf-lüben ("n~") a C₁₂ odl. plav. = anhuen.

Auf-mach... ("n~...~) O hor ~ stätte f úpravna,
úpravni závod.

auf-maden ("n~") C₁₂ odl. I. % a 1. e-c Dobr ~
(aufbun) dvere otvirati p otevřiti; ein Buch ~
(aufbun) knihu otevřiti n roze-; der obj. wer hat
Bünen aufgemacht? kdoám otevřel? ich will
Dir ~ otevru ti; e-c Ausi ~ (ne auftum ořech
rozlousknouti; das Zchois mit e-m Dieterich ~
zámek pakličem otevřiti; e-e Maide ~ láhev
otevřiti n odzátkovati; vytáhnouti zátku
z láhve; Maſſeffen ~ brambory vykopávati n
kopati; e-n Aaeten ~ uzel rozvázati; die Leden ~
vlasy rozpustiti n rozvolniti; e-n Zdun兒eib ~
zivutek rozepnouti n tožšenovati; Außetebtes
předepone odlepit; Zuäteitzes ~ upané očepati;
fig. die Angen ~ otvirati oči, p mrkati na drát;
Prv. ein Yoch ~, um das andere zujmachen klin
klínem vytloukati (důh vyšluženými penězí zaplati atd.);
obeh. e-n Warenballe n balík zboží rozbaliti;
hra v dámu. e-c Tame ~ dámu (neprávě udělanou)
sniti n zrušiti; den Red ~ kabát rozoe-
pnouti; e-c Rolle ~ závitek rozvinouti; Spermentes ~
odemknouti; (zahrenet odhraditi; e-n Detel ~
viko sniti n sundati. 2. e-Bett ~ (aufslagen)
lože upraviti, postaviti komu; das Bett ~ lože
n postel odestlati. 3. ~ (ohed) rozdelati.
4. och. = aufnetigen, anſteigen 5. pripěvniti,
u- nač. O hor. Banæ ~ oteviči vykliditi opra-
viti) zaborená duhlní díla; Cye ~ rudu upra-
vovati, upraviti. — II. v, "r sich ~ 1. zdvi-
hnouti se. vzehopiti se. povstati; h. zdvi-
hnouti se n zvednouti se k oděhodu; dáti se
n vědati se na eestu, vypraviti se; fśd anj
anj davonan ben utéci. uplachnouti, vziti do
zajecích; er hat fśd anj und daven gemadt sebrał
siftka n mspr. svěch het světek a Sel; play der
Wund macht fśd wieder anj vítr se opět zdvihá.
2. (ich zu et. anschiden) strojiti se. chystati se, miti
se k čemu.

auf-mahlen ("n~") vₐ C₁₂ odl. semleti (vst.),
do- (mleti skoněti).
auf-mahlen ~ ("n~") vₐ C₁₂ odl. = aufbieten
I. 2. = auſjerdern I.

auf-malen ("n~") vₐ C₁₂ odl. 1. (nawalovati nač. 2. ein ovmatre ~ malbu přemalovati 3. alle Daube ~ všeeku harvu vymalovati (malováním spotřebat atd).

auf-mandeln ("n~") vₐ C₁₂ odl. skládati do mandelu.

auf-mangeln ("n~") vₐ C₁₂ odl. (nůváleti, z-, zmandlovati].

Auf-marsch ("n~") m D₁₁ vstup n vtah
v čeli, rozšik, rozvoj. náchod (rozvinut kolomž
k hódu. sesikování vojsk. jež stála za sebou,
vedle sebe.

Auf-marsch ... ("n~...~) -commando n povel
k rozvoji: -linie f rada rozvoje.

Auf-marschieren ("n~") I. vₐ jin C₁₂ odl.
vog. vstupovati n vtáhnouti v čeli; rozví-
(nouti); rozsikovati se. — II. s₇ A~ n E₇ bez
pl. Aufmarschierung f E₁₈ = Aufmärchid.

Auf-marschieren-fassen ("n~...~) n E₇ ta
pl. fig. vypocitávání; kladení za sebou.

auf-mästen]

— 283 —

[Auf-nahme...]

auf-mästen ("L") I. v. a. C₁₂ odl. vykrimiti. — II. s. v. A- n E₇ bez pl. Aufnästung f. E₁₈ vykrimeni, výkrim.

Auf-maß ("L") n. E₃ příměrek, ná- přidavek, ná- (na obyčejnou miru).

auf-man-ern ("L") v. a. C₁₂ odl. zdíti do vyše, vyzditi, vystavěti; e-n Zbunt - věž vyzditi a vystavěti; ned. e-e Reibe Siegel - radu cihel pristavěti; e-e Maner bis zum Tade - zež az ke strese n pod střechu přivěsti.

auf-meckern ("L") v. a. (b) C₁₂ odl. zamekati, zablekati.

auf-mečjeln Θ ("L") v. a. C₁₂ odl. 1. dlátěn n rydlem otevřiti, rozdlabati. 2. vyrýti, vydlabati ro n čem.

auf-mćgen ("L") v. a. C₁₂ odl. 1. sutter - pice primichati. 2. Karten - (neuimmchen) karty znova (pro)michati.

auf-merken ("L") C₁₂ odl. I. v. a. (po)znamenati, na-, za-. — II. v. n. (b) - auf d. o. et. pozorovati koho co, šetřiti čeho; D-m - pozorně n upjatě poslouchati koho.

Auf-merker ("L") m E₆, -in f. E₁₉ pozorovatel, f-ka.

auf-merſam ("L") I. a D., 1. pozorný, všimný, ostražitý; (při prácě) pozorný, bedlivý, pečlivý; adv. -ě; ~ juteren pozorně n upjatě a bedlivě poslouchati. ~ č. - erhalten v pozornosti udržovati koho; auf et. - sein dávati n mítí pozornæ; všimatisi. hleděti si čeho; být i pozoren na bedlivæ næc; ~ auf et. - mačen upozorniti koho náæc, budit pozornost či næc; ich will Sie darauf - mačen, dafs... upozorňuji Vás, že... 2. pozorný. Setný, úslužný, ochotný; - gegen 3. jein být pozorným n šetrným, jeviti šetrnost ke komu. — II. s Aufmerſamkeit f. E₁₈ pozornost) a) m. pl. Aufmerſamfeiten setrnost, zřetel: die Aufmerſamkeit 3-ß von 3-m o et. ablenfen pozornost n zřetel či od koho n od čeho odvrátiti; Aufmerſamkeit erregen (vži buditi pozornost; 3-ß Aufmerſamkeit jessel pozornost či (u) poutati; 3-ß Aufmerſamkeit auf et. lenden obraceti pozornost næc; die Aufmerſamkeit auf sich gelegen pozornost na sebe obraceti; j-e Aufmerſamkeit auf et. richten, e-e Zade j-r - würdigen obraceti pozornost n zřetel k čemu; sich bei den Zuhörern Aufmerſamkeit verichaffen zjednati si pozornost u posluchaců; Mangel an Aufmerſamkeit nepozornost, nešetrnost.

auf-messen ("L") v. a. C₄ odl. 1. Getreide - obil (na) méřiti (kuložení na sýpku). 2. = anmessen 1. 3. zemem v auſneinen I. 8.

auf-mischen ("L") v. a. C₁₂ odl. 1. den Wein - namichati, namisiti (michaj naplnit). 2. e-e Arjeni - lék zamichati. 3. hra die Karten - karty (za-) míchati.

auf-mucken f. ("L") v. n. (b) C₁₂ odl. 1. gegen 3. o et. - ~ 3-m - odmlouvati, vzdorovati, odporovati, stavěti se na odpor komu n čemu. 2. = auſtrumpfen.

auf-muhen ("L") v. n. (b) C₁₂ odl. zam(r)učeti, zabučeti.

auf-muntern ("L") C₁₂ odl. I. v. a. 1. 3. von träßer Ztummung - vyrážeti, rozveseliti, rozjařiti ze zasuńšiłoſt Koho; 3. vom Schlaſ - buditi ze spani koho. 2. 3. zu et. - povzbuzovati, v -diti, vybíži, pobádati, ponoukati koho k čemu (v anreizen I.).

II. v. Aufmunterung f. E₁₈ pobídka, pobudka. ↕ záchuf, -tka.

Auf-munterungs... ("L...") -mittel n prostrédek pobádavý n povzbuzující.

auf-münzen ("L") C₁₄ odl. 1. ein Bild - obraz (př.)raziti næc. 2. das Welsd - ztato ražen spotřebovati.

auf-miſſen ("L") v. n. (b) C₁₇ odl. (= auſjteben miſſen) musiti povstati n vstáti (z lože).

auf-muſen f. ("L") v. n. v. a. C₁₂ odl. 1 e-n řehter - chybu vytýkati vytknouti; 3-m et. - vytýkati, vyčitati, komu co, domlouvati se na koho n ke komu oč n nae; zlým připomínati, oživati komu co. 2. 1/ = auſpaken.

auf-nageln ("L") v. v. C₁₂ odl. 1. hřebi kjem n hřebi k jy přibiti n přitlouci. 2. hřebi k jy vytahati (a čeho); (přabate) odtrhnouti.

auf-nagen ("L") v. v. C₁₂ odl. 1. rozhrýzti, rozkousati, rozězratí. 2. shřívati, sežrati.

auf-nähen ("L") C₁₂ odl. I. v. a. 1. našivati n našiti, při-, vy-, z-. 2. našiti do výše. 3. jich (dat.) die římer - (wundben) prsty šitím si otlaciti n odriti. 4. den Zirnu - níž vyšiti (sítum spotřehovati). — II. v. r. jich - (ošvu) (roz) páratí se.

Auf-näher ("L") m E₀ obruba n lemování k zkrácení šatu.

Auf-nahme ("L") f. E₂, 1. a) přijetí, přijmutí; in ein Amt e in e- Verband přijeti do úradu n do svazku; der - neuer Schüller geht e-e Prüfung voran před přijetím podrobuji se noví žáci zkouše; die - (wunder) der Studierende finbet am 15. September statt zápis studujících koná se 15. září; studující budou se zapisovati n přijmati 15. září; j-e - als Majordach der Gejelidchaft jeho přijetí za clena společnosti; 3-m - gezwähren přijmouti koho; (Wieder-) - des fallengelassenen řadens navlečení vyvlčené niti; b) (přetě) a přivítáno er sand e-e gute - bei 3-m došel vlídneho přijetí n byl vlídne přijat n koho, freundliche, gátlidje - vlídne n pohostiném přijeti; - an Stintes Zatt přijetí ditěte za vlastní; - e-ß Dieses prechová výjni zloděje. 2. ↕ = Aufsffassung. 3. von Capitaten výpůjčke. 4. zánam na základě dat; sepisování, soupis; obeh. - c-ß Unventariums sepsání n soupis inventáře; práv - des Verbar’s předsevzetí výšlechu; e-ß Cides přijetí prisahy; ijdřítliche - e-r mündlichen Klage zu Prototoll zapsání žaloby ústní do protokolu n protokolem; e-ß Preſteten vom Notar osvědčování notárem; - der Rethdursften (vy)slyšení stran o právní potřeby. 5. vyobrazeni, z-, nakresleni; flüditive - e-r (gegegen načrnutí n naskizzování) krajiny; fotogr. prejety, přejímka. 6. úspech, pokrok, prospívání, zvelebování; in - bringen zvelebovati, povznášeti, šířiti. přiváděti k rozkvetu; in - kommen přijiti v oblibu n obyčej n v modu n v rozkvět; prospívati; das Weri in in - gefommen slovo se ujalo; in - sein být v oblibě n v obyčej n v modě; diese Seuec int wieder in - gefommen tyto látky přišly opět do mody n jsou opět v modě. 7. fysiot. přijímání. pohlcování. 8. pozdvízení. -hnuti; - e-r jait pozdvízení břemene: - der Zděppc pozdvízení vlečky.

Auf-nahme..., auf-nahme... ("L...".) Aufnahms..., auf-nahms... ("L...") -ballottemem n

auf-nähren

— 284 —

auf-opfern

hlasování (kulíčkam) o přijetí; -bedingung f.
podmínka přijetí n. přijmutí; -bcsfund m. über
Zbaden) zpráva n. pis o s hedlanych skodach: popsání
shledanych skod; -bogen m. zápisný arch. -fáhig a
schopný přijetí, prijatelný n. přijemný n.
připustný; -fáhigheit f. schopnost přijetí,
prijatelnost. přijemnost; -gebühr f., -gelld n.
prijemné, přijetné; to cochur připovědné; -pro-
tokoll n. ohledací protokol; -prüfungcn fl.
prijimaei kzonsky; -schein m. přijmati histy;
-tarc f. prijimaci taxa; -würdig a hodný
přijeti, prijatelný, připustný; stojící za při-
jetí: co ist -würdig stojí to za přijetí.

auf-nähren (n²L²) rₐ C₁₂ odl. vyživiti, (vy-
zivout) vyehovati.

auf-nächen (n²L²) rₐ C₁ odl. vymlsati, s.

auf-nembar (n²L²) a D₁₃, přijatelný, ☞
přijemný.

auf-nchmen (n²L²) B₁. 1. vzítí nahoru. py-
zdvihnouti, po-, (povzněsti do vše; den Napi -
pozdvihnouti hlavu: die Hand zum Schwur -
ruck k prísaše pozdvihnouti; sein Meid = satz
nachzdvihnouti (aby se neureuch); bint er wurde in
den Himmel aufgenommen by vzat do nebe n na
nebesa; (aufsoben) zdvihnouti, zvedouti; c-n
Gefallenen (vom Beten) e et. am Boden Siegendes upa-
dlého na zemi ležicí věc zdvihnouti; (et. an der
Erde Zeitkeutere; - (rozyspaně (se sibirš, sebrihat;
(0 ptácich) die Měrnung - zrní zobati; den Zdumus
in der Stube (s meton) die Stube mit dem Waisch-
lappen - světnici (um) mit (o) směći; den
Handschub - rukavici zdvihnouti (nei fig. = při-
mouti vyzván k soubaji n k nepřátel-tvo; fig. die
Rehe, den Kampf, es mit Z-m - a) v zápas vejiti
s kým; vyzvání (k boj, k nepřátelstvo přijmouti
wollen Sie es mit mir - 2 chreche li miti půtku
se mnou; h) vyrovnati se komu, behi v koho,
měřiti se s kým, spraviti se k kým. odolati, čeliti,
postaviti se. nedati se, nepovoliti. neustou-
piti, nezadati komu; es im Laufen mit Z-m -
vyrovnati se v běhu komu; idc nehme es mit
Z-m auf postavim každému, nedám se
nikom; Prv. ein Gewarner kann es mit 3 weien
varovaný má se dvojnásob na pozoru; ostraz-
ného koně litá zvěr neroztrhá; varování lepší
něž čarování. - ujoutni co n se heho, (za)chytiti,
nabj prati (col); den fallengelassenen Haden - vy-
lečenou níl navléknouti; e-e Maſche (wieder) -
(puſtén) oko nabj (i) prati; fig. es. wieder - vězi
se znova ujoutni, vrátiti se k čema; c-n Plan
eieder - plán znova pojmouti; vrátiti se k za-
méru; den Haden der Grgßtung wieder - vypra-
vovati dále; dáti se znova do vypravování:
tas Wert - přerušiti v řeči, z řeči vytrhnouti
koho; abs. ujoutni se slova; ein Tag nahm den
andern auf den za dnem n den po dni mijel;
to; die Fährte - die (verlerene) Sprur v - 9. a.; et.
(in fid) - pojimati p pojmouti. při- do sebe; v sobě
smětnati n unistiti. pohlcovati; die Erde
nimmt den Zamen auf země přijímá (do sebe
comono; das Meer nimmt die Nüsse auf more
prijimá řeky; das Wasser nimmt das Zalb in sich
auf voda pohlenje sůl; das Wert ist in umere
Sprache aufgenommen slovo ujalo se v naši
řeči n bylo pojato n při v naši ře; das
Gimmer kann hundert Personen - pokoj pojime
sto osob; do pokoje se vejde sto osob; e-e

warme Stube nahm uns auf vesli jsme n. vstou-
pili jsme do teplé světnice. 4. (einverleiben
3. in e-n Verein - přijmouti do spolku; sich
in e-n Zden - lassen vstoupiti do řádu; in
die Juristenfacultät - přijmouti n. zapsati na práv-
nickou fakultu. 3. in die Gemeinde - vzítí n. při-
mouti do obce koho; sich als Bürger - lassen při-
hlási se za občana; wie wird er’s wohl - ? co
tomu asi řekne? Rednungen - účty přijmouti;
e-n Artitel in e- Zeitung - přijmouti; das Luit-
spiel wurde beifällig aufgenommen veselohre do ta-
lo se priznivého přijetí: Prv. wird man we gut
aufgenommen, nurš man ja o lang nicht wicder-
fenommen kde të rādi vidí; necasto byvej. 6. při-
jmati. bráti, povazovati. pokládati ae; et. als
Beleidigung - bráti za urážku co; et. für o als
Scuit - vážne bráti o; et. als Zder; - za žert
bráti n vzítí co; et. gut o übel - v dobré n ve
zlě vykládati. vyložiti - Z-m et. hech o übel -
ve złě vykládati. zazlívati komu co; Eindrüde -
vnimati. 7. vypuječi si, vydružiti si (na
uróky) o (od koho; e-e Anteiche - ujednati půjčku.
8. a) zapsati. zaznamenati; e-e Acte - listinu
sepsati; ein in allek ſerm aufgenommenes Děſa-
ment ráněně sepsaná zavét; e-e GEGEINE - krajin
zobraziti n nakresliti; e-n Wundrijs - přejmouti
n vyněsti předorys; zmeriti a nakresliti; fotogr
snimku n přej- zhotoviti. 9. lov a1 anfallen) die
Rähte o die (verderene) Sprur - stopu bráti n vzítí;
b) die Měrnung - zobati; e) das Zaspaſſcaq an die
Zagen - her obj. anſchweche náſad nakládati; o) při
dresne (pa) vyzdvihnouti; der Hüßnebund nimmt
auf stavěci pes zdviha; e obfeznouti; f) vzítí
na mušku. 10. ho, e-e Ede - začeti dolovati. -
II. v, sich - zdvihnouti se. vychopiti se. po-
vstati: ig. prospívati. dáti se. zkvetati, docházeti pověsti. přicházeti do pověsti, lepšiti se. - III. s, A - n E₇ b. fl. = Auf-
nahme.

auf-njmenscwert (n²L²) a D₁₃, hodný přijeti. prijatelný. ☞
přijemný.

auf-niesteln (n²L²) rₐ C₁ odl. 1. rozuzliti,
rozšerovati. rozvázati. 2 ☞ zašněrovati,
zavázati; e-n Dieb (aufhaupten) zloděje pověsit.

auf-nieſsen (n²L²) rₐ C₁₄ odl. kýchnouti.

auf-nicren ☞ (n²L²) rₐ C₁₃ odl. prinýtovati,
na-, za- (nytky připenut).

auf-nippen (n²L²) rₐ C₁₂ odl. (vyšrkatı,
py)lizati.

auf-nöthiqen (n²L²) rₐ C₁₂ odl. Z-m et. -
neuevati p v) unutiti co do koho do čeho; (při)
nutiti. nutkati. priněti koho n k očmu

auf-notieren (n²L²) rₐ C₁₂ odl. nazname-
nati, po-, za- vV.

auf-nüſsen (n²L²) rₐ C₁₄ odl. spotřebovati.

auf-opfern (n²L²) I. rₐ C₁₂ odl. obětovati,
priněsti n vydati v obet koho n co; -de Liebe

Auf-opferungs...

285

[auf-polieren]

obětovná láska: fig. obětovati, přinášetí v obet, věnovati, nasaditi. vynakládati p vynaložití co; 3-m et. obětovati v vynaložití co na koho; sein leben jüre's Vaterland - život. za vlast obětovati n položiti n nasaditi; j-e Berteide dem Wohle des Vaterlandes - w zvěri se vlastního prospechu ve prospechu vlasti. II. ṿr sich - obětovati se n vydati se v obětěmu. — III. -d obětany. -ovný: -de Liebe obětand - ovná láska. — IV. sp. P.-n E, br. fl. Aufopferung f E, obětování, obětvost atd.

Auf-opferungs-...auf-opferungs-..., (n. 2.) -fähig a schopný oběti n obětovati se; -lust jehu k obětavosti. slast obětavosti.

auf-orgehn (n. 2.) ṿa C₁₂ odl. 1. ein Lied - písen na varhany (za)hráti. 2. 3. vzbuditi koho hrou na varhany.

auf-paßen (n. 2.) ṿa C₁₂ odl. 1. et. auf et. - nakládati p naloziti, nandati eo nač; fig. da habe ich mir (einem Zweck) aufgepadt to jsem si uvázal an krk pěknou věc; to jsem si spískal pěknou věc; ṿr sich 3-m (aufbürden) obtriziti koho. 2. abs. zejm. vgl. (pri)chystati se n připravovati se n hotoviti se na cestu n pochodu; s. sm. dáti se na cestu n na pochod, vtrhnouti dem See, e ist der Seebühl gegeben auf- pagen den vojsko dostalo rozkaz k pochodu n aby vytrhlo. 3. am v part. p. (außtbürnen) na-hromaditi, nakupiti, navěziti. 4. vgl. (e-n Waffen) -balknry-baliti in roz-. 5. uchopiti a vyvzrohnti n do -vše vznéstí; er hat ein Scherben d aufgepadt und dann hinabgeschmiedert uchopkt kus skály, vznesl jejich do vše a pak svrhl dołu.

auf-paßen (n. 2.) ṿr sich - C₁₂ odl. plav. splhati se po laně posunováním a rukon na ruku narážeje.

auf-päppeln (n. 2.) ṿa C₁₂ odl. ein mind - odchovati dítě kaši n lávíři (můsto pr.-u).

auf-pappen (n. 2.) ṿa C₁₂ odl. 1. F spapatí, sníšti. 2. auf-päppeln. 3. aufleben. 4. alles - všecku lepenku spotřebovati.

auf-passen (n. 2.) C₁₄ odl. I. vₙ (b) 1. dávati pozor; pafe e, dažs er midt entweder! dej nnej pozor, at neuplächne! F aufgepaßt! pozor! hledte) se! mejte) se na pozoru! 2. číhati, špehovati, býtí na strázi; 3-m - prásti po kom. číhati na koho; e-č Gelegenheit - číhati na přiležitost. — II. vₙ 1. e-n Defel auf e-C Schadbel - viko na skatuli připrúsobiti n upraviti. 2.-e- n Gut - klobouk zkoušeti (chodi- se na hlavu). III. % Aufpassung f E₁₈ = anpassen IV.

Auf-paßer (n. 2.) m E₄, -in f E₄, 1. pozorovatel. číhač, -l, vyzvědač. slídić. špehoun; (ve škole) dohlížitel, dozorce (nák dohlížej na) ostatni) 2. hlídač, strážce. 3. zo. Calosoma inquisitor krajinník hnědý. 4. typ. naslouchač.

Auf-passerci (n. 2.) f E₁₈ slídičství, vyzvědačství.

auf-passerisch (n. 2.) a D₂, 3 slídičský, vyzvědačský.

auf-paßchen f (n. 2.) vₙ (in) C₁₄ plesknouti n plácnouti sebou nač.

auf-paßen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₙ (b) auf et. - tlouci, mlátití, bušiti, bouchati, bubnovati nač n do čeho. — II. vₙ 1. roztlouci n rozbou-

chati, rozbušiti, rozmláti (hučenim atd. otěvřiti).

2. vzbuditi busenim na dvě.

auf-peitschen (n. 2.) ṿa C₁₂ odl. 1. a) biěm mrskati koho, aby (po)wstal; (do)mutiti koho biěm n šleháním, aby (po)wstal; b) mrskáním do výše bnatí; die Fluten werden vom Zturm aufgepeitsch viny bournen jsoučasně šlehány vzpínají se n vali se do výše. 2. 3-m Činža - mrsknouti, šlehnouti, švihnouti, prásknouti, biěm přetálkouti koho.

auf-pentern (n. 2.) vₙ C₁₂ odl. plav. den Anfer - (visited) kotvy uloziti n obklopiti na ložato (aby spočinula na podkladěr)

auf-pfählen (n. 2.) vₙ C₁₂ odl. na kůl na- raziti n v.-

auf-pfeisen (n. 2.) vₙ C₁₂ odl. 1. zapískati, zahvízdati (co); zum Darae - k tanči zapískati.

2. pískáním n hvízdáním vzbuditi.

auf-pflanzen (n. 2.) C₁₄ odl. 1. vₙ a) postaviti, na- sazovati p nasaditi, vztyčiti (co nač); vgl. e-e Batterie e Kanonen e GeSchleuse - batterii n děla postaviti; Bajonette - bodáky nasaditi; e-e řabne - korouhev vztyčiti. — II. vₙ sich - postaviti se, vztyčiti se.

auf-pflastern (n. 2.) vₙ C₁₂ odl. 1. = auf- leben. 2. e-e Ztraße - silnici predlážditi (trnova vydážato).

auf-pflücken (n. 2.) vₙ C₁₂ odl. alleš - všecko n kde co potrhati.

auf-pflügen (n. 2.) vₙ C₁₂ odl. (roln.) 1. vy- orati (do výš). 2. rozorati, proorati (plunsem otěvřen).

auf-pfropfen (n. 2.) vₙ C₁₂ odl. 1. vahr. (v)stě- povati, (p)rouhovati (co kam). 2. ⊕ tes. vstípit, vštěpovati (nač).

auf-pischen (n. 2.) vₙ C₁₂ odl. 1. přísmoliti, na- 2. (ungedichtet) (přísmolene) odsmoliti, roze-

auf-pießen (n. 2.) vₙ C₁₂ odl. 1. sezobati, vy-, slobati, vy-, sklovati, vy-, sklubati, vy-; fig. jeum Beimögen - smeri zvolna utraceti n projidati.

2. rozklovati, -outi, roznobati, rozeflobati; na- klubati, nazobati, nađubati (trochu roz-tubst).

auf-platten (n. 2.) vₙ C₁₂ odl. aufbügeln. auf-plagen (n. 2.) vₙ (in) C₁₂ odl. 1. roz- prasknouti se, roztrhnouti se, puknouti, roz- puknouti se; aufgeplatten (n)effent; rozpukané brambory. 2. auf et. - odletěti, odraziti se nač.

3. vom übe - výskočiti ze sedadla.

auf-plaudern (n. 2.) vₙ C₁₂ odl. žvaně- ním n tlachem vzbuditi (koho).

auf-plauern (n. 2.) vₙ (b) C₁₂ odl. = auf plütern.

auf-plumpen, auf-plumpschen f (n. 2.) vₙ (in) C₁₂, 14 odl. auf et. - svaliti se. plácenouti n ple- sknouti sebou nač; in den Dach - žblunknouti do rybníka.

auf-plütern p (n. 2.) ṿr sich - C₁₂ odl. 1. (to pti- ceno) čepřítí se. 2. fig. = praven.

auf-pochen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₙ (b) 1. (to srdeč) zabušiti. zatlouci. 2. mit der Hauſt o mit dem Zwecke (auf den Dach) - pésti n holi na stůl tlouci n bušiti p b(o)nehnouti n udeiti n uhoditi. 3. fig. gegen 3. - opirati p opřiti se, odporovati. stavěti se na odpor komu. — II. vₙ 1. roztlouci, rozbouchati, rozbušiti (bušením n tlučením otěvřití). 2. bušením n tlučením vzbuditi (koho).

auf-policren (n. 2.) vₙ C₁₂ odl. přehlazovati p přehladiti. přeleštití (co)

auf-poltern

— 286 —

[auf-räumen]

auf-poltern 〈 "n-» C₁₂ odl. I. vₐ hřímotem
n hlukem vzbútin. — II. vₐ (jn) = aufpummen.

auf-prägen ("n-») vₐ C₁₂ odl. 1. (vy)raziti
(tco nač třítením vyznačit). 2. = außmünzen.

auf-prallen ("n-») vₐ (jn) C₁₂ odl. 1. skočiti n odraziti se do výše, vyskociti. 2. odraziti se oč, nač nač. 3. F rozskočiti se (pručed se otevírat).

auf-prasſela ("n-») vₐ (jn) C₁₂ odl. 1. s praskotem vystařovati n se vzněsti, praskati lo výše. 2 praskati, rozpraskati se (s praskot m z otvrat). 3. zapraskati.

auf-präßen ("n-») ("n-») vₐ odl. I. vₐ (jn) = auſ-
vrallen. — II. vₐ mstřiti. udeřiti, uhoditi čim.

auf-prěſsen ("n-») vₐ C₁₄ odl. 1. přelisovati,
znova isovati eo. 2 c-c Řergerung ~ ozdobu vý-
tisknouti n vývlačti nač. 3. rozlisovati, roz-
tlačiti, rozmačkati. 4 fig. 3-m et. ~ vnucno-
pati p -titi komu eo, diva et píes moc komu eo.

auf-proben ("n-») auf-probieren ("n-») vₐ
C₁₂ odl. e-c Maße, ein Stend ~ ćepni n sat (si) zkou-
seti p zkusiti (uk paje).

auf-propſen ("n-») vₐ C₁₂ odl. roz(né) na
ez(né) příraziti.

auf-proben ("n-») C₁₄ odl. I. vₐ v₇ (b) ein
(Seidnig) ~ lože na předky nakládati a p nalož-
zuti; nakolesiti 〈〉, nahlomoziti; ein (Seidhitz) anf-
nen abreygen loze na předky nakládati a s předku skládati; nakolesiti a roz-: fig F
(üe um Aufbruch ruhen) zdvihnouti se n mít i chy-
stati se i strojiti se k odchodu. — II. F
(n jn) rozkatiti se, rozlititi se, dáti se uněsti
hněvem

auf-pudern ("n-») vₐ C₁₂ odl. napadrovati.
auf-puſſen ("n-») C₁₂ odl. I. vₐ 1. vzdou-
vati, nabirati eo (jein. saty) 2. F 3-m Eine ~
v flipnouti n střeliti komu bouchnouti, uhoditi
koho — II. v₇ (jn) zaduněti, bouchnouti.

auf-pumpen ("n-») vₐ C₁₂ odl. 1. a) (zhůru)
my pumpovati, my (er)pati; b) vyppumpovati,
vycerpati (všeckol). 2. F überall ovec ~ vsude se
dlužiti (pemze)

auf-puſſen f ("n-») vₐ C₁₃ odl. = aufblagen II.;

tj = aufpumpen.
auf-puſſchen f ("n-») vₐ C₁₄ odl. 3. ~ pod-
pichovati, popouzeti, pohřečovati koho; ~ will
id nicht, aber das little id nicht neheci miti runz-
tosi, ale toho bych nestrpěl.

Auf-puſz ("n-») m E₂ 1. výstroj, naſtrojení,
vy- úprava, okrasa šatu 2 ozdoba, okrasa,
okrášlení.

auf-puſzen ("n-») vₐ C₁₃ odl. = aufblagen II.;

auf-puſzen ("n-») C₁₄ odl. I. vₐ e-n Zenderat
svien (n) viděti n (vy)istiti; fig. opraviti, pře-
pracovati; das Cijen (vem Zeller) reini ~ všecko
vyjisti; vyprázdniť talid. — II. vₐ v₇ (jich) ~
přiſtrojiti, vy- (v₇ se), (vy)šířititi, (nab)liniti.
vyličiti (v₇ se), (o)zdobličti (v₇ se), (o)krášli-
titi (v₇ se) (= aufdernern III.); e-n řut puſzen und ~
klobouk eſtiti a strojiti. — III. % A ~ n E₇
bez pl. = Aufpug.

auf-qualmen f ("n-») vₐ (b, in) C₁₂ odl. 1.
kouřiti n dýmati vzhuru. 2. = auſtraußen I.

auf-quellen ("n-») I. vₐ (jn) E₂ odl. 1. (vy)prý-
ſtiti se, prameniti se, vytřikati, tryskati p
vyti vsknouti do výše; koh. klokokotati, utikati,
vybíhati (pí vafem) 2. prýstením se otevíriti.
3. nabíhati p nabelhnouti, naho(b)tnati, na-

bubřeti, napuchnouti, (ţ)pučiti se; die Erſsen
quellen auß hrách se navařuje. — II. vₐ C₁₂
odl. 1. 〈 vyvésti pramen in proud. 2. (na)-
bubřiti eo. 3. kuch. 〈 nechati klokokotati vý-
bíhati n utikati (váſci tekutin); navariti thráč a p.l.
— auf-quetschen ("n-») vₐ C₁₄ odl. rozmačkati,
-nouti.

auf-rädehn ("n-») vₐ C₁₂ odl. na kolečko naví-
jeti n (na)vinouti n natočiti.

auf-raſſen ("n-») C₁₂ odl. I. vₐ (uchopiti a)
zdvihnouti, sbrati p sebrati; shrábnouti eo;
fig. e-c Madridt ~ novinu sebrati n sehnati n
uloviti; auſgeraſſe Mieltinge námezdná n žold-
néřská sběr; im ſallen ~ v pádu zachytiti n
zadržeti; jein Kleid ~ šaty nadzdvihnouti; 3. ~
chytiti, lapiti, dopadnouti, přistihnouti koho. —

II. jich ~ v₇ jich vom vebuſtabie ~ vzhopiti se,
vyskociti, vychse le zdvihnouti n povstati
z lenosky; jid nach e-m ſalle ~ po pádu se
vzhopiti; jid vom Lager ~ vyskociti z lože;
jid nach e-r Stranheit ~ sbrati se p sebrati se,
zotaviti se, spравiti se po nemoci; fig. zmoci
se, sesiliti se, sebrati n naplnouti všecky síly.

auf-ragen ("n-») vₐ (b) C₁₂ odl. (bed) ~
strmeti. činiti, vypínati se, pnouti se (do výše).

auf-raſſen Œ ("n-») vₐ C₁₂ odl. souk. dá-
vati n napínati na řám.

auf-raſſaken ("n-») v₇ (in) C₁₂ odl. v₇ jich ~
poſnati se, pnouti se, vinouti se (vzhůru).

auf-rapen P ("n-») vₐ C₁₂ odl. 1. (po)lapiti.
2. vět smerer ~ saty nadzdvihnouti.

auf-rappeln f ("n-») jich ~ v₇ C₁₂ odl. =
auſtraußen II.

auf-raſſeln ("n-») C₁₂ odl. I. v₇ (jn) 1. s ra-
chotem n praskotem se otevíriti; praskati;
die Spür raffiſt anj dvére otvíraji se s racho-
tem n s lomozem. 2. rachotiti do výše. —
II. vₐ 3. ~ rachotem n lomozem vzbuditi
koho.

auf-rathen ("n-») vₐ odl. uhodnouti; 3-m
et. aufzurathen geben dáti hádati n k hádání
n k uhodnutí komu eo.

auf-rauchen ("n-») C₁₂ odl. I. v₇ kouřiti se
vzhůru, kouřem vystupovati se n vznášet.' —
II. vₐ (verrauchten) vykouřiti, do-; e-c Přeje-
dřívku dokouřiti; allen Tabat ~ všechnen tabák
vykouřiti.

auf-ränchern ("n-») vₐ C₁₂ odl. 1. allen Weibe-
rauch ~ všecko kaduldo vykauliti. 2. řeij ~ masa
nauditi.

Auf-ranb... ("n-...). ⊕ ~cjen n škrabačka,
vochlice, drhlen.

auf-raußen ⊕ ("n-») vₐ C₁₂ odl. Zuch ~ v auf-
fragen I. 4.); kamen. — auſſteden; zed. zdřsniti; mit
dem Ztedbammer ~ zpracovati pemrlici.

Auf-rauher ⊕ ("n-») m E₆, ~in f E₁₉ souk.
= Aufraher.

auf-räumen ("n-») 1. vₐ, v₇ (b) C₁₂ odl. 1. od-

klizeti, u-p odkliditi, u-n mspr. odstraniti;
alles e mit allem ~ všecko odkliditi. 2. (překafek
(巴staveno) uvolniti, vykliditi, vyprázdni;
v-a Blat ~ místo vykliditi; (taccane) odepati
uvolniti; e-n Canal ~ stoku odhraditi; obeh.
jein Lager ~ skladiste vyprázdni; mit e-r
Ware ~ zboži vyprodati, Œ hor. a) ukliditi,
vy- vveistiti, (v osnave) vysnažiti (pječed, důlní díla)
v anjäußen; b) zmáhati, pažením opraviti

auf-rauchten ("n-») C₁₂ odl. I. v₇ kouřiti se
vzhůru, kouřem vystupovati se n vznášet.' —
II. vₐ (verrauchten) vykouřiti, do-; e-c Přeje-
dřívku dokouřiti; allen Tabat ~ všechnen tabák
vykouřiti.

Auf-räumer

— 287 —

auf-reifen

(obofená dína) (v aufgewählten). 3. ukliditi, po- co, sporádati, dáti do porádku; in e-m Zimmer, ein Zimmer v pokoji n pokoj poklizeti n u- p poklidiči n u-. 4. fig. unter den Beamten des Dienstbeben - ürlednictvem n služebnictvem zámičati (meč schopné úředničtvo n služebnictvo propušta); mit j-n früheren Anfudten ganž - zíči se šmahem drívejšich náhledů; die Chelera räumt unter der Revülerung furdibar auf cholera rozhráži mezi obyvatelstvem. - II. p. auf-geräumt kein fig. být i v dobré mře v dobrém rozmaru; außergeräumter Kerl veselá kopja veselý patron. - III. % A- n E, ve pl., Auf-räumung f E₁₈. 1. uklízení atd., úklid; ct. beim A- füden najiti při uklízení eo; poklizeje najiti. 2. c-e Aufräumung unter den Beamten halten = 1-4.

Auf-rämerc (n-1) m E₆. 1. ⊕ poklizeč. s-u., poklizovac. 2. v- atd. čistící n průřázeč jehla u děla; probijecka; železa n. sháněč na předku lokomotivy; vot atd. šparak. -tko, kaněk.

auf-raischen (n-1) I. vₙ (in) C₁₄ odl. 1. zasustiti, zaselestiti, zachrastiti, zašuměti, zahrastiti. 2. s šastem n šelestem n sum (ot)em se vznášeti n vystupovati. 3. s šustem n šumem se otvírati; die Thürflügel ranischen auf krídla dveři otvírati se s šumoten. - II. vₙ. 3. ~ šustem n šumem vzhuditi koho.

auf-räusbern (n-2) I. vₐ, v_ r. sich ~ C₁₂ odl. 1. den Zdelein d sich ~ vyechrlati n vyechrati hlen, vyechrlati se. - II. vₙ (b) zachrlati, zachrktati.

auf-rechen (n-2) vₐ, vₙ (b) C₁₂ odl. nahrab (or) ati. auf-rechnen (n-2) vₐ, vₙ (b) C₁₅ odl. 1. = anrechen 1. et. gegen et. ~ (počítań) vyrovnati eo с ćim; mit et. gegen einander ~ vyrovnati se spolu; dělati spolu pořádnost; (sřv) abrechnen I. obch.). - II. v_r Aufrechnung f E₁₈; in ~ bringen = aufrechen.

auf-recht (n-2) a) adv. zpříma, upřímo, zrovna, rovně, stojě b) - stěhen státi zprima; den Krepj ~ halten o tragen držeti n nositi hlavu vzhruž; drž ~ bleiben (den Gefahren gegenüber) vytrvati, odolávati; die Auflage bleibt ~ (bei Befannt) obžaloba zůstává v moci n v platnosti; e- Aufsage ~ halten státi na výpovědi; sich ~ halten a) státi zpříma, b) (u)držeti se na nohou; fig. udržovati se, držeti se; fig. die Chre j-š Standes ~ halten chrániti čest svého stavu; die Ordnung ~ pořádek udržovati; bditi nad zachováním pořádku; sich im Bette jeßen posaditi se v posteli; ~ jigen bleiben zůstati seděti; ~ stěhen státi (na nohou); ein Rais ~ stělen sud na dno postaviti; (ein Lитьbei) ~ erhalten (rozsudek) v moci v platnosti zůstaviti n zachovati; Gejeise ~ erhalten dbáti n dohlížeti na šetření zákónů; a -er Körper vzpřímené tělo; a přímý, rovný, vztyčený, stojící.

Auf-recht... (n-2...) ~erhaltung f udržení, udržování, zachování.

auf-rechen (n-2) vₐ (C₁₂ odl. nytyčiti, vz-, vzpínati, vztáhnouti, natáhnouti, vystrčiti; den Hals ~ krk natahovati; die Hren ~ vši nastavovati, ušima střihati.

auf reden (n-1) vₐ C₁₃ odl. 1. A. = auf- heben I. 1. fig.; e-n Dienstbeben - přemlouvati n svá-

děti služebnika (k opuštení slúživ) 2. 3-m et. = anjdowben. 3. = aufbinden I. 4.

auf-regbar (n-2) a rozčilitelný, rozjařitelný atd.

auf-regen (n-1) vₐ, vₙ C₁₂ odl. (sich) 1. hýbati p pohnouti čim; zmitati čim; zvířiti eo; das Meer ~ moje (n) houřití; mošen zmitati; Ztand prach zdvihati n zdvihnouti; das anzeu Hans ~ celý dům pobouriti n poplasiti; v_r hýbati se atd.; der Appreit regt sich in mir an hlad se ve mně ožívá. 2. fig. ein Bedenken o Heffnung o Verdacht ~ pochbostn n an (n) (n poderfeni Vzhuzovatn (n) buditi n vyvotati; e-n Hevopalt ~ rozmišku n rozkol (z)působiti. 3. 3. v 3. s (Weißt o Herzk. ~ rozčilovat 1 rozechvi (v) ati, (po)drážditi, (roz)jitřiti (koho); das (Ge)małt ~ mysl rozčiliti n rozechvěti; der Wein regt ist an vino jej rozjařuje n rozčiluje; 3. sünftich ~ smyslně drážditi n rozčilovati koho; v_r sich ~ sich (über et.) ~ rozčilovati se (ćim); auferregt rozčileň, podráždéný, rozjařený. 4. (3. gegen 3. ~ popouzeti, popichovati, (roz)jitřiti, štváti, podnecovatı (koho) protu komu; sich et. c- sich se k ćemu; ~dráždivý, jitřivý; in A- bringen o verjessen = ~; in A- fommen o geraten = sich ~ (o zem. 3.)

Auf-reger (n-1) m E₆, ~in f rozčilovatel, jiti itel, popouzeč.

Auf-rengungs... (n-1...) ~mítel n rozčilující prostředek; ~štíš n dv rozčilující dojemný kus.

auf-reiben (n-1) vₐ odl. I. vₐ 1. tříti, mnouti, drhnouti, strouhati po povreh (o) t; natirati, po-p natříti, po; namnouti, nadrhnouti, nastrouhati eo; ct. mit Maß ~ voskem natříti, navoskovati eo; ein Zimmer ~ pokoj (vy)drhnouti. 2. (unwirken) rozedřiti, rozemnouti, rozdrhnouti; sich die Haupt ~ rozčelitři si o- si kuzi; aufjeriedene Stelle odřenina. 3. utříti, rozetřití, rozmětniti (vso). 4. potirati p potříti, podvratiti, zahladiti, vy-, z-(a)hubiti, vy-, z-(t)drititi. (zmičiti; v_r sich ~ klesati, tratiti se; den řeind ~ nepřítelem potřiti; sich gegenüber siti untereinander; nažvajem se potirati; šráči ~ síly vyčerpati; der Grant hat j-e Gejundbeit aufge. icken hore mu podryzo zdravi. 5. ⊕ ein Sch ~ dina trídlem pro-trhnouti n zvětšiti n rozšitři; das Tucu ~ ukno přečesati. - II. vₙ (b) auf et. tříti se na čem o- od; hod. die Mäder reiben auf kolečka se trou. - III. -d a D₂,₃ potiravý, drtivý atd.; ~des Studium úmorné studium; ~de Thötigkeit úmorná n umořující činnost. - IV. s₄ Aufreibung f E₁₈ zkáza, zhouba.

Auf-reiber ⊕ (n-1) m E₆ roztěrač; pro-vrtavač.

Auf-reibsel (n-1) n E₃ výškrabek, po- auf-reifen (n-1) vₐ (in) C₁₂ odl. uzráti. auf-reihen (n-1) vₐ C₁₂ odl. v řadu dávati, (se)řaditi; Perlen ~ perly navlékati.

auf-reifen (n-1) vₐ C₁₄ odl. jeit (s)eld ~ (věscky) peníze procestovati n cestami n na cestách utratiti.

auf-reifen (n-1) odl. 1. vₐ 1. (roz)trhati p roztrhnouti, pro-, rozpárati, rozedrati, rozervati, rozškubati; die Thür (weit) ~ dvěře (dokořán) vyraziti; die Augen weit ~ oči (vy)valiti n (vy)pouliti; den Mund (weit) ~ hubu roztahovati n otvírati (dokořán) n na celé

auf-reiten

— 288 —

auf-rücken

kolo; fig. P m das Maul ~ ústa n p hubu
otevrítí komu (k mluvení ho donutí); die Seele am
Hege e e Pferdes ~ vyčistiti podkopyti (konik).
2. to vótnu den Boden ~ pudu (roz)trhati v ysu-
siti. až puká; den Erdebeden ~ pódu rozjezditi,
pudu uciniti nesjízdnou; síd die Hand an e-m
Nagel ~ ruku o hrebík si rozskrábnouti; skráb-
nouti se rukou o hrebík; to zimně die Lippen ~
ry mraziti, až pukaji; die Sijenbahn ~ Zdienen ~
koleje (zélezménd) (vy)trhati; den Verband ~ ob-
vazek strhnouti n servati; e-e Wunde ~ ránu
(roz)drásati n (roz)skrábati n otevřítí; souk.
= auftragen I. 4. 3. vytrhnouti do výše, prudec
pozdvihnouti. 4. naryšovati, nakřesli; na-
šnorovati. — II. v'n (in) protrhnouti se, roz-
se, trhati se, pukati, praskati, trhliny dostá-
vati, rozsedati se; in der Mab ~ (roz)práati
se; die Mabt ijt aufgeriffen šev se rozparál.
III. v'n 1. to dvědo rozletě se, rozlítouti se.
2. vzhopiti se, vyskociti, prudec povstati;
trhati se, praskati, vystipnouti. — IV. %
M ~ n E, bec pl. Aufreizung f. E₁.

auf-reiten (n-ü-) C₂ odl. I. v'n (in) I. vyjížděti,
vz- p vyjeti (vzhůru); die Znaken auf und ab-
reiten po uličich přejížděti, jezditi n se pro-
jížděti (koňmo); po uličich sčemo tamo je-
zidti. 2. (o jezdectva) vyjeti, v sík se postaviti.
— II. v'n e. Fjerd ~ kone otačiti n projezditi;
v'n síd (ac.) ommertent. ~ jíždou (na koni) se
otlačiti.

auf-reizbar (n-ü-) a D.-, popudlivý.

auf-reizen (n-ü-) I. v'n C₁₄ odl. 1. A. zu et. ~
post(j)vati, drážditi, nabádati, štváti, podně-
covati, popouzeti, popichovati koho k čemu; D ~
drážditi, štváti, popouzeti f dopalovati koho. —
II. % Aufreizung f E₁.

Auf-reizer (n-ü-) m E₃, ~in f E₁₃ dráždič,
popuzovać atd.

auf-rennen (n-ü-) odl. I. v'n (in) 1. auflanzen
I. 1. b. 2. v abrennen II. — II. v'n = auf-
lanzen II. 1. 2.; e-e Thür ~ dvěre v behu vy-
raziti; er ijt jo dumm, man taun mit ihm Thür
hlavu vzpřimiti v vztyčiti n zdvihnouti. 2. fig.
§. in j-m summer ~ A. wieder ~ v zárnoutku pot-
těsiti (kohor), dodatvati mysli (komu) 3. (erdrtem) Al-
täre e Mauern ~ oltále n zdi (my)stavěti n (z)bud-
vati; Stanen ~ děla n nastrojiti; řieden ~ mír
uzavřítí n zjednati; cin Reich ~ físi zbudovati
n založiti n zříditi; Žouten ~ skoly zakládati
~ zřizovati n stavěti. 4. an. ~ der Muefel (erector)
ztopořující sval. — II. v'n síd ~ vztyčiti se,
(ryz)primiti se, postaviti se; fig. znova od-
valy nabýti; síd an et. ~ potěšiti se čim. —
III. % M ~ n E, bez pl., Aufrichtung f E₁,
fig. potěcha, ú.; e-e Žańc o cmt (gewände ~
postaviti n zdvihnouti sloup n stěnu.

auf-richtbar (n-ü-) a vzpřimitelný, vzty-
čitelný atd.

auf-richten (n-ü-) C₁₃ odl. I. v'n 1. et. vreacques
o Umgemergence o Miedebanquentes ~ néco leživho n
převrhlého n dolu svíšleho postaviti n po-
zdvihnouti (v'n)primiti ~ vztyčiti; den stěpi ~
hlavu vzpřimiti v vztyčiti n zdvihnouti. 2. fig.
§. in j-m summer ~ A. wieder ~ v zárnoutku pot-
těsiti (kohor), dodatvati mysli (komu) 3. (erdrtem) Al-
täre e Mauern ~ oltále n zdi (my)stavěti n (z)bud-
vati; Stanen ~ děla n nastrojiti; řieden ~ mír
uzavřítí n zjednati; cin Reich ~ físi zbudovati
n založiti n zříditi; Žouten ~ skoly zakládati
~ zřizovati n stavěti. 4. an. ~ der Muefel (erector)
ztopořující sval. — II. v'n síd ~ vztyčiti se,
(ryz)primiti se, postaviti se; fig. znova od-
valy nabýti; síd an et. ~ potěšiti se čim. —
III. % M ~ n E, bez pl., Aufrichtung f E₁,
fig. potěcha, ú.; e-e Žańc o cmt (gewände ~
postaviti n zdvihnouti sloup n stěnu.

Auf-richter (n-ü-) m E₆ an. (erector) sval
ztopořující.

auf-richtig (n-ü-) I. a D₂, 3. upřímný, oprav-
dový, srdečný, bezelstný, otevřený, neličený,
neosemetyčný; adv. upřímné atd.; ~ ! ~ dečaat;
upřímné fečeno; abych rekl a mluvil upřímně;
abych nelhal; ~ geïndeten abych se (upřímné)
přiznal. 2. očeh. (edt) pravý (netalšovaný) — II. s
Aufrichtigkeit f E₁.

auf-riechen (n-ü-) B₄ odl. I. v'n čichati (col.) —
II. v'n b vzhůru čichati.

auf-riecheln (n-ü-) v'n C₁₂ odl. die Thür, die
Zube ~ závoru s dveří odstici n odundati
n odsumouti; abs. závoru odstciti; s. sm. fig.
otevřiti.

auf-ringeln (n-ü-) v'n, v'n C₁₂ odl. 1. síd ~
krouziti, -kovati (v'n se) vzhůru, vznáseti, v'n
vystupovati v krouzích n kotoučích; (do dýmu)
v kotoučích vystupovati n se vznáseti. 2. roz-
cotiti (co v kroužky n kotoučky), s. sm. rozdělati co.

auf-ringen (n-ü-) v'n síd ~ v'n B₁ odl.
(žu et.) ~ namáhati se, usilovati, vzněsti se
k čemu; namáhavě n úsilné n klopotně se vzná-
šěti k čemu.

Auf-rijs (n-ü-) m D₁₃. 1. (ná)rys, výkres, ná-
2. roztržek, -enina. 3. hosp. rozoráni, mlad-
sina. 4. hor. (zénerje) naryš; stav (ná)rys, ná-
kres, průmět na rovinu svislou.

Auf-rijs... (n-ü-) ~ žirkel m ⊘ nárysné n
rýsovač kružidlo.

auf-riehen (n-ü-) I. v'n C₁₄ odl. škrábnouti,
poškrábati, roz-, podrásati, roz-, (roz)drápati,
rozdrbati; außer级 Ziele natřenina, roz-
škrábanina. — II. % M ~ n E, bez pl., Auf-
riehang f E₁.

auf-röcheln (n-ü-) C₁₂ odl. I. v'n b zá-
chropteti, zachrápati, (o žaběch) zarachati. —
II. % v'n B ~ chrapotem n chropténím vzbu-
diti koho.

auf-rocken (n-ü-) v'n C₁₂ odl. = aufweden.

auf-rödeln ⊘ (n-ü-) v'n C₁₂ odl. upevniti
náklad na voze n povoz k povozu.

auf-roden (n-ü-) v'n C₁₃ odl. rozkopati, na-
klčovati.

auf-rollen (n-ü-) C₁₂ odl. I. v'n (in) vinouti
n točiti se vzhůru; vina n točce se vystu-
povati; (o záslené n opone) zdvihati se, vyhnouti
se. — II. v'n, v'n 1. na vinouti, navijeti, natá-
četi p natočiti (náč; die Haare ~ vlasy (z)kade-
řiti. 2. ⊘ barv., souk. den Mand o den Žanm ~
okraj n obrubu při barvení šinůru olemo-
vati. 3. plav cin Dau ~ anfuchien I. 3. 4. roz-
vinouti, roztočiti, rozhaliti (v'n se. 5. vjo. a ~
= II. 4.; b) z boku ptepadnouti n udeřiti v bok:
rozehnati n rozprášiti z boku. 6. vzhůru vi-
nouti n točiti; e-n Vorbang ~ záslonu vytáh-
nouti. 7. Wäschc ~ prádlo zmandlovati n vy-
n pře-. 8. převinouti.

Auf-roller ⊘ (n-ü-) m E₆ přad. buben n válec
navijici.

auf-rösten (n-ü-) v'n C₁₃ odl. 1. znova sma-
ziti n skvaniti n praziti n sušiti n žářiti; pre-
smažiti, preskvaniti, přepražiti. 2. (sě) usma-
žiti, uškviniti, upraviti.

auf-rücken (n-ü-) C₁₂ odl. I. v'n (in) 1. po-
stupovati p postoupiti, být povýšen (v úřad
n ve službě); vjo. er ijt zum Žerbi antigerüldt postoupil
n byl povýšen za plukovníka. 2. zdvihati se p
po(z)dvihnoutise, stoupati. — II. v'n 1. zdvihati,

auf-rudern]

- 289 -

Auf-faj-...

pozdvihovati eo. 2. ∂ pomknouti, rosunutim
n od- otevřiti. 3. f ∽ 3-m et. ~ vyčitati. vy-
týkati, předhazovati, oživati komu eo — III. %
A- n E7 bez pl., Aufrüstung f E₁₈.

auf-rudern (n~l~) v'n (in) C₁₂ odl. 1. veslo-
vati proti proudu. 2. = außjabren I. 6.

Auf-ruf (n~l~) m E₃ (p.) vžvolání, za-; ~ beim
Namen (za)volání jménem. 2. provolání, vy-
zvání; e-n ~ an 3. ergeben lassen vydati n po-
slati provolání komu; e-n ~ an das Weit zrlaßen
vydati provolání k lidu; ~ zum Kampoße vy-
zvání k boji. 3. ∽ kan. zrušení, odvolání,
prohlášení (čeho) za neplatné.

auf-rufen (n~l~) I. v'a vē n'n (b) C₈ odl. 1. ∽
3-m ~ 17a volati, (v)Z- na koho n ke komu. 2. v~vo-
lati, při- (voluumn na nohy postaviti); e-n Schlafenden
~ späto vzzvolati n voláním vzbuditi; s. sm. 3. ~
3- Weißland ~ volati o přispění ke komu, vzývati
koho (o přispěn) ~ Grinnermaßen ~ vzpomínky vyvo-
lati (v)buditi; Gewalt ruft (gewalt auf) näsli
vyvoláva (opet) näsli. 3. prov. zrušiti. pro-
hlāsiti za neplatné. — II. v'n (b) 7a volati,
vkyriknouti. — III. % A- n E- bez pl., Auf-
rufung f E₁₈.

Auf-ruhr (n~l~) D₁ m bez pl. 1. (vz bouření (ná- he
vyřes n2 k hdu); ~ des Blutes var n vření kypěn)
na nával krve; alleſ in ~ bringen vseko (vsude)
poplasiti a vy- n pobouřiti; das Meer in ~
bringen moje vzdouti n rozpoutati; in rozvlitni;
der Leidenschaften ~ rozpoutání n překypění vášní;
3. in ~ verjegen pobouiti koho; in ~ gerathen
(po)bouřiti se; o vásleicht rozpoutati se. 2. vzbou-
ření, vzpoura, odboj, pozdvížení; e-n ~ er-
regen o auſtřen o auriřten vzpouru způsobiti
a ztropiti n nastrojiti; e-n ~ dämpfen o jtillen
o unterdrüßen o bewältigen o besiegen vzpouru po-
tlačiti; in ~ bringen vzbouriti, pozdvihmouti;
~ prætigen povzbuzovati ke vzbourění.

Auf-ruhrer ..., auf-ruhrer ..., (n~l~) ... -acte f zákon o vzpourách; ~ gciſt m ~ ſinn m odbojnost, odbojnictví, buřieství; ~ lüſter (in f) m původ(ce) n ~ kyné vzpoury; ~ jüſtig a zpurný, obojný, buřišky; ~ (š)unweſca n růžnice obojnické; ~ verjuſch m pokus o vzpouru.

auf-rühren (n~l~) I. v'a C₁₂ odl. 1. (do výše)
(7a) michati, zamísiti. zamoutiti. rozhrnouti (co),
zaklātiti, zatřásti (cim); fig. hýbati p pohnouti
nim (co) ováži; obnoviti eo, dáti se znova do čeho;
e-n Streit ~, e-n Proceſs ~ při obnoviti; die
Leidenschaften ~ vášně pobouřiti n rozpoutati;
daß Weſt ~ lid (p7)bouriti n (p7) rozjítřiti n
k vzpouře podněcovati; Prv. e-e alie Seßdichtung
mujs man nicht wieder ~ staré věci lépe ne-
vzpomínati. — II. % A- n E₇ bez pl., Auf-
rührung f E₁₈.

Auf-rührer (n~l~) m E₇, ~ in f E₁₄ buříč, žboj-
nik, od-, povstalec, štváč.

auf-rüh(re)riſch (n~l~) ~ auf-rührig
(n~l~) a D₂,₃ bourný, buřišký, obojník, ~ nický.

auf-rülpſen (n~l~) %n (b) C₁₄ odl. za (š)krkati,
zaříhati.

auf-rumpeln ∽ (n~l~) v'n (b) C₁₂ odl. s ra-
chotem n s hlukem padnouti náč.

auf-rupſen (n~l~) v'a C₁₂ odl. I. 3-m et. ~ starsi
vyčitati komu eo. — II. % A- n E₇ bez vl. vý-
čitka.

auf-rüſten (n~l~) I. v'a C₁₄ odl. 1. lesení
postaviti; s. sm. = auſſüßen I. 1.; ein Hans ~
dum vystaveti. 2. sporučati, zaříditi, upra-
viti, okrášliti, ozdobiti. — II. % A- n E₇
bez pl., Aufrüstung f E₁₈ úprava.

auf-rüſchen (n~l~) C₁₄ odl. I. v'n (ſu) sklouz-
nouti, svězti sč, sjeti po čem. — II. ∽ v'n (ſid)
dat.) ~ roztrhnouti (si) eo při sklouznuti.

auf-rütteln (n~l~) I. v'a C₁₂ odl. 1. roztráti,
rozrepati. 2. 3. aus dem Ždlaje ~ zatřepáním
vzbuditi koho; zatřepati kym, aby vstal; ze
spánku vyhlurocovati n.čeho. — II. v'n ſich ~: ſich
aus dem Ždlaje ~ vzchopiti se ze sna. — III. %
A- n E₇ bez pl., Aufrüttelung f E₁₈.

aufs, auf's (1) = anſ das (v auf 4).

auf-ſäbeln (n~l~) v'a C₁₂ odl. 1. ſavli roz-
seknouti n roztiti n rozetnouti. 2. f 3-m C₈ ~
ſavli seknouti n titi koho

auf-ſacken (n~l~) v'a C₁₂ odl. 1. naložiti. u-
komu eo, uvaliti (co) na koho. 2. prov s e-e Krantzheit
nemoc si ulmati u uloviti u sebrati.

Auf-fage (n~l~) f E₂, = auſtliindigen II.

auf-jagen (n~l~) v'a C₁₂ odl. I. 1. skot je Section ~
ukol odřikávati; s. sm. řikati, odřikávati. 2. =
auſtliindigen. — II. % Aufjeßung f E₁₈.

auf-jägen (n~l~) v'a C₁₂ odl. pilou rozřezati
n rozřiznouti.

auf-jagen (n~l~) C₁₄ odl. I. v'a 1. (na) soliti,
po- soli posypati. 2. znova osoliť, přisolni,
pře-. 3. 4. sčge 3-m et ~ pověsiti na krk (komu);
uvaliti eo na koho — II. H v'n (b) 7a zasoliti
komu, v- komu eo, dáti komu eo pro to.

auf-jammeln (n~l~) C₁₃ odl. I. v'a 1 (na)-
shirati. se-. II. v'n ſich ~; 1. = auſtjagen II.
2. = ſich auſammeln. — III. % A- n E₇ bez pl.
shirka.

auf-jande (n~l~) C₁ od'. I. v'a (n čest) zaněsti
pískem. — II. % Majjandang f E₁₈ náv po-
volení ku vkladu n k zpásni do kuhn pozem-
kových.

auf-ſäjjig (n~l~) I. a D₂,₃ 1. nenávistný, ne-
vraživý, nepriznivý, ∽ zajedlé; 3-m ~ jein
nevuřážiti na koho; miti zbrojeni n spadeno
n s vrehu na koho; sedéti na kom; jezditi a voziti
se po kom. 2. zpurný, vzdorný, urputný, od-
bojný; 3. ~ maden popožeti. pořážditi,
(rozjítřiti koho. — II. s Majjijigjeſi f E₁₈.

auf-jatceln (n~l~) v'a C₁₂ odl. 1. en picić ~
kons (to) sellati. 2. e-m Zanmthier et. ~ na sou-
mra naložiti eo.

Auf-faj (n~l~) m D₁, 1. ∽ nasazování. na-
sazení. po- połožiti atd. 2. (nastaven) nástavek,
násadec, -ka, námétek, náložka; (šitím nastaven)
náševek. 3. = Jaſlanjat. 4. ∽ (man) na stůl
postavené pokrmy. 5. (sorſen) účes, úprava
hlavy n vlasů, ∽ náčepek. 6. (jdrjutřidier) ~
článek, stat. pojednáni. 7. voj. u čtelného (brané) při-
stroj mířící, mířitko; nástavek, násadec, na-
sazení.

Auf-faj-... (n~l~) ... band n ∂ záin. bei Fenstern
závěsa k zapouštění n francouzská; ~ brett n
∂ námétek, patka, násuvek, náplatek;
~ fuß m pata mířitka; ~ geſtängte ∂ hor. ná-
stavná tahadla, nástavky; ~ qriſſel n průzor,
příčilník, vrub mířitka; ~ kranz m ∂ hor
(bei der waſſerdichten Žadcht)untermertung) násadní věnec
(a dřevěnčho pažení šachty n jámy!); ~ patrone f voj náboj

Německočsky slovnik. 1. Deutschbeobachtlicher Werterbuch.

37

Auf-säbel

— 290 —

[auf-schießen

násadní; -platteſ deska nástavná; -rahmen m
voj rámce mřížka; -rohr n, pl. -röhren fpl. ◊
hor. (bei Zdachpumpen) násadní trouba n -y (sachtovy)
pump n. naosův); -schnber m soupařko mřížka;
-jujuš m vol. det výšřel přes mřížko;
-kange f voj. dat sloupek mřížka; -stangen fpl.
◊ hor. = gestänge; -thema n der zönder thema
pojednau; -vorrichtung f ◊ hor. für die Verter
idaten) podstavniky, stavitka (pro křečel); -wände
fpl. ◊ hor. (dem Fochte) stouповé námetyk;
-winkel m úhel násadkový.

Auf-säbel (n. 1.) m E₆ = 1. Oberpumpſtöfl.
2. hlavní snížka pro hudební nástroj ple-
chový. 3. prov 4 dim. k Außag.

auf-säbig (n. 1.) a D₂₃ = außäbig asd

auf-Jäubern (n. 1.) va C₁₂ odl. 1. (vy)čistiti,
vykliditi. 2. hor. ukliditi, vy-, vyčistiti, (v o-trave)
vysnáziti (předč, dální dán).

Auf-Jäuberer (n. 1.) m E₀ hor. uklizeč, vy-
čistie, vyčistovač, vysnazovač.

auf-Jäuern (n. 1.) va C₁₂ odl. přikyšeliti (vne
ok) v (n) it

auf-Jauſen (n. 1.) va B₅ odl. 1. (o zvřateč, p o lidech)
vychlastati (vše). 2 p (o hdech) prochlaštati (chlastem
uhratno)

auf-Jaugen (n. 1.) I. va odl. 1. (vy)ssáti, (vy)-
střebati, p (vy)čucati, pohltiti. 2. ssaje ote-
řiti. 4 rozssáti. p rozčucati co; wunicaanen
ſich die Lippen - ssámni rty si rozedřiti.

auf-Jaugen (n. 1.) va C₁₂ odl. ein Kind - dítě
odkojiti, vy- (koje vychovat); fig. im Haß des Pap-
thums angesjängt odkojen zástim proti papež-
stvi.

auf-Jäumen (n. 1.) va C₁₂ odl. odpárati n s-
obruti, 4 čeho

auf-Schaben (n. 1.) va C₁₂ odl. (na)skrábati,
(na)strouhati co n čeho (nač)

auf-Schäcſeln (n. 1.) va C₁₂ odl. plav. připojiti
fetz spouſon (něto) voutou

auf-Schallen (n. 1.) vn (in) C₁₂. ☞ B₅ odl.
1. za(v)zniti, zazvučeti. 2. zvuče vystupovati,
zvučeti n zniti vzhulu, vzhvučeti vzezniti.

auf-Schanzen (n. 1.) va C₁₂ odl. (na)hroma-
diti, (na)kupiti, (na)shromážditi.

auf-Schärſen (n. 1.) va C₁₂ odl. I. 1. nabrousiti,
naostriti; (znova brousiti) prebroušiti. 2. lev. = auſ-
jduerren. 3. die Hand - küzi odrítí n poskrbati.
4 ☞ obv. veridärſen. — II. v Aufschärfung f
E₁₈.

auf-Scharren (n. 1.) va C₁₂ odl. = aufgraben
I. 2.

auf-Schaudern (n. 1.) va (h) C₁₂ odl. zachveti
se strachem, zhroziti so, zdesiti se.

auf-Schauen (n. 1.) vn (h) C₁₂ odl. 1. pohled-
nouti vzhůru, zrak(y) pozdvihnouti, vzhližeti
p vzhlednouti (oh čemu). 2. = aufpajjen I. 1.; nad
et. - divati se po čem, pozorovati co; anjeidbar!
pozor!

auf-Schauern (n. 1.) C₁₂ odl. I. vn (in) = auf-
schaudern. — II. va 1. hosp. e-n Weinberg - vinici
p tieří ſkopati n pre-. 2. prov s = aufsdenern.

auf-Jaufseln (n. 1.) va C₁₂ odl. 1. lopatou
na bromadu (na)házeti. 2. auf et. - lopatou
nakládati p naloziti co nač 3 ◊ m-ch vylopatko-
vati.

auf-Jaucheln (n. 1.) vn (in) C₁₂ odl. auſ-
und abjubateln houpati se nahoru (a) dolu; vy-
houpnouti (se) a shoupnouti se.

auf-Jäumen (n. 1.) vn (in) C₁₂ odl. v. zpě-
niti se.

auf-Jellen (n. 1.) va C₁₂ odl. e-n Zenea
-shenbuka zvonkem v zvoněním) vzbuditi.

auf-Jenenken (n. 1.) va C₁₂ odl. den Ball -
míje nadhoditi.

Auf-Jenker (n. 1.) m E₆ (ve hře v mějo nad-
hazovac

auf-Jerenen (n. 1.) va B₅ odl. 1. ◊ tkale na-
snovati. 2. plav. = aufdieben I. 3.

auf-Jeuchen (n. 1.) va C₁₂ odl. splašiti,
vy- po-, vyhurcovati.

auf-Jeucern (n. 1.) I. va C₁₂ odl. 1. (Gehidn, -
e-e Zube - nádobí n světnici vydrhnuti n
anmýtí n (ny)čistiti. 2. wunicaenern rozdrhnuti,
drhnutím rozedřiti; jich (dat.) die Hand - ruku
při drhnutí si rozedřiti n o-. — II. v A- n E₂
bez pl.: das A- jängt bente an dnes počíná se
mýtí n čistiti.

auf-Jichen (n. 1.) I. va C₁₂ odl. (na)
vrstviti, vy- (do výše) na kupiti; Hez - drívi
na hranici rovnati; eht. die Heizel in heizn -
vrstvovati cihly do rad. — II. v A- n E₇
aer pl. Aufschichtung f E₁₈.

auf-Jichter (n. 1.) m E₇ odl. vrstvovac.
auf-Jiebbar (n. 1.) a D₂₃, oložitelný odt.

auf-Jieben (n. 1.) I. va B₅ odl. 1. odsouvati
p odsumouti. odstreiti. odmenkouti, posu-
nutím n posouváním otevřiti. 2. odkládati p
odložiti. odročiti, protahovati, produžovati;
et. um ent Zahr - na rok odložiti co; e-e Zade
iſt aufgegeben věc stojí na odkladech; ven
Tag zu Tag - den ke dni n ode dne odk-
ládati: Prv. beiſer aufsdeben als aufgegeben
co se vlere neuteče; schovane se neztrati;
man muſs wie - was man bente thum tanm ne-
okládej na zitřek, co můžes učiniti dnes;
-D a odkládavý; -se Bedingung odkladná n
okládači vyminka. — II. v A- n E₇ bez pl.,
Aufschicbung f E₁₈, odklad, průtah.

Auf-Jiebling (n. 1.) m E₃ stav. námětek
(krokvě při okapu)

auf-Jieſern (n. 1.) jich - v C₁₂ odl. 1. (slou-
pati se. 2. Šupinatě se presahovati n překlá-
dati (to naplněch v pázeno)

auf-Jieſsen (n. 1.) odl. B₃. I. va 1. ein der -
brämu rozstřeliti (to) (nou otevřiti). 2. to, Wild - zvěr
výšřelem vyplašiti. 3. plav. ein Tan - lano slo-
ziti n střetí do kruhu 4. ◊ hor. odstřeliti. od-
krýti střelnou ranou. — II. vn (in) 1. sletěti.
stititi se. vrhnouti se nač; Manbyvögel jidjeſen
auf die Beute auf dravi ptáci vrhají se na korist.
2. prudee vřetěti, vy- vyšvihnouti se. vyra-
ziti do výše: (to) ošoběch) prudee vyvstati. vzeho-
piti se. f vyletěti; (to) papřech vodník tryskati p vy-
trysknoouti. 3. bot. vyraziti, vyhnati; er iſt wie
ein Birk in einer Stadt anjeidjeſen nenadále
zhobat! n se vzmohl; (to) ošoběch) lang - růsti do
všky; lana anjeidjeſenen Wemch čaloun, ve-
likán, tyčka, slonbíllo, kolohnát. 4. ☞ ct.
idieſt mir auf myšlenka projiždí mi hlavou;
neco mi nálehe připadá.

auf-schildern

— 291 —

[auf-schließen]

auf-schildern ⌜ ("l~) "n (b) C₁₂ odl. auf und abgebildern precházeti n choditi semitam před strážnicí.

auf-schinden ("l~) "a "r C₁₃ odl. (fich ~) rozedřiti ("r se).

auf-schirren ("l~) "a C₁₂ odl. (při)strojiti (konel, pochvy dati konel); s. sm. zapírátki.

auf-schlabbern F ("l~) "a C₁₂ odl. schlem- (s)lati, vy-

auf-schlacken ⊕ ("l~) "r (b) C₁₂ odl. stěv. pozbýti trusek.

Auf-schlag ("l~ n "l~) m D₁₁. 1. ~ auf et. udereni. úder. náraz naš 2. vyrazeni, vylozeni, výhoz do vš (my)zdižení, po; ~ dee Balla vyhození miče: ein reißender ~ der Augen puvábné pozdvižení zraku. 3. ~ c- v yagers roz- biti tábora. položeni se táborem. 4. ~ (e-c Buche) otevření n roze. knihy. 5. ~ obklad, náplast. 6. (na sat) výložek; den ~ antriebs prišiti výložek. 7. ~ (res Prejce) přískok (na ceně), zvýšení ceny, zdražení, priplacení; jír den Aucker gibt's neid feinen ~ cukur jestě nepřiplatilo; ~ der Stenern přirázka (na dan) 8. Auctien. 9. hod. a) zdvih ruky při taktování; b) první čtvrt aktu; c) lehká n neprizvučná doba v taktu; d) (v metrice) přeplážka. 10. (ve hie) a) vyložení, obrácení karty; b) vyložená obrácená n od- krytá karta 11. les a) vyrazení, (vy)pučení, rasení; b) (to) (eh)kroh senem) nárost, omlad. málí; c) výhon. výstřelek. 12. lov. oko. 13. tkal. (wette, Aufjaua osnowa. 14. vj. ~ a) Gescheffes dopan s od- razem, odskok střely. 15. ⊕ hor. a) ~ des Wassers auf ein Wasserrad náraz vody na vodni kolo; b) rak. ~ beim Zübirsen zarážka n zaraženi kutbr.

Auf-schlag(c)=... ("l~) ~ senfer n vysou- vaci okno; ~ geßt f přirázka. ⌜ prvisok; -karte f karta odkrytá n vyložená obrážená; karta vykládací; -schanfel c ⊕ dotlačováka; -spiel n vykládací hra; ~ tisich n skladací n roz- stůl; ~ wasser n ⊕ strog hydr hnací n na- rážecí n nabihající voda. strík.

auf-schlagen ("l~) odl. I. "r 1. vyražeti p vyraziti, vyhazovati p vyhoditi (do vš se); (vy- zdávlnouti co; das Ange ~ oko pozdvihnouti ~ povzněsti n vzhůru obráti; den Solcier ~ závoj vyhnouti; e-n Ball ~ míč nadhoditi; ein Kleid ~ šaty a) vyložiti (c 2.); b) za; die Armel 1. ~ anfrämpelni. 2. rok. výložiti; mit Her- melin aufgeschlagen hermelinem vykládaný, s hranostajovými výložky; obch. v ~ II. 5. 3. fig. ein Gelächer, e-c Yade ~ dáti se do smíchu. spustiti smích, mspr. vypuknouti v smích; bittere Klagen ~ trpee si zastýskati; Värm ~ zahlučeti, zahřmotiti, hluł stropiti; ⌜ ein Seuer ~ ohen rozkřesati s. sm. rozdě- lati = (anschlagen I. 3.); fig. svár roznítiti; e-n Standal ~ ztropiti skandál n ostudu. 4. posta- viti, mytyčiti, vz-, zřiditi; ein Bett ~ lože po- staviti n zřiditi; ein Gerüst ~ lešení postaviti n vztyčiti; ein Lager ~ tábor rozbiti; j-e Wehnmung an e-n Erte ~ rozbiti si stánek, usaditi se, f uvelebiti se kde; ⊕ die Fahsinentbaut ~ postaviti stolici hafovou. 5. rozraziti, rozbiti, roz- tlouci; e-c Alder ~ žilou pustiti; diehungen ~ ovi ote- viti (srr ~ I. 1.); ein Buch ~ knihu otevřiti n ro- ze; e-n Näder ~ vějíj otevřiti n roze ~ rozložiti;

die Äßgel e-r Thir ~ křídla dveři otevřiti; das Änferc iělcht sich nach innen e nach außen auf okno otvírā se do vaiti n ven; ein Geschwür ~ vred pro- mačknouti; ein Fais ~ vytáhnouti n vyraziti čěp n zátku ze sudu; eine Kistě ~ bednu roz- hnedni) (ančemn otevři); Mlije ~ orechy (roz- tlouci n roztloukati; e-c Thir mit Gemalt ~ dvěre vyraziti; e-e Stelle e ein Wort se. in e-m Bude ~ (my)hledati místo n slovo v knize; das Wörterbuch ~ nahlizeti n nahlédnouti do slovníku; bez obj. er iělcht auf und liebt otevře knihu a čte; e-n Brief ~ list n psaní otevřiti; ein Zutg zena ~ kus látky rozbaliti n rozvi- nouti; 3-m den Kopf ~ hlavu rozbiti komu; fid (dat.) das Schienbein ~ holeń si rozraziti; 3-m e sich (dat.) die Raje ~ rozbiti ("r si) nos (komu); (ve hie) e-e Karte ~ kartu odkrýti n obráti; Marten ~ karty vykládati; e-n Teppi an die Wand ~ čaloun na zev připevniti; lov; u an- schliben. 6. přirážeti p přiraziti, přitlouci, při- biti naš; ⊕ ein Huseisen ~ (e-m Pferde podkovku přibiti; konii okovati (kon); cienit Zůdi (auf den veiten) ~ střevie na kopyto naraziti. 7. pl% ein Tan ~ lano vytoči. 8. ⊕ sol. e-n Gradierbaut ~ postavi gradovnu; hor., tak. Wurben ~ založiti n začiti n zaraziti dila n strídy; bed. vybiti, vybíjeti, vyraziti. — II. "r (in) 1. vyraziti do vš se, vymršti se do vš se, zvěsti se, zdvi- hnouti se; vžletěti, vv- 2. anj das Mlavier ~ tlouci do klaviru (dšně hrt). 3. o semen vyra- ziti, vypučeti, vzkličiti, rasiti; die Shilmen (schlagen auf květiny se otvíraji. 4. in Klammen ~ = auſledert I. 5. ein Gelächer schlag auf smích za- zněl ~ ser rozlehl w seozval in mspr. vypykl (srr. I. 3.); (o plicě) zapřivati, ozvati se. 6. stoupati v ceně; die Ware. bItl. bItl. anj zboži dat (připláci n přiskakuje; mit (dem Frei)e ~ j-e Ware ~ e-j e Ware e den Frei e-j Ware ~ zboži zdražovati, na zboži přirázeti; ſiinj Precent ~ přiraziti pět procent. 7. spadnouti na o; uhoditi, udeřiti naš; mit der Naust auf den Dschid ~ péſt na stůl tlouci p udeřiti n uhoditi; mit dem Hammer ~ kamen. napadati kladivem; auf ein Demverzeug ~ udeřiti na hudební nástroj. — III. "r sich ~ udeřiti se oš. — IV. "r A ~ n E₇ hor pl., Auf- schlagung f E₁₈.

Auf-schläger ("l~) m E₆ ~ in f E₁₉. 1. vy- rážec, přibíječ as 2. = Helleimnebner.

Auf-schlags... ⊕ ("l~) ~ -puntk m rak. za- rážiště, zarážka (rěčit ču unsto horního díla).

auf-schlämmen ⊕ ("l~) "a odl. 1. ein Klutsbect ~ rečiste hloubiti n čistiti. 2. naplaviti, na- nésti (chel).

auf-schlängeln ⌜ ("l~) "n (b) C₁₂ odl. jich ~ (my)kroutiti so, (my)vinouti se (vzhůrů).

auf-schlappec(n) F"r a C₁₂ odl. ~ aufschlabbern. auf-schleifen ("l~) C₅ odl. I. "a vbrousiti co nač. — II. "a C₁. 1. smýkati n (my)vléci vzhůru. 2. na kličku zavázati.

auf-schließen ("l~) B₅ odl. I. "a "r (jich ~) 1. odmykati p odemknouti (r' se); (o kštaňach) rozvijeti se, otvírati se; fig. 3-m jein Her; ~ otevřiti n odhaliti n odkrýti srdeč své, svě- riti se komu; Gedanten e Geshlunniſſe ~ myšlenky n tajemstvi odkrývati n odhalovati n zjeviti; 3-m den Sinn e-r Stelle ~ smysl místa ob- jasnit i vysvětliti komu. 2. ⊕ hor. ein Grubenfeld

Auf-schliesser]

— 292 —

[auf-schneigen]

e e- Vagertünfte ~ otevriti n odkryti thory, asl
tožište; v' der Wang ichliegt sich auf žila se otvira
n sili n sesiule n zmocinuje; (gerütemen) (ro7)z-
drobuti. 3. vor die (Schider ~ tež abs. poradi
sra/iti n semknouti n sevríti; v' sich ~ pur-
mykati se, prímknouti se, se- se, sevríti se,
sraziti se. — II. % v A- n E, bez pl. Auf-
schliessung f E₁₈.

Auf-schliesser (n²L⁻) m E₀. -in f E₁₉ odl. odmykač. f -ka atd.

auf-schlingen (n²L⁻) vₐ a v'ₚ B₁ odl. 1. (ich) ~ do výšky uvázati; na smyčku uvázati n pověšiti; jich an e-n Baum ~ vinouti se vzhůru po stromé. 2. (smyčku) rozvázati, rozuzliti; 3. f (ver)dtingen) pohliti, pozriti.

auf-schlißen (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. (ro7párati,
rozržnouti; 3-m (fich dat.) den Band ~ bricho
rozpárati komu n solis.

Auch-tiler (n²L⁻) m E₀, -in f E₁₉
pinae rozpárac, f -ka.

auf-schlußieren (n²L⁻) v'ₐ (b) C₁₄ odl. zaškati.
zavzlyhati.

auf-schlaßen F (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. polykati
p (po h. un), pozriti, pohliti.

auf-schlägen (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. (mysrkatı,
mysztatı).

Auf-schlußis (n²L⁻) m D₁₂ 1. vysvětlení, objasňení, výklad: 3-m überet. ~ geben vysvětli, vyvzůti, ohlasniti komu co; dáti komu zprávu o dem; wir führen Sie um geblässigen ~ hierüber prosimou tohoro vysvětlení n za laskavou zprávu o tom; näheren ~ erwarten očekávati důkladnějsich n podrobnějších zpráv; jich (dat.) ~ über et. verichafen sich, zpelniti si zprávy o šom. proniknouti co; ich melze ~ darüber laufen räd bych mêl vée objasňu; räd bych do věci vnikl. 2. mov. a odmknouti, -ěni. 3. odmykadlo. 4. O hor. otevření, odkryti doži, hor, dolů,.

auf-schmieren (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. = anf-
rauchten.

auf-schmieren (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. (sčekě)
sniši, vyšti (na bocině); jein Beimegen ~ sémem pro-
hodovari a projišti.

auf-schmeißen ∽ (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl.
1. anhandemden I. 2., II. 2. lichocením n lí-
sáním vzbuditi.

auf-schneiden f (n²L⁻) vₐ C₂ odl. = anf-
werjen.

auf-schneiden (n²L⁻) odl. I. vₐ C₁₄ 1. pritaviti
(fo k čemnu, na- to nac.). 2. roztaviti (ravemem otevři-
te), 3. (ro7)zaviti, rozpoustěti p rozpustiti, roz-
topiti, rozplaviti. 4. das Blei üt angetdemmen
(vš. cto) olovo jest roztaveno n rozpustěno. —
II. vₐ (ju) B₂ 1. pritaviti se (fo čemnu). 2. (ro7z)
taviti se. (ro7)zatá, rozpoustěti se p rozpustiti
se; (to želze, vosku, ma- p) roztopiti se, roz-
taviti se; (to eukru, soh rozpustiti se; to sněhu (ro7z)
táti.

auf-schmeitern (n²L⁻) C₁₂ odl. I. vₐ/₁ a roz-
touci, roztriskati. 2. ∽ (s treskem) hoditi n
mirstiti nac. — II. vₐ (in) 1. střeskem se otevřiti,
roztržsknouti se. 2. (to troubě n polmen zadrněći,
zavřestěti. 3. s praskotem n lomozem pad-
nouti nac; mit dem Stepfe auf et. ~ hlavou na-
raziti nac.

auf-schmieden (n²L⁻) vₐ C₁₃ odl. 1. příkouti,
prikovati (fo k čemnu). 2. kováním opotřebovati,
rozkovati.

auf-schmieren (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. (na)ma-
zati; Butter auf's Brot ~ (na)nmazati chléb
máslem. 2. vymazati (mazáním vypotřebovati). 3. fi-
namazati, naskrábati, načmáratí (maže napsu-
to). 4. fig. napáliti, obalamutiti, dostati (kohot).

auf-schmoren (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. kuch. 1. (s)
meje ze in Butter ~ zeleuinu na mášle udu-
siti n uskvítiti. 2. dušením spotřebovati.

auf-schmücken (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. (fich ~)
vyzdobiti, vykrásiti, vyšnoriť; v' se.

auf-schneiden (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl.
sniši, f zvrznouti, sesupati, slupnouti.

auf-schnallen (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. přípínati,
p- nouti přezkou (fo k čemnu). fig. F ↙ N-m et. =
= anfeinden I. 4. 2 (zapate) rozpínati p roze-
pnouti. 3. přípнouti do výše, připáté po-
zdvihnouti.

auf-schneiden (n²L⁻) C₁₂ odl. I. vₐ polapiti,
(na)lapati, chytti. fig. ein Wert ~ slovo po-
chviti; fig. f e-c Radwridt ~ zprávu sebrati n
selmati. — II. vₐ (in) 1. vzduch lapati. 2 f =
anfet men 3 fig. F umřiti. 4. vymustiti se. vy-
houpnouti se. vyskočiti do výše. — III. % v A- n E,
bez pl.; F ↙ am A- jein dodělavati. do-
konávati. z posledního mlátiti, být i na smrtel-
nem lozi. mspr. v posledním vždyčení.

Auf-schneiden, er f (n²L⁻) m E₀ ~ von allerlei Rad-
riiderei shanee novin.

auf-schneiden (n²L⁻) C₂, præs. ind. a impf.
C₁₄ odl. i. vₐ 1. = anf tineiden I. 2. 2. rozrž-
nouti, rozvzati, rozstupati, rozkrajeti, roz-
krojiti, rozpárati: ein Buch o die Blätter e-n
Budeß ~ knihu n listy knihy rozfetzati (fo čemn);
an den Weidnam ~ mrtvolu pitvati; Düde ~
ryby (ro7)z kuchati. 3. Sraten ~ pěćeně nakrá-
jeti (na porce); pěćeni v. zkrájeti. 4. všekokrě-
zati, vy-, po-, skrájeti, po-, sestrihati. 5. ↙
wee döll ohmtonen až k zemn přivštanou) říznutím n
strih-
nutím vztvěti n povzněsti do výše. — II. v'n
(f fig prášti, přehaněti, nabírati, natahovati,
chvastati se. vychloubati se; er jeneiret anf
to lže, až se mu od huby práši; das beißt
aufsacidnitten F práši se; kdo to povídá, jest
jesto ziv. — III. % v A- n E, bez pl., Auf-
schneidang f E₁₈.

Auf-schneider (n²L⁻) m E₀. -in f E₁₉ lhář,
prásil, chvastal, -oum, vychloubач, chlubil,
tlučhuba, mlachuba, (moc)mluvka.

Auf-schneiderci: (n²L⁻) f E₁₈ (val. Aufscheider
lhasvi. prásilstvi. chvastoumstvi. chvast:
er hat Reigung am ~ räd si zapráši.

auf-schneiderisch (n²L⁻) a D₂₃, lhářský, prá-
šilský, chvastounský, marnochlubný.

auf-schneiteln (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. zahr. vét-
vičky porezati, stromek postřihovati.

auf-schnellen (n²L⁻) C₁₂ odl. I. vₐ vymršti,
vyhoditi (do výšel. — II. vₐ (ju), v' id ~ 1. vy-
mršti se. vyskočiti, vyletěti, vyraziti (do výšě).
2. rozskočiti se. rozletěti. pručce se roz-
vesti. — III. % v A- n E₇ bez pl., Auf-schne-
lung f E₁₉.

auf-schneigen f (n²L⁻) vₐ sich ~ v'ₚ C₁₂ odl.
= anf-scheigen.

auf-schippeln

— 293 —

[auf-schüttten]

auf-schippeln (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. Papie -
papir rozžižlati, rozciclati (na drobno rozřižati) n roz-
štěhati.

Auf-schnitt (n. 2.) m E. 1. nařezá(vá)ní, naříznuti, nakrájeni, nastríhání. 2. (nářez, nákrój, nástřih (plocha nařizat) atd.); uzen. atd. nářez; skrojek chleba. 3. výstřížek, rozparek. 4. u k. po- kus lucavkou. 5. fig. f ⌜ = Aufschneidenrei.

auf-schniße (ln (n. 2.) C₁₂,₁₄ odl. I. vₐ 1. vy-
rez(á)vati nač. 2. vyrezáváním spotřebovati. —
II. ⌜ vₐ (b) vyrezávání skonečiti.

auf-schubbern (n. 2.), auf-schnobern (n. 1.),
auf-schäffeln (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. vyc (m)uchati,
vycemuchati, vyslíditi.

auf-schnupfen (n. 2.) vₐ C₁₄ odl. 1. šňupati,
vínuchati co (nosem vtňshnouti). 2. allen Zabat ~ všechn
tabák vysňupati.

auf-fügiren (n. 2.) I. vₐ C₁₂ odl. 1. přivá-
zati (šnárou, príšněrovati co k čemu; ↗ 3. ~
(an ten Galgen pověsiti (na šněhenč), oběsiti koho.
2. tez vₚ rozšněrovati, rozvázati; ein Bädden
balíček motouzen svázaný rozbaliti; λ-m
die Schünirbrust ~, 3. ~ rozšněrovati koho n šně-
rovačku komu; jich ~ rozšněrovati se. 3. na
šňura navléci. 4. ◎ arch., tes. (nařívšovati. na-
šňorovati na podlaze rýsovači. — II. sₚ A ~ n Eₚ bez pl.,
Auf-schürrung f E₁₈.

auf-schobern (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. hosp. v kupy
n stoby dávati, kupiti.

Auf-schößling (n. 2.) m E₃ = Aufschleibling.

auf-schössfen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. 1. aus et. (vy)čerpati (ačehor; Wäijer ~ vodu čerpati n pumpovati; Župpe ~ polivku nabirati. 2. sbírati p sebrati. 1. v. abs. vycerpati (wch.)

auf-schossen (n. 2.) vₐ (in) C₁₄ odl. = auf-
jschieren II. 2.

Auf-schößling (n. 2.) m E₃. 1. a) vyběhlík, -ice (vyběhlá, na semeno ženouči rostlina); b) mláz, omlad; coll. mlází; ein jásbriger ~ letorost. 2. fig. vy-táhlý n vyčouhlý člověk, vytáhlík, ↜ vý-rostek, f tyčka. 3 = Empertemmling.

auf-schrammen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. die Haut ~
káža poškrábati n škrábnouti n pošramotiti n
-vati n zjízviti.

auf-schränken (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. Ziegel ~ ehly
do příhrad dávati.

auf-schrauben (n. 1.) vₐ C₁₂ odl. 1. při-
šroubovati (k čemu, nač.). 2. (vy)sroubovati do vyše;
fig. nadsazovati, přepínati, přeháneti. 3. roz-
šroubovati.

auf-schrecken (n. 2.) I. vₐ (in) B₄ odl. vydě-
siti se, zděšeně vyškočiti n vyleteti; vyje-
veiti se n vyděsiti se (ze sna). — II. vₐ C₁₂ odl.
výděsiti, vyplašiti, po-; (ze sna) vyburcovati. —
III. sₚ A ~ n Eₚ bez pl. poplach.

Auf-schrei (n. 2.) m E₇ výkřik.

auf-schreiben (n. 1.) I. vₐ C₅ odl. 1. napsati,
za-; jich (dat.) et. ~ zapsati si, na-si, poznamenati
si co; öffentlich ~ do (veřejných) knih zapsati
n vněsti. 2. vypsati, po- (psanım spotřebovati).
3. písemně vypověděti (koho), dáti písemnou
výpověď (komu). — II. sₚ A ~ n E₇ bez pl. zá-
pisek.

auf-schreien (n. 2.) odl. C₆ I. vₐ (b) vžkřiknouti,
vy-; žu 3-m ~ křičeti, volati ke komu; vor Schmerz-
bolestí křičeti n p vykřiknouti; vor Über-
raſchung ~ vykřiknouti překvapenim. — II. ⌜

vₐ křikem vzbuditi. — III. sₚ A ~ n E₇ bez pl.
výkřik.

auf-schreiten (n. 2.) vₐ (in) C₅ odl. králeći n
jiti vzhůru, vystupovati p vystoupiti vreholu n
trumu.

auf-schricken (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. den
Kabelaring ~ navinovati trhané malou část
lana ~ fetezu vratidlověho.

Auf-schriſt (n. 2.) f E₁₈ nadpis, nápis; ~ e-8
Briefe nadpis n adresa listu.

auf-schroten (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. 1. rozdrobiti,
roztlouci. 2. (Oreide ~ obliſ (roz)rotovati.
3. rozseknouti, rozetnouti. 4. wein e wert ~
vino, pivo vyvaliti n vystaviti. 5. qg. so-
ržati.

Auf-schroter ◎ (n. 2.) m E₆ odl. tes čtver-
hranné tesadlo, rozvěrák.

Auf-schub (n. 2.) m D₁₁ bez pl. odklad, průťah,
od-, odročení, prodlení; ~ der Zahlungsnitt
prodloužení platební huty; die Sade feidet,
duſet teinen ~ o läſt teinen ~ zu netrpi to vond,
jest to neodkladné; ~ leidend odkladný, od-
ložitelný: teinen ~ leidend neodkladný; Prv.
~ bringt (weichr odkladky jsou odpadky; co se
dli, to se mdli; (srr. auſchließen I. 2).

Auf-schnubs... (n. 2.) ~ briefs m odročný n
odkládací list; ~ urtheil n pris odkladný roz-
sudek.

auf-schultern (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. vziti na ra-
mena; 3-m et. ~ auſchließen I. 1.

auf-schüppen ⌜ (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. = auf-
jschieren.

auf-schürer (n. 2.) m E₆ roznícovač; fig.

poštěvácek, popichováč, strujce.

auf-schürfen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. = auſſchneiden
I. 2. auſchäarden 3.

Auf-schürz... (n. 2.) ...art f zpusob ohrnuti
ata; ~ band n = Aufschürzer; ~ falte f náhrnek,
záhyb při ohrnuti n při vykasání; ~ kuoten m
uzel při ohrnuti n při vykasání.

auf-schürzen (n. 2.) I. vₐ, vₚ C₁₂ odl. 1. (jich ~)
ohrnovati v -oui, podkasati, přepásati; die
Ärmel ~, den Mod ~ rukávy n sukni vykasati
vyhrnoviti; v, jich ~ vyhrnoviti se, podkasati
se, přepásati se; (to kontch) aufschießt = baum-
leibig. 2. (vyhranute atd.) shrnouti, skasati, roz-
pasati. — II. sₚ A ~ n E₇ bez pl., Aufschürzung
f E₁₈.

Auf-schürrer (n. 2.) m E₆ zařízení vykasáváci
u dámských satu.

auf-schüſſeln ⌜ (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. (v mſchá)
n na stul nositi (= auſtjüdien).

Auf-schutt (n. 2.) m E₇ bez pl. násyp, nálivek atd.
Auf-schütt... (n. 2.) ~ boden m a) sýpka;

b) mlyn zanáška; ~ junge m (v olgne) mládek;
~ fasten m, ~ forb m kos mlýnský, násypka.

auf-schütteln (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. 1. nařasti,
pro-, roz-; protřepati, roz-; rozvíklati co; λ ~
= auſprütteln. 2. vytrasti n vytrepati nahoru
n a povrch.

auf-schüttten (n. 2.) C₁₃ odl. I. vₐ 1. a) (na)-
sypati, ob-, po-, nasouti; b) nalivati p naliti.
2. mlyn. nasypati, nakošovati. 3. vysypati n ulo-
žiti (do skladišt a p.); Oreide ~ obliſ na sýpku
uložiti. 4. ◎ e-n Damm ~ hráz nasypati. —

Auf-schütter

— 201 —

Auf-seß...

II. ſp. 2. n E₂ bez pl., Aufschüttung f E₁₈
násyp.

Auf-schütter ⊕ ("L-) m Eₐ nasypávač, na-
štvarac.

auf-schüttern ("L-') (C₁₂ odl. I. vₐ 1. ťatŕástí,
o-, otrásati em; ťaviklati ěm, roz-co. 2. nahoru
(ry)trástí. — II. ˇvₐ (in) zdvihnouti se a po-
vstati ~ čvením n tresa se.

Auf-schüf... ⊕ ("L-...) -brett n meh. námětek.
nástavek, náplatek.

auf-schüßen ⊕ ("L-') vₐ C₁₄ odl. 1. alyn.
stavidla vytáhnouti, vodu pustiti. 2. vodu
stavidly nadřžovati n naháněti.

auf-schwanten ˇ ("L-') vₐ C₁₂ odl. klátivě
n kolisavě vystupovari.

auf-schwänzen ("L-') C₁₄ odl. I. vₐ ein Pierd ~
koni ocas podvázati n zahmouti; kuch e-n
füd ~ = třělen 1.; s sm. fig. f = aufputzen. —

II. vₐ (o píva) sich ~ rozkládati ocas = ein Rad
schlagen (v. Rad).

auf-schwärzen ("L-') C₁₄ odl. I. vₐ 1. (novna
černot) přečerniti, při- 2. ˇ (načerniti (co).
II. vₐ sich ~ fig. sich ~ m als ct. ~ vydá-
vati se (povdvoří) komu zač.

auf-schwaben f ("L-') vₐ C₁₄ odl. = anſchwaben I;
3-m-e Weſe ~ premluvitī ke koupi zboží koho;
zboží (lachem) vnucovati komu.

auf-schwecben ("L-') vₐ (in) C₁₂ odl. 1 vzná-
seti p vzněsti se (vzháru). 2 o abſchwecben.

auf-schwecifen ("L-') vₐ C₁₂ odl. 1. ein Pierd ~
= anſchwänzen I. 2. ⊕ piov das (arn ~ přízi
namotati, domotati.

auf-schweciſen ⊕ ("L-') vₐ C₁₄ odl. navářeti
p navářiti o nač., při- ko čemun

auf-schwelgen ˇ ("L-') vₐ C₁₂ odl. = auf-
zechren.

auf-schwellen ("L-') odl. I. vₐ (in) vzdou-
(va tise, vydouti se, vyprůstiti se naskakovati
p naskocěti, nabuběti, zatěci, opuchnouti
(=anſchwellen I.; tam das šeiden ~ navařiti se; um
sčeden ~ návarčivý. — II. vₐ C₁₂ odl. = an-
ſchwellen II. — III. ˇ sich ~ vₐ C₁₂ odl. sich ~
vzrušti at), (na kupiti se, (na)hromaditi se. —
IV. ſp. A ~ n Eₐ bez pl., Aufschwellung f E₁₈
vydla. otok.

auf-schwellig ("L-') I. α D₂₁₃ durch das sčeden ~
návarčivý, -ny. — II. % Aufschwelligkeit f
E₁₈.

Auf-schwemm... ("L-...) ~gebür f naplavné:
~plab m naplavka.

Auf-schwemme ("L-') f E₂₂ 1. náplavka.
2. nános, náplav.

auf-schwemmen ("L-') C₁₂ odl. I. vₐ 1. = an-
ſleßen o anſchwemmen; Heß ~ plaviti dříví ke
břehu; geot anſaidewemmtes Land naplavenina;
anſaidewemmte Sebirac naplaveniny čtvrtohory;
das Aufaidewenante náplava, naplavenina; aufge-
ſchwemmtes Erd. eich náplav, nános, splavky. ná-
kel. 2. ein Hier ~ zvíre nadymati n nadmouiti
(bei aud) 3 (o deß) Weſe ~ (aufweiden) cesty roz-
mociti; die Wege werden (vem Regen) anſaidewemm:
cesty rozmořakj. — II. ſp. Aufschwemmung f,
Aufſchwemmtes E₁₈, náplav, ˇ -nv.
nános.

Auf-schwemmer ("L-') m E₆ naplavovac.
delník plavící dříví k břehu.

auf-schwimmen ("L-') B₂ vₐ (b) odl. 1. plo-
vati n plouti po čem u na čem 2. ˇ plovati n
plouti proti proudu.

auf-schwigen ("L-') B₁ odl. I. vₐ die ſkele-
palici máchati p -nouti n ťa umávati n (nad
hlavou) zatociti (vzháru); fig. ˇ was una auf-
ſchwang a co povzněslo n nadchlo. — II. vₐ
vₐ (in) (ich) ~ vzletěti. (po vzněsti se, vy-
švihnouti se, vyskočiti, vymrštití se; die
Wege schwingen (vₐ) sich auf ptáci vzlétají n se
vznášejí (do vyšě); abs. sich ~ a) povzněsti
(co do hodnosti); b) zmoci se (to do jinšm); fig. sich
zu et. ~ povznášeti se p povzněsti se k čemun;
mít i-n Oedanten sich ~ povzněsti se myšlén-
kami; die Zeke schwingt (sich) zu Gott auf duše
se (povznáši k Bohu. — III. A ~ n E₇ bez
pl., Aufschwingung f E₁₈ = Aufschwung.

auf-schwissen ("L-') vₐ C₁₄ odl. kuch. Braten ~
pećí pěćem na omastku n na másle atd.

auf-schwören ("L-') vₐ B₇ odl. 1. příšahati
nač. 2. = heranbesschwören.

Auf-schwerer ("L-') m E₆, -in ˇ f E₁₉
přisahající.

Auf-schwung ("L-') m D₁₁ 1. vzlet, výšvih.
2. fig. povznášení, povzněsení, vzlet, rozmach,
vnět ~ der Zeke zu Gott povznášení se duše
k Bohu: e-n ~ nehmen povzněsti se; der ~
des Handele rozkvět u zvelebení n povzněsení
obehodu. 3. ~ výšvih.

auf-segeln ("L-') vₐ (b, in) C₁₂ odl. plav.
1. e-n dius ~ plouti n plaviti proti proudu
feky; a-f und ablicaza plouti hned proti proudu,
hned po proudu. 2. najeti, naraziti nač., uváz-
nouti na cen.

auf-jchen ("L-') I. vₐ (b) C₃ 1. (po)hleděti
n p opatiti vzháru, vzežřiti. vzhlížeti v vzhléd-
nouti; pozdvihnouti oči. 2. dohlížeti p do-
hlédnouti nač., dozor mít i nač., bělíti nad čem; ~
to dozorčí; ~ der Beamter dozorčí úředník. —
II. A ~ n E₇ bez pl. 1. pozornost, pódiv,
hluk, sensacef; A- errezen o machen (s)pusobitli
n(s)ropiti hluk, (obecnou) pozornost n obdiv
(ry)buditi n (p)outati: f dělati sensaci; (in
die Angen fawen) biti do oči; ärgerlides A- pohor-
Seni. skandál; dies Creiquis bat greſſe A- gemagt
bylo s tím mnoho hluku; ebne A- abziehen o
ſich paven machen ťtratiti se, vy- se (nepororovand)
upláchnouti. ufouknouti: man felleſt ibu for-
ſchaffen, ebne A- zu machen mel býti bez hluku
odstrauén. 2. skoro † = aufsicht.

Auf-scher ("L-') m E₆, -in f E₁₉ dohlédač,
-ka, dohlížitel, -ka; (n)picectem dozorce, -kyně.

Auf-scherz... ("L-...) ~amt n, ~stelle f do-
hlatizelstvi, dozorčovstvi.

auf-jcin ("L-') I. vₐ (in) A₁ odl. v auf II. 2., 3.
II. ſp. A ~ n E₇ bez pl. bei Radt bděni učem

auf-sfugen ˇ ("L-') vₐ C₁₂ odl. (slpáliti,
szěhnouti. (s)žieí co.

Auf-seß... ("L-...) -band n ⊕ stav, zám. závěsa
vrehni n zapuštěna k zapouštěni, francouz-
ska; ~brett n ⊕ meh. námětek, nástavek, ná-
platek; ~junge m stavič kuželek. hoeh sta-
vici kuželky; ~maß n čepomer; ~röhre f
am Springbrunnen nástavek na vodomě; ~anſte f
fur Wege hřada, ~ád. bidlo; ~stunde f hor. hl.
dina oddechu n odpočinku.

auf-feybar

— 295 —

[auf-spannen]

auf-feybar (n-ü-) a D₂₁₃ postavitelný, na-
saditeľný atd

auf-feyen (n-ü-) C₁₄ odl. I. v 1. sázeti p posa-
diti, na-, (po)staviti, klásti p položiti (co nač); e-c
Brille ~ brejle nasaditi (na nos); (sich) e-c Hanbe ~
e-c Münge ~, e-n Hut ~ posaditi (si) čepec n
čepici n klobouk (na hlavu); Zdrépěťeje ~ hánky
sázeti; das Tach ~ strechu klásti; den Duß ~
(auf den Boden) klásti n staviti nohu na zem; den
Dedel ~ víko položiti (nač); der Brant die Haube ~
nevěstu očepiti; die Hand ~ a) ruku polo-
žiti (nač); b) (při skoku) ruku opřiti, rukou se opřiti
n pode- čo; sich die Krene postaviti n vstaviti
si korunu na hlavu; was all dem Hammer die Krene
ausjest co dovršuje všecku tu psotu; jěste
do všchi psotě; e-r Zade die Krene ~ slavně do-
věkěti n dovršiti co; Lidder ~ (auf die Vondler) svičky na svičky postaviti; dáti svičky na svičky
die Schüsselb. Geridicb ~ das Essen (auf den Zuh
~ die Tafel) ~ postaviti (dahl) na stůl; das
Siegel ~ pečet pripojiti; Wasser zum Reden ~
vodu na vařem postaviti; ein Gesicht ~, e-c
Müe ~ tvářiti se, bráti na sebe vzezření;
ein anderes Geschäft ~ změniti vzezření; ~ λ-m
e-n Hieb ~ dáti n zasaditi n vraziti ránu komu;
f ~ m-Hörner ~ nasaditi rohy komu, podváděti
(manželskou nevěrou) koho; f ~ n-Hepr ~ stavěti si p
postaviti si hlavu; lov, o jelenem neues Seeweb ~
paroby vysazovati n vyrážeti. 2. ☉ hot. sypati n
přidávati rudu n uhli do peci. 3. (jdršitřid) ~
písemně sestaviti, spisovati p sentsa, na-;
ein Gesicht ~ napsati báseň; e-n Contract ~
sepsati smlouvu; flüdigtig ~ načrtnouti. 4. Regel
kuželky (po)staviti; Garben ~ stavěti n sklá-
dati snopy do mandelä. 5. ☉ e-r Tame die
Haare ~ (obv. e-c Tame frisieren) udělati úes,
upraviti hlavu dáme; damu úresati; ite ~ česati
se, upravovati si úes. 6. abs. P spn. = fiden.
7. (n) sim přisiti, našiti; Annerje ~ knoflíky přisiti.
8. ☉ nasaditi, vynaložiti; sein Gutt und Blut
~ nasaditi jméně a život. — II. v. (9) v I. I. (to
) komu zmysiti se. 2. ☉ = auſſigen. 3. hor. a) im
(omanit jessen Gänge auf v žule jsou rudně čízy;
b) v polende odpočivati n oddehnouti. —
— II. v. v. sich ~ 1. posaditi se, postaviti se (nač);
sich auf’s Pferd ~ posaditi se n vystoupiti na
koné; sich auf den Wagen ~ posaditi se na vůz;
vlěžti si do vozu. 2. fig. sich gegen S. ~ († sich
3-m) odpírati, opírati se, vz- se p opřiti
se; (γ)protiviti se komu; stavěti se na odpor
komu. — IV. % A ~ n E₇ bez pl., Aufſchung f
E₁₅.

Auf-feyser (n-ü-) m E₆, ~in f E₁₉. 1. stavič,
stavěč, sazeč atd. 2. ☉-in f kadeřnice, vlá-
senkárka. 3. ☉ vod. st. = Rammtecht.

auf-seufzen (n-ü-) vₙ (b) C₁₄ odl. zavzdy-
chati, zastenati; tieſ ~ zhluboka (si) vzdech-
nouti; zum leſtemmal ~ vypustiti posledni
vzdech.

Auf-fich-nehmen (n-ü-) n E₇ podnikání.

Auf-ficht (n-ü-) f E₁₉ bez pl. 1. dohled, do-
hlídka, dozor, opatrování; über et. ~ müßten
n haben dohlížeti nač; mítí dozor nač čim; opa-
trovati co; unter 3-8 ~ stehen býti pod dozorem
čim n pod dohlídkou či; býti na očich komu;
3-m nur ~ übergangen dáti pod dohlídku n pod

dozor n v opatrování a; policeiliche ~ policejní
dozor n dohlídka. 2. ☉ = Aufhiebtebejst.

Auf-fichts... (n-ü-...) ~amt n dozorčí n do-
hlížeci n kontrolní úrad; ~ beamte(r) m do-
zorčí úředník; ~ behörde f úrad dozorčí n do-
hlížeci; ~ bezirt m dozorčí okres; ~ comité n
dozorčí výbor; ~ commissár m dozorčí ko-
misař; ~ commission f dozorčí komise; ~ för-
per m dohlédací sbor, dozorstvo; ~ mann m
dohlédač, dohlížitel, dozorce; ~ organ n zři-
zene dozorčí, dozorce; ~ personale n dohlí-
žitelstvo, dozorstvo, dohlédači, dozorei;
~ rath m dozorčí rada.

auf-fieben (n-ü-) vₙ C₁₂ odl. 1. přepodívati,
znova podsvivati n pro-. 2 zpodsivati (vše).

auf-fieden (n-ü-) B₂ pracs. ind. C₁₁, C₁₂ odl.
I. vₙ (in) (vze)vríti, vyvirati, (vz)kypěti; mein
Blut fiedet auf krev mi kypí ~ lassen (die Mitth etc.)
do varu přivězi; nachmein vykypěti m vy-
běhnouti (na pí. mlčkol. — II. vₙ uvariti, z-;
(nova vafiti) pre-; piov. S (del. na sůl vyloužiti, vy-
luhovati, proloužiti (sollne hovy sladkou vodu).

auf-fiegebn (n-ü-) vₙ C₁₂ odl. 1. pečet
vtisknouti n vyraziti (nač); pečetiti co. 2. roz-
perctiti.

auf-fingen (n-ü-) C₁₂ odl. I. vₙ a 1. zpěvem
vzbuditi. 2. et. ~ (za)zpivati co. 3. plav. dávati
zpěvavým hlasem znamení (k zatazení landa). —
II. vₙ (b) vznášeti se (do vše) se zpěvem n
s pěním; zum Himmel ~ zpivati k nebi.

Auf-finger (n-ü-) m E₆ plav. volavec, volač
(davunc) zpěvaym hlasem znamení k zatazení landa.

Auf-fich (n-ü-) m E₄ bez pl. jen voj. zum bercht
ein stätí pripraven vsednouti na koné.

Auf-fich... (n-ü...) ~ befecht m povel n rozkaz
vsednouti na koně; ~ geld n odměna za vy-
sazeni na kůň; zprotníčolbovi; ~ stange f
fur Beac bidlo, hřad pro ploctu.

auf-fißen (n-ü-) vₙ (b, ☉ in) C₁₂ odl. 1. im
Bene ~ v postelí seděti. 2. ☉ aufheizen I. 2.
3. posaditi se, u- se tkam n kdel; (gu Pferde reigen)
na koné n na kůň vsednouti. 4. P spr. = fiden.
5. seděti na čem. 6. chytiti se (při vseh)

auf-follen (n-ü-) vₙ (b) C₁₂ odl. mítí povstati
n vstáti, mítí se otevřiti sta; was ich iden
jo jebt auf? proč mám vstvětati tak záhy?

auf-forren (n-ü-) vₙ C₁₂ odl. plav. die Hängen-
matten ~ uvázati n s- (pevně) visutá lože (plavekol).

auf-fpähen (n-ü-) vₙ C₁₂ odl. wycíhati, vy-
špehovati†, vyzvěděti, vypátrati co.

auf-spalten (n-ü-) C₁₂ odl. I. vₙ (roz štípati,
rozštipěti, rozkláti; Heł ~ drívi n nahmati; die Aufmer-
tung ~ rybník nachvězi n nahmati; die Aufmerst-
fanteit ~ pozornost napinati. 2. abs. n vₙ (b)
dávati pozor, pozornost n sluch napinati;
fig. alle Zegel ~ všecko nasaditi; ze všech

auf-spannen (n-ü-) I. vₙ C₁ odl. 1. napínati
p napnouti, roz-, natáhnouti, roz-, rozestivati
p -řiti; den Hahn e-r Hlinie ~ e-c Hlinie ~ kohou-
tek ručnice n ručnici natáhnouti; Zaiten ~
struny napínati; ein Zegel ~ plachtu na-
nouti; fig. er Spannt andere Zaiten auf začínaj
jinak, obrací (vida neúspěch počínaj jednati n uluviti jinak);
gelinde(re) Zaiten ~ (γ)mírniti se; das Zeichen-
papier ~ kreslicí papír napnouti (na desku); e-It
Zeich ~ rybník nachvězi n nahmati; die Aufmerst-
fanteit ~ pozornost napinati. 2. abs. n vₙ (b)
dávati pozor, pozornost n sluch napinati;
fig. alle Zegel ~ všecko nasaditi; ze všech

Auf-ßpanner

— 293 —

[auf-stampfen]

sil se zasaditi (toš) n vynasnaziti. 5. = au-
ßpannen I. 1. — II. % A- n E, bez pl., Auf-
ßpannung f E₁.

Auf-ßpanner (n²L⁻) m Eₐ napinać.

auf-ßparen (n²L⁻) I. vₐ, vₚ C₁₂ odl. 1. ušetřiti,
na sporiti, u-, nastrádati, zahospodariti, uklá-
dati p uložiti; 3. für et. - (nsetřiti n nechá-
vati koho k čemů; sich - vyčkávati, čekati přizni-
vějsich okolnosti. 2. - anubidien 1. 2. —
II. % A- n E, bez pl.. Aufssparung f E₁s
úspora.

Auf-ßpicherer (n²L⁻) m Eₐ, in f E₁₉ ukládač
zboži do zásobárny n do skladište n obliž na
sýpku.

auf-ßspeichern (n²L⁻) I. %a C₁₂ odl. ukládati n
uložiti do zásobárny n do skladiště; ošteřiti ~
obliž na sýpku ukládati n na sýpákach (na-
hromaditi, sýpčiti. — II. % A- n E, bez pl..
Aufßpicherung f E₁.

auf-ßpicerl (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. zašpejlo-
vati, na-, při-.

auf-ßschen (n²L⁻) %a C₁₄ odl. snísti, projistí,
stráviti (= ančien).

auf-ßperren (n²L⁻) I. %a C₁₂ odl. otvírati p
otevířiti; e-e Thbir ~ dvére otevířiti; (angeł)
weit ~ otevířiti do korán; die Angen (weit) ~ oči
otvírati n (ny)pouliti n (ny)valiti; den Wund o
F das Mant (weit) ~ otvírati p otevířiti ústa n
F hubu (dokorán n na celé kolo); w der Ver-
wunderung Mant mit Raie ~ býtı cellý vyjeven
(odvsem); aufsperchter Raden zvöfljig jieen. — II. %
A- n E, bez pl.. Aufssperrung f E₁.

auf-ßpiegelu (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. die nanenou-
tagen ~ opatřiti dělove koule popudem n roz-
homem.

auf-ßspießen (n²L⁻) C₁₂ odl. I. % % n (b) hud.
e-n Walser ~ vátěk zahráti; zum Tanze ~ zahráti
k tanci n do kola n skočnou; hrozba: want!
Dir werde ich ~ ! poeckej, já te naučím: s tebou
já zatočím; já te naučím v kostele hřízdat;
já tiám dám co proto; © anf- und ničtdenico
pohylovati se zhvůru a dolu. — II. F ~ vₚ
sich ~ vypínati se, nadýmati se. nafuko-
vati se.

auf-ßspießen (n²L⁻) vₐ C₁₄ odl. 1. %, et. -
nabodnouti n napichnouti n vetknouti (na
rožení); (irdelni tresti) naraziti v- n vetknouti
na kůl. 2. do výše nabodnouti n napíchnouti;
nabodnouti a vzněsti do výše.

Auf-ßpicher (n²L⁻) m Eₐ, in f E₁₉ nabo-
dávac, napichovać.

auf-ßspindel (n²L⁻) C₁₂ odl. I. vₐ, vₚ Garn ~ píza
na vreteno navíjicoti. — II. vₚ sich ~ závitovitě vystupovati.

auf-ßspinnen (n²L⁻) % B. odl. 1. dopřísti;
(všecko) spřísti n vy-; die Welle ist (gang) aufge-
ßponnen vlna jest (všecka) my předena n s-
2. sich (dat.) die Zinger ~ odrítí si přst předemín.

auf-ßsprechen (n²L⁻) vₐ B₁ odl. obch jed
sich et. ~ zamluviti si co (pro čas potřeby).

auf-ßspreiten F (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. = anf-
ßprezen.

auf-ßspreizen (n²L⁻) C₁₂ odl. I. % roztáhnouti,
rozestřiti, rozepnouti; die Thbir ~ dvére (doko-
řan) otevířiti; die Thügel ~ krídla rozepnouti. —
II. % sich ~ otevířiti se, roztáhnouti se; fig. roz-

tahovati se, nafukovati se, nadýmati se;
anuicpreizt a nafoukaný, nadutý.

auf-ßsprengen (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. rozia-
ziti, roztrhnouti; e-e Thbir ~ dvére vyraziti
n vypáčiti; ein Schloſe ~ zámek uraziti n vy-;
e-n Jěſen ~ roztrhnouti skálu. 2. lov. = auf-
ſessen 1. 3. Wäſer ~ vodou pokropiti n po-
střikati.

auf-ßsprieſen (n²L⁻) vₐ (in) B₁₂ odl. vₚ klí-
citi se, osypučeti se, vyrážeti, rašti.

auf-ßpringen (n²L⁻) % (in) B₁ odl. 1. even
f-m Ţiſke ~ (zo sedadla) výskočiti; ver dyende ~ radosti
skákatı p si poskočiti. 2 roz-kociti se. roz-
vřiti se: die Thbir sprang auf dvére se rozletelv;
die Dajche sprang auf láhev se otevrela: die
Frepie sprangen auf zátky vyletěly; to višu od-
skočiti. 3. (anberſten) rozskočiti se, roz-toupiti
se. rozsednouti se. prasknouti, puknouti, do-
stávati trhliny: die Want sprang auf kůže puža
n se ssedá; die Žippen und mir vor Hätte anje-
prangen rty mi zimou popukaly n poprasraly.

auf-ßspřjen (n²L⁻) C₁₂ odl. I. vₚ n (in) štr kati,
tryskati vůtře; vystriknouti, vytrysknouti,
vychrznouti (vchářa). — II. vₚ 1. vystriknouti

co (do vyše n naš). 2. rozstřiknouti, rozstřikati co.

auf-ßproſsen (n²L⁻) vₐ (in) C₁₄ odl. = anf-
ßprejen.

Auf-ßspröſsing (n²L⁻) m = Aufdejeſin.

auf-ßrudelu (n²L⁻) vₐ (in) C₁₅ odl. 1. trysati,
vytvrsnouti, (ny)viři. ~ fig. = auſtabren I. 4.

Aufß-ßprung (n²L⁻) D₁ 1. výskok. po-
2. rozsedlina, rozpuklina.

auf-ßputen (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. svijeti,
na čivku navijeti.

auf-ßpülen (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. Zand ~
písek naplaviti n naněsti. 2. Weidbir ~ nádobi
opláchnouti n omývati.

auf-ßpünden (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. ein Dajc ~
vyndati n vytáhnouti cnp n zátku ze suda;
e-c Dajche ~ láhev odzátkovati.

auf-ßpüren (n²L⁻) vₐ C₂ odl. 1. lov. slíditi
po věři 7 vetřiti. ny cemichati vzer; ony s opo-
vati. vyšlidiť vzv; 2. fig. slíditi, pátrati po řem.
vyslíditi, vypátrati, vypuskati co. — II. % A- n
E₁, n fl.. Aufsspürung f E₁.

auf-ßracheu (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. na osmy
nabodati n napichati; der Nac wálzt sich über
die Apfel und städelt sie auf ježek se váli po
jabukách a nabodává je na sebe. 2. bocdem po-
bizeti n poháněti ~ fig. e-e Leidemehcht ~ všeň
roznečovati a rozdmychovati; 3. agen 3. ~
poichovati, podměcovati, poštivati, drážditi,
podměovati, popuzovati, popouzeti, posazo-
vati koho prav komu; 3. jít et. ~ pobádati, pod-
néčovati, ponoukati, mítí, doháněti, popo-
koho k čemú 3. napichnouti a vzněsti n vy-
zdvilmouti.

auf-ßſtäſſi(c)ren (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. = ſtaſſieren.

auf-ßſtäſſen (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. e-n ſchien ~ dáti
vah do stáje n do chléva; ein ſiſer ~ dáti koně
do konírny; ſchien zur Maſt ~ dáti voly na
krmnik.

auf-ßſtammeln (n²L⁻) vₐ (b) C₁₂ odl. =
ſtammeln.

auf-ßſammen (n²L⁻) vₐ C₁₂ odl. v anſſtemmen.

auf-ßſtampfen (n²L⁻) C₁₂ odl. I. vₐ (b) dupati
p -nouti, cupati. — II. vₐ 1. přidupati, u-

Auf-stand

— 297 —

auf-Steigen

upěchovati (co nač;) in die Hěhe ~ vydupati (do vyset) 2 rozdupati, rozdupnouti, rozepati.

Auf-stand (n. 2) m D₁₁. 1. ~ povstání, pozdvihnutí se (se sedadla a p;) mit dem Smute riiden und ~ maden dáti znamení k povstání od stolu; ryb ~ přibližení ryby k otvoru v ledu. 2. Auflauf 1. 3. povstání, pozdvizén, vzhouřen, odboj, vzpoura, zprotivení se; e-n ~ maden povstati, pozdvihnouti se (přot. komu); zprotiviti se (komu); das Boffl ~ um ~ biureifen lid pozdvihnouti. 4. stav. = Ausstandesfläche. 5. ☉ hor. zpráva o stavu dolu.

auf-ständig, auf-ständisch (n. 2) I. a D₂, 3 buřícký, povstalecký; ~ e Beweichung povstalecké n odbojné hnuti n kvašení; die Aen povstalci. — II. sₚ A-c(r) m E₇ hez pl. buřic, povstalec, insurgent; rebel;

Auf-stands ... (n. 2) ... ~ fläche f stav. plocha, na měž sloup stoje; ~ versuch m pokus o povstání n povstalecký; pokus vzpoury.

auf-stapeln (n. 2) I. vₐ C₁₂ odl. nakupiti, nahromaditi, nahromážditi; die Waren fagen aufgestapelt zboží leželo na hromadách; Heiz ~ drívi do hranice skládati n rovnati; Garben ~ skládati snopy do mandel(u). — II. vₐ A- E₇ hez pl., Auf-stapelung f E₁.

Auf-stapfer (n. 2) m E₉, ~ in f E₁₃ hromadíc. (-kal) atd.

auf-starren (n. 2) vₐ (b) C₁₂ odl. 1. zum Himmel ~ zraky k nobi upírati p upřiti. 2. ježi se.

auf-stäuben (n. 2) I. vₐ odl. I. vₐ (b) 1. vzhůru se prášiti, prachem se zdvihati. 2. tov. = aufstichen. — II. vₐ 1. prášiti vzhůru, prachem zdvihati 2. tov. = aufstehen.

auf-stäubern (n. 2) vₐ C₁₂ odl v aufstehern.

auf-stauchen (n. 2) C₁₂ odl. I. vₐ 1. c. E Schreibjeder ~ péro rozskripari. 2. ☉ kov. Sücken ~ kovati do tlouštky. 3. hosp. Schade ~ zum Trodnen ~ len rozklásti (na rozkrátky). 4. = aufstauen 2. — II. vₐ (ju) prov s = aufstehen I. 1.

auf-stauen 2. das Sajje ~ vodu zedmouti n zdouti n nahmati n nadržeti. — II. sₚ Auf-staunung (n. 2) f E₁₈.

Auf-stech... (n. 2) ~ knotcn m plav. uzel svazovaci.

auf-stechen (n. 2) vₐ B₄ odl. 1. rozpichati, pro- rozbodati, rozkláti, pro-. 2. fig. λ-m ct. ~ = anmütgen 1.3. napřehnouti, pr. co nač k šemu pripnouti ko c šemu; nabodnouti co nač. 4 = aufgabeln 1., aufspießen I. 2. 5. Getreide ~ obili přehazovati. 6. tov. = aufjagen II. 1. 7. plav. die Halsen und Scheben ~ povoliti kladky kladtkové ~ cípové u plachet; e-n Kagenrüden ~ prohnouti n nalomiti páteř lodní. 8. ☉ nut. vylamovati kryci (surové hrudové železo) z peci. — II. vₐ (ju) bei dem Winde ~ vyplouti na moře (při větru); dicht bei dem Winde ~ vyplouti těsně na n do větru.

Auf-steck... (n. 2) ~�afen m voj. daš. nástrění hák a lože n lafety; ~kamn m zatýkací (ozdobný) hřeben; ~kleid n ohrnovací šat; ~nadel f jehlice n spendlik ohrnovací.

auf-stecken (n. 2) vₐ C₁₂ odl. 1. připevnit do vyše n nač; ein Kleid ~ šat vkasati n vyrnouti; das Haar ~ vlasy jehlici upevnit;

die Verbänge ~ záslony (do vyše) přispěnditi; sich (dat.) das Haar ~ upraviti si úces; astrojiti si n úcesati si n upraviti si vlasy; fig. ein (Vejd.) = aufjemen I. 2. nastrějiti, nasaditi do vyše, vztyčiti; e-n Stanz ~ (auf den Vebech) dáti věnce na stít; e-c Rabne o Flagge ~ korkouh v vlajku vztyčiti; das Rabinmett ~ (auf das Vebereu) nasaditi bodák; fig. λ-m ein Yicht über et. ~ otevřiti komu ori nač; objasnitli komu eo; sich (dat.) ein Yiel ~ vytknouti se cíl. 3. zanechati ceho, pusiti mimo sebe eo, vzdati se čeho. 4. ~ ziskati; es ist bei dem Vertauf nicht viel aufjaſteden mnoho se pri (tomto) prodeji nezíská n nepopadne n netrhlme.

Auf-stecker ☉ (n. 2) m E₉, ~ in f E₁₃ přad navijec.

auf-stedn (n. 2) vₐ C₁₂ odl. sol ein Zuntwert ~ lažník navodniti n napustiti sladkou vodou.

auf-stechen (n. 2) I. vₐ C₁₂ odl. A (b) 1. (cjen) steben) býtí otevřen; die Thür stebt auf dvěre jsou otevřeny. 2. státi na čem. 3. (cmerpstechen) státi primo, strinjati, ciri do vyše. B (si 4.) vom Boden v vom Zuse o von der Arbeit ~ se zr. mě n se sedadla n od priče povstati n vstáti n se zdvihnouti n se vzhopitati; die Šenne stebt auf slunce všechni; der Wint stebt auf zdviha se n bouři se n povstává vítr; (aus dem Bene) ~ (z postele) povstati n vstáti; Žie sind heute rüber aufgestaunen privstal jste si dnes n vy jste vystal dnes časne; er ist jen aufgestanden jiz vstal, již jest vzhůru; vor λ-m ~ povstati od kym; auf-standen! vzhuru! vstani(f)e! (po omočen) Vstáti, povstati, uzdraviti se; vom Tüde ~ vstáti p povstati od stola; vom Zede, vom Gräbe ~ auf-erjemen; fig. er ist heute mit dem fünten daß aufgestanden p vstával dnes předlije. Při w een anjubren will, muši füreher ~ na toho si musi (dlověk) privstati. 5. fig. (doj erjemen, erjeinen) (to proroch. atd.) povstati, vystoupiti, zjerviti se; ein Přeset et aufgestaunen povstal v vystoupil prorok; jste ~ hrdé povstati n se postaviti n vystoupiti (pnot šemu); gegen ein hrednet ~ bezprávi se opřiti; ohraditi se proti bezprávi. 6. (doj emperen) gegen λ. ~ povstati, zdvihati se p pozdvihnouti se (pnot komu); zprotiviti se komu 7. ☉ nut. der Herd stebt auf olovo nabíhá v odhánčci peci. — II. vₐ A- n E₇ hez pl. beim A- jab id... vstávaje viděl jsem...; nach dem A- jab id... povstav viděl jsem...

auf-steifen ☉ (n. 2) vₐ C₁₂ odl. 1. přitužiti, novna tuziti. 2. naskrobiti, pro-.

auf-steigen (n. 2) I. vₐ (ju) C₆ odl. 1. vystupovati p vystoupiti, vznáseti se p vzněsti se, zdvihati se. vzházeti p vzejiti. 2. in c-m Luftballon ~ v balonu vystoupiti n se vzněsti; (do sluncu a hvězdach) všechneti; (do větru) zdvihati se, strlnouti se. bouřiti se, povstávati; (do vlnach mof-yekh) vzdouvati se. slehati, věžiti se; (zvody) vyplynouti (na povrch); auf- und abtjeigen, auf und niedersteigen vystoupavi a stupitovati; er ist auf’s Pferd o in den Wagen anjaceiten vystoupil o vylezl (si) na kone n na vůž; (do parčich) zdvihati se. stoupati, vystupavi vznáseti se; Gewitterwollen steigen auf mračna n hrady vystupují se stahuji; fig. 3. e-r běheren Stětning ~ povzněsti se n postoupiti k vyšší hodnosti; tež acc. den Thren ~

auf-steigen (n. 2) I. vₐ (ju) C₆ odl. 1. vystupovati p vystoupiti, vznáseti se p vzněsti se, zdvihati se. vzházeti p vzejiti. 2. in c-m Luftballon ~ v balonu vystoupiti n se vzněsti; (do sluncu a hvězdach) všechneti; (do větru) zdvihati se, strlnouti se. bouřiti se, povstávati; (do vlnach mof-yekh) vzdouvati se. slehati, věžiti se; (zvody) vyplynouti (na povrch); auf- und abtjeigen, auf und niedersteigen vystoupavi a stupitovati; er ist auf’s Pferd o in den Wagen anjaceiten vystoupil o vylezl (si) na kone n na vůž; (do parčich) zdvihati se. stoupati, vystupavi vznáseti se; Gewitterwollen steigen auf mračna n hrady vystupují se stahuji; fig. 3. e-r běheren Stětning ~ povzněti se n stoupati k vyšší hodnosti; tež acc. den Thren ~

Německočeský slovník. J. Deutschbühnisches Wörterbuch.

38

Auf-sticgungs...]

— 298 —

[auf-strahlen]

na trun dostoupiti n dosednouti; povzněti
se na trun; die Zerrepe - jiti na schody n po
schodech vzhuru; po schodech vystupovati;
ein Zerrain steigt auf půda stoupá se zdvihá;
fig. e-c Méthe steigt in ihrem Gesichte auf rumene
ji stoupá do tväre; mir steigt ein Gedanfe
auf přícházi n připadá mi myšlenka vzniká;
ve mně myšlenka, připadá mi na myn co;
es steigen Weißet in ihm auf vznikají v něm
pochylmosti; die Halle steigt ihm auf žluč mu
kypí n se mu péni; to pokrmech působiti říháni
n krkání; říhati; Rateten o Zeitenblasen - laſsen
rakety n bubliny vypouštěti. 3. (genealogie) bió
an die Krenzige - sáhati až ke křížáckým
výpravám: -d a vzestupný, stoupavý; (genen-
logie) -ce Line pokolení vzestupné n vzhůru
stupující n postupné; puřdové. - II. § 3.
A- n E. bez pl., Auf-sticigung f E₁₈ n vý-
stup, vze-

Auf-sticgungs... (n. 2.) -klappe f bei Fumren
zdvízná klapka pump.

Auf-stell... (n. 2.) -leiter f operaei fehřik.

auf-stellen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₐ, 1. p.o) sta-
viti, vy-, vztyciti, vyzdvihnouti; seget - ku-
želky (po)staviti; sich - postaviti se (sade); e-
Schilfwade - straž postaviti; e- e ſalle - naš-
nalčiti n nastrojiti; Zperien - (auf den Dic)
jídla na stul staviti; Waren zum Verlanf -

zbožni na prodej vystaviti v vyložitvi. 2. lov (barne
sítě rozestřiti; poličiti. 3. vob. Trappen,
e-e Batterie - vojsko n baterien rozestaviti.

4. fig. e-e Behauptung - pronašeti pro pronašeti
n vysloviti tvrzeni, tvrditi (co); e-n Beweis -

uvěsti n podati důkaz; als Grundtaſs - za zá-
sadu vziti n stanoviti; Seife - zákony stan-
oviti; e-e Vermutung - domnénku vyslo-
viti; Fragen - otázkay klásti p položiti; ein

Inventarium - inventar ſepsati (obv. auſjemmen);

ein Muster - ein Ziel - vzor c el stanoviti

n vytknouti; als Candidaten - za kandidáta
postaviti n určiti n (u)stanoviti; Senen -

svědky (předvésti. 5. (wornemmen) mit 3-m e-c
Zade ct. - delati co s kym n s čim; es läſt sich

nichts mit ihm - es ist mit ihm nicht aufzustellen

s nim se nic nesvede n nepořidi; na něm
si daleko neujeide. 6. postaviti, smonto-
vatij; die Zehrbegen - postaviti ramenáty. -

II. % A- n E₂ bez pl. Auf-stellung f E₁₈.

Auf-steller (n. 2.) m E₆ stavič atd

Auf-stellungs... (n. 2.) -kosten fpl. ná-
klad na vystaveni n po-; -plaſs m in die daſt

bunte místo k rozestaveni lověch psu.

auf-stemmen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₐ, 1. vₐ. 1. den

Arm - paži n ruku založiti oě; paži n rukou

se opirati p opřiti (p); sich - opirati se oě;
id jaſs aufgestemmt in m-m Bette sedel jsem

v posteli lokty se opiraje. 2. sich - natáhnouti

se (do vyſer. - II. vₐ 1. - auſſtaten 2. 2. ©
dlátem otevřiti; in ch založiti

auf-stempeln (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. kolkem n ra-
zitkein opatriti.

auf-stengeln (n. 2.) vₐ (in) C₁₂ odl. (to sa-
lata p vyhičniči, vyrušati.

auf-steppen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. přistehnouti,

přižtepovati (co náš).

auf-stücken (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. (et.) - auf et.

vyšivati p vyšiti, vytkati (co náš).

auf-stieben (n. 2.) vₐ (in) B₆ odl. 1. lov. vše-
těti. u- 2. = auſtändern I. 1.

auf-stieren (n. 2.) vₐ (h) C₁₂ odl. oči (vy)-
poultiti n (vy)valiti n (ry)trestiti, ustrnule n
vytreſtěne n vyjevené pohlížeti nač.

auf-stiften (n. 2.) I. vₐ C₁₂ odl. = auſſtigen I. 2.-

II. % Auf-stiſtung f E₁₈ = auſſtigen.

auf-stimmen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. die Zaiten -

struws vyſe naladiti; fig. 3. ~ povzbuzovati

p -diti -by aufridten I. 2. fig.

auf-stinken (n. 2.) vₐ (h) in) odl. zum Himmel -
(odporný) zápach k nebi vysilati; (odporné)
pachnouti k nebi.

Auf-stöberer (n. 2.) m E₆ slidić.

auf-stöbern (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. 1. lov. Reb-
bauer - koroptry vyplašiti. 2. vyslíditi, vy-
pátrati. 3. rozptvělití, zaplašiti. 4. zburcovati.

auf-stochern (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. 1 spícatým ná-
strojem vysturati, pro-, vystářati, pro-, vy-
dloubati, vypářati; Feuer - v auſtieren 1: in
idat ) das (Zahnclich - paratko) dášeň si roz-
dloubati. 2. f = aufstöbern 2.

auf-stocen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. stav e-n
Bruchstein - lámaný kämen otesávati n pe-
mrlící opracovati.

auf-töhlen (n. 2.) vₐ (h) C₁₂ odl. zastenati.

auf-stöpfeln (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. odzátkovati

co, zátku vytáhnouti 7 čeho.

auf-stören (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. 1. = auſſtochern 1.;

Feuer - oheň rozkutati n rozhrabati. 2. = auſ-
stiebern 1. 3. 3. ~ vyrusovati, vytrhovati koho

co čem, dzržovati koho - čeho; poplašiti koho;

3. aus dem Zdajc - ze spánku vyrušiti n vy-
burcovati; Erinnerungen zu 3-m - vzpomínky

buditi n probouzeti tu.

auf-stoßen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. 1. = auſſtochen 1.;

buditi n probouzeti tu.

auf-stoßen (n. 2.) odl. (v stöken. I. vₐ 1. pro-

rážeti p proraziti. roz-; die Zhiic - dvère vy-
raziti n vyplačiti; mit dem Kufe - rozkopnouti.

in-: ein Kais mit dem Kufe - dno sudu nohou

vykopnouti. 2. vyraziti (do vyſer, vyhoditi; den

Zanb - prach zdvihati kohu - žbuhu hnaži;

1. kochte těž abs. der Manthurf stěſt (Gedanien)

an) krtek vyje n vyhazuje (krtiny); lov. = aſ-
jagen II. 1. 3 naraziti (náš, V- (do čeho); Das Giaſ
(aż 'aż 'aż) mit dem Giaſe - sklenicí uhoditi.

uferiti (oč n nač); den ſuß ~ (auf den Boren) dup-
nouti nohou (na zem.) - II. vₐ (h v 1.-3. a in)

1. v - I. 2. a 3. 2. = nospoči ch kvasiti se; auſ-

gesteherener Wein = auſſteßig 1. 3. říhati, krkati;

ce stěſt mir (anier) auf krká n říhá mi; zdviha

se mi (kyselo) od žaludku. 4. (wornemmen, be-
gegen) státi se. udáti se. přihoditi se koma;

potkati koho; mir ist je et. me aufgesteſsen néco

takového se mi nikdy nepřihodilo n mne
nikdy nepotkalo; mir ist ein jefever Menich ned
nie aufgesteſsen takového člověka jsem nikdy

neviděl. 5. (to dravych ptacích) auf j-e Beute - vrhati
se na korist 6. plav. auf den Grund - na dno

naraziti n najeti; na dně uváznouti. 7. prot.

pros = auſſteßt 2. jein.

auf-stößig (n. 2.) a D., 1. (to vinč atd.) a) vykva-
šený, ukysały; h) zkysýl, zkažený. 2. (to dětech)

(anwob) churavý, nezdravý, nemající chuti

k jídlu.

auf-strahlen (n. 2.) vₐ (h) C₁₂ odl. 1. za-
zářiti, zatřipyti se, zaplanouti; s sm. zářivé

auf-streifen (n. 2.) vₐ (h) C₁₂ odl. 1. za-
zářiti, zatřipyti se, zaplanouti; s sm. zářivé

auf-streifen

— 299 —

|auf-iaſeln

se vznášeti. 2. fig. ₩ (do zasumění obhře). zazářiti
n zapláti (radostu, vyjasniti se.

auf-streifen ₩ (n. 1.) vₐ C₁₂ odl. rozčěsatí
kohó. copy rozpláti komu.

auf-strempeln f. (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₚ sich ~
házeje sebou n zmitaje sebou odkrýti se;
scupati n odkopati pokryvku se sebe; (do ditě).
odkopati se. — II. vₐ házeje n zmitaje sebou
otevřiti co; rozcupati, rozkopati co.

auf-strauben ₩ (n. 2.) vₐ (in) C₁₂ odl. =
sich aufstränben.

auf-strauben (n. 2.) vₐ a vₚ C₁₂ odl. zdvihati,
ježiti, rozčepýti co; dědern ~ perř rozčepýriti;
Haare ~ vlasy (řezjěti; fig. pozdvnouti: sich ~
(jěžiti se, čepýřiti se; sich wie ein Truttabu ~
cepýřiti se jako krocan.

auf-streben (n. 2.) I. vₚ (h) C₁₂ odl. vzpínať
se (do vyšě; tlhouti vzhůru; snažiti se (vy-
stoupiť) vzhůru n do výše; snažiti se vzněští
n vystoupiť; fig. 31 et. ~ snažiti se n usil-
vati co, toužiti n bážiti po čem ~ II. vₐ A ~ n
E₇ n fl, ₩ Aufstreßung f E₁₈ snaha vzněští
se; A ~ der Žele 31 (we) povznášení se n za-
letání duše k Bohu; snaha duše po Bohu.

auf-strecken (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. die Arme zum
Hamnd ruce k nebi vztahovati n vzpí-
nat.

Auf-streich (n. 2.) m E₃ dražba (= Auction,
srv. A. B. c. 2.); im ~e vertausen v dražbě n
dražbou prodati.

Auf-streich... (n. 2.) -eisen ₩ n = Auftrab-
tanm.

auf-streichen (n. 2.) odl. C₁, I. vₐ (in) = anſ-
ſteichen II. — III. vₐ 1. Butter ~ cm6 měslam
namazati n po; Pſtalter ~ náplast natiřti (na
plátno). 2. vzhůru n do výše hladiti; den
Zdarrbart ~ kníry (do vyšě m křoutiti, za. — 3.
= anſcigen. 4. 3-m Cins ~ uhěditi, udeřiti. F na-
páliți (holi, bideom). — III. vₚ sich ~ sich als
nd dem Probierejin ~ objeviti se zlatem na
zlatnickém kameni.

auf-streifen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₐ 1. den Ärmel o
den Arm ~ rukáv (vzhůru) hnrnouti n o; rukáv
vykasati. 2. rozsmýkatí, rozdrhnouti, roz-
dřiti: sich (dat.) die Hand a vₚ sich ~ ruku si
zredziti. — II. vₐ (in) zavaditi o zemi;
smýkati, vělí se po zemi.

auf-streuen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. (na)spätati
co n čeho nač; (na)trousiti co n čeho nač; Ander o
Weich und ~ cukru n kadidla nasypati; Mebl ~
(auf et.) mouky nasypati n naprášiti nač;
moukou poprásiti co.

Auf-streich (n. 2.) m E₃. 1. = Aufstreich. 2. = Auf-
streichen. 3. tah vzhůru přeŕem n smyčćem

auf-střicen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. 1. vypléti
(6. 3.); pletením spotřebovati. 2. Maschen ~ oka
nab(i)ati.

auf-striegeſeln (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₐ (h) 1. hřebel-
covati vzhůru, hřeblem postaviti n zdvihnouti;
ein Dher ~ hřebelcovati zvíře proti srsti; f den
Schmurrbart ~ kníry (do vyšě vykroutiti). 2. ein
Pierd ~ koně znova hřebelcovati n přehřebel-
covati. — II. f sich ~ vₚ fig. sich ~ vystrojiti
se, vyšnóřiti se, vyſſintiti (se ~ find anpuffen).

auf-střömen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₐ (in) (o kvř)
stoupati, vzhůru prouditi. — II. vₐ Sand ~
písek nanášeti n naplaviti.

auf-stücken (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. = anſſtiden.

auf-stüdieren ₩ (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. sein Erb-
theit ~ podil prostudovati n studiemi stráviti.

auf-stüfen (n. 2.) I. vₐ, vₚ (in) C₁₂ odl. vₐ
po stupnič (vₚ se) vyvýšiti n (vₚ se) vzněští;
vₚ ~ po stupnič vystupovati. — II. vₐ Auf-
ſtufung f E₁₈.

auf-stülpfen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. 1. vyhrnouti,
(vzhůra) odchlipiti; e-n Hut ~ klobouk nahr-
nouti n (vzhůru) o; aufgeüllte Raje vyhranutý
nos; Žtieſel ~ ahrnovací boty vyhrnouti.
2. F 3-m e-e Mütſe ~ naraziti čepici (na hlavu)
komu; f sich (dat.) den Hut ~, j-n Hut ~ klobouk si
naraziti (na hlavu). 3. priklopiti, po-, poklopem
opatřiti; den Žedel ~ víko položiti (nač), víkem
zandati n příkřiti (co).

auf-stürmen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₐ (in) 1. bourné
vystupovati n se vznášeti, bourřiti vzhůru n
do výse. 2. e-e Žtraſe auf-n und abſtürmen bourlivé
precházeti ulici; bouriti n hlučeti po ulici. —
II. vₐ 1. pobouriti, vz., vzušiti. 2. (ſtümen
effen) bourné n útokem otevřiti; ein Dhor ~
bránu vyraziti.

auf-stürzen (n. 2.) C₁₄ odl. I. vₐ 1. = anſſtülpfen
2. 3. vystaviti, vyložiti (na podvánou). 3. naliti.
— II. vₐ (in) 1 mit dem Nepſ auf e-n Žein ~
(tvi abſ.) upadnouti hlavou na kámen; hlavou
na kámen naraziti (pri pádu). 2. ₩ = anſ-
pringen I. 1.

auf-stüßen (n. 2.) C₁₄ odl. I. (h) zaražené n
překvapené n s úžasem vzhlédnouti (do vyšě);
zaraziti se, pozastaviti se, úžasnouti nad čem ~
II. vₐ 1. = anſſtülpfen. 2. prístrojiti, upraviti;
e-c Mede mit jéšonen Redensarten ~ řeč pěknými
slovy vyzdobiti n vyšperkovati. — III. vₚ
jich ~ vystrojiti se, vyzdobiti se, vyšnóřiti se,
vyſſintiti se (= anpuffen. II. vₚ anpuffernnern II.).

auf-stüßen (n. 2.) vₐ, vₚ C₁₄ odl. podpírati,
o-p podeprítí, o- (vö); jich ~ podpirati se p
podeprítí se (loktem); ein Gebände ~ budovu
podeprítí; alle Gebände ~ (všecky) budovy
zpodpírati; e-n Aßt ~ větev podeprítí n pod-
ložiti; den Ellenbogen ~ loktem se opírati.
pod.

Auf-stünger (n. 2.) m E₆ strojič, upravovatel,
(o)zdobitel.

auf-stübig ₩ (n. 2.) a D₂, 3. 1. = anſſäjjig. 2. =
anſtěrje 2.

auf-stuchen (n. 2.) I. vₐ C₁₂ odl. et. o Š. ~ vy-
hledávati, (vₚ)hledati p najiti, najěžti (koho n
co); e-e Žtelle im Buche ~ místo v knize (vy-
hledati; lev. = anſpüren; ☉ hor. hledati, kutati,
rozvidati. — II. vₐ A ~ n E₇ bez pl., Auf-
ſuchung f E₁₈.

Auf-stucher (n. 2.) m E₆, -inf E₁₉ vyhledávač.
f -ka.

auf-jummen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₚ jich ~
1. množiti se, nahromaditi se, vzrůši (a) ti.
nashromážditi se; et. ~ laſſen rozmnožiti. na-
hromaditi co. — II. vₐ (in) bzuče vzletěti,
bzučeti do výše. — III. vₐ tež auf-jumſen
C₁₄ bzuſotem vzbuditi.

auf-jüßen (n. 2.) vₐ C₁₄ odl. chem. vyšlažovati
p -diti.

auf-taſeln plav. (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. 1. = anſ-
tijchen. 2. ☉ souk. = auſſalten.

8

auf-takeln

— 300 —

[Auf-trag...

auf-takeln plav. ("n~") I. rₐ, rᵣ C₁₂ odl. ein
Zdruh ~ lóf lanovím opatríti n. olaniti: F (to) rₐ
= aufpánen II.; *fich* ~ vystrojiti se, vyšnúřiti
se. vytfintiti se; w nanóňašká antičkání odéný
ve svätóčni sat. — II. sₚ A~ n ~ Sₚ E₇ bez pl.,
Aufstätelung f E₁₈.

Auf-taft ("n~") m. E₁, hud. — Aufstóhag 9

auf-taljen plav. ("n~") rₐ C₁₂ odl. kladkou n
-ostrojem n skripecem n táklem n jeřábem
zdvíhati.

auf-tangen ("n~") C₁₄ odl. I. rₐ (b) (to vlnáči ats) tančiti vzhára, v tanci se vznášeti. — II. rₐ sich (to) dat ~ die Zdube o die Dílje ~ roztancovati si střevice n nohy; rozedřiti tancem střevice n nohy.

auf-tappen ("n~") rₐ (b) C₁₂ odl. čápatí.

auf-tassen ("n~") rₐ C₁₄ odl. w auf-tašten
C₁₃ roln. (včetně dávati obíli do zátné n perny
n člotnú n pástědolku.

auf-tauchen ("n~") I. rₐ nju C₁₂ odl. 1. (vy-
noriti se na povětr k vody); vybrísti. 2. fig. (qum
Serigin temmén přijíti v vyjítí v jevo. objeviti
se, z- se. vznikati (mok) ukazovati se; če
tanden Jdeen auf vynorúji se n vznikaji my-
šlenky. — II. sₚ A~ n ~ Sₚ E₇ bez pl. vznik.

auf-taumeln ~ ("n~") vₙ in C₁₂ odl. potaceje
se n vrávoraje povstati n se zdvihnouti.

auf-thanc ("n~") C₁₂ odl. I. rₐ (in) 1 (rož-
plnouti, roz tátí, pouštěti p. pustiti, obleviti;
fig. F rozemnáti se, rozveseliti se, rozjariti
se. 2. sₚ rozplynouti se v niveč, rozptělití
se. — II. rₐ et. ~ roztaviti, rozponštěti ded a p);
3. ~ rozehřátí, rozveselití, rozjariti koho; c-e
aufjaetbante ~ ztelle protáлинá. — III. sₚ A~ n E₇
(— Sₚ) bez pl. támí, obleva ~ jih.

auf-thellen ("n~") rₐ C₁₂ odl. rozděliti, roz-
vrčinouti vš.

auf-thun ("n~") C₁₄ odl. I. rₐ (1. cír. denuter ~ okno
otvirati n p. otevriti; die Lbur ~ abs. (dvére)
otevřiti; den Mund ~ ústa otevřiti; den Mund
nicht aufzutun magen neodvážiti se spětnouti
an promluviti; er hat den Mund nicht aufgethan
aní úst neotevřel; P ani hubon neklapł; er
dar j-n Mund nicht ~ nesmi ani muknouti n
ceknouti ~ spětnouti; den Bente! ~ otevřiti
měséc. sáhnouti do měsćno (lato); cie žád ~ vy-
táhnouti cép ze sudu. nachina ti sud; die
milde Hand ~ otevriti Stědrouk ruku; flopept an,
je wird end angethan klepejte, bude vám ote-
vřeno; aufgethan! otevři! -ete!; das Buh ~ knihu
otevřiti. rozě- (obv. anſchlagen, eſjaen); p Lbuen,
Augen ~ usi otvirati (postončen); ciein Munt! ~
hubit nač (udiveně se divat náš) die abgečernten Jelder ~
dovoliti přístup dobytkunasklizéná pole. 2. den
Hut ~ dáti si posaditi si klobouk na hlavu. 3. lov
aufjagen vyhnati, vyplašiti ovšem. — II. rₐ (fich) ~
1. v ~ I. 1. 2. F = auftachen I. 2.; plav. objo-
viti se v dáli; to květnámě rozvíjeti se; fig. ta
thut sich et. Zchěnes) auf zde je n uvidíme neco
thezkeho! c-e (Seielißbait thut sib auf společ-
nost se zřizuje u stavuje n zakládá. 3. prov.
vypnati se, nadýmati se, vyehloubati se.
4. O hor. nadouti se. roz-, zmocněti, mohutněti;
ter Gana thut sib auf žíla se nadoutu na roz-
n zumeńuje se siři n se síli n se otvirá.

auf-thürmca ("n~") I. rₐ, rᵣ C₁₂ odl. 1. (fich ~
vysoko nakupiti, navršiti navěžiti; die Weagen

thürmren sich bis an den Himmel auf vlny se vzpí-
nají n se vězi n se droum n se vzdýmaji až
k nebi; ~ jét, ~ de Poltäste hrde (k nebi strmící
n čnéjící paláce. 2. fig. ~ sib ~ sib aufſtlichen I. 1;
aufgetürmt = aufgebten (v aufbarten). — II. rₐ
A~ n (§) n E₇ bez pl., Aufthürmung f E₁₈.

Auf-tieſ... ~ ("n~") ~ hammer m hloubicí
n vyhlubovací kladivo; ~ meiſel m hloubicí
dláto.

auf-tieſen ~ ("n~") rₐ C₁₂ odl. médikov (tepáním)
hloubiti, vyhlubovati. = autéſicjen).

auf-tippen ("n~") rₐ C₁₂ odl. 1. ſuknouti n
dotknouti se (prſtem) (koho n čeho). 2. ſuknutim
vzdůliti koho.

auf-tiſchen ("n~") rₐ C₁₄ odl. (giala) na stůl
dá vati n staviti n nositi; das Eſsen ist auf-
čenicht jídlo jest na stole: ~ m et. ~ podati
k jidlu n koma co, (pyčastovati, uctiti koho čím
auf-toben ~ ("n~") 1. rₐ (b) C₁₂ odl. rozzuřiti
se. rozvztekli se. rozkatiti se. rozpoutati
se. 2. rₐ ~ 3. ~ ze sna n ze spánku vzbouřiti
vyhřeovati.

auf-tönen ~ ("n~") rₐ (b) C₁₂ odl. = auf-
schallen.

auf-tornen plav. ("n~") rₐ (b) C₁₂ odl. vor dem
Auter ~ vytáhnouti n vyvléci zadržovacím
lanem.

auf-tojen ("n~") rₐ (b) C₁₄ odl. 1. zadu-
něti. z tibourni, zahučeti. zadusati, rozdučněti
se. rozbouřiti se. rozhučeti se. rozpoutati
2. duněti n bouřiti n hučeti do vše; vy-
stupovati n zdvihati se s duněním n hukotem.

auf-trabcn ("n~") rₐ (in) C₁₂ odl. jeti n vzjížděti
do vyš (po klusem.

Auf-trag ("n~") m D₁. 1. příkaz, roz-, naří-
zení; im ~ deš Renigš k rozkazu královu,
z rozkazu králova; obv. n. zakávka, objednávka;
~ m ~ ju et. geben uložiti. příkázati. naříditi
koma co; vložiti co na koho; dáti komu obstarati co;
~ sii fir ~ veřejen b ausrichten všegeben;
c-m ~ c (ein Gemac teizen příkaz splniti a
v-onati n vyřichti, obstarati co komu; Norem ~
c-gemac podle vašeho příkazu. 2. ~ m obstaravet
zakázek), jednatel, komusionar'; ~ brett n hor (bem)
červert, nánosní dno (to smetneho pláku n u smetanu);
~ qeber m přikazovatel, narizovatel, ohjedna-
vatel. zákazník; ~ chölzchen n O knih. porlac.
pozlacovadlo, lopatka pozlacovací; ~ (§)
~ mážiq a podle přikazu n zakázky: ~ nachac m
obstaratel přikaz n zakázky; ~ vorrichtung f O
nanásevi pristroj, nanáselo (mouky n plářek);
~ walce f O tesp. valec nanásevi: ~ weiße adr.
v podobe přikazu n zakázky n z přikazu n
ze zakázky: ~ et. ~ weiße jagen vyřizovati p
vyřiditi koma co; ibi iage ce ibum nur ~ weiße rikám
mu pouze (to), co jsem mu měl vyřiditi;
~ zetfel m e-s Agenteu an der Vörje příkazný list

auf-trag... ~ c... ~ s... ~ auf-trags... ~
(\"n~\") ~ ausführang f vykonání n vyplnení
n vyřízení n provedení přikazu n zakázky;
~ (s) bejorger ~ m obstaravatel (zakázek),
jednatel, komusionar'; ~ brett n hor (bem)
červert, nánosní dno (to smetneho pláku n u smetanu);
~ qeber m přikazovatel, narizovatel, ohjedna-
vatel. zákazník; ~ chölzchen n O knih. porlac.
pozlacovadlo, lopatka pozlacovací; ~ (§)
~ mážiq a podle přikazu n zakázky: ~ nachac m
obstaratel přikaz n zakázky; ~ vorrichtung f O
nanásevi pristroj, nanáselo (mouky n plářek);
~ walce f O tesp. valec nanásevi: ~ weiße adr.
v podobe přikazu n zakázky n z přikazu n
ze zakázky: ~ et. ~ weiße jagen vyřizovati p
vyřiditi koma co; ibi iage ce ibum nur ~ weiße rikám
mu pouze (to), co jsem mu měl vyřiditi;
~ zetfel m e-s Agenteu an der Vörje příkazný list

bursovního agenta

auf-tragen

301

auf-trumpfen

auf-tragen (n. L.) I. vₐ C₆ odl. 1. (na)něstí, pri- p (na)něstí nač; die Zweißen (jüdla) na stůl no- stři; das Essen ist aufgetragen jidlo jest na sro- le. 2. (na) papier nanáseti p naněstí. snímati. 3. Zahlen ~ barvy klásti n +/+ nanáseti; fig. tei abs. die Zahlen did o start o jut grell ~ tej yn abs. start e did ~ auffenben upřílšiti, nadsazo- van, prepinati, přemuršovati. 4. ☞ Erde ~ = aufdünnten 1. 4.; zed. den Mier el ~ nahoditi maltu. ovrhnouti; ☞ hor. e-nl Žadcht ~ nastaviti, zvýšiti šachtu (t. i sachtöv uši; hor. die Miele und Zchlümme auf den Saldbere ~ mouky a bahna nanáseti na promyvay spářek; hut Gr und Mehlen ~ sypati a přidávati rudu n uhlí do peo (= aufgeven. I. 2. 5. 3.-met. ~ přikázati. nařiditi. poručiti. ukládati p uložiti, dáti obstarati o komu; vzněsti co na koho; svěřiti komu co n obstarání čho; 3-m den Eid über et. ~ uložiti komu přisahu nač. 6. ☞ e-e Maße ~ sepio na hlavé nosiri. 7. ☞ (empertragen) vznáseti p vzněsti. zdvihati. 8. Viermanachade ~ sati obnositi (nöszün opotřebovati); jid ~ obnositi se. ~ II. vₐ (b) 1. v-1. 3. ~ start ~ a I. 1. 2. vyháněti p vyhniat (do vyšo, nadělaviat, nadýmati p nad- mouti. ~ III. % v A- n (s) E₇ bez pl., Auf- tragung f E₁₅.

Auf-träger (n. L.) m E₆ 1. = Kellner. 2. = Auftraggeber. 3. = Anstader.

auf-trampfen (n. L.) vₐ (h) C₁₄ odl. = auf- trampeln.

auf-träuseln (n. L.) I. vₐ (jn) (na)kapati, (na)kanouti, crčeti, erkati nač ~ II. vₐ (na) -kapati. (u)kápnoti co n čho nač.

auf-treffen (n. L.) vₐ (jn) B₄ odl. = antreffen II.

Auf-treib... ☞ (n. L...) -schere f sklen. nůžky rozhanět.

auf-treiben (n. L.) C₆ odl. I. vₐ 1. = au- treiben I. 2. 2. rozraziť i. násilně otevřití; e-c Thir ~ dvěre vyraziti o vypáčiti; f 3-m den Hut ~ klobouk naraziti komu = antreiben I. 2.;

hosp. den Acker ~ = außrechen I. 2. 3. vyháněti p vyhniat (vzháru), nadýmati. vz- p nad (uj)outi, (na)bubřiti, zprýšiti co; die Aern ~ žily na- pínati p napnouti; das Blut hat die Aern auf- getrieben žíly krvi nabhěly; den Leib ~ krivo nadýmati p nafukovati; sein Weib ist aufgetrieben mä naběhlé n nafouklé břicho. 4. 3. ~ (vzháru) do vyšěi hníti p vyhniat. zdvihati v zdvi- nouti; Ztaub ~ prach zdvihati; den Preis ~ cenu hníti do vše z výšití; 3. ~ vyháněti s- p vyhniat, se- p postele n ze sedala; 3. vom Zdolſe ~ ze spánku vyburcovati koho; s věčnym subj.: z nepokojiti, rozčilovati koho; lov. e-nl Hafen- zaner vyplašiti; zahr. vzrůst urychliti. 5. výslí- diti. vypátrati, f vyšťourati co; přijiti nač; Geld ~ peníze sháněti p sehnati, o peníze se obejiti, peníze si opatřiti, k peněžům si pomoci; Arbeiter o Zoldaten ~ dělníky, vojsko najimati. ~ II. vₐ (jn) 1. býtí zahnán n z- nesen nač. 2. auf- und äutreiben plouti proti proudu a po proudu. 3. (k ~ I. 3) nadýmati se p nad(m)outi se, (na)bubřeti, nabíhati, opuchnouti, kynouti. 4. o rětináč vyháněti p vyhniat, vrážeti p vyraziti, vycházeti p vy- jítí, vze, klíčiti, rašiti. ~ III. % A- n E₇ bez pl., Auf-treibung f E₁₅.

auf-träuseln (n. L.) I. vₐ 1. = au- treiben I. 2. 2. rozraziť i. násilně otevřití; e-c Thir ~ dvěre vyraziti o vypáčiti; f 3-m den Hut ~ klobouk naraziti komu = antreiben I. 2.;

auf-träuseln (n. L.) vₐ a vₐ (C₁₂ odl. (jich) ~ rozpárati (vₐ se).

auf-tr腾en (n. L.) C₄ odl. I. vₐ (jn) 1. (bez vda- lovanti se b) kráčeti p vykročiti; nastupovati; auf et. ~ vykročiti, slápnouti nač; jełt o siedler ~ pevně n jistě nastupovati, naslapovati. krá- četi; to nemocnem er tam noch ničt nemuže ještě na nohy. 2. fig. (idt zeigen) vystou- piti, ukázati se, objeviti se; energijdž ~ rázně n energický vystupovati p vystou- piti n si vésti n si počínati; als et. ~ a) vy- stupovati p vystoupiti jako co; b) (jich angeben) vydávati se nač; mác, als Släger gegen 3. ~ vy- stoupiti jako žalobce proti komu; als Zdrißteller ~ vystoupiti (na věřejnost) jako spusovatel; als Wabtlandbidat ~ vystoupiti jako (volemlí kandidát; jír 3. ~ vystoupiti ve prospěch či; gegen 3. ~ vystoupiti proti komu; mit Anpridben ~ s požadavky vystupiti n se vytasiti; div. auf der (die ☞) Wibne ~ vystoupiti na divadle n na jevišti; in irgend e-r Fejen ~ hráti n před- stavovati koho; als Wädra ~ vystoupiti v úloze Faedry; hráti Faedri; 3. miny subj. to obhaisch a p vznikati; to pověsto vznikati, proskakovati; die Krantzbeit tritt verberend auf nemoc rádi n zuri. ~ II. vₐ 1. (na)kapati co nač, pri- co k čemu. 2. e-e Maß ~ rozslápati. rozslápnouti; e-e Thir ~ dvěre (nohni) rozkopnouti. ~ III. vₐ R- n (s) E₇ bez pl. chuze.

Auf-trich... ☞ (n. L.) m E₄ výtlak vody.

auf-trinken (n. L.) vₐ B₄ odl. vypiti (vše).

Auf-tritt (n. L.) m E₃ 1. vykročení, krok, chuze. 2. vystupování, vystoupení; chování, počínání. 3. cem. div. výstup, výjev, scena†; fig. e-n ~ mit 3-m haben mít výstup n hádku ~ vyjm; Du wirst e-n hibbigen ~ haben budes mit pěknou melu; ty se budes mít; e-n ~ herbei- führen výstup n hádku způsobiti. 4. (u vozu n- dvei) stupátko, stupeň, náslapěk: voj. děl. ~ am Heezeuge nástup(ek), v-, stupnička u zdvi- hadla.

Auf-tritt... (n. L...) ~ jüſc tes. nástup, první stupeň schodů.

auf-trocken (n. L.) (n. L.) C₁₃ odl. I. vₐ (jn h) (u)sehnouti vy-, vysušiti se; die Auh ist auf- gete:ed (einet kráva nedoji (nemá míčka): ~ laſsen (u)sušiti, vy-. ~ II. vₐ (u)sušiti, vy-; die Zäbren ~ slzy osušiti; Früchte ~ ovoce (u)sušiti.

auf-trommeln (n. L.) (n. L.) C₁₂ odl. I. vₐ (h) zum Danje ~ k tanči (za)zubnovati. ~ II. vₐ 1. bubnem n š. sm. hlukem vzbuditi n vzbur- covati. 2. e-n Wirbel ~ et. ~ zabubnovati n zavířiti (co) na buben; fig. 3-m et. o cin Paar ~ namlíti. nabouchati, natlouci komu. 3. nabi- hati p naběhnouti, (na)bubřeti. 4. vybubno- vati (vzháru)

auf-tröpſeln, auf-tropſen (n. L.) vₐ C₁₂ odl. = auftränſeln.

auf-tröpſeln (n. L.) vₐ C₁₂ odl. = aufpre- hen I. 1.

auf-trüben (n. L.) vₐ C₁₂ odl. das Wasser ~ vodu (michelin) (za)kaliti (ode dne).

auf-trumpfen (n. L.) C₁₂ odl. I. vₐ vyhazo- vati trumfa, (my)trumfovati, fig. f e-n M. is ~ dáti n vtisknouti polibek n f hubičku. ~ II. vₐ (h) 3-m ~ odseknouti komu, odbytí koho.

auf-tuchen

— 302 —

Auf-waſch...

auf-tuchen (n. 2.) v. a. C₁₂ odl. plav. ein Ziegel ~ plachtu svinouti.

auf-tüchsen (n. 2.) v. a. C₁₄ odl. 1. e-c-Mauer ~ zed natirati n natriti n obmitnouti n ovrhouti n vybíliti 2. (wieder) ~ přetřiti, přebiliti.

auf-tütken (n. 2.) v. a. C₁₂ odl. 1. et. mit Bret ~ vymáčeti chlebom co. 2. houbou (mysušiti).

auf-tuyſen (n. 2.) v. a. C₁₂ odl. 1. (com. pismot.) tukat do čeho, dotýkati se p dotknouti se čeho. 2. vykufati co; Bannte ~ tecky dělati n klásti (kamo); tečkovati. 3. abdypien I.

auf-tüchsen (n. 2.) v. a. C₁₂ odl. natušovati.

auf-wagen (n. 2.) 2. v. a. (in) C₁₂ odl. vzhlediti se. pro-se. procitnouti (zo sna); dos (Weijen) wird ~ svědomí procitne n se ozve.

auf-wachsen (n. 2.) I. v. a. (in) odl. vyrusti, vy-, na-; a agenwadien ~ dorestly. dospěly; sie sind zusammen angetrocken vyrostli (od maht) pospolu. — II. v. a. A- n (s) E. hez pl. vyrust.

auf-wagen (n. 2.) (ß) v. r. C₁₂ odl. osmělit se n odváziti se vystoupiati vzhůru.

auf-wägen (n. 2.) B. odl. I. v. a. 1. vyyváziti co (vázu) tolik jako co; fig. vyyváziti co, břti v cene (čeho), (my)prvnati se čemu et. mit (ß)eld ~ zlatem vyyváziti co; den Verhast ~ ztrátu nahraditi.

2. ~ die Wurtheide ~ metamen kórona ~ in vovorazte metati v vyhoditi (do vyšě). 3. (vydahadlen) vyzdvihnouti, vysaditi. — II. v. s. A- n E. Auf-wägung, f E₁₈.

auf-wählen skoro † (n. 2.) v. a. C₁₃ odl. hna v karty: e-n Trumpf ~ trumf vyhazovati n vyhoditi.

auf-wallen (n. 2.) C₁₂ odl. I v. a. (in, ☞ b) 1. vyvirati, (v. c.) vyvřiti. vy-, (v. kypeti. vzdýmati se p vzedmouti, tryskati do vyšě; das Meer wässt auf može se bouni n se vlín n se vzdymá; fig. ☞ to prahu, koufd valiti se vzhuru p vyvirati se. vznáseti se p vzněsti se. vystupovati; to vásni (v. bouřiti se, v. kypeti. vríti. v. r. pl. vzedmouti; to nadředo vliniti se. dšmouti se; ~ lašen v 11. 2. v. s. skři. häzeni, sčereni se litiny. kra. — 11. v. s. vzdýmati p vzedmouti co; variti co; kuch. lepe aufwählen. — III. v. s. A- n (s) E. hez pl. Auf-wallung f E₁₈; in A- geraten vzevřiti, vzkypeti. vzedmouti se.

auf-wällen (n. 2.) v. a. C₁₂ odl. 1. kuch. variti.

2. prov. | Wall| Gute ~ země nasypati n navózti.

auf-wältigen (n. 2.) v. a. C₁₂ odl. hne e-n Schadt ~ sachten zůmáti n pazenitou opraviti.

auf-walzen (n. 2.) C₁₄ odl. I. Θ v. a. typ. e-c. Farbe ~ váleem barvu natřiti. — II. v. s. v. (b) tančiti valšík.

auf-wälzen (n. 2.) v. a. C₁₃ odl. 1. váleti p valiti vzhůru p vyvaliti, f vykuliti. 2. (na)váleti, (na)valiti nač; fig. nohu f ~ m. et. ~ = aufbürden I. 1. 3. naváleti čeho, navaliti (válema) (na)hromaditi.

Auf-wand (n. 2.) m D₁₁ ☞ pl. náklad. načné vydáni; grezen ~ maden ~ treiben mnoho vynakládati n p vynaloziti nač; mit großem ~ c (s) velikým nákladem; mit ~ verbunden nákladuý; in et. ~ maden nakládati nač; (viel) ~ mit Aemderen machen vynakládati mnoho za šatv; fig. er zeigte hier e-n grezen ~ von (Schlaf) famfeit dal tu na jevo velikou učenost.

auf-wandeln (n. 2.) C₁₂ odl. I. v. a. (in) empenwelando jiti vzhuru, vystupovati, vznáseti se (to) bei andwelanden II. — II. v. a. eink. hat die Hölle ~ hosti pozdvihoven f proměněm. — III. v. Auf-wandelung f E₁₈.

Auf-wands... (n. 2...) ~ ausweis m výkaz nákladit(v); ~ gječi n zákon o nákladeč n o vydánič; ~ koten fpl. vydáni; ~ seneer f dań z vydáni.

auf-wanken (n. 2.) v. a. (in) C₁₂ odl. vrávoraje n potáreje se povstati; vrávorati n potáčeti se vzhůru.

auf-wärmen (n. 2.) v. a. C₁₂ odl. 1. Zvien ~ pokrmy ohřivati n p ohřátí; alteß Bret ~ starý chleb rozpěkati, fig. ohřivati (zapomenutě věci znova), premilati (co); aufwärnern Wip otřepaný n starý vtip. 2. ☞ Cuitantes ~ (Stuhle) zahrivati p zahrátí.

Auf-warte... (n. 2...) ~ bursche m hoch k posluze n k ob.; ~frau posluhovačka (= Aufwärterin); ~ geld n. ~ John m peníze n plat n mzdza za poslulu; ~ felle f místo posluhovacky n posluhování; e-e ~ felle juchen hledati poslulu n posluhování.

auf-warten (n. 2.) I. v. a. (b) C₁₃ odl. 1. bei Dünke ~ bei stoł posluhovati, po-; ~ J-m ~ posluhovati. pri- (pri stoł) komu, ob- koho. 2. ~ J-m ~ (po)kloniti se, vzdáti n učiniti poldnu komu; ~ J-m feißig ~ chovati se se zvláštní pozorností ke komu, f obskakovati koho; skoro †, n. panovi: e-r Dæme se kóřiti n dv. 3. ~ J-m mit et. ~ posloužiti komu čem; nákladnouti komu co; uctiti koho čem; tam id Dünen mit et. ~ mohu Vám něčim posloužiti n néco nadíbouti? wemit tam id Dünen ~ čem Vám mohu posloužiti? iron. mit e-r Dracht Zdálje ~ vyplatiti, spráškati koho; (dvořeč půsíděm) aufwarten! k službám! ano, tak jest! 4. o psech: pánáčkovati, sedati na bobek. — II. v. s. A- n E. Aufwartung f E₁₈ obsluha, po-; e. ijt tangjam beim A- je zdłouhav pri obsluze. 2. jen Aufwartung f E₁₈ poklona, úcta, dvořeni, k.; ~ J-m seine Aufwartung machen = ~ J-m ~ (e) I. 2.

Auf-wärter (n. 2.) m E₁₈, ~ in f E₁₈ obsluhovač. f -ka. posluha. -ovač, f -ovačka.

Auf-wärter... (n. 2...) ~ dienst m posluha posluhování.

auf-wärts (n. 2.) adv. vzhůru, nahoru; ~ fahren jeti vzhůru, jaziděti. vz.-; zu Sajje. ~ fahren jeti proti proudu vody: ~ achten, ~ steigen vzhůru jiti, stoupati, místupovati, vze-; ~ steigend a stoupavý; (gegen den Znu) proti vlasu n srsti; ~ kürfen kartáčovati proti vlasu n srsti; ~ gebogene Raje vyhrnutý nos.

auf-wartjam (n. 2.) a D₁₃ pozorný, úšlužný (oh) anjuertjam.

Auf-waſch (n. 2.) m nádobí k mytí.

Auf-waſch... (n. 2...) ~ faſs n. ~ kißel m diez. strez, škopek (k mytí nádobn); ~ burche m in e-c. Glaſtheje omývač nádob; ~frau f omývačka n myčka n ☞ drhlečka (nádobí, podlaha atd.); ~ kißch t umývárná, splachovna (t. j. místnost vedle k hře na umyván a splachování nádobn); ~ort m. ~ pluži n místo (k) omývání n (k) mytí: ~ wach ' a) voda k mytí; b) pomyje, spłasky (sp)av. voda po mytí.

11

31

auf-waſchen

— 303 —

auf-widelu

auf-waſchen ("l.) I. v. odl. 1. den ſuſſboden ~ podlauh (o)myti n (pywrlhouti; das Mriden-اقيدير ~ (kuchvnske) nádobi (u)myti; die Wäde ~ (prádi) práti n p vyprati. 2. mytim i praním opotřebovati n otriti; die ſeife ist auf-ewaichen mýdlo se vymy(dli)lo; mýdlo doslo (mytim n pranim). 3. (wund waſchen) sich (dat.) die Hände ~ ruce mytim pranim si rozedřiti. — II. v. A- n (-s n) E7 bez pl., Aufwassung f E18; Prv. es ist ein A- (srrv. abmadien II. 2., abwaidjen II. 3.).

Auf-wäſcher ("l.) m E7, -in f E19, -w Auf-waſcher(in) v Aufwaidbürde, Aufwaidfrat.

Auf-wäſſer ("l.) n voda vystouplá nad led (při tanſ; fig. (roz)mazlení).

auf-weben Œ ("l.) v. a odl. 1. tkáti p natkati. ve-co nać. 2. vytkati (tkanim vypotichovati) eo 3. utkané rozpáratí.

Auf-wechſel ~ ("l.) v. a C12 odl. Aufw. 1.

auf-wechſeln ~ ("l.) I. v. a C12 odl. vyměněněn pěnze hromaditi; výměnou hromaditi. — II. v. A- n (-s) E7 bez pl., Auf-wechſelung f E18.

auf-wecken ("l.) I. v. a C12 odl. 1. (aus dem Zchlaje) ~ probuditi, vz- (ze sna, ze spánku; vom Z. d. ~ vzkřisiti (z mrtvých); fig. rozveseliti. ob-, rozjařiti: aufgeweſt čilý, jary, protřelý, bystrý. 2. (verkeeren tafjen) Propheten ~ proroky vzbuditi. — II. v. A- n (-s) E7 bez pl., Aufwesung f E18.

Auf-weker ("l.) m E6, budić, probuzovać.

2. = Weder. 3. v. o druhdy: hrubý kartán (něžke dělo francouzské)

auf-wechen ("l.) C12 odl. I. v. n (in) 1. to (prěchu) zdvivati v zaváti. zdvihati se; (o prěchu) zdvihati se. 2. vétrem se otevřiti. — II. v. a 1. vzvivati, vzhůru váti, vanem zdvihati n vznášeti. fouknouti. 2. rozváti. rozvanouti. rozř ukati (vanem otevřiti). 3. vanem vámín odkrýti. 4. naváti (é ho), vámín nakupiti (é ho); Ždunc se auf die Wege ~ na cestu sněhu naváti; cesty sněhem zaváti. 5. = anjaden. 6. natukovati p nafouknouti, (vanem) nadýmati p nad(m)outi (co).

auf-weichen ("l.) C12 odl. I. v. a (roz) měkčiti, z; (o desti atá) rozmočiti; dem Käſe ~ vr (γ) měkčiti; ein Geschwirr ~ vřel (γ) měkčiti n ob- (obměkčovadlem); das alte Brot ~ starý chleb rozpařiti; der Regen hat die Wege aufgeweicht děst rozmočil cesty; cesty destěm rozmokly; aufgeweicht werden ~ = II. těkár. ~ Des Mittel obměkčovadlo. — II. v. a (in) (γ) měknouti, ob- rozmočiti se. — III. v. A- n E. bez pl., Aufweichung f E18.

auf-weifen Œ ("l.) v. a C12 odl. = aufhalpeln.

auf-weinen ("l.) v. n (b) C12 odl. 1. laut ~ hlasité zaplakati. 2. zu (ß) k Bohu vzplakati; se slzami n s pláčem k Bohu se obrátiti.

Auf-weis ("l.) m předložení, ukázání, výkaz. auf-weisen ("l.) C6 odl. I. v. a 1. e-It Bāſ (průvodní list n pas† ukázati n předložiti; pasem† se vykázati; a, sm. sein ſpicl ~ odkrýti n vyložiti hru. 2. švěc = aufhegen. — II. v. r

ſich ~: ſich ~ als... objeviti se, ukázati se čim n jakym ~ III. v. A- n (-s) E7 bez pl., Aufweichung f E18.

auf-weiſen ("l.) v. a C14 odl. znova obíliti, přehiliti.

auf-wenden ("l.) C12 odl. I. v. a 1. ~ vzhůru obraceti n obrátiti; sein Auge zum Later ~ oči k otei pozdvihnouti, k otei vzhlednouti. 2. fig (vy) nakládati, nasazovati; Meſi ~ Mühbe ~ pili n námahu vynakládati n nasaditi; (Geld ~ penize vynakládati n vydávati; Alles ~, alle i-ke wäſte ~ všecko n všeeky vynaložiti n nasaditi. — II. v. n (b) plav. obrłiti n natočiti plachtu při přednim větru. — III. v. A- n E7 bez pl., Aufwendung f E18 = Aufwand.

Auf-werſ, ~ Œ ("l.) ~ hammer m nadhazovae kladivo ~ Aufwerſer.

auf-werſen ("l.) B. odl. I. v. a rozhoditi, pruſe otevřiti ~ rozě; házeti kamer im nać; (házeným) kamenim roztlouci n rozbiti co; e-c (wurbe ~ jánn vyházeti. 2.arten ~ karty házeti, vyhazovati p vyhoditi; die Wirtſel ~ kostky metati n vrhati n rozjholiti; e-c Bahne, ein Panier ~ koronhev n prapor rozinouti; fig. vztyčiti. 3. = auſſellen 4.; e-c Œrage ~ otázku klásti p položiti n dáti; ſich (dat.) e-c Œrage ~ provolati za krále koho. 4. (na) házeti co n čeho nać, po- co čim, hoditi co nać 5. vyhazovati p vyhoditi (do výše); Žand ~ prach zdvihati p (po)zdvihnouti; fig. viel Žand ~ působiti hluk, délati sensaciſ; Ždaunp ~ peniti se; das Meer wijt arege Wellen auf moſe vzdýmá veliké vy; (do křetu) abs. vyhazovati prſs. 6. die Hand ~ ruku zdvihnouti; den řepi ~ hlavu vztyčiti n vzpřimiti n (po)zdvihnouti; die Maſe ~ nos vyhroniti: aufgewerſene Aje piknos; fig. den Mund ~, f das Maul ~ míti hubu. hubovati. tlouci hubou. 7. naházeti, nahromaditi. nasypati. nakupiti; e-n Œch ~ hráž naházeti n nasypati n zbudovati; fig. vyvřšiti. — II. v. r

ſich ~: ſich als Auführer ~ učiniti se vůdeem, postaviti se n vyhlásiti se za vůde; er wirſt ſich zum Ricber auf déla se soudcem; osobuje si právo soudeovské; práv ſich zum Kläger ~ vystoupiti jako žalobnik. 2. (ſich erbehen) se žegen Š. ~ (v)bouriti se. pozdvihnouti se proti komu; Prv. da wirſt ſich ein Aal auf v Aal 1. 3. Œ (to prneke) (v)horiti se. — III. v. A- n E7 bez pl., Aufwerfung f E18.

Auf-werſer ("l.) m E6 nahazovae mlat n ſkobyla, nahálavák.

auf-werpen ("l.) v. a C12 odl. plav. ein Ždřiž vržením malé kotvy pohnouti odli z místa.

auf-weichen ("l.) v. a C14 odl. 1. v. všokovati, voskem natřati. 2. tež v. r (p) (gegen) vystrojiti, na- (r. se), vyšnóriti (r. se), vyfingiti (r. se). 3. p Ţ-m et. ~ učiti, vyčastovati koho čim. 4. f Ţ-m Čins ~ dáti n Vělputi n vsoliti ránu komu; udeřiti n uhoditi koho. 5. den Bart ~ vousy do výše navoskovati n voskem (do výše) vytáhnouti.

Auf-wicſel-... ("l.) ~ maſchine f navijedlo, auf-wicſelbar ("l.) v. a D2, navinutehý.

auf-wicſelu ("l.) I. v. a. v. r C12 odl. 1. = auſſten II 2 die Haare ~ vlasy návlaskami upevnići. 3. rozvijeti p rozvi(nou)ti; ein Vädet ~ bahěk rozbaliti; das Kind ~ ditě rozvinouti (p r- vinký); die Haarwicſel ~ návlasky (z vlasů) vytáhnouti. 4. fig. e-n Aunten ~ uzel rozvázati.

Auf-wiegelei

— 304 —

[Auf-]zeichner

rozulziti (co) — II. % A- n E₇ bez pl., Auf-
liegelung f E₁₈.

Auf-wiegelei (—) f E₁₈ = aufwiegeln III.

Auf-wiegelei (n²) v. m E₇, -in f E₁₉
pobinovatel. (f.-ka), burie. (f.-ka), popo-
zeč. (f.-ka), podměcovatel. (f.-ka).

Gäz-siegefa (n²-*) I. vₐ C₁₂ odl. (v)zbouriti,
polohrati (ok odporu), popožeti, podměco-
vati. - II. % A- n E₇ bez pl., Auf-wiegelung f
E₁₈.

auf-wiegen (n²-*) vₐ E₇ odl. = aufwagen 1.
auf-wiegerich (n²-*) a D₁, burišky.

auf-wiehern (n²-*) vₐ (b) C₁₂ odl. zařechtati;
fig. lau - zařecht ati se, zachechtati se

Auf-winde... ⊠ (n²-...) draht m pl. drát
navijeci.

auf-windeln ⊠ (n²-*) vₐ C₁₂ odl. ein Kind
dite (z. pleno) rozvinouti.

auf-winden (n²-*) B₁ odl. I. vₐ vₐ 1. = auf-
windel I. 1. 2. ⊠ = aufwindel I. 3.; c-n Ztrid
provaz rozplěsti n rozkroutiti n rozmotati.
3. jerabem n skřipćem n runpalem zdvi-
hati. — II. vₐ sich ~ 1. v ~ I. 1. 2. vinouti
sen svijeti se n točiti se n plaziti se vzhuru.
— III. % A- n E₇ bez pl., Aufwirindung f E₁₈.

Auf-winder (n²-*) m E₇, -in f E₁₈. 1. na-
vijeć, navinovač ata. (f.-ka). 2. Auf mčeratvi.

auf-wippen (n²-*) vₐ (in) C₁₂ odl. vchou-
nouti se, aufs und abwirven houpati se; ko-
mihati.

auf-wirbeln (n²-*) C₁₂ odl. I. vₐ n (in) 1. ví-
řivě n kotoučivě se vznázeti; vířiti vzhru.
2. o skřivaneči švehole n švitore vzlětati n se
vznázeti (do výšě). — II. vₐ 1. ~, lassen vířivě
v. vírem n v kotoučich vzhru lmáti; den
Ztaub ~ prach v kotoučích v kotoučé prachlu
zdvihati n vzhůru lmáti; fig. daüber ijt viel
Ztaub angewirbelt bylo s tim (nadelkano) mnoho
hluku; natropilo to mnoho hluku; nadělalo
to mnoho sensace. 2. ein Kneuer ~ okno ote-
vřiti (ohrthkeim).

auf-wirken (n²-*) vₐ C₁₂ odl. 1. das Gärn
príži yetkati. vy- 2. ⊠ tkano vyrzárati. 3. Brot-
chel vlnušti v výváleti. 4. lov. ein Wild
kazi zvöre rozříznouti.

auf-wirrbar ⊠ (n²-*) a D₂, rozmotatelný
(obv. cunwirrbat).

auf-wirren ⊠ (n²-*) vₐ C₁₂ odl. obv. entwirren.
Auf-wirisch... (n²-*) zäpjen m = Aufwirder.

auf-wischen (n²-*) vₐ C₁₂ odl. utírati, s-
schriti, u.

Auf-wiehier (n²-*) m E₇ utérak.

cnz-woska (n²-*) vₐ C₁₂ odl. dáti na
prešici (= aufwegen).

auf-wogen (n²-*) vₐ (in) C₁₂ odl. (v)vhiniti
se, o všeho vzděmati se, (v)endmonti se, vzpi-
nati se; auf- und abwegen: a) o moni zmitati
se: b) ⊠ oben = aufschen II. 1.

auf-wälken (n²-*) C₁₂ odl. I. vₐ zdvihati
jako oblaka co. — II. vₐ (in), vₐ sich - stou-
pati jako oblaka n v podobě oblak.

auf-wollen (n²-*) vₐ (b) C₁₂ odl. chtiti po-
vstati; m-e Beine wellen nicht mehr auf nemohu
již na nohy (se postaviti).

auf-worſc (in ⊠ (n²-*) vₐ C₁₂ odl. hosp. váti,
viti, prevívati, opálati (obin) (= worſeln).

auf-wuchern (n²-*) vₐ (in) C₁₂ odl. 1. bot. (n²)-
bujeti. 2. pati zbytněti. zdužničti.

auf-wüſchen (n²-*) I. vₐ C₁₂ odl. (converwänben)
vvrýtí, vyhrabati, vyvrátati (n); těž bez obj. der
Mannwurf wüſt (Eidhanen) auf krtek ryje (kr-
tiny); die Srde ~ (aderent) zemi rozorati; fig.
rozvrátati; ~der Schmerz srdcervoući bolest;
dieje Radicht wüſhte mir das Herz auf tato zpráva
rozryla mi srdee; (to děrech) (rozvrátati; das
Wajer ~ vodu vškaliti; die Wěllen ~ vlny
vzbouriti n vzedmouti; vlhami zmitati. —
II. A- n E₇ bez pl., Auf-wüſchung f E₁₈.

auf-wünſchen ⊠ (n²-*) vₐ (b) C₁₂ (ich) ~
odl. práti si povstati. těž auemwellen.

Auf-wurſ (n²-*) m D₁ 1. nahazováni, na-
házeni. 2 nához. 3. pomeć, házeci sít na
ptáky.

auf-würgen (n²-*) vₐ C₁₂ odl. 1. F shlnouti,
pohliti, polknouti. 2. s námahou otevřiti
(dvře at).

auf-zacken (n²-*) vₐ C₁₂ odl. žetjen ~ skal vru-
bovité nákupiři.

auf-zäkten ⊠ (n²-*) I. vₐ C₁₂ odl. dopláceti
v doplatiti, pje. — II. % A- n E₇ bez pl.,
Auf-zählung f E₁₈ doplatěk.

auf-zäkten (n²-*) I. vₐ C₁₂ odl. vypočítá-
vati v vy(počísti; tvrinde ~ dvůvody (podrobně)
aváděti v uvěsti; vš-m třináctiwanžig (Bričaj) ~
vysázeti potadvacet (ran) komu; ~d a vý-
četn. — II. % A- n E₇ bez pl., Aufzähling f
E₁₈, výčet.

Auf-zäher (n²-*) m E₇ ⊠ vy(počítávatel.
auf-zäpjen ⊠ (n²-*) vₐ C₁₂ odl. čep vy-
táhnouti (z č) hot.

auf-zappeln ⊠ (n²-*) vₐ (b) C₁₂ odl. zmí-
tati n mlátiti n tiepati n tlouci sebou (do výšo,
zmitati sebou povstávaje; namáhavě povstá-
vati.

auf-zjärzeln ⊠ (n²-*) vₐ C₁₂ odl. ein Kind ~
dite vyhřátici n vychovati jako v bavlince;
s sm. = verčarčeln.

auf-zäumern (n²-*) vₐ C₁₂ odl. 1. kouzlem
n čárami otevřiti. 2. vykouzliti, vyčaravati,
kouzlem n čárami vyvolati. 3. = aufzern 2.

auf-zäumen (n²-*) I. vₐ C₁₂ odl. 1. ein Fierd
záti uzdu kom, koně uzdu pojiti n ⊠ zu-
zediti; fig. den Cefel beim Zdawm ~ koně za vůz
zaprálati převracené si počmáň. 2. fig. f ⊠ = an-
puſen I. ⊠ kuch. Seitigel ~ drubez upravo-
vati (= dřeſſieren). 4. prov x = anſträmpen. —
II. % A- n E₇ bez pl., Aufzäumung f E₁₈.

auf-zanjen (n²-*) vₐ C₁₂ odl. = zanjen.
auf-zechen (n²-*) vₐ C₁₂ odl. allen Wein ~
všechno vino vypiti n vytáhnouti.

auf-zehren (n²-*) C₁₂ odl. I. vₐ stráviti, po-
lditi, zzírati v požřiti: fig. jein Vermegen ~
jméni prohřitvi n promarniti n promrhati;
j-e škáje fud aufgebrt jeho síly jsou již vy-
čerpány; ven oěidt anjegebt zmóreny pakost-
niet. — II. vₐ sich durch et. ~ umnořiti se čin ~
III. % A- n E₇ bez pl., Aufzehrung f E₁₈.

auf-ziehnen (n²-*) I. vₐ C₁₂ odl. 1. vₐ füh-
(ua)kresli, (na)t vsovati co nač. 2. nažnamen-
tati, pož-za. — II. % A- n E₇ bez pl., Aufzichc
unng/ f E₁₈, nákres, náryc; zaznamen; požnamka
Auf-zeichner (n²-*) m E₁₈, ~in f E₁₈, kreslić.
vsovac, zaznamenávatel.

Auf-zeichner (n²-*) m E₁₈, ~in f E₁₈, kreslić.
výsovac, zaznamenávatel.

Auf-zeichnungs...

— 305 —

Auf-zug(s)...

Auf-zeichnungs... ("n-1) ~ buch n zápisník;
-ordnung f pořádek zápisný n záznamů.

auf-zeigen ("n-1) %a C₁₂ odl. = aufweisen.

auf-zerren ("n-1) %a C₁₂ odl. 1. = aufreigen
I. 1. a 3. 2. trhaje n škubaje n drhaje pozdvihnouti; (do vyšě) vytrhati, vyškubati eo.

Auf-zich... ("n-1) ...-brüde f most zdvihač
n padaci; -fenster n vytahovací n spouštěci
n zásuvné okno; -knopf m ⊕ žm. obrtlík,
olivový knoflík; -loch n ⊕ an der lhr v -otvor
n díra k natahování hodin(ek); -schlüssel m vev n
klíček natahovací n k natahování; -seil n ⊕
zed. vytahovaci lano n provaz; -tau n plav. vý-
tažné lano; -wage f = Kermwage; -werkzeug n
⊕ hod. natahovaci přístroj.

auf-ziehen ("n-1) B 6 odl. I. %a 1. (vzhru n
do vyšě) vytahovati p vytáhnouti; ein wěni g
po(vy)táhnouti; e-e Slagge v vlájku vytvěřiti v
vy n vytáhnouti na stožár; ein Kleid v Sat
vy zdvihnouti, nad- (aby se nerlek); den Vorhang ~
záslonu n div oponu vytáhnouti; Wasser (den
Cimer aus dem Brunnen) vodu vážiti (okoven);
e-e Zingbrüde ~ (zdvihaci, padaci) most vy-
táhnouti n zdvihnouti; plav. den Aufner ~ kotvu
zdvihnouti n vytáhnouti. 2. fig. (o blasu) vytáhn-
outi (blas). 3. ⊕ die Absel ~ (obv. züden) (po)-
krčiti rameny; die Sonne sieht Rebel o Dünse
auf slunce tálne mlhu n páry; e-n Verbre-
cher am Galgen ~ zločínce na sibenici pověsiti.
4. (vy)trhati (to zemš). 5. e-n Dufaten ~ dukát (na
váze) (od)vážiti. 6. roztahovati p roztáhnouti,
rozhrnouti (tahánim otevřití); "n sich ~ roztá-
hnouti se; auf- und zuehen roztahovati a
za-; den Korf e-r Slaghe ~ zátku z láhve vy-
táhnouti; láhev odzátkovati; den Niegel von
et. ~ závoru odstréiti n odsunouti; die Gu-
jammengegenen) Vorbänge ~ záslony rozhrnouti;
e-e Schleife ~ smyčku rozvázati; fig. f ⊕
J-m die Augen ~ (über et.) otvírati p otevřiti
oči komu (tépe: čfjen). 7. den Hahn e-s Geweyrs
kohoutek pušky natáhovati n p natáhoviti;
e-e lhr ~ hodiny natáhnouti. 8. natahovati
p natáhnouti napínati p napnouti (co nad-);
Karten auf Leimwand ~ mapy na plátno nap-
nati; hud. Saiten auf e-e Seige ~ struny na
housle napínati n natáhnouti; fig. (v aufpan-
en I. 2.): andere Seiten ~ obrátiti (abs.) ~
getin-
dere Saiten ~ (γ)mírniti se; ein Gesicht, e-e
Miene ~ aufsagen I. 2. 9. ein Kind ~, Reich ~
dítě n dobytek vytahovati n od-; Pflanzen ~
rostliny (vy)pěstovati. 10. (skoro †) =
aufschieben I. 2.; J. ~ voditi za nos koho, ústa
na podporách držeti komu (stále slobovatí, ale naphnutí).
11. fig. J. ~ míti za blázna koho, tropiniti si
šasšky n žerty n smích z koho. 12. ⊕ hor.
vytahovati n p vytáhnouti (tšžným strojeni); zed.
aufgezogene Schidt = Aufzug 10. zed. — II. %n (jn)
1. auf- und ab- (e nieder-)ziehen přecházeti
(na pf. po uhed), procházeti (na př. městem); auf- und
davonziehen odejiti; ~, aufgezogen kornem (při-
táhnouti, přijiti (pořádkem n průvodu); voj. auf Wache
~ natáhnouti n jítí na stráž (v anfjmarieren). 2. fig.
trochu f, tež aufgezogen kornem vystupovati, vje-
vovati se (tak %i onak); armjelja ~ a) nuzné se
strojiti; b) uboze vypadati n vyhlížeti (smu-
šiti oblijej); prádištig ~ skvostné se nositi. 3. fig.

Německočesky slovník. 1. Teutidibbentijdes Wörterbuch.

mit et. aufgezogen kornen vytasiti se e šim (k iči přivěsto eo). 4. o hvězaděk jeviti se, ob- se; vychážeti p vyjiti; %r ein Gewitter zieht (s fid) am Simunel auf houre vystupuje n se zdvihá (na obloze); má se n chysta se k bouři; hrady vystupují; voj. die Wache ~ straž obsaditi n zatáhnouti. — III. %r sich ~ v I. 6., II. 4. — IV. %r A- u E₂ bez pl., ~ Aufzichung f E₁₈; voj zataht; das Auf- und Davonziehen odchod.

Auf-zicher ("n-1) m E₉ (in f E₁₉) 1. vytahovač, na-. 2. posměváček, uštěpačník. 3. an. = Aufheber 2.

Auf-zicherei (~~-1) f E₁₈ dobírání, ústípyk,
posměch, úsměšky, sašky.

auf-zieherisch ("n-1-~) a D₂₃ posměvačský,
uštěpačný.

auf-zieren ~ ("n-1) %e C₁₂ odl. vyzdobiti,
my krásli, o-.

auf-zimmern ("n-1) %a C₁₂ odl. (vy)tesati,
wy)roubiti (tesinim postaviti); fig. sestaviti.

auf-zischen ("n-1) %n (h) C₁₂₁ odl. se systotem se zdvihati; zasvěti.

auf-zittern ("n-1) %n (in) C₁₂ odl. chvíje se
povstati, zachveti se, zatrásti se.

Auf-zucht ("n-1) f E₁₈ bez pl. chov, výchova (obv. Huch).

auf-zucken ("n-1) %n (h) C₁₂ odl. škubaje sebou povstati n vystupovati; (o plameň) (zalěhati). (za)plápolati; (bolesť) vor Dünnerzen ~ trhati sebou n škubati sebou holeslmi.

Auf-zug ("n-1) m D₁₁. 1. průvod; ~ von Ziemern průvod, družina. 2. hud. hudba provázející průvod; kráži hudební kus pro troubu. 3. (sř. aufschieben II. 3.). skoro † vzezření; ustrojení, šaty, oblek; du mačjt e-n seltjamen ~ ty se divně tváříš; in wělem ~c v slavnostním ustrojení, f v paráde. 4. div. jednání, dějství, akt†. 5. a) vytahování, vytažení, zdvihání; b) zdvihladlo, zdvihač přístroj. 6. (Wagebaffen der Aufzichwage) vahadlo. 7. lov. mladí bažanti v bažantníci. 8. voj. zavádění na stráž. 9. (Ergest) odklad, průtah. 10. ⊕ ~ e-s Wafeßbalge vytažení n tahání méchu; tkale. osnova; ⊕ hor. a) výtah, vytažení (těžným strojeni); b) zdvihladlo, težný n zdvihač stroj, podjemník; tkale. tažení, délka osnovy od prsníku ~ příčníku ku vratidlu osnovověmu p zed. omitka, ovrhnutí, nahozena vrsta pmitky; sti výtah.

Auf-zug(s)... ("n-1...) -baum m ⊕ hor. kozlík: -brett n ⊕ přetahovačka; -brüde f zdvihač n padaci most; -cbene f ⊕ hor. svah výtahu (síkměho), nakloněná rovina; -faden m osnovná nit; -feder f hod. natahovací péro; -geld n poplatek za vytažení; -fachten m ⊕ zed vytahovadlo; -fette f tkale nítěnice; -floben m ⊕ hor. skripectahadlový n téžný; -knopf m knoflík vytahovací, vytahováček; -maschine f vytahovadlo, téžný n zdvihač stroj = Aufnag 5 b); -rad n ⊕ hor. téžné kolo; (u vožu) -rädlein u kolečko; -spike f předes, čelo průvodu; -thurm m ⊕ hor. téžná vež; -trecne f udidlo, stihlo; -trommel f ⊕ hor. téžný vrat n huben; -borrichtung f téžný n zdvihač přístroj. zdvihadlo; -welle f ⊕ mech. váleč k tazení stavidla; -werkzeug n vytahovadlo, zdvihadlo; -wir-

39

auf-zupfen

— 306 —

Auge

bel m těžný obrtilik; Auf und Niederzug- schaft-maschine f/Ö.ck.č. dvojtažný strojlistový auf-zupfen ("L-L") v/ C₁₂ odl. 1. Pflanzen -

rostliny (py)trhati n (py)skubati n utrhnouti. 2. roztrepiti, roztrásniti, roznotatiti. 3. e-

Schleife ~ smyčku skubáním rozvázati.

auf-zwängen ("L-L") v/ C₁₂ odl. 1. ~ m et. ~ vnutrovati p vnutiti co komu n co do koho n koho do očo; přiměti koho k čemu. 2. (en Zetet) příržěti p prizaviti, primaknouti (koho). 3. rozmackati. nasílni otevřiti v anjwingen; e-c Thür ~ dvěre vypáčiti; e-n Hyt ~ klobouk nařažeti.

auf-zwecken ("L-L") v/ C₁ odl. převokovati, priflo.

auf-zwicken ("L-L") v/ C₁₂ odl. 1. © auf- weden. 2. rozstipnouti, rozskubati. 3 f Cinem (mit der Feichtne) Cina ~ mrsknouti, svihnouti, lupnouti (bicem) koho; f prov. L. tak üb ein Münden ~ namluviti si dévee.

auf-zwingen ("L-L") v/ B₁ odl. = aufzwängen 1. 2. v C Fernen Cjen ~ zmoci n dostati do sche poteri pda. 3. plav. die Betalbeter ~ zdíratı, vláni- planky outdoory mezi pláňky sousedni.

auf-zwirnen ("L-L") v/ C₁₂ odl. 1. roznotatiti, rozsoukati, roztrepiti, roztrásniti. 2. navijeti p navíj(n)outi (na koho).

Aug-... ("L-L") ~ apfcl m v hejo o sobě; ~ božen m svirka; ~ jeſſung f plav provázkové pletivo ku sešnerováním očnice lanové; ~ spſtſung f plav pletivo očnice lanové.

Augapſcl ("L-L") m E₁, 1. bulva, jabličko, zemnice (oko vlastno). 2. (Cugenenten) zornice, zřízení, zřítilnově, panenka, pupilla; fig. er üft sein! jest jeho miláčkem; jest chován od něho co oko v hlave; ~ wie j-n ~ bitten opatřavi n chovati n mít koho jako zřítilnici svého oka n jako oko v hlave.

Aug-apſcl... ("L-L") anp. plath. ~ braue f = Augenbraue; ~ entzündung f zánét oč(n)i; ~ gefäßhaut f cevnatka blána žilnatá; ~ haut f blána bulvý; garte haut blána bilá, želimá; ~ häutchen n = gefäßhaut; ~ höhte f = Augen, höhte; ~ schwinden n plath. übte očni: ~ steller m cuv. oſthalmostat†; ~ vorjall m vylhrez bulvay.

Augarten ("L-L") m E₅ lužnice, lužní zahrada, luh.

Auge (L-L) n E₁₉ 1. oko, du, ovi a) (a)toho (rakuj); blane ~ haben mít modré oči; (ein) blanes o blaugeſchlagenes ~ haben mít modriny na oku (od ran) od nanau); fig. mit blanem o ~ m blanes ~ daven temmen fastnu n lacino vyváznouti n uniknouti; mit broſen ~ n pouhým okem; mit eigenen ~ vlastnáma oči, na vlastní oči; mit gejdetſenen ~ n (se) zavrenýma očima; greſe ~ n maden otvřati p otévřiti n valiti n vyvalovati n (py)pouliti oči; ſcine ~ n maden mžourati očima, mhouřiti oči; das ~ anitrenagen oko namáhati n napínati; bléde ~ haben bytí slabožraký; ~ m die ~ anſtraßen oči vyškrábati n vydrápati koma; geßr mir aus zden ~ den jdi mi s oči; ~ m ~ m unter die ~ n stellen poſtaviti koho na ovi n tváři v tvár komu; ~ m in die ~ n jeben hledeti n patřiti n diváti se do oči koma; ich habe ibt mit feinem ~ mehr gejeben an ni okem jsem ho jiz nespatril; ~ m ein ~ anſtjagen o anſteffen oko vyraziti kohu; die ~ n zuthant oči zavirati n p zavřiti; e-m

(Sejterbenen die ~ zutriſten zemřelmu oči za- tlačiti; ~ m in die ~ n lachen smáti se do oči koum; komm mir nie wieder vor die ~ n nechod mi na oči; die ~ n gehen mir über oči mi pře- cházeji, zrak mi přecháži, slzy stoupají mi do oči; h) (crak) guff ~ haben mít dohré oči n dohrý zrak; (jido) die ~ n verderben o ruinieren kaziti si oči n zrak: dieje Brille pajet für m-e ~ n nicht tyto brejle nejsou na m' oči; ~ h. o. wie das ~ hitten hihlati koho o jako oko v hlavé; wo haſt du die ~ n gehabt? kam jsi (jen) dal oči?; fig. gan ~ jein byti všeck zanjat patřením (nač); in die ~ n fallen do oči biti; ~ m angenehm in die ~ n fallen o stechen f padnouti do oka, zalibiti se koma; vor ~ n liegen, in die ~ n springen biti do oči, byti na bleduti n na jevě; es wurde mir bunſel vor den ~ n zatmělo se mi před očima; es ist flets unter m-n ~ n mám to stále na oči; jest to stále m-nne; mit jcheſden ~ anjermet o. ~ m. pohlížeti úkosem nač n na koho; ~ h. in s ~ faſsen vzíti na mušku n do oka koho; obrátiť zřetel ke' koum; weidet die ~ n reiden kam až oko dohledne; vor Aſſer ~ n před očima všechn; in m-n ~ n ist er ein Taugenichts v ných očích n pred mužna očima jest dabeſkem; Prv. to stěmt; die ~ n führt äßerst als der Maſen oči by jelly a bricho nemuže; Gottes ~ Boži oko; in Gottes ~ n před zrakem Božím; unter vier n mezi očima očima, soukromě, beze svedku: der Mannsittamm hebt auf wenig ~ n mužský kmen čitá málo clemű; Prv. vier ~ n jeben mehr als zweie viſe lidí více vidí; c) (pozornost. zřetel) ein ~ auf et. ~ h. haben zrak upirati nač n na koho; fig. mít umysly ~ záměry s čem n kym; Státi oč n o koho; er hat ein ~ auf jie mvs'- si na ni (rád by m potal za zonu); fig. et. im ~ haben mít na zřeteli co; mít zřetel n zíeni k čem; für nichts weiter ~ haben nemít oči pro nic jiného; ~ h. ichar im ~ haben mít na mušce koho (bedívši nadporovati); ein wadbiameer ~ auf ~ h. haben boli všem kgm; ~ h. et. int ~ behalten, ~ h. et. nicht aus den ~ n faſsen die verſieren s oči nespouſtěti koho n co. oči ne- poſſuěti s koho; fig. die ~ n überall o vern und binten ~ n haben mít oči všude, dávati pozor na všecko; ~ h. et. in's ~ faſsen o nehmenn zahlédnouti n postřici n zociti koho; obrátiť zrak ke koum; s. sm. střici, bedlivě pozorovati n sledovati koho; ~ m die ~ n über et.) öffnen otévriți koum oči nač; posvítiti koum nač; jest gehen mir die ~ n auf teſ se mi rozbřeskuje, teſ mi svítá; teſ pochopuji, oč běži: die Churfurdt aus den ~ n jeben ztráeti vážnost n úetu, ne- setřeti úety; et. vor ~ n haben mít na očích o; fig. mít na očích n stále viděti (ve vypomínčeh) o; kein ~ von ~ m wenden oka nespouſtěti (v zálibe) koho; ein ~ auf ~ h. werſen házeti n mžourati očkem po čem; mít spadeno n za- míreno n zálusk; nač; Prv das ~ des Herru düngt den Ader wehlt (o maßt das Viß ſett) oko páně nejlépe koné vyohrači; aus den ~ n, aus dem Zinn sejde s oči, sejde s mvsli; d) fig. ibm ihm ein Tern im ~ jsem mu soli v očích; jsem mu do duše protivný; er ist f-m Pater wie aus den ~ n aſchubitten jakoby byl otec oka vypad! to je celý otec; man sießt nicht die Hand vor den ~ n uči videti (před sebe)

Augelchen

— 307 —

ani na krok (je cira tna); der (Oe)ahr itv̄ ~ sehen
ćeliti n vzdorovati nebezpečenstvi; S-m unter
die ~ n treten přijiti na oči komu; predstupiti
pied koho; der (S)dalt (s)ieht ibm aus den ~ n
selsmovstvi mu kouká z oči; das paſt wie
die (A)uſt anſe Auge to se hodi jako pěſt na
oko; to je jako nebo a dudy n ſvece a pánbu.
2. bot. očko, pupen; ~ Chvifti Indu occlus Christi
oman oko Kristovo. 3. oko pl. oka; ~ n e-
Aarte, der (W)ürſel oka n ſoči na karté n a
kostkách; Přv. anſ j-n (juin, nemn, elj) n) bleiben
trvati tvrdosijně na svém. 4. ~ lesk (řiſk;
fig. e-r Žabe die ~ an ansſchen zatemniti co.
5. (řádně věcí oki podobne) oko na poléve; díra v-.
6. Θ o(č)ko, díra, otvor; hor. oko, proušina;
hut. oko (sachtové pře); ~ e-d Hammeces násadlový
otvor kladiva; stav. ~ der jenjenč Zäuſte oko n
ſtřed závitu jonského sloupu.

Augelchen f. (L~) n (dim. od Auge) E7
(ovv. Augleim).

Augelci f. (L~) f E18 házení očem k (po kom)
(zamilované) pokukování (po kom)

Augelc (L~) m E8 1. (zamilovaný) pokukovač. 2. ~ Augenbiener.

Augelcn (L~) C12 I. n (b) 1. házeti očemk. zamilovaně pokukovati (po kom) (liebängelu). 2. lov. = sehen. 3. ~ kmitati se, trýptiti se.

II. n/a Θ zahr. očkovati (~ -cuntieren). augen, äugen (L~) n/a C12 1. lov. =~ sehen.

2. geaugt part. A D133 ve slož. = äutig.

Augent..., augen, ~ (L~) achat m min teč-
kovaný achát; ~ aderchen n žilka v oku; ~ ähn-
lich a podobný oku; ~ äbtüfide Aedenskyrny v po-
době ok, oka; ~ anjehends; ~ anſchlich adv.
zřejmě, očividné; ~ anjahl f/počet ok (na kom atd.)
~ ertt m oční lékaŕ; ~ ärztliches Klinikum
klinika oční; ~ anſſchlag m, ~ anſthun n =
Aujſchlag 2.; ~ are f osa očni; ~ bad n koupeł
očni; ~ bader m chr. oční umyvadlo; ~ balsam m
tkir. 1. = jatbe. 2. Hoffmannův životní balsám.
balsám božský; ~ beben n = ~ blinken; ~ be-
ſchreiber m popisovač oka; ~ beſchreibung f
popis oka; ~ beſichtigung f vyšetřování oka
zreadlem; ~ betrug m klam oka; ~ beweg-
nerb m nerv okohybný; ~ bewegung f pohyb
oční; ~ binde f páska na oči; ~ blaſe f vak
oční; ~ blende f = leder; ~ blender m salie.
mamič; ~ blennorhöc f path. krhavost oči;
~ blicf m (v heslo o soba) ~ blickt a) a okamžitý.
chvilkový; b) adv. v okamžiku, okamžito;
v tu chvíli; ~ blicklichfeit f slos. okamžitost;
~ blicſs adv. = blicklich; ~ blinken, ~ blinze (In n
mnrkání n mžourání očima; ~ bliſm plamenný
pohled; ~ blöde a slabého zraku, slabozraký;
~ blödigkeit f slabozrakost, krátkozrakost;
~盲tader f an. (krevná) žíla oční; ~ blut-
ſchwamm m path. kravavý nárost na oku;
~ blüte f bot. Annagallis arvensis drehnička,
kurí mor, žábí štřevíce; ~ bogen m 1. an.
duhovka. 2. oboči (= ~ brane); ~ bolzen m
= Augbelzen; ~ brassen m zo. Sparus palpebratus
prazma okač; ~ brane f, tež +, ~ bragne f,
~ bra(u)n f, n brvy, obrví, obočí, nadočí; mit
schwarzen ~ brauen černobrvý; ~ brauenbogen m
an. oblung oboční, obrví; ~ brauengegend f
obočí; ~ brauenhöſle f důlek obrvní n oboční;

-brauenmusſel m an sval oboční; ~ brauen-
ſchminke f licid m an obočí; ~ butter f h
oční sliz n luis, p hnuj v oku; voll ~ butter
zahmojený; ~ dicuer m službickár, úslužník,
pokrytec; ~ diceneri f. ~ dicenerſaft f
službickářství, úslužkování, pokrytevší.
úslužkování; ~ dicuſt m a) = ~ diceneri; b) hoi
~ treſt b); ~ douche f lŕ. spreha na oči; ~ driu
jenſchleim m ~ butter; ~ eisen n Θ hor. hodee,
protykae (oko v skilhavu pře); ~ entzündung f zánět
oční; u konu tatuěn oko; ~ eſsen f essence oční;
~ ſällig a zřejmý, patrný, ocividný, do oči
bijſei; adv. v oči n vřicuhlede; ~ ſalter m
okře zední; ~ farbe f barva oči; ~ ſchier m
vada oční; ~ ſett n an. Pterygium povlaka,
plátno. sukno. luska; ~ jich m zo. = Brauen-
quarpe; ~ ſlect m 1. path. skyrna na oku; weſjer ~
auf der Herabant bělno. 2. bot. očko; ~ ſlekiq a
ockovaný; ~ ſliege f zo. Conops moucha očnatka;
~ ſlimmern n mihni; ~ kmitani (se) ~ mžitky
pred očima; ~ luſſ m slzivost oka, slzotok;
~ ſörmig a (tvarem) podobný oku. ~ oko-
varň. ~ junſeta n path, jiskrení se pred očima;
~ geſaße npl. věvy očni; ~ geſt m 1. kri.
lih oční; ~ geſchwulſt f uk. otok n výhřez
oční; ~ geſchwiŕ vřed očni; ~ geſpenſt m
přízrak, vidění, přiſera; ~ gewächſ n nárost
na oku; ~ gewöſt n znamačení n zachmuření
n zatemnění zraku; ~ gisſt j jed očim, oklavá
oči n skohodvá zraku; ~ glas n sklo oční; čer-
gröſsernaqtaſa) zveſkovací sklo, lupa; der
alekohled; ~ gläſer npl. brjeſle. okulary.
čajemwider) skripee; durd če ~ gläſer tejen čisti
na brýle; ~ arube f očnice, dulek očni; ~ hauſ
an blána oční; die barie hant rohovka; die barne
n šwarze hant cevnatka; die nesčinuje hant
sitnice; ~ hauſentzündung f zánět blány oční;
(netsſermiæce); ~ häutchen n spojivka; ~ heil-
antalt f ústav k lěční chorob oční; ~ heilkunde f nauka o lěčbě oči, okulistika†;
~ heilmittel n lék oční; ~ höhte f an. Orbita
důlek n lážko oční, očnice; ~ höhlendach n
striska n klenutí očního důlku; ~ höhlen-
hant f pančené; ~ höhlennerb m nerv očního
důlku n očneový; ~ höhlenwaffersucht f =
~ wajerfecht; ~ hoſz n bot. Populus balsamifera topol
balsámový; ~ kammer f hlubinka n komora
~ klappe f = leder; ~ knuch m = vüener;
~ knuſer f m sklieko oční; ~ naochen m lieni
kost; ~ kohle f mon. 1. n. očkovaté uhlí. 2. očko-
vatý anthraeit; ~ forale f zo. Cculina korál
oketka: ~ krank a nemočný očima, boleoký; der
~ tranſe člověk nemočných očí; ~ frankheit f path.
nemoe n choroba očni; ~ frankheitsehe f
nauka o chorobách očních; ~ kräſe f path.
svrab n lišej oční; ~ frant n bot. a) Chelidonium
mauius lašťovienik; b) Paris quadrifolia vrani
oko; e) Polygonum aviculare štukavec, chru-
stavee, truskavec; d) Bellis perennis chudobka,
sedmikrása; ~ freſs m path. rak oční; ~ freſis m
kruh oční; ~ küchchen npl. p leka; pilulky pro-
jímavé n pro cistění krve; ~ fugel f = Aug
apfel; ~ leder n klapka. zákłopka, stinidlo;
kožené náčenice (kon) (= 2 deuleder); ~ lech f
an. nauka oční; ~ leiden n choroba n bolest
oční; ~licht n fig. a) zrak; N. des lichtes be
rauben zbaviti zraku koho; b) = Auge; e) ~

| Augen...

4

["Augenblick", "— 309 —", "[augustijch]", "lost oči, kolookost; -vorsall m path. výhřez\nn výklop oka; -wanne f = -jáhale; -wanze f\n70. (Ophtalmicus) ploštice okatá; -wasser n\nvoulicka na oči; -wassercnicht f path. vodna-\ntelnost oční; -wasserstufs m path. slizotok oční;\n-weh n bolest oční; -weidsprosse f = -jprosse;\n-weide f a) útěcha n potěsení n rozkos n\npastva oči; b) úchvatná n utěsená n rozkošná\npodiváná; -weiß n an. blána bílá, bělima;\n-weite f a) vzdálenost očí (od sebe); b) doz-\nračnost, dohlednost; -welle f trochlea kladka;\n-wimper f a) řasa, ^ Rusnice (chlupeck očního\nvíčku); b) = -lid; -winde f = -welle; -wint m\na) mžik, mih, mrk(nuti) (okem); b) pokyn\nokem, mrknuti (na koho); c) ^ = -blid 2. a);\n-winkel m koutek oční, ł hluzek; -winkelent-\njündung f path. zánět očního koutku; -winkel-\ngeschwür n path. vřed n hlíza očního koutku;\n-winkelgeschwürsfeld f path. otok n opuchlina oční-\nho koutku; -winkelgerfressung f path rozežírání\nse očního koutku; -wölchen n path. nephelium,\nzákal rohovky obláčkový; -wurz f bot. a) Ane-\nmone nemorosa sasanka hajní, pohanina, větr-\nníčka; b) Peucedanum oreosolinium smldník oleš-\nníkovitý; c) Taraxacum officinale pampeliška;\n-wurzel f bot. 1. Athamanta (rod). 2. = theriat;\n(ve hřel) -jahl f počet ok; -jahn m špičák\nzub oční, kel, klíček; -jahnuskel f an. sval\nšpičákový; -jange f klešťe oční; -jerglieder-\nrung f chirur. Ophthalmotomia pitva oční.\n-jenge m svedeč očitý; s. sm. divák; -jengen\njchaft s = -jengnis; -jengenverhür n kan. právo\nvýslech očitých svědků; -jengnis n očité\nsvědectví; -jicr f a) = -weide; b) bot. Anchusa\nofficinalis piłát lékařský; -jinte f = -jprejs;\n-jittern n tresavost očí, mžikání, mžikavost,\nmžitky; -jucken n trhání vičkem, myška\nv oku; -jweig m an. nadoční větev nervová.", "Augenblicks... (n-l) fot. -bild \"momentní\nobraz.\n\nAugi-as... (-l-..) -stall m: den -stall aus-\nmijten (vy)čistiti chév Augi(áš)ův (veliký nepo-\nřádek odklidit namáhavou pracu).\n\naugieren (n-l) [lt.] ¼a C₁₂ množiti.\n\naugig, äugig (l-) a D₂₁, mající oči, obda-\nřený očima; blau- modrooký; weiž- dvou-\noky.\n\nAugit (-l) [řec.] m E₃ min. augit† (klono-\ndělný):\n\nAugit... (-n...) -fels m augitovec, augi-\ntová skála, lerzolit†; -maffe f massa augi-", "Augenblicks...\n\nAugi-as...\n\nAugit (-l) [řec.] m E₃ min. augit† (klono-\ndělný):", "Augi-as...\n\nAugi-as...\n\nAugi-as...\n\n

Augustus

— 310 —

[aus-arbeitbar

Augustus (—) [lt.] npr. m E₁ a. s. v. id. (přív. císař ínský).

Augustus... (—) ... prieſter mpl. kněží Augustovi; —titel m titul Augusta.

auh (—) intj. = (obv.) an.

Au-hirſch (—) m E₂₃. 70. polní n. lužní jelen.

Aul [tur.] m (—) id., horal)ská dědina.

Aula (—) [rec.] f E₂₃ pl. w — s id.; 1. původ. dvůr. 2. loſ chránová (v starokř. haskůřk.)

3. dvur císařský v Rímé. 4. universitní; a) slavnostní síň h. budova c) studentstvo.

Autach (—) m E₇. 70. Autocus (vnd łamk).

Aulet (—) [rec.] m E₂₃ hráč na flétnu.

Au porteur (—o t. dr.) [fr. advt. abeh. Antende Zivilgation obligace bezejmenná n. na ukazatěle.

Aureli-a, tež Aureli-c (—) [lt.] E₂₃ I. npr. f Aurelie. — II. 70. Vanessa polychloros barocka jilmová.

Aurent... (—) ... [lt.] —kraut n. bot. Erythraea centaurium zeměžluč obecná.

Auri-a (—) [lt.] f E₂₃ v předch.

Aurifc (—) [lt.] f E₁₈ bot. Primula auricula podlěska ouško, medvědí úško, aurikute], prvosenka, petrklíč zahradní.

Aurin (—) [lt. m E₂₃ bot. rother — Erythraea centaurium zeměžluč obecná; wilder —, weißer — Gratiola konítrud. Quatentraut.

Auriplement (—) [lt.] n E₁ mon id., kamenka.

Aurifcalpium (—) [lt.] n E₁₃. Izička n. lopatka úšni n. do vucha.

Aurora (—) [lt.] f E₂₃ id., (ranní) zřeše zora, jitřenka

Aurora..., aurora... (—) ... (ſalter) m 77 Papilio aurora bélásek řeřichový; —farben. a zřebarvý, zlatě pomerančový, zlatočervený.

aurós (—) [lt.] a D₂₃a zlatitý; zlato obsahující.

Aurum (—) [lt.] n zlato.

aus (—) I. pr. s dat. (zálk vyznam vycházem nádku ze) n; der Ztadt o — Prag femmen přícházeti z města n z Prahy; — Prag (geb. Prag) sein být (rodom) z Prahy; — dem Lande jebten vyjít n vystěhovati se ze země; S. — dem Hanje o

o koho; c-e Zůtme — dem Walde hlas tožvajíc se n volajíc z leša; — den Angeln sein být (vymlknut) ze stězčení; — e-m Glase trinten; — e-r Pfeife rauhen ze sklenucí pití, z dýmky kouřiti; — e-m Buche ternen učiti se z knihy; id sehe — Myrem Prieze z Vašeho listu vidím n výčitám;

Ciner aus den Birkgeru, Ciner — Euer Mütte jeden z obcami, jeden z Vás; S-m — dem Wege gehen jít z cesty, ustoupiti komu; ein Märden — alten Zeiten pohádka ze starých času; die Weibung bestěb — jěžt Zimmern byt má deset pokojů; — Hołz ze dřeva, dřevěný; et. — dem Krepje wiffen z hlavy n z paměti věděti co; — der Mode sein být z mody; — allen Stäften ze všech sil; — eigener Kraft o své moci; — eigenem Antriebe z vlastního popudu, sám od sebe, samochtě; S-m — der Verlegenheit hefen z rozpaků pomoci komu; — der Verlegenheit sein být (vytržen) z rozpaků; — Mangel an Nahrung sterben zemřiti nedostatkem pom

travy; — ihm wird nie et. (werden) z něho nikdy nic nebude; — Liebe zu S-m z lásky ke komu;

rein — Scher z pouhého žertu; — dem Gedächtnis citieren z paměti citovati n uváděti; et. — dem Gedächtnis verlieren z paměti vytratiti, zapomenouti co; — der Sache iſt nichts geworden sešło s toho, vzalo to za své; — diſem Grunde z tohoto duvodu; et. — dem Grunde verſten dokonale, dukladně rozuměti čemu. — II. adv.

1. Jabr —, Jabr ein z roku do roka, rok od roku; Jag —, Jag ein (den ke dni. den ode dne, den co den, kazdý den; Jand —, Jand ein

ze země do země. 2. von... anſ; ven da —, von dicer Ztelle — odtud; von diſem Ztandpunte — s tohoto stanoviska; von Grund — ze základu wi fig. dukladně; von Hanje — z domova; od on jak těž živa; er taugte von Hanje — uichts on

jak (těž) živ za nie nestál. 3. die Stunde iſt (vyučovací) hodina jest u konce n skončena; jest po hodině; die Zeit iſt —, wo... ten čas již minul, kdy...; F. kde jsou ty časy, kdy...;

es iſt — mit ihm (on) v končej n ztracen; jest po něm veta; už mu není pomoci; weder der Ztrid teiſ, iſt — mit Bnen přetrhne-li se

provaz, bude po vás veta; die Hlafche iſt — láhev jest (vyprázdněna n dopita; der Vorrath iſt — zásoba jest vyčerpána n je u konce n dosła; jest po zásobě. 4. el. aſde

ze doplniti (—) (war) jein Ringen skončil své zápolení; — bis zur Reige (trinte) —!) dopijte(a) až na dno! —! (— dem Wee!) vari! z cesty

vyhni se! —! (— es iſt —) konec (veta) po všem! dokonáno! lov. —! — pust! pust! damit iſt es nech nicht — tím není jěste všecko odbyto o

vyvízeno; j-c Heruđaith iſt — dopanoval, dovládl; es iſt — mit der Frende jest po radosti; ein und — do vnitř a ven; nicht wiffen wo —, wo ein; nicht — ede — einwissen, weder — nech ein wiffen nevěděti kudy kam; nevěděti, kam se vrtnouti n podíti. — III. Předpona, slova s ní složená

náči: 1. vycházeni (ze vnitř, na př. —frichchen vylez.a ti. 2. ukončen. na př. —legen převisti. do-; —braten (řadně) vypěci. 3. řestáni. na př.

—jšmollten dohněvati se vy- se. 4. uveřejnění. na př. —lauten vyzváníti (vzonem ohlašovatil co.

5. výšavení (na podívanom). na př. —legen, —framien (na průdej: vyložiti n vystaviti:

aus-aaſen F (—) — a C₁₄ odl. vynadati (komu)

aus-ächzen (—) ... C₁₄ odl. I. — a (h) dozv lychati, dostěni, doměti, vyživlýchati se. — II. — a das Leben — dueha s povzdechem vypustiti.

aus-akern (—) ... C₁₄ odl. I. — a (h) doorati. — II. — a vyorati (to)

aus-ädern (—) — a C₁₂ odl. 1. —dicht — maso zil zbaviti. 2. — hor. ein Vergwert — důl vyčerpati.

aus-äſſen F (—) — a C₁₂ odl. 3. — stropiti si šašky, koho.

aus-antworten (—) ... I. — a C₁₃ odl. 1. doodpořidati, —věděti, odpovídaje domluviti co.

2. odevzdati, vydati (komu, = iiberantworten). — II. — A — n her pl. E₇ Ausantwortung f E₁₈.

aus-arbeitbar (—) — a D₂₃ vypracovatelný, z-.

aus-arbeiten

— 311 —

[aus-bedingen

aus-arbeiten (n. 1.) C₁₃ odl. I. vₐ (b) do-
pracovati; (to víně a 3.) dokvasiti se. — II. vₐ
I. vypracovati, z.; den Werper ~ tělo otužiti
n vycvičiti; lov. n-1 Hůnd ~ psa vyvevičiti n
vydressovatí. 2. ⊕ vypracovati, vyrobiti.
3. ⊕ (bez. e-1 Dschen ~ vóla z kůže vyvléci n
s- i n-1 ntáhnouti n s-; tes. vybrati, výzábko-
vati, vyšpuntovati. — III. vᵣ jich ~ (vy)tvó-
řiti se. — IV. % A- n bez pl. E₇, Ausarbei-
tung f E₁₈.

Aus-arbeitungs... (n. 2.) ... heft n sešit
na skladby n na príce (písemn.)

aus-arten (n. 2.) I. vₐ (jtu) vᵣ jich ~ C₁₃ odl.
zvrhnouti se, nezvésti se, nezdariti se, od-
rodit se; in et. -; ju et. - zvrhnouti se ve;
sie kůnder sind ausgearter: a) děti nejsou do rodu
a nejsou n nezvrhly se po rodicích (nejsou po-
dobny rodicem); b) děti jsou nezdárně n zvrhlé n
nepodařené; ausgearter zvrhlý, nezdárný, ne-
dzářilý, nepo-; ausgearteres Kind, ausgearlete
Fjilauje výrodek, zvrhlík; ausgearterer Gejdmad
zvrhlý vkus. — II. % A- n bez pl. E₇, Aus-
artung f E₁₈.

aus-ächen (n. 2.) vₐ C₁₄ odl. vypopeliti.

aus-äften (n. 2.) C₁₄ odl. I. vₐ hosp., les. c-11
Bann - okletiti, vysněti. Vysekati, zuti-
nati, vyramovati větve stromu; mit der Zage) vy-
řezati, u-; Holz - okletiti drívi, odsekati
větve. - II. vᵣ jich ~ (versweigen) rozvětlovati
se. — III. % A- n E₇ bez pl., Ausästung f E₁₈.

aus-athmen (n. 2.) C₁₃ odl. I. vₐ (b) 1. duši
dydechnouti, ducha vypustiti, zemřiti. 2. nach
der Jriijchen Luft - lapati čerstvý vzduch. 3. vy-
dychovati (vyděchaný vzduch). — II. vₐ 1. ☞ den
Geißt, die Zeele - vypustiti ducha (íépe anſge-
ben I. 5.); den lebenden Zenszer - posledni vzdech
vypustiti, naposledy vzdychnouti. 2. Luft -
= I. 3.; vysálati, vyzátí; die Luft anſ- und
cinatmen vzduch vydychovati a vydychovati;
dýchati; Diſſte - vůni dýchati, vůni roniti;
fig. leje klagen - ulevovati si tichými stěsky;
tiſe si stýskati. — III. vᵣ jich - oddychnouti
si; okráti. — IV. % A- n E₇ bez pl., Aus-
atmung f E₁₈.

aus-äſchen F (n. 1.) vₐ C₁₄ odl. = äſchen.

Aus-baſe... (n. 2.) ... fěſt n výpěcěk, mast-
nota vypěčená.

aus-baſen (n. 2.) vₐ (b, jtu) C₉ 1. (tādáně)
vypěkati p - ci (co); fig. dodělati, dokončiti;
ausgebädeſens Brot v- n dopečený chléb; ujid-
ten ausgebädeſens Brot nedopečený chléb. 2. do-
pěci (co), pečení (ého) skončiti; fig. F ausgebäde
haben býtí na mizině.

aus-baden (n. 2.) C₁₃ odl. I. vₐ (b) dokou-
pati se, vy- se. — II. % a 1. vykoupati, (kou-
pajel) vypláchnouti. 2. fig. (für et. bußen) et. - F
vypiti (si), odnésti, odskakati, vylizati, p spr.
odsmrědi ti (co); er mujs alles - všecko odnese,
všecko se naň sveze, všecko naň strěi.

Aus-baggerer ⊕ (n. 2.) m E₆ hlubíč, čiſtič
(ſečišta).

aus-baggern ⊕ (n. 2.) I. vₐ C₁₂ odl. e-n Hafen,
ein Huisbett - přístav n fečište (vy)hloubiti, (od bahna)
(vy)leistiti. — II. % A- n E₇ bez pl., Ausbag-
gerung f E₁₈.

aus-bähen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. 1. chir. ſapa-
řiti, na-, nahřáti. 2. plav. vyhrívati, požahovati

plaňky pro snazší ohýbání krytiny lodní
před těsněním n vysmolváním.

aus-baken (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. (zoměm.) kolím
vymeziti n vytyčiti.

Aus-bälge... (n. 2.) ... -kunſt f umění vy-
cpávati (zvřata), vypcávání (vřatá).

aus-baſsen, aus-bülgen (n. 2.) I. vₐ C₁₂ odl.
1. ein Thier ~ zvíře t kůža stáhnouti n svléci n
sedřiti. 2. (aus)ſtepen vypcávati. — II. % A- n
E₇ bez pl.

Aus-bälger (n. 2.) m E₆, in f E₁₉ vypcava-
č, f -ka.

aus-baſlen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. vybaliti.

aus-baſsen (n. 2.) vₐ (b) C₁₄ odl. lov. o těřiverh-
dotokati, vy- se.

aus-banneln (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. dozvoniti, od-

aus-bandeln (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. vyklíčkovati.

aus-bangen (n. 2.) vₐ (b) a vₐ C₁₂ odl.
ti-e ſZeele - zbýti se tísné n sklíčenosti; ule-
viti své tísni.

aus-banken (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. ⊕ hor. = ab-
bänen.

aus-bannen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. = verbannen.

aus-bären (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. ⊕ sol. tag Zur-
fah - sül (vařenku z crenu) vykydati n vy-
cerpati.

aus-baſsen (n. 2.) vₐ C₁₄ odl. zapluti.

Aus-bau (n. 2.) m E₃, D₁₁ vystaveni, do-,
dokončení stavby (zejm. uvnitř); fig. vzdělání,
vypěstování, kultura; těž - umbaup. 2. ⊕ hor.
(aus)baben - výstroj (ka) důlní; fölzerner - výstroj
dřevěný (výřěva, dřeveni důlní); v břechte, těž:
roubení; gemanerter - výstroj zděný, (vyzdívka
n zdění důlní); cierner - výstroj železný, vy-
železení; wasserdichter - výstroj nepromokavý
n nepromočný, bednění; b) výruba, po- úplná;
punkt. - e-r Brüde rozebrání n stržení mostu.
3. výstupek, výpustek, výlužek (stavba vyčinající).
nijdeniermiger - exedrał. výklenek. 4. hosp.
ausjagen) vymrskání, vymrtvení, vyslabeni
 roberta.

Aus-bau-... (n. 2.) ... hoh! n ⊕ hor. výstrojné n
dřívi.

aus-baufen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₐ vybočiti,
vybouliti, vypukliti; e-n Wagen - vůž naboko-
ati. — II. vᵣ jich ~ (vy)bouliti (vy)pluititi
se, vypukliti se. — III. % A- n E₇ bez pl.,
Ausbauchung f E₁₈.

aus-bäuchen (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. = aus-
bennen.

aus-baſsen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₐ 1. dosta-
věti, vy- (co. 2.) přestavěti (co), (stavbu čeho opraviti
3. stavěti výstupkovitě (co). 4. voj, pont c-c
Brüde - most rozebrati n strhnouti. 5. hosp.
rotli vymrskati n vymrtviti n vyslabiti. 6 hor.
a) výstrojiti (dální díla) dřevením n zdřívem n železen: b) =
abba en 3. — II. vₐ (b) dostavěti. — III. %
A- n E₇ bez pl., Ausbannung f E₁₈ = Ausban-
gern.

Aus-baucr (n. 2.) m E₆ dostavovač atol
aus-bečern (n. 2.) vₐ C₁₂ odl. 1. vyprázdniti,
vypiti z čišě n z poháru. 2. = auswirrten.

aus-bedingen (n. 2.) I. vₐ B₁ odl. 1. vy-
jednati (si), umluviti co 2. vyminiti, vyhra-
diti, zůstaviti (si) co; děs ausbedungen vyjma
n vyjimaje toto (obv ausgenommen). — II. %
A- n E₇ bez pl., Ausbedingung f E₁₈ vyminka,

aus-beeren

— 312 —

aus-bieten

výhrada; unter A- e-r Pension s výhradou
pense.

aus-beeren (n. 1.) $\eta_a$ C₁₂ odl. 1. Trauken ~ zrná
z hroznů n hrozny o zrná ob(j)rati. 2. lov. Die
Vögel haben die Tebenen ausgebeert ptáci vyzo-
bali zrnka z ok.

aus-behalten (n. 2.) $\eta_a$ C₇ odl. aus-
beidgen.

aus-beichten (n. 1.) C₁₃ odl. I. $\eta_a$ 1. vyzpo-
vidati se (z čeho); fig. vyznati se (z čeho), svedři-
se (s čim). 2. 3. ~ (vy)zpovídati koho; fig. vyptá-
vati se (koho). — II. $\eta_n$ (b) 1. vyzpovídati se,
do-se, zpověd dokončiti. 2. ausgebeidet haben
a) býti po zpovědi; b) nechoditi (jíž) ke
zpovědi.

aus-beinen (n. 1.) $\eta_a$ C₁₂ odl. 1. Heischt ~
maso kosti zbavití. 2. ⊕ kostí n slonovinou
vykládati.

aus-beißen (n. 1.) C₂ odl. I. $\eta_a$ 1. vykousati,
vyrhýzti (co); sich (dat.) e-1 Zahn ~ zub si vy-
komiti (kousáním); fig. e-r Zadek die Angen ~
zatemniti co (srr Ang 4.1.) 2. vykousati, kousaje
vyhmati (koho odkhu); fig. e-1 Reichenhubler ~ souperé
vykousati n vypuditi n vystrnaditi. 3. ~ f-e
Erregung auf dem Zipfel des Judes ~ rozčilením
kousati cíp šátku. — II. $\eta_n$ (b) ⊕ 1. hor. vychá-
zeti na den n na povrch z měs. 2. dokousati.

aus-beißen (n. 2.) $\eta_a$ C₁₄ odl. 1. vyleptati, vy-
mořiti, vymočiti (leptadem odstraniti). 2. beißen I.
3. (vy)leptati; e-e Wunde ~ vypáliti ránu
(leptavým n šfravým kamenem)

aus-befommen (n. 2.) $\eta_a$ B₃ odl. 1. Gelt ~
(penize přebytek) nazpátek dostati, dobírati.
2. dostati ven (co odkud); Stecken ~ skvrny vy-
cistiti n vyciditi (z čeho).

aus-belfern (n. 2.) $\eta_n$ (b) C₁₂ odl. 1. vy-
hafati se, vyštekati se, doštěkati. 2. = aus-
belfern.

aus-bellen (n. 2.) $\eta_n$ (b) C₁₂ odl. vyštekati
se, doštěkati.

aus-bersten (n. 2.) $\eta_n$ (in) B₃ odl.: in Sachen ~
dáti se do smíchu, strhnouti smích, za-
chechtati se; mspr. vypuknouti ve smích,

Aus-besserer (n. 2.) m E₆, -in f E₁₉ oprávce,
f -kyně, opravovatel, f -ka.

aus-bessern (n. 2.) I. $\eta_a$ C₁₂ odl. 1. (z)lepšiti,
(n)spraviti, spravovati, o-, na-; Kleider ~
šaty spravovati n o-, (vy)spraviti; ein Haus ~
düm opravovati; lov. das Reß ~ síť tvrditi. —
II. ~d a opravn. ~ III. % V ~ n E₇ bez pl.,
Ausbesserung f E₁₈ oprava, správ(k)a.

Aus-besserungs..., aus-besserungs... (n. 2.) ~kosten fpl. náklad na opravu n na správu; ~stüße f zed. podpora opravované zdi; ~würdig a hodný opravy, stojící za správku n za opravu.

aus-beten (n. 2.) $\eta_n$ (b) C₁₃ odl. domodliti
se, modlitbu dokončiti.

aus-betten (n. 2.) $\eta_a$ C₁₃ odl. 1. Gäste ~ ulo-
ziti hosty ke spani mimo düm. 2. vyhnati n
se z postele; F. sm. vyhoditi (koho). 3. ein
Gimmer ~ pokoj postelemi opatřiti; mit Wirt
jreht ~ (chehtv) brložiti.

aus-beuchen (n. 2.) C₁₂ odl. I. $\eta_a$ vyhlou-
žiti, vyluhovati. — II. $\eta_n$ (b) doloužiti, do-
luhovati.

aus-beugeln (n. 2.) $\eta_a$ C₁₂ odl. 1. klestiti.

aus-beugen (n. 1.) $\eta_n$ (in) C₁₂ odl. =
ausbiegen II.

aus-beulen (n. 1.) $\eta_a$ C₁₂ odl. zbaviti bouk
n hrbolu atá.

Aus-beute (n. 1.) f E₂₂ výtěžek, výnos,
užitek; ztěž; fig. výsledek; die ~ an Nach-
richten ist gering zpráv jest po řídku n
po málu; zprávy jsou řídké; das Buch gewährt
nur geringe ~ kniha neposkytuje n neobsahuje
nic zvláštního; ~ vom Getreide výsledk z obli-
die ~ vom Weizen ist kleiner als im vorigen Jahre
pšenice sype měně než loni.

Aus-bente... (n. 1.) ⊕ hor. ~bergwert n vý-
nosný důl; ~bogen m arch n list obsahující
výši výnosu; ~grube f = ~bergwert; ~fur m
výtěžná část; ~jeche f = ~bergwert.

Aus-bcutelei f (n. 1.) f E₁₈ vydírání, vy-
děračstvi.

aus-beuteln (n. 1.) $\eta_a$ C₁₂ odl. 1. ⊕ mlny. vy-
štáti, vytřepati (co z čeho); mlny provízati, pytol-
vati. 2. fig. F sáhati do měšce (pro peníze), vy-
dávati, F klopiti peníze. 3. F těž $v_r$ 3. ~ připra-
vi n ob(j)rati koho o peníze, pomáhati komu
od penéz, vydírati koho; reiš ~ na dobro obrati,
svléci do košile (fig.); při hře: obehráti (koho)
vyzpovídati koho; ausgebenußt feiu mítí prázdný
měšec, nemítí ani vindry; ganz ausgebenußt
werden přijiti o všecku peníze; (ve hře) všecko
prohráti; heute mušet du ~ dnes budeš ty
platiti (řád); er hat ~ müffen musil klopiti;
řich ~ z(e všechn) peněz se vydati, všecko
utratiti.

aus-beuten (n. 1.) I. $\eta_a$ C₁₃ odl. (n)kořistiti,
(vy)těžiti, (vy)získati (co z čeho); dies (seld)jt
mujs měqlichst ausgebenußt werden z této záleži-
tosi nutno co nejvíce těžiti; ⊕ hor. (e e lagert
latte) ~ dobývati, těžiti. — II. % A ~ n E₇ bez
pl., Ausbeutung f E₁₈.

Aus-benter (n. 1.) m E₆ kořistittel, těžitel.

Aus-beutler (n. 1.) m E₆ vyděrač.

Aus-bentungs... (n. 1.) ~feld ⊕ n hor.
těžné pole; ~kosten pl. hor. náklad na téžení.
těžný náklad.

aus-bezahlen (n. 1.) I. $\eta_a$ C₁₂ odl. 1. vy-
pláceti p vyplatiti (co) 2. doplatiti, přestati
platiti. 3. N. ~ vypláceti p vyplatiti koho, (zav-
platiti komu). — II. % V ~ n E₇ bez pl., Aus-
bezahfung f E₁₈.

Aus-biege... (n. 1.) ~stelle f výhybka.

aus-biegen (n. 1.) B₃ odl. I. $\eta_a$ 1. (ven) klav-
hbati v zahnouti, vyhýbiti, odkloniti.
vy. 2. (zahnutou več narovnati. — II. $\eta_n$ (in)
ver 3-m ~ vyhýbati se p vyhnouti se komu;
a) uhnouti se, ustoouti se s cely kamen b) nechti se sjítí
s kym; e-m Wagen auf der Straße ~ vyhnouti se
vozu na ulici. — III. $\eta_r$ N ~ n E₇ bez pl.,
Ausbiegung f E₁₈.

aus-bieten (n. 1.) B₃ odl. I. $\eta_a$ 1. na prodej
n ke koupi nabízeti n p nabídnouti co; laut
und öffentlich ~ veřejně vyvolávati co (k prodej);
F er bietet es wie sanerees Bier o faulen Zpec all
nabízi to každému ke koupi, rád by pro-
prodal, rád by to udal (jako falešnou pětku);
et. zur Pacht ~ v nájem nabízeti co. 2. 3. ~
preplacenim n vyšší nabídkou vypuditi koho
(odkußd). — II. $\eta_a$, $\eta_n$ (b) 1. ~ 3. o % m ~ k zápasu
vyz(%)vati n vyhídnouti koho. 2. 3. ~ m ~

aus-bilden

313

|aus-bleiben

vyz(\vryvati koho k odchodu a aby odešel; vy-
povědi koho odkud, — III. v' r jich ~ veřejný
své služby nabízeti. — IV. % A~ n E7 bez pl.,
Ausübung f E18.

aus-bilden ("L~)"a, v' r C13 odl. i. I. vy-
tvářeti (v' r se) n (vy)tvotiti (v' r se); wervoll
temment) zdokonalovati (v' r se), (py)pěštitì n
-ovati, vzdělávati; den (Weiß ~ ducha pěstiti
n vzdělávati; durch Reizen ausgebildet werden
cestami se vzdělani vzdělani nabýt; držabí
feiten o Kräfte ~ schopnosti n síly vyvíjeti a
roz; den Herper ~ tělo (py)evićiti n (o)tužiti;
den zum Redner ~ vyspěti v řečníka; den (We
idumadt ~ vkus vybrousiti n ušlechtiti; die
Zprache ~ jazyk vybrousiti n zdokonaliti.
2. \ sich (dat.) et. ~ (obv. einbitten) (s)uysliti
si, zamanouti si. domnivati se co, doměšleri
se čeho. — II. % A~ n E7 bez pl., Ausbildung f
E18.

Aus-bildender ("L~) m E₀ výtvrce, pe-
stitel atd.

Aus-bildungs... aus-bildungs... ("L~)...
-fähig a vzdělavatelný, vzdělani schopný;
-hufe n stupeň vzdělani; -würdig a vzdělani
hodný, stojící za vzdělávání.

Aus-binde... ⊕ ("L~) ~hol; n tes. drívi
vazné, drívi sloužící k vazbe strojky, va-
zební část drívi; -fette f bokovní řetěz.

aus-binden ("L~)"a B₁ odl. 1. rozvázati a
vzítí (odkud), rozvázati a vyhledati (co kde). 2. die
besten (Zangen) ztechtet ~ pri balení přečtenho všou-
nejlepši kusy klásti na povrch. 3. ⊕ tes. (=
abbinden I. 5.); typ. Colummen ~ kolumny vy-
vázati. 4. dovázati (přestat vázati).

Aus-biſſ ⊕ ("L~) m E₃ hor. výchoz (łydy, plastul)

Aus-biſſ... ⊕ ("L~...) ~pfeiter m hor. vy-
chnozný pilíř n celik.

aus-bitten ("L~)"a C₁ odl. 1. sich (dat.) et.
ven J-m ~ vyprošovati p vyprošiti si, vyži-
dati si čeho na kom; ich bitte mir nach Hühnen die
Zeitung aus vyprošuji si časopis od Vás, až
jej přečtete; dovoluji si zamluviti u Vás
casopis po přečtěni; ich bitte mir Bedenfant aus
vyprošuji si čas na rozmyšlenou; Žie bleiben
bier, das bitte ich mir aus zůstanete zde, to si
od Vás vyprošim; vyprošim si od Vás, abyste
tu zůstal; (v nevolu) dasa bitte ich mir aus, dasa will
id mir ausgebeten haben to si vyprošuji n to
bych si vyprosil (aby se to nedělo atd.). 2. ⊕
(fiver bitten) J. ~ vyprošiti koho (nivrat n vydáni
n osvobozeně ed). 3. J. ~ zváti p pozvati koho (z domu);
id bin heute nicht zu Hanse, ich bin ausgebeten
nebudu dnes doma, jsem (nekam) pozván.

Aus-bitterei ("L~) f E₁₈: die ewigen ~ en
věcné n neustálé zvaní (z domu).

Aus-blase... ⊕ ("L~...) ~hahn m str. ko-
houtek výdušný n vypouštěci kohout n zá-
myčka n sýčák; ~klappe f hut, výdušná klapka
n záklopka; ~lute f hor. výdušná n vé-
tní lutna; ~rohr a str. výdušná, výfuková
trouba n roura, výduch u lokomotiv, od-
trubí vypouštěci; ~ventil n výdušná záklopka

aus-blasen ("L~) C₇ odl. I. %a 1. ein Či ~
vejce vyfouknouti. 2. nadýmati p vyd(m)outi,
nafouknouti eo (foukánim utvářit). 3. ein Licht ~ avíčku
~fouknouti (fouknutím shasit); fig. Č~in das Lebens-
lidt ~ zbaviti koho života, připraviti koho o život,

spravoditi se světa koho. 4. vytrubovati
p vytroubiti (troubou ohlastu); fig. cin Gericht
~ pověst vytrubovati n roztrusovati n roz-
lašovati n rozněseti. 5. bud. e-e drátě ~
flétnu obehráti (hraním zdokonalit). 6. dotrnohu
tes). 7. ⊕ par. str. (vy)pustiti páru z kotle, hotel
vyprázdniti; hut. vydou(na)ti, vyduchnouti
(veduch); e-n Šen ~ (w) ~ abs.) vydouti n vy-
hasiti n zastaviti n zaraziti pec, strusku spou-
Steti; vo) e-e feindliche Müně ~ vyd(m)outi ne-
přátelský podkop. — II. %a (b) 1. v I. 6. a 7.
abs.; ausgebläjener Šen hut. zastavená n vy-
chladlá pec. 2. ⊕ (píi wštní prachem n p) selhati. —
III. % A~ n E7 bez pl.; hut. výduch (vzduchu).

aus-blatten ("L~) %a C₁₃ odl. 1. e-e Pſlanze ~
= abblatten I. 2.; ⊕ vybrati dlah n vydlatavi
lůžko pro osazení. 2. tes. (zavrubovati,
zarezávati.

aus-blättern ("L~) C₁₂ odl. I. %a ein Buch ~
zpřevraceti všecky listy v knize. — II. %a
(ju) ozdravěti n vystaveni se z nestovic; aus-
geblattert sein být po neštovicích.

aus-blanschen f ("L~) %a C₁₄ odl. = aus-
plaudern.

aus-bleiben ("L~) C₆ odl. I. %a (ju) nepři-
cházeti p nepřijiti, nedostaviti se, měskati,
prodlévati, nevraceti se; ich werde nicht lange ~
nezdřím se dlouho (minimo domov), nebudu dlouho
pryč, vrátím se brzy; ich werde sicher nicht ~
přijdu na jisto; er bleibt teinen Tag aus: a) ne-
vynechá ani dne; není dne, aby nepřišel
(přichazi co den); b) nevynechá n nezdříži se (minimo
dům) ani den; jeho nepřítomnost ne po (p) trvá
ani den: die ganze Nacht ~ nebytý doma n
- nepřijiti domů (po) celou noc; er wird die Nacht ~
- přijde na noc domů; dasa du mir nicht aus-
bleibt! nezůstávej mi tam! přijd domů!; dasa
fann nicht ~ to se dostavi n přijde jistě; was
geschehen soll, wird nicht ~ co se má státí, stane
se; j-e Ztrafe wird nicht ~ (on) neujde trestu;
es kann nicht ~, dasa er es mert není možno,
aby toho nepozoroval; die Hilde ist ausgeblieben
pomoc nepříšla; ganß ~ na dobrohu prestati
choditi; das Jieber ist ausgeblieben horečka se
nedostavila; das Jieber ist ganz ausgeblieben
horečka (zcela) pominula; die Zaat ist aus-
geblieben setba nevzešla n nevyšla; der Achem
ist ibm ausgeblieben dech se mu zatajil; die
Zinme ist mir ausgeblieben hlas mi selhal,
zajikl jsem se; mit der Zabung ~ nepřicházeti za-
platit, neplatiti; er war zwei Tage über den
Zermín ausgeblieben promeškal n překročil lhůru
o dva dny; vog. über Retraite ~ zůstati přes čas,
předřžeti večerku, zmeskati, opozditi se,
f natáhnouti to; práv. vor Gericht ~ nedostaviti
se n nestáti k soudu; ~d, ~de Perſon o Partei ne-
přítomný, nepřišł; ⊕ typ. e-e Zeile ist ausgeblieben
a) při sázeni. řádka jest vynechána n opomi-
nuta n nevysazena; b) při tisku: řádka nevyšla
(nevtykla se). — II. % A~ n E₇ bez pl.: A~ ven der
Zaſjagert nestáni; wegen j-a A~ za to, že se
sednostavil n nepřišel; fiir den shall des A~ des
Geflagten kdyby žalován nepřišel n se ne-
dostavil; lek. A~ einjetner Herzstücke usedání
srdce; A~ der montatichen Reinitigung zástava
ženská.

Německočsky slovník. I. Deutschbecherisches Wörterbuch.

40

Aus-breite ...

— 315 —

|aus-brüten

horlenosti. — III. $s_4 A \sim n$ (-s) E$_7$ bez fl., ♃ Ausbrechung f E$_8$ výlonněk; ausgebrechener Concurs konkurs všešlý (na kohol. B. C$_{12}$ (ale též B$_4$) len dotřepati n domělditi.

Aus-breite... ("L-...). -maschine f ⊕ E$_{22}$
barv., tkale. stroj rozpínáci, rozširovadlo.

aus-breiten ("L-). I. $v_4$, $v_7$, C$_{13}$ odl. 1. a) roz-
tahovati p roztahnouti (v' se), rozpínati p
rozeznouti (v' se), rozestirati p -riti (v' se),
rozkládati p rozložiti (v' se), rozhnovati
(v' se); der Vogel breitet die Klügel aus pták
roztahuje n rozpíná n rozestíra křídla; ein
(ale) Jammengeflegtes Tuch) auf den Tisch ~ (sbalený) šátek
na stál n na stole rozestřiti; das Tischtuch ~ ubrus
(roz)prostiriti; Arme ~ náruč rozepnouti n roz-
střiti; Beine ~ nohy rozkročiti; Gegel ~ plachty
rozvinouti; die Bäume breiten die Aste aus stomy
rozkládají větve; ein Mann mit ausgebreiter
Befanntschaft muž s rozsáhlou znemostí; das
Land breiter sich ver aus eine zeme se rozkládá
n se prostirá pred námí; j-e Kenntnisse ~ vědo-
mosti zdokonalovati; ausgebreitete Kenntnisse
obsahlé vědomosti; die Nacht hat sich ausge-
breitet noc se rozhostila. 2. (roz)šířiti (v' se);
licht o Geruch ~ světlo n zápach šířiti; ein
Gerücht ~ šířiti n rozhlašovati n roztrusovati
n roznášeti pověst; e-c Lohre ~ učení (roz)
sířiti; ausgebreitet rozsáhlou, obsírný. — II. %
A~ n E$_7$ bez pl., Ausbreitung f E$_{18}$, A~ (der (we-
treidegarden beim Dreischen) rozhrnka; fid über et.
~) ~
sířiti se n šířiti œč oč (písonně) též: rozepi-
sovati se o čem; (ústně) též: rozmluviti se, zep-
povídati se o čem.

Aus-breiter ("L-.) m E$_7$, -in f E$_{19}$ ~ e-v Nach-
richt šíritel, roznašeč, f -ka.

Aus-breitungs-... ("L-.) -anstalt f/erk. ústav
k šíření viry; propaganda†; -fähig a schopny
rozšíření, rozšířitelný; -kraft f šírivost, roz-
prostranivost; -rath m/rk. kat. sbor k n pro
šíření viry (Congregatio de propaganda fide);
-juicht f snaha rozširovati (se), šírivost, roz-
prostranivost.

Aus-brenn-... ("L-...) -eisen n žehadlo, vy-
palovadlo; -kolben m pír. železo n kužel na vy-
palování spuntovnic.

aus-brennen ("L-.) C$_{15}$ odl. I. %a 1. vypá-
liti, vyžehnouti ve vnitřku) co; ausgebrannter Sand
písek sluncem vypražený n vyprahlý; chr.
e-c Lunde ~ ránu vypáliti; ein Raus ~ sud
požahovati; ausgebrannte Ziele propálenina.
2. (fertig brennen) vypáliti, s-, do-, sžehnouti;
jat Kohlen ~ spáliti na uhel. 3. ein Zeichen auf
et. ~ znamení vypáliti nač. — II. %n 1. (b) v ~
I. 3. 2. též %n (b) dohořeti; das Feuer ~ lassen
uechati oheň dohořeti n vyhasnouti; ausge-
brannter Bulcan vyhaslá sopka; das Feuer hat
ausgebrannt oheň byl uhašen (nedělá již skod); das
Feuer ist ausgebrannt oheň vyhasl. 3. (do)ho-
feiti (uvnitř); býti žehán n tráven n zžírán
(vnitřním) ohněm; tráviti se (vnitřním)
ohněm. — III. % A~ n E$_7$ bez pl.: sie martete
auf das A~ des Feuers čekala, až oheň dohoři
n vyhasne.

aus-bringen ("L-.) B$_1$ odl. I. %a 1. a) vy-
nášeti p vyněsti co z čeho n odkud; b) dostati
ven. odkliditi n vy- mspr. odstraniti co z čeho
n co odkud; Flecken ~ (aus dem Zeug) skvrny (s látky)

(vy)čistiti n vycíditi n vymýti: den Wein ~
(aus dem Wechen), den Wecher ~ vyprázdniti čiši
(vina); e-n Teich ~ rybník vyvážeti in (vy)čistiti;
ein Geheimnis ~ tajemstvi vynášeti n p vyněsti
n vyzraditi; e-e Venigkeit ~ novinu roznašeti
n p rozněti n roztrušovati n vytrubovati;
Augen ~ (ausbrüten) mládata vylíhnouti n vy-
seděti. 2. ♃ e-n Bescheß o e-e Erlaubnis ~ ob-
držeti n dostati rozkaz n dovolen. 3. s. sm.
- (s) Gejundheit ~, e- (s) Gejundheit ~, e-n Tauch auf
N ~ připiti, přípitek proněsti komu; píti na
zdrávi ei; ausgebradte Gejundheit přípitek. 3. ⊕
hor. dobývati p (vy)dobýti, vyrobiti, vytěžiti;
hut. vynášeti, dávati větěžek (kovu z rud); typ.
nasaditi rádku (při rozdělení rukopisů). — II. % A~ (s)
E$_7$ bez pl. ⊕ hor. výtěžek, výnos, užitek z hor;
hut. výroba, výnos, výtěžek.

Aus-bringer ("L-.) m E$_6$, -in f E$_{19}$ ~ tes
(Geheimnisse vynáše, f -ka tajemstvi; ~ von Nach-
richten roznašeč zpráv n novin; ~ e-s Teastes
připijející, pronásející přípitek.

aus-brütschen ("L-.) $v_4$, $v_7$, C$_{12}$ odl. vyplesknouti.

aus-bröckeln ("L-.) $v_4$, $v_7$, (b) $v_7$ (fisch) C$_{12}$ odl.
vydrobiti ($v_4$, % se), vytroliti, vykrušiti (v' se).

aus-brodeln ("L-.) $v_7$, (m), (b) C$_{12}$ odl. doklok-
tati, vy-: a) (ju) das Wasser ist ausgebredelt
voda vyvrěla n kloktajícě vyběhla (z nádohy);
b) (b) das Wasser hat ausgebredelt voda doklosta

aus-bröfeln ("L-.) $v_7$, (ju) C$_{12}$ odl. (vy)-
drobiti se (= ausbrödeltn v'$_r$, ausbrümmeln); o pře-
zrálém oblił (vy)roliti se (= ausbrüren).

Aus-bruch ("L-.) m D$_1$ výlomek v ausbrechet
III. ~ e-s Gefangenen vylámání se zločinece z vě-
zeno; ~ e-s Feuers vypuknutí n vyjítí ohně;
~ e-s Bulcans výbuch sopky; ~ der Freude výbuch
n (mocný) výlev radosti; ~ des Gelächters výbuch
smíchu; Ausbrüche des Schmerzes záchvaty ho-
lesti; zum ~ e fommen vypuknouti, objeviti se,
vyjiti; den ~ abwenden, nicht zum ~ e fommen
laffen výbuch potlačiti; nedopustiti, aby došlo
k výbuchu. 3. (vino) samotok, výpuček (vino
z nejzrajěšbach hrozně), čabrňák. 4. ~ des Laubes smítka
listů.

Aus-bruchs... ("L-...) -sieber n horečka předzvěstná n predlžězná n řprodromální; -krater m (výbušný) jícen sopky; -wein m = Ausbruch 3.; -jeit f e-s Bulcans doba výbuchu sopky.

aus-brühen ("L-.) %a C$_{12}$ odl. vypařovati, p -iti.

aus-brüllen ("L-.) C$_{12}$ odl. I. %a der Yéwe
brüllt sein Entzünden aus lev řve radosti n dává
řevem na jevo radost. — II. %n (b) dořvati,
vyřvati se.

aus-brummen ("L-.) C$_{12}$ odl. I. %n (b) do-
bručeti, dobroukati, vybručeti se. — II. %a
et. ~ vyškemrati (co).

aus-brunsten, aus-brunsten ("L-.) %n (b)
C$_{13}$ odl. lov. dořiti.

aus-brüsten ⊕ ("L-.) %a C$_{13}$ odl. e-n Zichen
~ ſozn. volu osrdi n vnitřnosti (z hrudi) vyn-
dati.

aus-brüten ("L-.) C$_{13}$ odl. I. %a 1. Hier ~
vejce vyseděti; Klüchlein ~ kuřata (z vajec) vy-
seděti n vylíhnouti. 2. fig. kouti, snouti, ťa-
mýšleti, ob-, vy-. — II. %n (ju) o kvocňč: "na

x

aus-buben

— 316 —

|aus-dehnen

vqo(b) doseděti. — III. $s_r A$- n $E_7$ w$^r$ pl.,
Ausbrütung f $E_{18}$.

aus-buben 〈 (n₁⁻) 〉 $v_n$ (b) C₁₃ odl. zane-
chati klukovských způsobů, zanechati ne-
způsobů; f otrkati se, vyeválati se, ohoblo-
vati se.

aus-buchsen, aus-büchsen ⊕ (n₁⁻) $v_n$ C₁₄
odl. e-e Rabe ~ u-biho n prst srokym kruhem opa-
třiti, vypouzdrovati, vyzděřiti.

Aus-bucht plav. (n₁⁻) f $E_{18}$, záhyb lanový.

aus-buchten (n₁⁻) I. $v_n$ C₁₃ odl. ⊕ tes. = ausbiegen I. — II. $s_v A$- n $E_7$ w$^r$ pl., Aus-buch-
tung f $E_{18}$.

aus-budeln ⊕ (n₁⁻) $v_n$ C₁₂ odl. 1. vypuklin
n hrbolu zbavovati. 2. vypuklinami n hrboly
opatřiti.

aus-buddeln P (n₁⁻) $v_n$ C₁₂ odl. (ukama) vy-
hrabati (ve země).

Aus-bug (n₁⁻) m D₁₁ výkrut.

aus-bügeln (n₁⁻) C₁₂ odl. I. $v_n$ 1. dštěn
záhyb vyžehliti (žehlením odkładit); Rábte ~ šky
vyžehliti (žehlením uhladit). 2. cin Hěnt ~ košil vy-
žehliti. — II. $v_n$ (b) dožehliti.

Aus-bugt plav. (n₁⁻) f $E_{18}$ = Aus-budšt.

aus-buhlen 〈 (n₁⁻) 〉 $v_n$ (b) C₁₂ odl. ustati
v záletech, domilkovati se.

aus-bühnen ⊕ (n₁⁻) I. $v_n$ C₁₂ odl. hor Ţtem
pel aus dem Bůblucho ~ stojku z hnízda vy-
páčiti. — II. $s_v A$- n $E_7$ bez pl.. Aus-büh-
nung f $E_{18}$.

aus-bummeln F (n₁⁻) $v_n$ C₁₂ odl. 1. (jim)
potloukati se. 2. vytloukati hospody, potlou-
ati se po hospodách, odd(áv)ati se hřreni, zhřáti
se. 3. (b) zanechati toulek n prostopášnosti,
dohřítí.

Aus-bund (n₁⁻) m $E_3$ 1. vzorek (přišávaj
vně na baličku). 2. fig. (d. sm.) vzor, výbor, jídrot (ne-
jepláš čášO; (sp. sm.) výlupek, výmětek, vývržek,
vyvrhel (nejhorši čášO); ~ von Eleganz ~ vzor uhlá-
zenosti; ~ von Helebriantcit výlupek učenosti;
~ von e-m Ritter vzor rytříre; výkvět rytřištva;
~ von Tuqend vtělená n učiněná čnost.

aus-bündig F 〈 (n₁⁻) a D₂,₃ vzorný, zna-
menitý, zvlástni, neobyčejný; ~ reid ne-
obyčejně n nad míru bohaty.

aus-bunzen ⊕ (n₁⁻) I. $v_n$ C₁₄ odl. vypun-
covatij, o- (zlatnické výrobky zkušu a oznamenat). —
II. $s_v A$- n $E_7$ bez pl.

aus-bürgen (n₁⁻) $v_n$ C₁₂ odl. vyručiti.

Aus-bürger 〈 (n₁⁻) m $E_6$ 1. občan (jiné
obč) v obci neusazený n obce nepatřící;
cizinec (v obč). 2. občan v předměstí (bydličí).

aus-bürften (n₁⁻) I. $v_n$ C₁₃ odl. 1. vykar-
tácovati, kartáčem vycíditi n vyčesati co n co
z čeho; den Ţtaub aus dem Ţena, ~ das Ţena, ~
prach z látky n látku vykartácovati. 2. f 〈
cin Glas ~ sklenici vypráznit n f vytáh-
nouti n vyzunknouti. — II. $s_v A$- n $E_7$ bez pl.

aus-büschen, aus-büschsen ⊕ (n₁⁻) $v_n$ C₁₂
odl. 1 tes. houští vysekati z čeho. 2. hosp. Umtant
v šit v chomáčcích (v)trhati n (v)pleti.

aus-büschen (n₁⁻) C₁₄ odl. I. $v_n$ 1. odpykati,
odkáti, vytrpěti co; trest něstí za; f odněstí
si, odskákati co; v autobaden II. 2. 2. ⊕ Rebe
sité spravovati; lov. vytvrzovati. — II. $v_n$ (b)
dokáti se.

aus-buttern (n₁⁻) C₁₂ odl. I. $v_n$ 1. vši
e wenig aus der Mildt ~ uvrtěti n vytlouci
z mlěka mnoho n málo másla. 2. p = aus-
trommeln 2. — II. $v_n$ (b) 1. dovrtěti n dotlouci
(másl). 2. fig. F er hat ausgebuttert (on) je (s moul-
drosti ata) v koncích.

Auscultant (n₁⁻) [lt.] m $E_{20}$ auskultant,
prítlechač (soudní úředník).

Auscultanten—(n₁⁻)—priifung fzkouška
auskultantská n k auskultantstvi.

Auscultation (n₁⁻) [lt.] f $E_{18}$ náslech,
po-, pří-, auskultacej.

Auscultator (n₁⁻) [lt.] m $E_{12}$ = Auscultant.

ausculticren (n₁⁻) [lt.] $v_n$ C₁₂ auskul-
tovatij: 1. tek. naslouchati, po-, pří-, auskul-
tovatij = aushorchen I. 2. 2. prav. abs. býti aus-
kultantem.

aus-curieren (n₁⁻) $v_n$ C₁₂ odl. vylečiti n
vyhojiti koho z nemoči.

Aus-dämmr., (n₁⁻) ~ holz n ⊕ hnětilka,
shrnovačka, pěchačka.

aus-dämmen (n₁⁻) $v_n$ C₁₂ odl. 1. slev.
výmísti, vyrovnati. uhladiti formu pškovou. 2 hor
vypěchovati.

aus-dampfen (n₁⁻) C₁₂ odl. I. $v_n$ 1. (jim)
a) vypařiti se, b) vykouřiti se; (kouřem n parou
vywó; die δendigtet ist ausgerampft vlhkt se
vyparila (vypařováním zmizela). 2. (b) dopařiti
si (přestati so vyprávovat); b) dokouřiti se. 3. vy-
čichnouti. — II. $v_n$ vypařiti, vykouřiti dře
ausdämpfen). — III. $s_v A$- n $E_7$ bez pl., Aus-
dampfung f $E_{18}$.

aus-dämpfen (n₁⁻) I. $v_n$ C₁₂ 1. vypařiti, vy-
kuřovati n vykouřiti. 2. δener ~ ohěn uhasiti.
3. parou n kouřem vyhláti n vypuditi (koho
odkuđ); dělicje ~ lisky výkuřovati. — II. $s_v A$- n
$E_7$ bez pl., Ausdämpfung f $E_{18}$.

aus-därmen (n₁⁻) $v_n$ C₁₂ odl. = ausweiden.
Aus-dauer (n₁⁻) f $E_{18}$ bez pl. vytrvalost.
aus-danern (n₁⁻) C₁₂ I. $v_n$ (b) 1. mýtrvati.
se, vydržeti (do konce); bei m~ ~ vytrvati
U koho neopustiti); bot, o rostluch VYTRVATI (přes zimul.).
II. $v_n$ cteragem vydržeti, přetrpěti. sněstí (col.
prečkati co; vytrvati v čem. — III. $s_v A$- n
$E_7$ bez pl. = Ausdauer).

aus-dehbar (n₁⁻) I. a D₂,₃ roztažitelný,
roztaživý rozprostranětněn. — II. s Aus-
dehbarkeit f $E_{18}$.

aus-dehubar (n₁⁻) I. a D₂,₃ roztažitelný,
roztaživý rozprostranětněn. — II. s Aus-
dehbarkeit f $E_{18}$.

aus-dehnen (n₁⁻) I. $v_n$, $v_r$ C₁₃ odl. 1. (řid)
roztahovati p roztažnouti (v₇₃ se), vy-, na-
(роз)šířiti (v₇₃ se), rozkládati (v₇₃ se), rozpro-
širati (v₇₃ se); Reder ~ usni natahovati n roz;
(сеже с) Weidwīt ~ zákon n obehod roz-
širiti; et. Begennene weiter ~ pokračovati v čem
(раčetem); iron. I-c retrograde Bewegung zu weit
přilis neouvnouti n ustoupiti; ausgedehnt roz-
sáhlý, ob-; rozlehý; ausgedebte Prarie roz-
sáhlá prakse; ausgedebte Riederungen rozsáhlé
n rozlehé nižiny; tys. roztahovati (v₇₃ se),
rozpínati (v₇₃ se); die Wärme dehnt die Mérver
aus teplo roztałujte telesa; die Wärme dehnt die
Luftgehalten aus teplo rozpíná vzdusiny; vzdus-
iny se teplem rozpínaji; einen Ten ~ ton vy-
držeti; die Ţiefel sind tmap, sie werden sich aber
bald ~ boty jsou těsně, ale brzy se roztahnou
a se rozslapou. — II. $v_n$ A- n $E_7$ bez pl., Aus-
dehnung f $E_{18}$ 1. w pl. roztahování ata. 2. s pl.

aus-dehnsam]

— 317 —

[aus-drucken]

rozsah, objem; (wente Ausdehnung) rozloha. 3. ob-
sirnost (= Weitensüchtigkeit); Andehnung des Tams
pfe f str. rozpínání pary; Ausdehnung durch
Wärme roztažení n prodoužení teplem; die drei
Ausdehnungen drei rozměry; ein Wert von greater
Ausdehnung einen verlichko objemu n rozsahu
n, široce založené.

aus-dehnsam (n-ü-) a D₂₁₃ obv. debuhar.

Aus-dehnungs... (n-ü-) ... -kraft f, -ver-
mögen n (roz)prostiravost. prostranivost;
-verbindung f str. spojka stažitelná; -wcr-
zeug n roztahovadlo.

aus-deichen (n-ü-) C₁₂ odl. I. vₐ hrází odloučiti (co), ↗ vyhraditi co. — II. Sₚ Aₙ E₇ bez pl., Ausdeichung f E₁₈ 1. odloučení hrází. 2. jen Ausdeichung f prostor odloučený hrází.

aus-dengeln (n-ü-) vₐ C₁₂ odl. vyklepati.

aus-denkbar (n-ü-) a D₂₁₃ vymyslitený.

aus-denken (n-ü-) I. vₐ C₁₅ odl. 1. (erjinnen)
vymyšleti p vymysliti, vybádati, přemýšlením
nalézati co n přijítí náč; fid dat.) et. vymy-
sliti si co. 2. ⌜ domysliti, přestati mysliti
(co), — II. vₐ (b) domysliti.

aus-deuten (n-ü-) I. vₐ C₁₃ odl. Träume ~
sny vykládati n p vyložiti; ibbel ~ a) špatně vy-
kládati (co); b) s. sm. ve zlé vykládati, za zlé
míti n pokládati (co); 3-m et. als Hohmuth ~
za pýchu vykládati komu co. — II. % A~ n
E₇ bez pl., Ausdeutung f E₁₈ výklad, vysvě-
tlivka atd.

aus-dichten (n-ü-) C₁₃ odl. A. [dichten] I. vₐ (b)
dobásniti, přestati básniti. — II. %a (ausfünnen,
erdichten) vybásniti, jiti, vymysliti (si) (co). B. plav.
[dicht] = abdichten.

aus-dieken (n-ü-) I. vₐ C₁₂ odl. vydlaži,
vydeštití (dlažkami n dekami vyložiti); podlažiti,
vy. — II. % A~ n E₇ bez pl. ⌜ Ausdieleitung f
E₁₈.

aus-dienen (n-ü-) I. vₐ (b) C₁₂ odl. (jeine Zeit) ~
vysloužiti; fig. F dieher Red hat ausgedient tento
kabát může jítí na odpočinek n volá po no-
vém. — II. ausgedient part. p. a D₂₁₃ vy-
sloužilý; ausgedienter Beamte vysloužilý úřed-
ník, úřadník ve výslužbě n na odpočinku;
ausgedienter Zeldat vysloužilý vojín, vyslou-
zilec; ausgedienter Red opotřebovaný n ošu-
mělý n odložený kabát; ausgediente Ahre vy-
sloužená léta; léta vykonané n odbyté slúžby.

aus-difteln F (n-ü-) vₐ C₁₂ odl. vystouraní
co (puntickákský hledáním naléztu.

aus-dingen (n-ü-) B₁₂ odl. I. vₐ (b) smluviti, ⌜ dosmlouvati, smlouvání skončiti. — II. %a = ausbedingen I. 1, 2. — III. v₇ sich ~ = sich vermieten.

aus-docken (n-ü-) C₁₂ odl. I. %a 1. tov. das
Hängeseil ~ smyčku rozvinouti. 2. plav vytu-
niti, přivěsti ze sucha v přehrazených tůních
n výtonidlech opět na vodu. — II. f ↗ v₇
(b) dohráti si s loutkami n s pannami.

aus-donnern (n-ü-) C₁₂ odl. I. v₇ (b) dohřimati, vy- se; dohřměti, vy- se; es hat ausgedonnert dohřmělo; vyhřímalo se; hrom ustal n utichel; fig. dohromovati, dolářěti. — II. %a fig. (éž v₇) hřímati, hromovým hlasem pronáseti n ohlašovati; řílíche gegen die Heber ~ hřímati n metati kletby na kacíře.

aus-dornen E (n-ü-) vₐ (n₁₂ odl. zim. ein
Loch ~ kov. proháněti, prorážeti.

aus-dorren (n-ü-) C₁₂ odl. I. v₇ (in) vysych-
chati p vyschnouti, vyprahnouti; (to indeed)
vyschnouti, vyzábnouti, vychradnouti; aus-
gederrt vyschly, vyprahlý; (to indeed) vyschly,
vyhublý, vyzáhlý. — II. √ v₇ = ausbörren.

aus-dörren (n-ü-) I. vₐ C₁₂ odl. vysušiti,
vypráziti. — II. v₇ sich ~ vyschnouti. vy-
prahnouti. — III. % A~ n E₇ bez pl., Aus-
dörnung f E₁₈.

aus-drallen (n-ü-) vₐ C₁₂ odl. voj., zákopn. ro-
viti n vy- provaz.

aus-drängen ⌜ (n-ü-) vₐ C₁₂ odl. F. ~ v-
tláciti, za- vytisknouti, vypuditi, f vystr
naditi (odku)d koho; (ohv. verdrängen).

aus-drechsein (n-ü-) C₁₂ odl. I. vₐ 1. vy-
soustružiti, -hovati (co), vykroužiti (v aus-
drehen 2.). 2. vysoustružiti, -hovati (co z čho)
3. dosoustružiti (co), -hovati (co). — II. % (b)
dosoustružiti, -hovati.

Aus-drech... E (n-ü...) ~stahl m dutinák;
výstruh; ~winkel m soustr. = Lochwinfel, Zdub-
winfel, Dicsemnaf.

aus-drehen (n-ü-) C₁₂ odl. I. vₐ 1. S-m et. ~
vykrucovati p vykroutiti, vytočiti (komu co).
2. = ausdrehsein. 3. c-e lampe lampu otočen-
nim zatáhnutím sroubku zhasiti. 4. c-e
Schraube ~ sroub (točením) vyšoupati. —
II. v₇ sich ~ 1. vyšoupati se, otrítí se (točením).
2. f ↗ (entweder) uniknouti, uplachnouti, f ufrknouti. — III. Sₚ A~ n E₇ bez pl., Aus-
drehung f E₁₈: das A~ e-r Petroleumlampe ist
eigentlich snasinati petrolejovuolampu točením
n zatahováním sroubku jest nebezpečno.

aus-drechen (n-ü-) B₂ odl. I. vₐ 1. Getreide
a Garben ~ obilí snopy (vy)mláti; ausge-
drechenes Getreide ssuté obili; fig. ausgedrechenes
Zrech otrépané n všedni věci n myšlenky.
2. vymlátičti mláčením obdržet; aus hundert Garben
hat er nur drei Scheffel ausgedrechen ze sta snopů
vymlátil jen tri měřice (obin). 3. fig. f ~
durchprüften. — II. v₇ (b) v ~ I. 1.

aus-drieſeln ⌜ (n-ü-) vₐ, v₇ C₁₂ odl. (ſid) ~
výtřepiti, roz- (v₇ se) (ohv. ausſafernt).

aus-drohen (n-ü-) v₇ (b) C₁₂ odl. dohroziti,
přestati vyhrožovati.

Aus-drudc (n-ü-) m D₁₁ 1. výraz, vyjádření,
pro-, projev; zum ~ bringen vyjádriti, vyslo-
viti. 2. výraz, slovo; ~ der Gerichtsprade výraz
n slovo (aživané) v soudní feči n v soudnictví;
~ des Gesetzes slovo zákona; bejčtienger ~
v Euphemismus; bildlicher ~ v Figur, Tropus;
mildernder ~ v Lítotes; veralteter ~ v Archaismus;
durch den Gebrauch geheiligter ~ výraz zvykem
ustálený; gewählter ~ vybraný výraz, vybrané
slovo; zum ~ bringen vyznačiti, vysloviti;
zum ~ gelangen vyslovenu býti. 3. ~ bes Gesicht
výraz obličeje; das Bild ist ohne ~ obraz jest
bezvýrazný n bezie všeho výrazu.

aus-drißbar (n-ü-) a D₂₁₃ vyjadřitelný,
vyslovitelný; es ist nicht nedá se to vy-
jádriti; není pro to výrazu.

aus-drucken (n-ü-) C₁₂ odl. I. vₐ 1. (zela) v₇-
tisknouti, do; das Wert wird bald ausgedruckt
jein einen bude brzy dotištěno. 2. vytisknouti
(cele slovo) (nezkracovati). 3. tiskem otrítí n opotřebo-

["aus-drücken", "— 318 —", "aus-ein-ander...", "vati. 4 † = ausdrücken. — II. $v_n$ (b) $C_{12}$\nodl. dotisknouti (přestá v tiskem).", "aus-driessen (\"d-1\") I. $v_a$ $C_{12}$ odl. 1. vytlačiti, vytisknouti co v čem; e-n Žtempel ~ razítko vytisknouti vyrajitvi. 2. w $v_r$ fig. vyjadřiti (o (%r se); (durch Werte) ~) vysloviti (\"v_r se); prožnosti co (\"v_r se), projeviti (oč); i-e (Sedanten denklich ~ vyjadrovati n pronášeti jasně svojmyšlenky; die Udvade der Verwerfung im Besedjeide ~ vytknouti ve výměru příčina zanmitnutí; um měj richtiger o bessr ausdrücken abych se správněji n lépe vyjádrlil n vyslovil. 3. (vy)tisknouti, (vy)tačiti, (vy)mačkati, vyhnisti (co 2 čeho); vytisknouti; den Žaft aus e-r Citrene ~, e-e Citrene ~ Škávu z citronu n citron vymačkati; e-n Zdymamm ~ houbu vymačkati. 4. mačkánim uhasiti. — II. % A-n E₇ bez pl., Ausdrückung f E₁₈.", "Aus-drücker (\"d-2\") m E₆, -in f E₁₈. 1. vytlačovatel, (f -ka), vyjadrovatel atd. 2. ☞ kože. = Streichmeier.", "aus-driicklich I. a D₂,₁. 1. výslovný, určitý, zřetelný, srozumitelný; adv. výslovně atd.; -er Weicht výslovný rozkaz. 2. 2. = ausdrückbar. — II. s Ausdrücklichkeit f E₁₈.", "Aus-drucks... (\"d-3...\") -art f = -weise; -leer a bezvýrazný, prázdný; -leere f bezvýraznost: -loš a = -leer; -ložigkeit f = -leere; -voll a výrazný, významný, výmluvný; -weise f způsob výrazu.", "Aus-drusch (\"d-4\") m D₁₁. 1. (vy)mlácení. 2. výmlat(ek).", "aus-duden (\"d-5\") C₁₂ odl. I. $v_n$ (b) 1. dodudati. 2. fig. dobreptati. — II. $v_a$ f F. ~ posmívati se komu, tropiti si posměch z koho", "aus-düfteln (\"d-6\") $v_a$ C₁₂ odl. = ausdifteln.", "aus-duften (\"d-7\") C₁₃ odl. I. $v_a$ 1. c-n (Gerud) ~ zapach vydávati n vydychovati; abs. páchnouti, voněti. 2. vůni pniti (co). — II. $v_n$ (b) 1. vypařovati se, vydechovati vůni. 2. a) do voněti, dopáchnouti; b) vyčhnouti. vypetrati. — III. % A-n E₇ bez pl., Ausduftung f E₁₈.", "aus-duften (\"d-8\") $v_a$ C₁₃ odl. = ausduften I. aus-duften (\"d-9\") C₁₃ odl. I. $v_n$ vypřetívi.", "aus-duften (\"d-10\") m D₁₁ = ausdünften III.", "aus-duftbar, aus-dünftbar (\"d-11\") I a D₁₂, vyparitelný. — II. s Ausdünftbarkeit f E₁₈.", "aus-duften, aus-dünften (\"d-12\") C₁₃ odl. I. $v_a$ (b) 1. vypařovati se p-iti se. 2. prestati se vypařovati. — II. $v_a$ vypariti (co). — III. % A-n E₇ bez pl., Ausdünftung f E₁₈. 1. vypařováni. 2. výpar; výzev.", "Aus-dünungs... (\"d-13...\") -apparat m přístroj vypařovací, vypařovadlo: ~mašchine f stroj vypařovací; ~maš a, ~messer m výparoměr; ~proces m postup n proces vyparovací, vypařováni. 2. výpar; výzev.", "Aus-dünungs... (\"d-14...\") -apparat m přístroj vypařovací, vypařovadlo: ~mašchine f stroj vypařovací; ~maš a, ~messer m výparoměr; ~proces m postup n proces vyparovací, vypařováni. 2. výpar; výzev.", "aus-eb(c)nen (\"d-15\") $v_a$ C₁₃ odl. vyravnati (co).", "aus-efen (\"d-16\") C₁₂ odl. $v_n$ 1. = abenden 1.", "2. † a f prov. pečlivě promysliti.", "aus-eg(g)en (\"d-17\") C₁₂ odl. I. $v_a$ (branamí) vyvláčeti. — II. $v_n$ (b) dovláčeti (branamí).", "aus-ein-ander (\"d-18\") adv. různou, poruznou, od sebe; sie sind (noch) weit ~ jsou (jěste).", "daleko od sebe; ještě mají daleko k sobě; tež fig. ještě jim mnoho schází, aby se sblížili; id habe Abren und byres Freunds Brief um e-e Ztunde ~ erhalt en dopis Váš a dopis Vašeho přiřete došly mne v hodině za sebou; fig. wir sind jseht (při zpěvu atd.) již jsme se rozěsli; již jsme od sebe; fig. ganz (mit sich jetber) ~ sein byti v rozporu sám s sebou; byti všecek pomaten n rozerván; sie sind weit ~ (den Jahren nach) růžni se velice věkem; jsou značně rozdilného věku; sie sind um hundert Gulben ~ rozcházeji se o sto zlatých; jest sind wir ~ nyní jsme vyrovnáni; iov. die Meute ist ~ smečka jest rozpoutána; voi, povel ~! rozchod!", "aus-ein-ander... (\"d-19...\") -brechen B, I. %/a rozlomiti, rozlámati (co). — II. $v_n$ (jn) rozjeti se, rozptýliti se. — III. % A-brechen n E, bez pl. rozchod: ~bringen $v_a$ C₁₅ dostati od sebe (koho od koho, co od čeho); (od sebe) rozloučiti n roztrhnouti n rozvésti (koho od koho, co od čeho); rozdělati, rozmotati atd. (co od čeho); ~drchen % C₁₂ (od sebe) roztočiti n rozkroutiti (oč).", "-fahren I. $v_n$ (jn) C₉. 1. rozjížděti se p rozjeti se (od sebe navazjem). 2. rozstoupiti (rychle), rozletěti se (od sebe navazjem). — II. $v_n$ A-fahren n, rozjezd. 2. rozstup; ~fallen I. $v_n$ (jn) C₇, rozpad(áv)ati se p-nouti (v kusy n v prachl). — II. % A-fallen n E₇ bez pl. rozpad; ~falten % n C₁₅ (a) (osoběl) (sch gerüstreuen) rozcházeiti se p rozjeti se, rozptýliti se; daš Heer qieng ausseinander vojsko se rozěšlo; b) (v věčená) die Wege gehen ausseinander cesty se rozcházeji n se rozšíhají n se děli; (přímkách, papřeších atd.) rozbíhati se; fig. die Meiningen gehen ausseinander minění se nesrovnávaji n se různí n se liši n jdou různó; ~geben lassen enttaßen rozpustiti; ~gehend rozbíhavý; b) (entwes abchen) rozpadávati se, rozkládáti se; rozložiti se; (o stočenem) roztočiti se; (o zatmenem) roztmeliti se; (o sektém) (roz)páratí se; (o steptém) rozlepiti se; (o sklišenem) rozklžiti se. — II. % A-", "geben n. E₇ bez pl. rozchod, rozklad, rozpad; ~halten $v_a$ C₂ držeti n chovati od sebe n oddelené, oddělovati (od sebe navazjem); fig. rozeznávati, rozlisoňovati; ~hagen n. B₇ rozrážeti p rozraziti, roztití, rozkopati, rozšlehati atd.; ~jaqen $v_a$ C₁₂ a) rozháněti p rozehnati, rozptýlití; b) mit e-m Heil ~ jagen klinem rozstěpi n rozštipnouti: ~kämmen $v_a$ C₁₂ die Haare ~kämmen vlasys rozčes ar ati; ~fehrer m rozmetac; ~klaffen $v_a$ (b) C₁₂ rozvirati se, záti, zeti, odstávati, ~ rozturiti se: ~kommen I. $v_n$ (jn) B₃ 1. prijiti od sebe, rozejiti se; die Kliner tamen im Wehrnáje ausseinander děti se v tlácenici roztrhly. 2. =geben. — II. % A-kommen rozchod; ~laufen I. $v_n$ (jn) C₇ 1. rozbíhati se p rozhehnouti se (od sebe), rozptýliti se. 2. ☞ roztekati se, zřednouti. — II. A-laufen n E₇ bez pl., ~rozběh, rozptyl; ~legen I. $v_a$ C₁₂ rozkládati p rozložiti; fig. vykládati p vyložiti, vysvětliti, objasniti; Beuge ~legen látky rozbalovati n rozvinovati; voi. Truppen ~legen vysoko rozložiti n rozestaviti. — II. % A-", "legen n E₇ bez pl., A-legung f E₁₈ rozklad; fig. výklad; ~liegen $v_n$ (b) C₂ le-", "daleko od sebe; ještě jim mnoho schází, aby se sblížili; id habe Abren und byres Freunds Brief um e-e Ztunde ~ erhalt en dopis Váš a dopis Vašeho přiřete došly mne v hodině za sebou; fig. wir sind jseht (při zpěvu atd.) již jsme se rozěsli; již jsme od sebe; fig. ganz (mit sich jetber) ~ sein byti v rozporu sám s sebou; byti všecek pomaten n rozerván; sie sind weit ~ (den Jahren nach) růžni se velice věkem; jsou značně rozdilného věku; sie sind um hundert Gulben ~ rozcházeji se o sto zlatých; jest sind wir ~ nyní jsme vyrovnáni; iov. die Meute ist ~ smečka jest rozpoutána; voi, povel ~! rozchod!", "aus-ein-ander... (\"d-19...\") -brechen B, I. %/a rozlomiti, rozlámati (co). — II. $v_n$ (jn) rozjeti se, rozptýliti se. — III. % A-brechen n E, be-", "be- pl. rozchod, -bringen $v_a$ C₁₅ dostati od sebe (koho od koho, co od čeho); (od sebe) rozloučiti n roztrhnouti n rozvésti (koho od koho, co od čeho); rozdělati, rozmotati atd. (co od čeho); ~drchen % C₁₂ (od sebe) roztočiti n rozkroutiti (oč).", "-fahren I. $v_n$ (jn) C₉. 1. rozjížděti se p rozjeti se (od sebe navazjem). 2. rozstoupiti (rychle), rozletěti se (od sebe navazjem). — II. $v_n$ A-fahren n, rozjezd. 2. rozstup; ~fallen I. $v_n$ (jn) C₇, rozpad(áv)ati se p-nouti (v kusy n v prachl). — II. % A-fallen n E₇ bez pl. rozpad; ~falten % n C₁₅ (a) (osoběl) (sch gerüstreuen) rozcházeiti se p rozjeti se, rozptýliti se; daš Heer qieng ausseinander vojsko se rozěšlo; b) (v věčená) die Wege gehen ausseinander cesty se rozcházeji n se rozšíhají n se děli; (přímkách, papřeších atd.) rozbíhati se; fig. die Meiningen gehen ausseinander minění se nesrovnávaji n se různí n se liši n jdou různó; ~geben lassen enttaßen rozpustiti; ~gehend rozbíhavý; b) (entwes abchen) rozpadávati se, rozkládáti se; rozložiti se; (o stočenem) roztočiti se; (o zatmenem) roztmeliti se; (o sektém) (roz)páratí se; (o steptém) rozlepiti se; (o sklišenem) rozklžiti se. — II. % A-", "geben n. E₇ bez pl. rozchod, rozklad, rozpad; ~halten $v_a$ C₂ držeti n chovati od sebe n oddelené, oddělovati (od sebe navazjem); fig. rozeznávati, rozlisoňovati; ~hagen n. B₇ rozrážeti p rozraziti, roztití, rozkopati, rozšlehati atd.; ~jaqen $v_a$ C₁₂ a) rozháněti p rozehnati, rozptýlití; b) mit e-m Heil ~ jagen klinem rozstěpi n rozštipnouti: ~kämmen $v_a$ C₁₂ die Haare ~kämmen vlasys rozčes ar ati; ~fehrer m rozmetac; ~klaffen $v_a$ (b) C₁₂ rozvirati se, záti, zeti, odstávati, ~ rozturiti se: ~kommen I. $v_n$ (jn) B₃ 1. prijiti od sebe, rozejiti se; die Kliner tamen im Wehrnáje ausseinander děti se v tlácenici roztrhly. 2. =geben. — II. % A-kommen rozchod; ~laufen I. $v_n$ (jn) C₇ 1. rozbíhati se p rozhehnouti se (od sebe), rozptýliti se. 2. ☞ roztekati se, zřednouti. — II. A-laufen n E₇ bez pl., ~rozběh, rozptyl; ~legen I. $v_a$ C₁₂ rozkládati p rozložiti; fig. vykládati p vyložiti, vysvětliti, objasniti; Beuge ~legen látky rozbalovati n rozvinovati; voi. Truppen ~legen vysoko rozložiti n rozestaviti. — II. % A-", "legen n E₇ bez pl., A-legung f E₁₈ rozklad; fig. výklad; ~liegen $v_n$ (b) C₂ le-", "daleko od sebe; ještě mají daleko k sobě; tež fig. ještě jim mnoho schází, aby se sblížili; id habe Abren und byres Freunds Brief um e-e Ztunde ~ erhalt en dopis Váš a dopis Vašeho přiřete došly mne v hodině za sebou; fig. wir sind jseht (při zpěvu atd.) již jsme se rozěsli; již jsme od sebe; fig. ganz (mit sich jetber) ~ sein byti v rozporu sám s sebou; byti všecek pomaten n rozerván; sie sind weit ~ (den Jahren nach) růžni se velice věkem; jsou značně rozdilného věku; sie sind um hundert Gulben ~ rozcházeji se o sto zlatých; jest sind wir ~ nyní jsme vyrovnáni; iov. die Meute ist ~ smečka jest rozpoutána; voi, povel ~! rozchod!", "aus-ein-ander... (\"d-19...\") -brechen B, I. %/a rozlomiti, rozlámati (co). — II. $v_n$ (jn) rozjeti se, rozptýliti se. — III. % A-brechen n E, be-", "be- pl. rozchod, -bringen $v_a$ C₁₅ dostati od sebe (koho od koho, co od čeho); (od sebe) rozloučiti n roztrhnouti n rozvésti (koho od koho, co od čeho); rozdělati, rozmotati atd. (co od čeho); ~drchen % C₁₂ (od sebe) roztočiti n rozkroutiti (oč).", "-fahren I. $v_n$ (jn) C₉. 1. rozjížděti se p rozjeti se (od sebe navazjem). 2. rozstoupiti (rychle), rozletěti se (od sebe navazjem). — II. $v_n$ A-fahren n, rozjezd. 2. rozstup;

aus-erzähnten]

— 320 —

Aus-fall(s)=...

aus-erzählen ("n-1) C₁₂ odl. I. ¼a vypravovati (náv); abs. dovypravovati, -áveti. — II ¼r sich — unaviti se vypravovaním; er hat sich anserzählt vypovídal se; vypravoval již vše. co vědel; nemá již co vypravovati.

aus-erziehen ("n-1) F₁₂ odl. I. ¼a dochovati (uplnd), vy- (koho). — II. ¼r ¼a (b) přestati vychovávati, již nevychovávati (nkoho), dovychovávati.

aus-essen ("n-1) ¼a C₁ odl. e-e Zchujiel — mísu a ohsal mísy vyjidati p vyjísti; die Zuppe — (vseku) polevku vyjísti; fig. F haft du e' cingebreft, maßst du es auch — co jsi si nadrobil a uvanil, to si sněž! toč si to odpykás odstíněs n odkáces.

aus-fachen ("n-1) ¼a C₁₂ odl. e-n Zdrant — skrín přilhardané opatriti n přehraditi.

aus-fächern ("n-1) ¼a C₁₂ odl. vn. rozváděti, hřutiti.

aus-fäden in C₁₂, ¼a aus-fädenm ("n-1) C₁₂ odl. ¼a, ¼r 1. e-ivadet — vyvléci n -iknouti (mit z jehly n jehu); Fertern — perly (se šáry) vyvlékati; ¼r p to jehle i mto sich — vyvléci se. 2. (ausreinem roztěpiti, roztrastniti.

aus-fahren ("n-1) C₉ odl. 1. ¼a (ju) 1. vyjížděti, vyjeti (si) kam (vzemem n tolu). 2. von e-n Zrte — vyjeti odkao; fig. der Althem e die Zelec fächt ihm (dem Sterbenden) aus (to) má duši na jazvku; vypouští ducha; boll, der Zentel fäbrt aus dem Bejeffenen aus děbel oponiti posedlého; die Zentel (aus den Bejeffenen) — fajlen děbly vymítati a poseděh!; © horn. aus der Grube — vyjít i vyvlézti a vyjeti z dolu. 3. vyrážeti p vyraziti, vyletěti. vyřítiti se, vymrštití se (odkuń); er jühr mit e-n Žag aus der Zube aus jediným skokem byl (venku) ze světnice; fig. to sipeho wie der Blüts — bleskem vyletěti n se vymrštití; der Zatan ijt aus dem Bejeffenen ausgejahren dábel vyšel z posedlého opustil posedlého (= ansbrechen II. 2.); © to o-ohdech (gegen 3.) — vyjížděti si p vyjeti si, osopiti se. vzkyvěti hnévem, rozzuriti se, rozvztekli se. rozkatiti se. rozlítiti se, rozčertiti se (na koho); er fäbt immer gleid aus je hned zhorka nakvasen. 4. © (ausfödaag) (z stromech) in Miteyen — poupaty pučeti a vyrážeti n rasiti, pupeniti, in Blüllen — ve květy se rozvíjeti; path. im Geht ist ausgefahren sein (en Ausfödaag haben) — oblicji mít vyrážku n být vyrazen; der Ausjat fäbt aus ait s-v Ţirn malomocenství vyrazi (se) mu aěče; er ijt am ganjen körner ausgefahren jest osypán n vyražen po všem těle. 5. © (ausreitem) vyjeti, s- vyklouznouti, s- u-, svězti se. vysmeknouti se; der Bühn fäbt ihm aus noha se mu smeká, noha mu klouzá. 6. (b) dojezditi, prestati jezditi. — II. ¼a 1. e-n Weg — čestu vyje(zdi)ti (zúdán prohložbita) 2. ochb (ausfäbren) Waren — zboži vyvážeti n exportovati 3. (We treide — oblií (z klasů) vyjezditi n jezděním vymlátiti. 4. © hor e-e Zneede — prověstí, zdělití, prodlouziti stůdu n štolu; pokrociti, potoupiti — překrem. — III. ¼r A- n E₇, u pl. vyjezd, vyjíždka; © hor. tož Ausfahrung f E₁₈ = Ausjatb 3.

Aus-fahrt ("n-1) s E₁₈ 1. vyjíždění, vyjetí, výjezd, vyjíždka 2. prujezd (= Iberjart, Iber

wea). 3. © hor. východ, vyjetí, výjezd, vylezení z dołu.

Aus-fahrtš... ("n-1...) —geld n poplatek za vyjiždku; —hafen m plav. přístav výjezdny; —stollen m © hor. výchozná štola.

Aus-fall ("n-1) m D₁, 1. vypadnutí, (s)lezení (vlásca) atd. = ausfallen III. 2. nedostatek, rozdíl, difference, schodek; der — ijt burd die Cinnungselder gedett schodek; jest uhražen vstupným; — bei e-r Stener: a) schodek dané (coo na dani scháž); b) podíl dané (připadajet na koho); — der Veransjetung nedostaveni se podmínky. 3. path. přepadnutí, výhřez (= Verjall). 4. výpad, útok (odku), dorážka; fig. beſtiger (= anſpieſtend) narážka, rýpnutí, dloubnutí, nájezd, invektivaſ; e-n — gegen A. thun: a) vypadnouti n vyraziti na koho; b) fig. dotknouti se koho, rýpnouti do koho, otrití se o koho. 5. pevn. = Ausfallsthor. 6. (Ergebnis) výsledek, resultát.

aus-fallen ("n-1) C₇ odl. I. ¼a (ju) 1. vypadavati p vypadnouti; die Zähne fünd aus ausgefallen (aus dem Minter) zuby mu vypadaly; die Haare fallen ihm aus vlasy mu lezou; die Zedern fallen den Thiechen aus zviřata linaji; — lassen vypustiti, u- (coo); die Nörner fallen aus zrna se troli. 2. odpadatá, p-nouti, nebyt; e-e Lehrſtunde fällt heute aus hodina (vyučovaci) dnes odpadá. hodiny dnes není n nebude; k hodině dnes nedojde; e-e Lehrſtunde — lassen hodinu (vyučovaci) vynechati; die Zdune fällt heute aus dnes není skola n jest prázdno; i-e Cinnahmen fallen aus príjmy mu mizeji, priehází o své príjmy, ztráčí své príjmy; dicer Act tam — toto jednáni muže se skrtnouti n vypustiti n vynechati; e-n Act — lassen jednáni vynechati n pustiti n skrtnouti. 3. vypadnouti, vyřítiti se; aus e-m Zbore > hraný vypadnouti a vyraziti n se vyřítiti; fig. beſtig — (in Zortem) gegen 3. dorážeti n vyjižděti si n koho; pustiti se do koho; obrátiti se na koho; dotýkati se koho. rýpati, dloubati do koho, otírati se o koho. 4. dopadatá p-nouti; aut — dobře dopadnouti n se skončiti, mydaiti se, z- se; potkati se úspěchem; idedet — spatně dopadnouti, nezdělití se. nemítí úspěchu; die Crute ijt im verigen Zabre nicht befonders ausgejahren lonská žěn valne nedopadla n nebyla valná, loni se valně neurodilo; der Žanq ijt aut ausgefallen lov se zdařil; das Lees ijt wider ibn ausgefallen los mu neprál n nebyl přízniv, los padl v jeho neprospěch; die Stimmen fallen auf 3. aus hlasy připadají komu; die Wabt ijt zu unferer Auftriebendein ausgefallen volba dopadla k naší spokojenosti n k nasemu úspokojení, výsledek volby nás úspokojil; píav. der Beweis fällt nicht recht beſtändig aus dukaz právně nepostačuje. 5. prov zvrhnouti se, nepodariti se. — II. ¼a pustem ztratiti n vyraziti; jich (dat.) e-n Zabu — pádem zub si vyraziti; jich die Hand (aus dem Gefenfe) — raku pádem (z kloubu) si vymknouti n si vyraziti n si vyrtnouti. — III. ¼r A- n E₇, tož fl. výpad.

aus-fällen ("n-1) C₁₂ ¼a odl. nut. srážeti n srážiti.

Aus-fall(s)=... ("n-1...) —gäter n pevn. mříž výpadná; —getreide n výtrolky, výtěrné;

aus-falten

— 321 —

aus-flammen

pforte f, ~thor n perv. výpadná brána;
winkel m opt. ühel odrazu.

aus-falten (n.ü.) ¼a C₁₃ odl. rozvíjeti p roz-
vinu)ti, rozhrnouti.

aus-falen (n.ü.) C₁ odl. I. ¼a ⊕ vydrážiti, vydrážkovati (= falzen). — II. ¼n (b) lov = ausbaljen. — III. % Aus-falzung f E₁₈ vyžlábkování, vydrážkování.

aus-fangen (n.ü.) ¼a C₇ odl. e-n ganzen Teich ~ vychytati u vyloviti všecky ryby z rybníka; vyloviti rybník; e-n ganzen Wald ~ vychytati všecko ptactvo v lese.

aus-färben ⊕ (n.ü.) I. ¼a C₁₂ odl. 1. do-
barviti (co). 2. ⊕ e-e kilpe ~ kád (barvy) vybarviti. —
II. ¼n (b) dobarviti.

aus-faſeln (n.ü.) ¼a C₁₂ odl. 1. ⌜ = aus-
fase(r'n). 2. fig. F dotlachati, dožvastati, do-
bláboliti, doklábositi.

Aus-faserz... (n.ü.) -enflinder m výroba pa-
příra: cupovaci válec; -haus n cupovna.

aus-fase(r'n) (n.ü.) C₁₂ odl. I. ¼a vytřepiti, roz-, roztrásniti, (n) cupovati. — II. ¼n (jn), ¼n (jíd) ~ vytřepiti se, roz- se. — III. Aus-geſaſerte(s) n E₇, vytřepek. — IV. % A- n E- bez pl. Ausſerung f E₁₈.

aus-faſſen (n.ü.) ¼a C₁₄ odl. 1. ⊕ hor. vyky-
dati, vybrati (áěch, mul atd.). 2. přijimati, vybirati,
f (vy)ſasovati.

aus-faſſen (n.ü.) ¼n (b) C₁₃ odl. dopostiti se.

aus-faſlen (n.ü.) ¼n (jn) C₁₂ odl. 1. (o stromech
atd.) vyhnivati p -iti, vypráchnivěti (práchnivěn
se vyhloubit). 2. vyhniti, vypráchnivěti tnilobou
vypadnout). 3. (o zubech) (tief) ~ vyž(ít)rati se, ka-
ziti se, kotlavěti. 4. ⌜ (b) dóniti, doprách-
nivěti.

aus-faſſen ⊕ (n.ü.) ¼a C₁₃ odl. 1. pek. den Teich ~ těsto (vy)váleti. 2. klob. den Hut ~ klobouk vyformovati.

aus-fechten (n.ü.) B₅ odl. I. ¼a vybojovati, vy-
zápasiti co: a) bojem získati; b) zbraní rozhod-
nouti; fig. e-n Œstreit ~ zápas vybojovati. —
II. ¼n (b) dobojovati, dozápasiti.

aus-federn (n.ü.) ¼n C₁₂ odl. 1. Œßel ~ ptáky (o)škubati. 2. peři n chmýři vyčistiti ~ vykartáčovati (s čeho). 3. pérem vytříti.

aus-fegen (n.ü.) I. ¼a C₁₂ odl. vyměsti n
vykliditi n vysmýčiti (co okdu); das Zimmer ~
pokoj vyměsti n vysmýčiti; fig. mein Beutel
iſt (rein) ausgefegt můj měšec jest (prázný),
jako by ho vymetl. — II. % A- n E₇ bez pl.
Ausſegung f E₁₈.

Aus-feger (n.ü.) m E₆, -in f E₁₉ vyme-
tač, f -ka.
Aus-fegsel ⌜ (n.ü.) n E₇ smeti.
Aus-fehmen ⌜ (n.ü.) ¼a C₁₂ odl. prov. Schweine ~
prasata dokrimit.

aus-feiern (n.ü.) ¼n (b) C₁₂ odl. 1. dosla-
viti, dosvětiti. 2. ⊕ hor e-e Weiche ~ müffen ne-
směti (za trost) tyden pracovati.

aus-feilen (n.ü.) ¼a C₁₂ odl. 1. a) vypilo-
vati (pilſaſſem vyhloubiti); b) Rostſleſen ~ rez vypilo-
vati (pilováním vyhladiti). 2. vy-pilovati (pilováním ud-
lati); fig. Verſe ~ verse vy-pilovati, pro- n pro-
pracovati n uhladiti n vytříbiti.

aus-fenſtern F ⌜ (n.ü.) ¼a C₁₂ odl. 1. vy-
hoditi n svrhnouti s okna n oknem. 2. =
ausſcheltern; e-n Liebhaber ~ = abſenſtern.

aus-ferkeln (n.ü.) ¼n (b) C₁₂ odl. hosp., o svini.
doprasiti se.

aus-fertigen (n.ü.) I. ¼a C₁₂ odl. 1. e-e Urſunde ~
listun zdělati n učiniti vypracovati n vydati
n sepsati n mspr. vyhotoviti; kane listinu vy-
říditi n vypraviti; 3-m ein Aiteſtat ~ vysvěd-
cení vydati n dáti komu; e-n Bejechl ~ rozkaz
vydati n odeslati. 2. e-e Techter ~ ceru (vyd-
vajici so) vypraviti n vybaviti n vybýti (z domu). —
II. % A- n E₇ bez pl., Ausſertigung f E₁₈
1. zdělaní, sepsání atd.; notarielle Ausertigung
snímek notářský. 2. zdělaná n sepsaná listina.
3. vydaný rozkaz. 4. výprava n výbava deory.

Aus-fertiger (n.ü.) m E₆, -in f E₁₉ zdě-
lavatel, výpravce atd.

Aus-fertigungſ=... (n.ü.) ... -datum n, -tagm
datum n den zdělaní n vydáni n odesilani.

aus-fetten (n.ü.) ¼a C₁₃ odl. zbaviti co tuku
n sádla; sebrati tuk n sádlo z čeho.

aus-feuern (n.ü.) C₁₂ odl. I. % a 1. ein Zimmer ~
pokoj vytopiti n vyhráti. 2. ⊕ vyžehati; bedn.
ein ſaja ~ sud požahovati (sry. ausbrennen).
3. dopáliti, vy- (co); vyžehati; die Gefäße ~ pív.
sudy n kádě vypáliti n vytopiti. — II. %n (b)
1. dostříleti, vy-, se-, dopáliti (zastaviti palbu).
2. (o končeh atd.) (prudce) vyhazovati n komati.

aus-ficdeln F ⌜ (n.ü.) ¼n (b) C₁₂ odl. =
ausgeigen.

aus-fiedern ⊕ (n.ü.) ¼a C₁₂ odl. hor. die in
die Wände gehauenen Rüßen ~ horninu rozklí-
novati (klínem rozbití n rovstřit).
aus-filutieren (n.ü.) ¼a C₁₂ odl. vytaš-
kařiti.

aus-filzen (n.ü.) ¼a C₁₄ odl. 1. Schuhe ~
střevíce vypliſti n plsténou podšivkou opa-
třiti. 2. ⊕ sedl. žiněmi atd. vypati. 3. fig. F 3. ~
(notně) vypeskovati, vyplisniti, vyčiniti komu,
f strhati koho.

aus-filzer (n.ü.) m E₆ 1. (dělník) vypávač.
2. F výtopek, důtka.
aus-finden ⌜ (n.ü.) ¼a B₁ odl. (obv. ausſendig
maßen) vyhledati, (vy)najíti: a) mozi několuka najati;
b) hledáním přijiti nač; vypátrati, vyzkoumati
co; dohledati se, dopátrati se čeho; vyšukati,
vysliditi co.

Aus-finder ⌜ (n.ü.) m E₆ vyhledávač.
aus-findig (n.ü.) a D₂,₃; ~ maſchen = ausfinden;
et, ~ zu maſchen judgmenten vyhledati, hledati čeho;
pátrati po čem; ein Mittel ~ maſchen těž = přijiti n
případnouti na prostředek; weiter habe ich nicht
~ maſchen können nemohl jsem se ničeho více
dopátrati.

aus-finder ⌜ (n.ü.) m E₆ vyhledávač.
aus-findig (n.ü.) a D₂,₃; ~ maſchen = ausfinden;
et, ~ zu maſchen judgmenten vyhledati, hledati čeho;
pátrati po čem; ein Mittel ~ maſchen těž = přijiti n
případnouti na prostředek; weiter habe ich nicht
~ maſchen können nemohl jsem se ničeho více
dopátrati.

aus-firniffen (n.ü.) ¼a C₁₄ odl. vyfermežiti?, fermeži n pokostem (uvnitř) vytřiti (co).

aus-fischen (n.ü.) C₁₄ odl. I. % a 1. vyloviti
(lovenim vytáhnout); fig. pátrati p vypátrati co, po
čem, (vy)zkoumati co, přijiti, případnouti nač.
2. den Teich ~ rybník n (všecky) ryby z rybníka vy-
loviti. — II. ¼n (b) doloviti (ov skončiti).

aus-fiſen (n.ü.) ¼a C₁₄ odl. = abſiſen 2. a
= 1.

aus-flaſtern (n.ü.) ¼n C₁₂ odl. 1. (b) dopla-
nouti, doplápolati, vyhasnouti. 2. (jn) vyplá-
polati (s plapolem vyjít).
aus-flammen (n.ü.) C₁₂ odl. I. "n (b) do-

aus-flamen (n.ü.) ¼a C₁₄ odl. = abſiſen 2. a
= 1.

aus-flaſtern (n.ü.) ¼a C₁₂ odl. 1. (b) dopla-
nouti, doplápolati, vyhasnouti. 2. (jn) vyplá-
polati (s plapolem vyjít).

aus-flammen (n.ü.) C₁₂ odl. I. "n (b) do-
planouti, doplá(pola)ti. — II. %a též ausſläm-

Německočeský slovník. I. Deutschöhmischen Wörterbuch.

41

aus-flattern

— 322 —

[aus-forschen]

men C₁₂ odl. vok. ael. ein Geschlitzvöhr ~ vyžeh-
nouti n vyžihati hlaveň u děla.

aus-flattern (n~v~) vₙ (in) C₁₂ odl. 1. = ausfliegen. 2. ~ (obv. flatterbäft werden) začeti n vésti těkavý n lehkovážný život; vyhazovati z kopýtka.

aus-flchten (n~v~) B₅ odl. I. v₄a 1. (ve vnitřku) vyplétati v-sti; e-n Zann ~ plot (řádně) proplésti. 2. = ausfliechten. 2. ~ II. ~ v₇r sich ~ (ven e-r Saše) vyplésti se, vyprostien se, vybaviti se, dostati se, pomoci si, vykroutiti se, vyvinouti se, F vysekati se z čeho.

aus-flęgen (n~v~) C₁₂ odl. I. v₄a 1. roln. (copy) vymlátiti. 2. fig. F ~ S. ~ klacků n hulvátů spílati komu; s. sm. vynadati komu (= aus- (jdimpsen). — II. ~ v₄n (b) 1. domláti. 2. fig. doklackovati se, zanechati klackovitých n hulvátských způsobů, otrkati se.

Aus-fliech ~ ... (n~v~...) ~messer n ~ kožel. mízdrici kosa.

aus-fliechen (n~v~) I. v₄a C₁₄ odl. kožel. (vy) mízdríti, kůže šerezati n očistiti, (vy)ku-chati; fig. (vy)hub(en)iti, z-, vysušiti, vy-moriti. — II. % A~ n E₇ bez pl., Ausfliechung f E₁₈.

Aus-fliecher m E₆ ~ kožel. kobza, nůž skra-
jovaci k čištení kozi.

aus-flichen (n~v~) I. v₄a C₁₂ odl. vylátati, vyspraviti (šaty) (vy)záplatovati; (boty) (vy) přištipkovati. — II. % A~ n E₇ bez pl., Ausflz- fliechung f E₁₈.

Aus-fliecherei (n~v~) f E₁₈ = ausflischen II.

aus-fliegen (n~v~) I. v₄n (in) B₅ odl. 1. a) vyletovati p vylétati, vyletěti, -nouti; (o ptáčatech) těz lov. vyvésti se; die Vögel sind ausgefliegen, das Reft ist leer ptáci vylitali, hnizdo jest prázdné; fig. der junge Měnach ist erst ausgefliegen mladík poprvé vkročil n učinil první krok do světa; b) hdech (entwichen) utéci, upláchnouti, zmizeti, f vyfouknouti. 2. vyjiti si n vyjeti si na venkov. — II. % A~ n E₇ bez pl. = Ausflug 1. 2.

aus-fliesen ~ (n~v~) v₄a C₁₄ odl. (vy)dláž-
diti (podlahu atd.).

aus-fließen (n~v~) v₇n (in) B₅ odl. I. 1. (to kotak) vytékati p vytěci, vyplytnouti, (vy)řinouti se (okud); der Wein ist aus dem Kajc, das Kajc ıſt ausgeſſen viño ze sudu vyteklo; ein Geschwirr fließt aus vřed n hnis ze vředu teče. 2. fig. vycházeti, po-, vznikati, původ mítí (z kohol. — II. % A~ n E₇ bez pl., Ausflieſung f E₁₈ výtok, vznik, původ, emanace).

aus-flimmern (n~v~) v₄n (b) C₁₂ odl. domíhati se. dokmitati se, dotřpytiti se, doblyšti se.

aus-flöhen F (n~v~) C₁₂. I. v₄a (vy)hledati blechy z koho n z čeho; ~ vyblešiti co — II. v₇r sich ~ (vy)hledati si blechy.

aus-fluchen (n~v~) v₇n (b) v₇r sich ~ C₁₂ odl.
1. dozlořečiti, doklíti, -nouti, doláti. 2. vy-
zlořečiti se, vyklíti n. nouti se atd.

Aus-flucht (n~v~) f D₁₅. 1. východ (otvor) k vy-
bühnuti n k utěku. 2. fig. výmluvš, vytáčka, klička,
tůčka, ~ výhybka, záninka, úskok; lecre Aus-
flüchte jalové n liché výmluvy, vytáčky; Aus-
flüchten haben o mačen vymlouvati se, vytáčeti se.
vykrucovati se, zanechávati n zůstaviti
si kozi vrátka; made feine Ausflüchte! nedělej
výchylek! nevytácej se!; er stedt voller Aus-

ſlüchde und Läß je samá vytáčka; má na všecko
výmluvu. 3. = Ausflug zem. 2. a 3.

aus-fluchten (n~v~) v₇n (b) C₁₃ odl. stav. vybíhati n vycházeti z líce, nelícovati, (odlíčeti).

aus-flüchten ~ (n~v~) v₄n (b) C₁₃ odl. vymlouvati se, vytáčeti se, vykrucovati se (obv. Ausflüchte machen).

Aus-flug (n~v~) m D₁₁. 1. výlet, vyletění; ~ ber Vögel aus dem Reſte výlet n vyvedení ptáků z hnizda; fig. (o mladíku) daſ ist sein erſter ~ to jest jeho první krok n vkročení do světa. 2. ~ in die Umgegeben výlet n vycházka, (konmo) vyjíždka do okolí. 3. (v útu) česlo, česno, čelesten (otvor k vylétánd). 4. lov. = Auslauf.

Aus-fluſs (n~v~) m D₁₂. 1. a) výtok, vytékání; b) výtok (vše vyteká); ~ ber Blumen výzev n výtach n výron květin; ~ e-ß Fluſſes a) v(y)tok n vpád n ústění řeky (do moře); b) ústí řeky; al. die Seele ist ein ~ Gottes duše jest výron n emanace Boži; weijer ~ (u žen) bílý tok, bělotok; blutiger ~ a) fysiol. čmýra, krvotok; b) path. výtok n ztráta krve; (Zamen.) ~ výtok semene. 2. výtok (otvor vytékání). 3. ~ stav. skoula (úzká dřa, kudy voda protéká).

Aus-fluſs~... ~ (n~v~...) ~coſſicient m mech. koeficient výtoku; ~ geschwindigkeit f rychlost výtoku; ~ hahn m kohoutek výtokový; ~ loch n otvor výtoku, výpust; ~ menge f hydraul. množstvi výtoku, výdatek; ~ rinne o ~ röhre f e-r Pumpe roura výtoková (n pumpy).

Aus-flut(h) (n~v~) f E₁₈ splav(idla).

aus-flut(h)en (n~v~) v₇n (in) C₁₃ odl. vytékati, vylévati se, vyprůditi.

aus-fohlen (n~v~) v₇n (b) C₁₂ odl. (o klusně) vyhřebiti se, do- se.

Aus-folg~... (n~v~) ~schein m vydać list n poukázka.

aus-folgen (n~v~) C₁₂ odl. 1. v₄a S-m et. ~ (laffen) vydati komu co (= ausliefern, verabfolgen). — II. ~ v₇n (in) S-m ~ následovati koho. — III. % A~ n E₇ bez pl., Ausfolgung ~ f E₁₈ = ausliefern II.

aus-foppen (n~v~) v₄a C₁₂ odl. = verſpotten.

Aus-forderer ~ (n~v~) m E₆ obv. Heraus-
forderer (v toto).

aus-forderu ~ (n~v~), aus-fodern ~ (n~v~)
(obv. herausforderern) I. v₄a C₁₂ odl. vyz(ý)vati,
vybížeti p -dnouti (koho k čemu). — II. % A~ n
E₇ bez pl., Ausforderung ~ f E₁₈ vybidka,
~ výzev.

aus-fördern (n~v~) C₁₂ odl. I. v₄a 1. vypra-
viti. 2. ~ a) her im Schacht ~ vytěžiti; b) in
Streden ~ vyvážeti p vyvéziti, vyvoziti. —
II. % Ausförderung f E₁₈ 1. výprava. 2. vý-
voz(ka).

Ausforderungs~... (n~v~...) ~brief m,
~schreiben n list vyzváci.

aus-formen (n~v~) v₄a C₁₂ odl. = ausbifden I. 1.

aus-forschen (n~v~) I. v₄a C₁₄ odl. 1. a) et. ~ pátrati po čem; badati, zkoumati, zpytovati co, p vybadati, vypátrati. vzzkoumati, vyzpytovati co, přijiti nač, dopátrati, dobadati se čeho; S. ~ vypátrati, do- se koho. 2. S. ~ (ilber et.) vyzvidati na kom (co), vyptávati se koho (nač); ~ part. a a pátravý, badavý atd. — II. % A~ n E₇ bez pl., Ausforſchung f E₁₈ výzvědy.

Aus-forscher

— 232 —

| Aus-führungs-...

Aus-forscher (n-ü-) m E₆ patratel, badatel at.
aus-forschlich (n-ü-) a D₂₁₃ obv. erjerjdar.
aus-foriten (n-ü-) ¼a C₁₃ odl. 1. (n) mýtiti.
Aus-forsungs-... (n-ü-) ¼a C₁₃ odl. -ver-
fahren n les. způsob vymýcení; -vergleich m.
tes. porovnání v příčině vymýcení.

Aus-fracht (n-ü-) f E₁₈ povozné při
vývozu.

Aus-frage (n-ü-) f E₂₂ vyptávka.

aus-fragen (n-ü-) C₁₂ odl. (v fragen) ¼a
1. et. o N. - ptaním n vyptáváním najiti koho
n co; vypt(á)vati se na koho n naš. 2. S. - a) vy-
ptávati se, do- se, ptáti se, dotazovati se
koho; (zejm. soud.) vyslýchati koho; b) vyptati se
koho (na všecko); S. o S-m o von N-m et. -; S. um
et. o nach e-r Sade - vyptávati se, do- se, do-
tazovati se koho naš n čeho na kom; S. auf Schlaue
o veršängliche Weiche (um et.) - vyzvidáti (co) na kom;
vytahovati z koho co na rozumy; tahati za
jazyk koho; S. zudrunglich (fig. F bis auf's Hemde) -
dotěrně se vyptávati koho; Prv. so fragt man
die Bauern aus tak se tahaji rozumy z hloupých
idotěrná otázka nezasluhuje odpovědí.

Aus-frager (n-ü-) m E₆, -in f E₁₉ vyptávač ata.
Aus-fragerei (n-ü-) f E₁₈: beständige - usta-
vičné vyptávání n -ačství.

aus-fransen, aus-frangen (n-ü-) C₁₄ odl.
I. ¼a (roz)třepiti (co). — II. ¼r ¼ich ~ (roz)-
třepiti se.

aus-fräsen (n-ü-) I. ¼a C₁₄ odl. truhl. (vyr)-
kroužiti, vybirati (kroužd). — II. ¼% A- n E₇
bez pl., Ausfräfung f E₁₈.

aus-freien (n-ü-) ¼a (b) C₁₂ odl. ausgereift
haben nechtití n nemoci se již očiniti.

aus-fressen (n-ü-) C₄ odl. I. ¼a 1. o zvřatech,
F o lidech: vyž(f)rati, se- (všecko); den Frog ~
obsah koryta n koryto vyžrati; fig. F maš hat
er ausgereffen? co pak vyvedl tak hrozného?
2. vyž(f)rati, vyhrýzti, vyhlodati (řaním vy-
mloubite); fig. das Land ~ zemi vymrskati n vy-
mrtviti n vyslabiti. 3. zvěrol. das Pjerd hat die
Bohne o den Kern o ¼ich (dat.) ausgereffen koni
ej vice než osm let. — II. ¼n (b) dožrati. — III. ¼r
¼ich ~ 1. v - I. 3. (¼ich fett frellen) vyžrati se,
vyrkmiti se (čáradem stlouknouti). — IV. ¼% A- n
E₇ bez pl., Ausfressung f E₁₈: ⊕: Ausfressung der
Reſſelbuche vyžírání na kotlu.

aus-freuen (n-ü-) ¼r ¼ich C₁₂ odl. 1. vy-
radovati se, do- mítí po radosti. 2. narado-
vati se, vy- se (de syta).

aus-frieren (n-ü-) B₉ odl. I. ¼a 1. (jt) a ¼y-
mrznouti, pro-, z(a)-, vykřehnouti, vyzábisti
(zela); der Teich ist ganz ausgereffen rybník za-
mrzl až na dno; das Di ~ lassen olej nechati
zmrznouti; ich bin ganz ausgereffen jsem všeek
promrzlý n vy-; b) o osení atd. zmrznouti (mrzem
zájiti); die Břliten sind ausgereffen květy pomrzly.
2. (b) es hat ausgereffen domrzlo, vy- (q) ne-
mraze). — II. ¼r ¼ich - vymrznouti, pro-.

aus-frischen (n-ü-) ¼a C₁₄ odl. 1. Heringe in
Milch ~ slanečky v mléco vyslaniti n vymočiti.
2. lov. a) die Hunde - psy počítiti; b) das Gewehr
občerstviti zbraň. 3. ~ vychladiti.

aus-fröhnen (n-ü-) ¼n (b) C₁₂ odl. dorobo-
tovati.

aus-fuchten F (n-ü-) C₁₂ odl. I. ¼a λ. ~
(γ) bíti, (γ)mlátiti koho. — II. ¼n (b) 1. dotlouci.

2. fig. přijíti k sobě n vzpamatovati se
z úzasu n z úděsení n z ohromeni.

Aus-fug-... (n-ü-..) -kelle ⊕ f E₂₂ zed. štěr-
badlo.

Aus-fuge ⊕ (n-ü-) f E₂₂ bed. výstřih ze-
vnější.

aus-fugen ⊕ (n-ü-) I. ¼a C₁₂ odl. kamen. vy-
spárovati, vypáskovati, f vypantlovati|. —
II. ¼% A- n E₇ bez pl., Ausfugung f E₁₈.

aus-fühlen (n-ü-) ¼a C₁₂ odl. 1. namakati,
nahmatati, hmatáním vyhledati (col. 2. fig.
S. ~ = ausforschen I. 2.; ~ S-m et. ~ = an-
fühlen I. 2.

Aus-fuhr ⊕ (n-ü-) f E₁₈ rývoz, vyvážka, -em.

Aus-fuhr-... (n-ü-) obch. -artikel m zboži
vývozné, vývozek; -bewilligung f povolení
vývozu; -declaration f deklarace vývozná;
-handel m obchod vývozný; -händler m
obchodník vývozný, vývozník, vyvážeč;
-paſs m vývozný (průvodní) list; -jechein m
vývozný list; -verbot n zápořěd, zákaz vý-
vozu; -waren fpl. zboží vývozné; -joſſ m
(clo) vývozné.

aus-führbar (n-ü-) a D₂₁₃ I. 1. vykona-
telný atd. 2. obch. schopný vývozu. — II. s
Ausführbarkeit f E₁₈.

aus-führen (n-ü-) I. ¼a C₁₂ odl. 1. S. ~ (aus...)
vyváděti p provésti koho odknd; (vzem) provésti
p vyvézti. 2. fig. f (entwenden) et. ~ odciziti,
ukrásti, f štěpnouti (co). 3. obch. Waren (de dem
Saune) ~ zboží (ze země) vyvážeti p provésti ex-
portovati. 4. o lěcich die Salte ~ = abjühren I. 5.;
den Schlamm aus e-m Graben ~, den Graben ~
bahno z příkopu n příkop z bahna vy-
čistiti. 5. prováděti, vy-, p provésti, usku-
tečniti, dokončiti co; ve skutek uvěsti co;
ausgereſüft werden těž: státi se skutkem; e-n
Plaut ~ plán n záměr provésti n uskutečniti;
e-n Beicht ~ rozkaz vykonati n vyplniti; e-n
Bau ~ stavbu vyváděti n p provésti; e-n
rozváděti p -ésti, rozvijeti p-i(nou)ti co (zevrubná
pojednávati o čem); šířiti se o čem; (reſo) rozmluviti
se, rozpovídati se o čem; (psan) rozepisovati
se p-sati se o čem. 7. (debucieren) vyvozovati. 8. pív.
die Weiche ~ ze stoku házeti, hromádku vysazo-
vati, roznášeti, butlovati. — III. ¼% A- n
E₇ bez pl., Ausführung f E₁₈ 1. k I. 1. vývoz.
2. k I. 5.: zur Ausführung bringen ~ = 5.; zur Aus-
führung kommen státi se skutkem; Ausführung
e-r Bertheidigung (do)ličení obrany; Ausführung
der Nichtigkeitsbefehlwerde übereisen den podati pro-
vedenou zmateční stížnost. 3. k I. 7. vývod.

Aus-führer (n-ü-) m E₆, -in f E₁₉ 1. obch.
vyvážeč, vývozce. 2. (ßoffbringer) vykonavatel,
f -ka; f často = Dieb (f -in).

aus-führlich (n-ü-) I. a D₂₁₃ obšírný, po-
drobný, zevrubný; důkladný; adv. obsírně,
zevrubně, podrobně; ~ reden šíriti se o čem;
rozmluviti se o čem; ~ schreiben rozepisovati se
o čem. — II. s Ausführlichkeit f E₁₈.

Aus-führungs-... aus-führungs-... (n-ü-...)
-art/f způsob provádění; -bestimmung f über ein
Weich ustanovení o provádění zákon; -canal m
an den Hoden chamovod; -gang m an. vývod; -ge-
jeß n 1. zákon prováděči. 2. zákon o podrobno-
stech; -instruction f instrukee↑ n návod pro-

*

Aus-füll...

— 324 —

Aus-gangs...

váděci; -organe npl. ústroje výměšovací, vý-
měšovadla; -rohr n, -röhre f trouba vý-
pustná; -verordnung f narizení prová-
děci; -weg m fysiol. odchodiště, odvo; -wir-
dig a hodný provedení, stojící za provedení;
-jeichen n voj. znamení k výkonu.

Aus-füll... (n₁⁻) ... -arbeit f práce vyplňo-
vaci, vyplňování; -brett n ⊕ prkno vyplňo-
vaci; -fiqur f figura vyplňovací; -geiger m h od.
= Ripieniit; -span m ⊕ tes. tříška vyplňovací.
aus-füllbar (n₁⁻) a D₂₁³ vyplnitelný.

aus-füllen (n₁⁻) I. ¼a C₁₂ odl. 1. (vy)plniti,
za- (co čim) (mezeru vyplnití zavaltí co); žílen - me-
zery vyplniti; leere Zeit mit et. - prázduň čas
vypliti n stráviti čim; j-e Stellung würdig -
úřad čestně zastávati n vykonávati; plniti
povinnosti svého úřadu; dieser Gebaute jiillte
j-e ganze Seele aus tato myšlénka zauj(im)ala
úplně jeho duši; e-n Graben mit Schutt - přikop
rumem zasypati n zavézti. 2. Wein aus dem
Fassje - das Fass - vino ze sudu n sud (my)
točiti n s-. - II. % A- n E₇ bez pl. Aus-
füllung f E₁₈ stav. vysep, vyplnění vnitřku zdi.
Aus-füllsel (n₁⁻) n E₃ výcpa.

Aus-füllungs... (n₁⁻) ... -band n an. svaz
ucpavaci; -holz n ⊕ hor. prítěsové dříví,
paživo; -masse f massa↑ n hmotna vyplňo-
vací; -masse c-š Gangeš ⊕ hor. složivo žily n
žilné; -wort n gram. slovo výplňkové (= -füll-
wort).

aus-fündig (n₁⁻) a D₂₁³ = ausfindig.
aus-funken (n₁⁻) v₇₁ (b) C₁₂ odl. 1. do-
jiskřiti se, doblyštěti, dotřpytiti se. 2. vy-
bleskovati, vycházeti jiskrením n se třpytem.
aus-furchen (n₁⁻) I. ¼a C₁₂ odl. 1. (ný)
brázditi, brázdy vyháněti (na čem), vyrýhovati;
hosp. es ist noch nicht ausgefurdt ještě není obe-
hnáno. 2. brázdy vyrovnávati n u-. - II. %
A- n E₇ bez pl., Ausfurchung f E₁₈ obhon.
aus-futtern n aus-fütern (n₁⁻) C₁₂ A. [Futter
= Abführung] I. ¼a 1. tež % sich; ?; (redt) -
dobytek vykrmiti; f sich gebierig - rádně se vy-
krmiti n vypásti. 2. krmiti; den Winter über
Bich - dobytek přezimovati n přes zimu krmiti
n přechovati. 3. den Hafestassen - ovesnici n
ovves z ovesnice vykrmiti n ke krmeni vy-
sypati; den ganzen Borrath - všecku zásobu
skrmiti n vy-. - II. % (b) ausgefüllter haben do-
krmiti (dobytek), podliditi. B. [Futter = podívka]
e-n Rod - kabát podšití n podšívkovu opatřiti;
mit Stroh - slamou vycpati; mit Steinen -
kameník obkládati p obložiti; truhl. uvnitř
(py)ložiti n ob-, tkaninou n prky n plechem (vykovat)
uvnitř). - III. % A- n E₇ bez pl., Ausfutterung,
Ausfütterung f E₁₈. Ausfütterung der Apparate
vyzdívka n výprava přístrojů.

Aus-gabe (n₁⁻) f E₂₂. 1. vydání, výdaj.
-ej; feine -n scheně nesetřiti n nelitovati pěnc;
in -n fehlen -zaráditi n v. mezi n do vydání. 2.
výdávání, vydávka; - der Brieje auf der Post vydá-
vání psani na poště; - von Actien vydání n
emissee† akcií. 3. - e-š Buches vydání n náklad
(knihy) = Auflage 5.
aus-gabeu (n₁⁻) C₁₂ odl. I. ¼a vytáh-
nouti n vyndati n vyppičnouti vidlemi - ičkou
∞. - II. % n (b), % sich - vidlovitě n roz-
sochovitě se rozbíhati.

Aus-gabc(n)=... (n₁⁻) ... -buch n kniha vý-
dajův; -budget n stát. hosp. budžet n rozpočet
výdajový; -etat m rozpočet; -geld n vý-
dajné peníze; -journal n výdajový denník;
-berzeichnis n záznam výdajův.

Aus-gabs... (n₁⁻) ... -casse f pokladnice
výdajní n výplatná; -colonne f, -columne f
sloupec výdajův n -ový; -gebür f sazba vy-
dání; -hauptbuch n hlavní kniha výdajův;
-journal n für Postanweisungen po denník vyda-
vací po postovské poukázky; -passierung f výměra
na výdaj; -poſt f položka výdajní; -rubrik f
rubrika výdajová n -ní n -ů; -ſumme f a) suma
výdajná; b) suma vydaná, peníze vydané,
suma výdajův.

aus-gaffen f (n₁⁻) %n (b) C₁₂ odl. 1. (nach
et.) zevlovati, čuměti, lelkovati, civěti, otví-
rati hubu (naš), očumovati co. 2. ₩ dozevlo-
vati, dočuměti.

aus-gähnen (n₁⁻) C₁₂ odl. I. %n (b) 1. do-
zivati, vy- se. 2. ₩ zívaje vzkřiknouti n zvo-
lati. - II. %r sich - 1. =- I 1 2. sich (redt) -
vyzívati se, na- se (do syta).

aus-gähren (n₁⁻) B₈ odl. I. %n 1. (b) do-
kvasiti se, dokysati. 2. vykvasiti se, vyky-
sati (rádně). 3. (jn) kvašením n kysáním po-
vstati n vzniknouti. - II. %a výkvasiti (co).

Aus-gang (n₁⁻) m D₁, 1. východ, vycház-
ni, vycházka, vyjítí; unjer Aus- und Eingang náš
příchod a odchod; der erſte ~ (nach der Krantzbeit)
první vycházka po nemoci; der erſte ~ e-r Wöchener
(stirgang) úvod šestineásky; ~ haben moci n šměti
vyjítí; ₩ mein häufigter ~ ist zum Herrn A.
nejčastěji docházim k panu N. n navštěvují
pana N.; obehn. (Ausjubr) ~ e-r Ware vývoz zboží.
2. východ (otvor k vycházení) ~ e-š Fluffes a) ústi
(= Mündung); b) ₩ pramen(isko) (= Duelle);
c) fig. ~ spuntf; lov. ~ des Dachjes východ
jezevce, trouba; an. ústi, východ, otvor; ~ des
Magenſs an. vrátník; e-e Gaffe chne ~ slep ulice;
~ von Wasser výtok vody. 3. hud., eirk. hra na
varhany při odchodu z chrámu. 4. konec,
dokonání, řakončení, s-, u-; mit ~ des Jahres
koncem roku; vor ~ des Jahres před uply-
nutím roku; ~ und Endpuntf aller Weisheit za-
čátek i konec vší moudrosti; die Sache ist dem
~ von nahe o neigt sich zum ~ c spěje to ke konci;
~ e-š Briefeſa zakončení n konec listu; zum ~
bringen ke konci (při)vésti (ža)končiti, do,
u-; gram. ~ e-š Wortes zakončení slova; nehmén
(s)končiti se; typ. e-n guten o schlechten ~ haben
dobře n špatně vyjiti (to konci kapitoly vzhledem k na-
sleduající). 5. (Erfolg) výsledek, konec, resultát;
guter ~ úspěch, zdar; e-n schlimmen ~ nehmén
vziti špatný konec, špatně dopadnouti; man
fürrtet, daß ihre Embindung keinen guten ~ haben
wird jest obava, že (ona) šfastně neporodi.

6. obeh. ₩ = Ausgangsgel. 5.

Aus-gangs... (n₁⁻) ... -bestellungsbuch n
knih a zakázek; -columne f typ. špička vy-
chodová strana); -declaration f obeh. vývoz
osvědčení; -facturenbuch n obeh. kniha faktur
(daných); -gebür f vývozné; -öffnung f
východ; -passierjettel m lístek k vycházce,
F pasirská†; -punkt m východ(iště), počátek,
vznik; et. zum -puntf nehmén vycházeti od
čeho; -rohr n ⊕ str. odváděci trouba; -schein m

Aus-gchungsg-

— 326 —

[aus-gießen

duši; F má duši na jazyku; *Prv.* selbst dem
Rubigsten geht einmal die (Gesund aus trpě mnoho
i kämen praskne; prilíš mnoho ani vůz ne-
sne; i dřevo syrové k plameni hotově;
i andělská trpělivost má své meze. 6. skon-
čiti se, dopadnouti; gut ~ na dobré vyjiti,
zdařiti se; ~ mní ist mein Traum ausgegangen
(erfüllt) sen se mi vyjevil; es geht schief aus
dopadá to bledě; da gieng's aus, wie das Schießen
zu Hornberg (wozu alles befergt war, bis auf's Putzer)
dopadlo to smutně; vrátili se s nepořízenou;
pořídili jak sedlaci u Chlumce n jako Kec
u Jankova; ~ das kam dir unmöglich gut ~
to ti nijak na dobré nevyjde; ~ das wird
dir nicht ungestraft o ungenessen ~ to ti bez
trestu neprojde; neunikneš n neujde's trestu
(obv. *hingehen*). 7. (erſcheinen) to spisu vycházeti p
vyjiti; ~ ein Buch im Druck ~ laffen vydati
knihu (tiskem); ein Manifeſt o ein Berbot ~ laffen
manifest o zákaz vydati. 8. ☉ hor. das Flöß
o der Gang geht (zu Tage) aus plast n žila vy-
chází (na povrchu na den); but, den Hochſen ~ laffen
nechati dojiti; typ. vyjiti (na strínco), 9. s prp.
an: ~ et. geht an mir aus na mně se ukazuje
co; pykám zae; anſ: a) auf e-nt Bocal ~ končiti
se samohláskou; b) (beabſichtigen) auf et. ~ mířiti
~ směřovati k čemu; žamyšleti, ob co; auf
Aubenteuer ~ vyhledávati dobrodržství; auf
Betrug ~ mysliti na podvod, obmýšleti podvod;
er geht nur auf Betrug aus hledí, jak by koho
podvedl; auf Naub ~ na lup choditi, loupežiti;
auf Rundſchaft ~ na zvědy choditi, vyzvídati;
er geht drauf aus mich zu ärgern zamýšli n
zlobi ti; auf Neuigkeiten ~ sháně noviny; aus:
aus e-r Schule ~ ze školy vycházeti p vyjiti:
in: in et. ~ vybíhati vce; končiti se čem; inad:
nach et. ~ = ~ 9. auf b); iiber: über et. ~ vy-
cházeti u šířiti se po čem; über J. ~ stihnouti,
zasáhnouti koho; von: von e-m Orte ~ vychá-
zeti p vyjiti odkua; fig. von e-m Grundlage o
Standpunkte ~ vycházeti od zásady n se stanov-
iska; diese Dummheit geht von Ihrem Bruder
aus tato hloupost pochází od vaše bratra;
daß war von ihm ausgegangen a) to si on vy-
myslil; b) to on učinil; c) to on způsobil;
eink. der Echon geht vom Pater aus vnv pochází
od otce; zu: zur Thir ~ dveřmi vycházeti p
vyjiti; was zum Munde ausgeht co ústy vy-
chází. B. (b) 10. (o těstu) a) doknouti, dokva-
siti se; b) vykynouti, vykvasiti se. — II. %a
I. (chůži rozčítati) die Schule ~ střevíce rozchoditi
n vyšlapati. 2. e-n Žaal ~ sál chodě n kroky
vyměřiti; š. sm. e-e Gegeńd ~ krajinu zběhati
n projiti n prozkoumati 3. lov. ein Wild ~ zvěr
vystopovati. — III. %r sich ~: sich recht ~ vy-
choditi se, na-se (do syta). — IV. s Aus
gchendc(s) n E₂₁ ☉ hor. výchoz (tžily n plastu). —
V. % A ~ n E₇ bez pl. (srrv. Auegana) východ,
vycházka; A ~ der Kräfte úhryk sil.

Aus-gehungs-... (nL~) = Ausgangsg-...

aus-geſiern (nL~) C₁₂ odl. I. %a (b) doslin-
tati, docintati; fig. vztekem dosoptiti, do-
vztekati se. — II. %a et. ~ vyslintati co.

aus-geigen (nL~) C₁₂ odl. I. %, had ein Ztüd ~
kus dohousti n na housle dohráti n prv. —
II. %a (b) dohousti, na housle dohráti.

aus-geizen (nL~) C₁₄ odl. I. %a hosp. Reben
o Wein ~ révu prolamovati o n- o osečko-
vati. — II. ~ vₙ (b) dolakotiti, doskrbliti.

aus-gelägern (nL~) %a C₁₂ odl. priv. die Fäßer ~
sudy podcezovati, splachování vylévati.

aus-gelaffen (nL~) p. p. od ausſaffen.

Aus-gelaffenheit (nL~) f. E₁₈ v ausſaffen.

aus-gelegen (nL~) p. p. od auſſliegen.

aus-gelzen (nL~) %a C₁₄ odl. = caſrieren.

aus-gemacht (nL~) part. p., a v ausmachen.

aus-gemolken (nL~) p. p. od auſmelken.

aus-genteiſen (nL~) %a B₂ odl. douživati,
preſati uživati n po- těchov.

aus-genommen (nL~) part. p., prp., adv.,
cj. v ausſnehmen.

aus-gerben (nL~) %a C₁₂ odl. 1. ☉ vydě-
latí)ati. 2. fig. F. ~, F-m das ſell o Leder ~
= F. durchprüſeln.

Aus-geſpei (nL~) n E₇ bez pl. 1. plivnutí,
výplívek, chrk, včelrkel. 2. fig. slína (těší).
hanobeni.

aus-gestalten (nL~) C₁₃ odl. I. %a vy-
tvářiti, u- — II. %e Ausgeſtaltung f E₁₈
výtvar.

aus-gestanden (nL~) p. p. od ausſtehen.

aus-gelten (nL~) p. p. od auſſterben.

aus-gestößen p. p., a, Aus-gestoſſener m
v ausſtoßen.

aus-gesucht (nL~) p. p., a v auſſuchen.

aus-gethan (nL~) p. p. od auſſhin.

aus-gewachsen (nL~) p. p., a v auswachsen.
Aus-gewandertc(r) (nL~) m E₂₁, Aus-
gewanderte f D₂.₃ v auswandern.

aus-gewesen (nL~) p. p. od ausſein.

aus-gewinnen (nL~) odl. ☉ hor. I. %a vy-
dobýti, vyrubati. — II. % A ~ n E₇ bez pl.,
Ausgewinnung f E₁₈; freidichende Ausgewinnung
c-e Kohlenpfeilers výruba (směrná) uhelného
pilíře.

aus-gewogen (nL~) p. p. od anſwägen, aus-
wiegen.

aus-gezeichnet (nL~) part. p., a v aus-
zeichnen.

Aus-gezeichenheit (nL~) f. E₁₈ bez pl.
v ausſzeichnen.

aus-giebig (nL~) I. a D₂.₃ ždatný, vy-
sporý (= ergiebig). — II. s Ausgiebigkeit f
E₁₈ = Ergiebigkeit.

Aus-gieſt-... (nL~) ~ blech n ☉ E₃ hor. zkusný
~ zkušebný plech.

aus-gießen (nL~) B₅ odl. I. %a 1. tež %r vy-
lévati p vyliti; Wasser ~ čáš vody uliti (z čeho);
das Wasser ~ (všecku) vodu vyliti; %r sich ~ vy-
lévati se, vytékati; e-n Töpf ~ obsah hrnce
n hrnce vyliti; *Prv.* das Kind mit dem Bade ~
a) zmařiti s bezcennou věcí cennou; b) š. sm.
jednati bez soudnosti; *bibl.* die Zchale der Borns
über J. ~ F vyliti si zlost n vztcadli si
schladiti si zidu na kom; Meiz und Leben iiber et. ~
dodávati puvabu a živosti čemu; Bläſſe o Nöthe geſo sich
über sein Gesicht aus bledost rozlila n ruměnec
rozlíšil se mu tváři; bledost poli a ru-
měnec polil jeho tváře; zaruměnil se n zbled;
sich in Vorwilſen ~ býti samá výčitka; jein
Ser; in S-ß Bujen ~ vyliti srdece své do iader
ěch; uleviti si komu n před kym; abs. sein Herz,
f-e Žele ~ vyjeviti, odkryti. otevřiti srdece n

Aus-gilling

327

[aus-grünen]

důsi (svou). 2. Jener ~ ohěň uliti (litím umáštit). 3. et. in Cv ~ z kovu uliti eo. 4. et. mit stalt ~ vánpom zalivati p -iti eo (litím vyplaito). 5. lov. síhle barviti (= idycerisen). — II. vₙ (b) dovylévati. doliti atd. — III. %v A~ n E₇ bez pl., Ausgießung f E₁₈ výlev.

Aus-gilling (n. l.) f E₁₈ plav. ~ e-č Segels vy-
pouleni plachty.

aus-gipſeln (n. l.) vₚ C₁₂ odl. e-n Baum ~
strom serézati u vrchoku zbavití.

aus-gipſen ⌒ (n. l.) vₐ C₁₃ odl. výsádrovati, -řiti.

aus-girren (n. l.) vₙ (b) C₁₂ odl. dovrkati,
docukrovati.

aus-gischen (n. l.) vₙ (b) C₁₄ odl. dopnouti
se, došuměti.

aus-glätten (n. l.) %a C₁₃ odl. 1. dátten ~ žáhy
vyhladiti (hlazenim odkliditi); et. ~ uhladiti eo. 2. vy-
hladiti (uvniſt uhladiti). 3. dohladiti, vy-

Aus-gleich (n. l.) m E₃ vyrovnání = aus-
gleichen III.; der úmarische ~ narovnání s Uhry.

Ausgleich(c) ... (n. l. -) ... = Ausgleichungs-...;
-kein m stav. kämen der rovnosti, vyrovnávač.

aus-gleichcn (n. l.) I. %a o %r C₅ imp. C₁₂ odl.
(fich) ~ 1. vyrovn(á)vati; (nerovnosti odkliditi); mech.
vyvážeti, vyrovnati; fig. e-e Differen ~ rozdív
vyrovnati; e-n Žreit ~ spor urovnati n s-
n odkliditi; e-e Schwierigkeit ~ nesmáz překon-
nati; streitende Perjonen ~ rozvadené srovnati
n smířiti; obch. e-e Rechnung ~ účet vyrovnati
n zapraviti n zaplatiti n vypóřadati; e-e Mílné
minci upravovati. 2. vyrovnati, nahráditi.
vyvážiti eo; das gleicht sich aus to se vyrovná;
der Gewinn kam den Verlust nicht ~ zisk ztráty
nevyrovná n nenahradi. 3. das Pferd hat aus-
gegleicht kůň vyrovnal n vyřadoval (cho špičáky
dorostly stejné vše s ostátnimi zubyl); koni jest osm
let. — II. % A~ n E₇ bez pl., Ausgleichung f
E₁₈.

Aus-gleicher (n. l.) m E₆, ~in f E₁₉. 1. vy-
rovnavatel, -č, f -ka. 2. fig. smírc, pro-
středník.

Aus-gleich(ungs)z...(n. l.)-betrag m summa
vyrovnávaci; -erfäße mpl. stání vyrovnací;
-geld n = -betrag; -gewicht n -gáváž vy-
rovnávaci; -münze f obch. drobné mince,
drobné peníze (na dodání); -steuer f taxa vy-
rovnavaci; -fumme f = -betrag; -tagfahr f
stání vyrovnávaci; -verfahren n řízení vy-
rovnavaci; -versuch m pokus vyrovnavaci,
n o vyrovnání; -vertrag m smlouva vy-
rovnaváci: -wage f mine. vážky vyrovnání, na-
vyrovnávaci; -wagen m ⌒ hor. vyrovnávaci
n protivážný vůz (vozík); -wcg m způsob
n míra n prostředek vyrovnávaci; -zeitraum m
doba pro vyrovnání.

aus-gleiten (n. l.) vₙ (in) C₅, praes. ind.
imp. C₁₃ odl. vyklouznouti, smeknouti se.
vyjeti; er glitt mit dem Fuße aus noha mu
uklouzla.

aus-glimmen (n. l.) vₙ (in) B₅ odl. do-
doutn(á)vati, dotliti.

aus-glitschen F (n. l.) vₙ (in) C₁₄ odl. = aus-
gleiten.

aus-glucken (n. l.) C₁₂, aus-glucken C₁₄
odl. vₙ (b) dokvokati, vy- se (o kročen).

Aus-glüh... ⌒ (n. l...) -cisen n žehadlo;
-osen m hat. vyzihaci pcc na amalgam;
-metalt n amalgamovaný n výžžený kov;
-jilber n amalgamované n vyzžené stříbro;
-teller m hat. výžehový talír; -topf m hat.
výžehový hrnec.

aus-glühn (n. l.) C₁₂ odl. I. vₙ 1. (b) do-
renavěti, dožiřeti; doplanouti, dohořeti; fig.
doplanouti, ochladnouti nadšenim atd. 2. (in) za-
jiti, shoreti. — II. %a 1. ⌒ aus-gehovat p -outi,
vyzžici. 2. fig. ⌒ žárem vypustiti n vyliti. —
III. %v A~ n E₇ bez pl., Ausglühung f E₁₈
výžeh.

aus-göffern ⌒ (n. l.) %a C₁₂ odl. odciziti,
ukrásti, F štípnouti.

aus-graben (n. l.) I. %a C₁₉ odl. 1. vykopati
(kopáním vyndato); e-e Leiche (wieder) ~ mrtvolu
(z hohu) vykopati. 2. e-n Brunnen ~ studni vyko-
pati (kopáním vyhloubiti); ryt. in Steinit o Holz ~ do
kamene n do dřeva vyrvěti. — II. %v A~ n
E₇ bez pl., Ausgrabung f E₁₈ (ein ausgegрабener
Gegenstand) výkop(ek), vykopanina.

aus-gräme (in) ⌒ (n. l.) vₙ (b) sich ~ v₇ C₁₂
odl. dotrápiti se. dosoužiti se. dormoutiti se.
aus-grapfen F (n. l.) %a C₁₄ odl. vy-
trhnouti, rafnouti co; š sm. ukrásti, F štíp-
nouti.

aus-grasen (n. l.) vₙ C₁₄ odl. 1. e-n Pflaſ
místo trávy zbaviti. 2. hosp. přížinovati, po-
(= jdrěpſen). 3. = abarauen.

aus-gräten (n. l.) v₇ C₁₃ odl. kuch. e-n Bisch
rybu kosti zbavovati, kosti ⌒ ryby vyb(f)rati.

aus-grätſche (in) ⌒ (n. l.) %a C₁₂ odl. die
Beine ~ nohy roztáhnouti, rozkročiti se (=
auspreißen).

aus-greifen (n. l.) C₅ odl. I. vₙ (b) rozta-
kovati se, šířiti se, sáhíte; abs. rozprahovati
se, -áhnouti se; weit ~ d a obširný; roz-
sáhly; das Pferd greift aus kůň přebíra.
— II. % 1. vyb(f)ati (sáháním n. mačanim), omaká-
vati eo. 2. (betaſten) Hühner ~ slepice ohledá-
vati; p ein Draucenimmer ~ ženskou omaká-
vati n ohmatávati. 3. omakati, ohmatati
(sáháním otříti).

(sáháním otříti).

aus-griebsen, aus-größsen ⌒ (n. l.) vₚ C₁₄
odl. Apfel ~ ohryzky z jablek vyndati, jablka
ohryzků zbaviti.

aus-grollen (n. l.) C₁₂ odl. I. vₙ (b) přestati
nevražiti na koho n chovati záčítki ke komu
— II. %a % ~ vypeskovati, vyplisniti koho.

aus-größern ⌒ (n. l.) %a C₁₂ odl. = ver-
grëſern.

aus-grübeln (n. l.) C₁₂ odl. I. %a hlou-
bati, badati o čem; p vyhloubati, vybadati co,
vniknouti do čeho; dohloubati se, dobadati se
cěho. — II. vₙ (b) dohloubati, dobadati. —
III. %v A~ n E₇ bez pl., Ausgrübelsein f E₁₈.

Aus-gründ... (n. l.) ...hobel m ⌒ truhl. vý-
stružní žlábkový.

aus-gründen (n. l.) C₁₃ odl. I. %a 1. ⌒ vy-
hloubiti. 2. fig. vyzkoumati, vypátrati, vy-
badati, vyzpytovati, vysthnouti co, vniknouti
do čeho; dopátrati se, dobadati se, dohloubati
se čeho (= ergriinden). — II. % A~ n E₇ bez pl.,
Ausgründung f E₁₈ vyhloubeni; fig. výzkum.

aus-grünen (n. l.) vₙ C₁₂ odl. 1. (b) do-
zelenati se. 2. ⌒ (in) zazelenati se.

aus-grunzen

— 328 —

aus-hämmern

aus-grunzen ("L~L~) vₙ (b) C₁₄ odl. (n vₚₚ) dochrochtati, dorochati.

Ausguß ("L~L~) m E₂₅ 1. plav. a) e-n ~ halten aus-gußen I. 2.; b) = Ausgußer 2.; c) lodni stráž (čas i muštvo). 2. vyhlídka, rozhledna.

aus-gucken ("L~L~) C₁₂ odl. I. vₙ (b) 1. ~ zum Fenster ~ oknem n z okna vyhlížeti n F koukati n vykukovati. 2. plav. býti na přídní stráži. — II. %a sich (dat.) die Augen ~ oči si vykoukati.

Aus-gucker ("L~L~) m E₆ 1. ~ (-in f E₁₉) vykukovač. 2. plav. stráž na přídě lodní.

aus-gühren (⊕ ("L~L~) vₙ (b) C₁₂ odl. horn. = ausgähren I. 2.

aus-gurgeln ("L~L~) %a C₁₂ odl. den Halß ~ hrdlo vy-kloktati n pro-; Zschleim ~ hlen vy-kloktati.

Aus-gußs ("L~L~) m D₁₂ 1. = ausgießen III.; vylítí, vyléváni. 2. ~ = Ausmünbung. 3. ⊕ = Abguße 3. 4. tež ⊕ stoka, strouha, výlev, -iv, vylévka, vylévadlo, f hejcuk; (n dýmky) odlívka, vylívák; (u konvice) hubička. 5. path. (Neffelz=) kopřivka, ~ einer Dachrinne výron, chrlič.

Aus-gußs... ("L~L~) ~ blech n = Ausgießblech; ~�aßen m ⊕ hor. výlevna (násosní); str jimka, nádržka; ~rinne f vylévací žlab; ~rohr n, ~röhre f (u pump atd.) vylévací trouba, vylévák, výlevka, výtok, výron; ~schnuage f hubička, pvsk; ~schüssel f vylévačka, míska na vy-léváni; ~stück n e-r Dachrinne n konec okapu n potruß atd

aus-haaren ("L~L~) vₙ (b) C₁₂ odl. pouštěti n ztráceti vlasy n chlupy; to zvíratech a) línati; b) vybarviti se.

aus-haben ("L~L~) %a A₂ odl. er hat das Buch schon aus (ausgelesen) dočetl pře- již knihu; er hat den Rod schon aus (ausgezogen) slékl již (se sebe) kabát; er hat das Glas schon aus (ausgeleert) již vyprázdnil n dopil sklenici.

aus-hacken ("L~L~) %a C₁₂ odl. 1. (auspěten) (mit dem Schnabel) ~ vykl(in)outi, -ovati, -ubati, vy-dobati, vyzo-; e-e Strühe hatd der andern die Augen nicht aus vrána vráně oči nevykline; die Kerne aus den Rüffen ~ jádra z ořechů (vy-)louskati. 2. (sekerou) vysekati, vytítí; (motykou) vykopatí; hosp. Kartoffeln ~ brambory kopan n vykop(áv)ati. 3. vysekávati, vystříhovati, vyřezávati, zoubkovati. 4. řezn. řeijch ~ maso (z kusu) vysekávati (= aushauen I. 5.).

Aus-hacker ("L~L~) m E₆ 1. ~ (-in f E₁₈) vysekávač atd. 2. ⊕ (Ausfachlagen) přád. snímač (oddeļujíc parallelišován člýšky od bubenu).

aus-hadern ("L~L~) vₙ (b) C₁₂ odl. dohádati se, dohašteřiti se, dovaditi se, doškorpiti se.

aus-haften ("L~L~) vₙ (b) C₁₃ odl. rak., o penžičeh: býti za kym; e-e bei 3-m ~ de Zumme a) suma zůstávající za kym; b) suma zadržená n ne-placená, ~ zádržek.

aus-hageln ("L~L~) vₙ (b) %, % C₁₂ odl. es hat ausgebagelt kroupy dopadaly, krupobití ustalo.

aus-hagern ("L~L~) %a, %n (in) C₁₂ odl. = abmagem 1.

aus-häuten ("L~L~) C₁₂ odl. I. %a 1. doháčkovati, u-, vy- (co) 2. v) ~ háčkovati (v₇ se), roz, s háčku sníti. — II. ~ vₙ (b) doháčkovati.

aus-hafen ("L~L~) %a, %v D₁₂ odl. (sich) ~ vyhákovati (v₇ se), s háku sníti.

Aus-haker ("L~L~) m E₆ 1. ~ (-in f E₈) vyhákovac. 2. ⊕ vyhákovadlo.

aus-halfern ⊕ ("L~L~) %a C₁₂ odl. ohlávku sníti (s konš).

aus-hallen ("L~L~) vₙ C₁₂ odl. 1. dohláholiti, dohlučeti, doznítí, doozývati se; i. sm. zanikati, doznítí (v dšdi). 2. zvučeti ~ rozléhatí se n ozývati n zaznivati o dšdi.

aus-halten ("L~L~) C₂ odl. I. %a 1. vydržovati, p-eti; hud e-n Ton, e-e Note ~ ton n notu vydržeti (dèle zpíváti); hud. ausgehalten! vydržte!) die Rolle über 40 Jahre ~ hráti roli n úlohu přes 40 let. 2. vydržeti, snášeti p sněstí, vystáti, pře- (co); e-e Ausgabe ~ vydáni sněstí, na vydání stačiti; e-e Belagerung o e-n Sturm ~ obležení ~ bouři (acc.) přestáti; obležení n bouři (dat.) odolati, Zdunzen ~ bolesti vystáti v vytrpěti; e-e Laſt ~ břímě uněst; e-c Vergleichung ~ srovnání n při- sněstí; die Probe ~ při zkoušce obstáti; das ist nicht auszuhalten to je nesnesitelné; nelze ob to sněstí; er fann es dort nicht ~ nemůže tam obýti; mit ihm ist nicht auszuhalten s ním nelze obstáti; ich halte es vor Hunger o vor Híge nicht mehr aus nevydržím již hladem n horkem; plav. Wind und Wetter ~ odolati vichru a bouři. 3. e-e Maitresse ~ milenku si vydržovati (zivrt). 4. ~ acc. času v ~ II. 5. ~ 3. ~ klidem drážditi koho. 6. ~ prov. sich (dat.) et. ~ (verbehalten) vyhraditi si, vymíni si co. 7. ⊕ hor. (in der Grube) ~ vybirati rudu na dole. — II. v₇ (b) 1 (ausbauern) vydržeti, vytrvati, se-; bei 3-n ~ setrvati a koho nebo s kym (neopouštěti koho); gegen et. ~ odolati čemu, sněstí n vydržeti co; im Unglücke ~ neštěstí přeněsti n s-; der Rod muſs mir noch den Winter ~ ten kabát vydrži mi n v tom kabátě vydržím ještě přes zimu; in diesem Hause halten die Dienstboten nicht lange aus v tomto domě čeládka dlouho nevydrži; ich fann es nicht mehr ~ nesnesu toho již; sie fann es vern von ihm niž ~ (ona) nemůže žiti v dáli n odloučená od něho; ~ s dat. den Streichen des Schiffsals ~ snášeti rány osudu; odolati ranám osudu; s acc. času: e-n Monat an e-m Orte ~ měsíc vydržeti n pobýti kde; f-e Schrijfhre ~ vyučiti se; f-e Hafre ~ (im Dienſte) léta vysloužiti; f-e Zeit ~ odbýti si n vystáti svůj čas; diese Farbe hält nicht aus tato barva pouští; Prv. halte aus und du wirst Wunder fehen trp, kozáče, budeš atanem. 2. ⊕ hor. trvati, dodržeti, vy-; der Gang hält aus žila trvá, dodržuje. — III. % A~ n E₇, bez pl., Aushaltung f E₈; A~ der Trze 1. ⊕ nor. vybirka, vybirání důlní. 2. es ist hier nicht zum A~ nelze tu vydržeti; das ist nicht zum A~ toho nelze vydržeti.

Aus-halter, Aus-hälter ("L~L~) m E₆ 1. ~ e-r Maitresse vydržovatel mienky. 2. hud. vyhřežená nota.

Aus-haltungs... ("L~L~) ~ kosten f pl. útraty vydržovací; ~ zeichen n hud. znamení vydržení.

aus-hämmern ⊕ ("L~L~) C₂ odl. I. %a 1. vykovati, ~uti (kladivem cyh'adiiti); ⊕ vytlouci, vyklepati. 2. rozlučiti, rozkovati, ~uti (kladivem roztahnouti). 3. vybušiti, vykouti (kovínfm vyhloubiti). — II v₇ (b) dokovati. dekouti, dobušiti

aus-handeln

— 329 —

[Aus-heber

aus-handeln ₩ ("l~) C₁₂ odl. I. vₐ (b) do-
jednati, doobchodovati. — II. † vₐ = ver-
handeln.

aus-händigen ("l~) I. vₐ C₁₂ odl. 3-m et. -
vydati, doručiti komu co. — II. % v A - n E₇ bez
pl., Aushändigung f E₁₈.

Aus-hang ("l~) m D₁. 1. obeh. a) výklad
zboži vývěseneho; vývěsna zboží; b) vývěsene
zboží. 2. ₩ = Aushängebogen.

Aus-hänge... ("l~) -bogen m typ. vývěsek,
vývěsný arch; -brett n vývesné prkno;
-äge f ⊕ truhl. pilka, vývěska, vypínačka;
-fchild n, -tafel f obeh. a) vývěsný stít, vý-
věsná n nápisná tabule, vývěska; b) = zettel;
c) fig. návěstí, oznámení; -schränkchen n
für übren schránka k pověšení hodnek; -ware f
zboží vývěskové; -zettel m vývěsná cedule.

aus-hangen C₇, aus-hängen C₁₂ ("l~) odl.
I. vₐ (b) (lepe aushängen) viset ven, býtí vy-
věsen; fig. fik ibu hüang dabei měts aus on při
tom muoho nedostane n F nepopadne. —
II. vₐ (tei vₐ fü sich - se) (lepe aushängen) 1. za-
věsene vysaditi n sníti, vývěsiti; e-c říł ~
dvěre vysaditi. 2. vývěsiti (na podívanou atd.); cin
Zchild ~ stít vývěsiti; das Žägeblatt ~ ⊕ třed
čepel n plech vypnouti. — III. % v A - n E₇
bez pl., Aushängung f E₁₈.

aus-hangeln ("l~) vₐ C₁₂ odl. prov. j. mit
3-m ein Maß Wein ~ zápasiti s kym o mýz vina.
Aus-hängs... ("l~) -fchild n vývěs, -šek;
-tafel f vývěska.

aus-hären ₩ ("l~) vₐ C₁₂ odl. zbaviti
srsti n chlupů.

aus-harken ("l~) vₐ C₁₂ odl. e-e Allee ~
alej uhrabati (hrabanim urovanat)

aus-härmen ("l~) vₐ fü sich ~ C₁₂ odl. = füd
ausgräme(n).

aus-harnen ("l~) C₁₂ odl. 1. vₐ 1. die Harn-
blaje ~ měchý vymočiti (od moče vyprázdnit). 2. (vy)-
močiti, p čečati p vychati co. — II. vₐ (b) do-
močiti, dochati.

aus-harren ("l~) I. vₐ (b) C₁₂ odl. vytrvati,
se, výdržeti (až do konč). — II. vₐ přečkati co, vý-
věžiti co; výčkati čeho; 3. ~ dočkati se koho.

aus-härten ("l~) vₐ C₁₂ odl. činiti tvrdým,
zatúžiti, ₩ tvrditi (v abbärten).

aus-häspeln ("l~) vₐ C₁₂ odl. 1. domotati,
dosoukati, dovinouti. 2. plav. kladkostrojem
vytáhnouti. 3. ₩ aushäspeln.

aus-häspen ("l~) vₐ C₁₂ odl. e-e Thir ~
dvére vysaditi.

aus-hassen ₩ ("l~) vₐ (b) C₁₄ odl. přestati
nenáviděti, odložiti nenávist.

Aus-hau ("l~) m E₃ (vý)dech, výzev;
~ der Blumen výdech n výron n výpach květin.
aus-hauchen ("l~) C₁₂ odl. I. vₐ/vydychovati
n (vy)dyčchati v vydechnouti, ₩ výzatí; vy-
salati; fig. die Seele ~ duši vydechnouti n
vypustiti. — II. vₐ fü sich ~ (pro)jeviti se n pro-
něstí se dechem n vzdechnutím; jo hauchte füd
die heilige Seele aus tak vzdychla svatá duše. —

aus-haubar ("l~) a D₂,₃ mýtný, výrubný,
výklestný.

Aus-hauch ("l~) m E₃ (vý)dech, výzev;
~ der Blumen výdech n výron n výpach květin.

III. % v A - n E₇ bez pl., Aushängung f E₁₈
(vý)dech, výzev, výpach.

Aus-hau(c) ... ("l~) ... les. -arbeiten f pl.
prace výrubné v vyklestné n mýtné; -cifen n
a) ⊕ vytíná, vysekávač; b) hut. protýkač;
-stempel m = ~cifen.

aus-hauen ("l~) I. vₐ C₈ odl. 1. (sckánim atd.
vylhebitu) vyraziti, (scker) vysekati, vytesati
(áttem) vydlabati, (moktkou) vykopati, (moktem) vy-
šlehati, (kosou) vykositi. 2. les e-n Wald ~ les vy-
káčeti n vymýti n vysekati v vypleniti n vy-
rubati; Aſte ~ větve (oklestiti; ven unten ~
podklestiti; Gänge im Walde ~ průchody lesem
prosekati; ausgehauener Ţofc výtín(ek), výrubek,
3. ⊕ soch. 3-5 Ţandbild ~ 3. ~ sochu si vy-
tesati. 4. ⊕ hor. e-n (hang o e-n Mehlenpfeiler ~
žilu n uhelný pilř vyrubati v dobýti. 5. e-n
Schjen ~ ſezn. vola vysekávati (k pradjo). 6. 3. ~
(auspeitschien): a) bocem n důtkami zmrskati n sešlehati
n spráskati koho; vymrskati atd komu; b) vy-
rskati koho (ven); c) vysekati, na- komu; zbíti,
stlouci koho; fig. hra v kavy ſnedati ani štych
komu; umýti, vyzpoľvidati koho. — II. F vₐ
1. (b) = ſangen I. 1. 2. míti prvníránu (v souh.)
III. vₐ fü sich ~ vysekati se, pomoci si z čeho.
IV. % v A - n E₇ bez pl., Aushängung f E₁₈
výsek.

Aus-hauer ("l~) m E₆ 1. ⊕ = Aushauellen.

2. vyplácě četě (vě kolo atd)

aus-häufig ₩ ("l~) u D₂,₃ prov. v zřídka
doma se zdržující.

aus-häutcu ("l~) vₐ C₁₃ odl. kůži svléci u
stáhnouti; vₐ fü sich ~ kuži shoditi; o hadech:
(vy)línati.

Aus-hebe... ("l~) ... -schippe f ⊕ pek. vyp-
kačka (nopata); -verſuch m pokus vyzdvihnouti
(co) atd. (srr. Aushebehing...); -vorrichtung f ⊕ str.
spoušt, spouštěcí stavitko.

aus-heben ("l~) B₅ odl. I. vyzdvihovati
nouti, vynuti, vydati, vytáhnouti, vytrhnouti,
vybrati (co z čeho); e-n Baum ~ strom vytáhnouti
n vytá- n vykopati (ze vrem) n vyvrátiti (z kofen).
2. Bier o Wein ~ pivo n vino (vy)táhnouti
(násoskou); Cier e junge Vögel ~ (vem Vöge) vajícka
n mládata ptačí (z húzda) vyb(i)rati; fig. (to osoh.)
F das game Rieſt iſt aus gehoben celá společnost
čistých ptáčku byla polhomadé přístižena
a zatčena; ſenfer o Thüren ~ (aus den Angeln)
= aushafen; füd (dat.) die Ţchulter ~ lopatku
si vymknouti n vysinouti (zdráhánim). 3. ⊕ stav.
den Boden ~ = ausgraben I.; tes. Bäume ~ stromy
dobývati; das Bier aus dem Raffe ~ vytáhnouti
pivo (ze sudu). 4. voh. pěvu die Landgräben ~ ťakopy
n prů-n zápruži vykopati n vyvrhnouti. 5. vy-
b(i)rati (volbou vyjmouti); voh. Decreniten ~, nene Manu-
ſchaft ~ bronce na vojnu bráti n šbrati; ausgehebener
Zeldat, jako s Ausgchobenc(r) m E₂₁ branec,
nováček, ſrekrut. — II. vₐ (b) = auſchen I.
2. die Ubr hebt aus hodiny hrkaji (k bitw). 3. ⊕
hor. stoupati. — III. vₐ fü sich ~ vyznamená-
vatia se, vyznačovati se, vynikati; füd durch
Talent ~ vynikati nadáním. — IV. % A - n E₇ bez pl.,
Aushebung f E₁₈.

Aus-heber ("l~) m E₆ 1. vyzdvihovač atd.
2. ⊕ a) zdvihadlo; b) zahr přesazovačka, rýč
přesazovací; c) hod. bici kolečko.

Německočsky slovník. I. Deutschöhunjches Wörterbuch.

42

Aus-hebungs...]

330

[Aus-holer]

Aus-hebungs... ("l-...). -bezirk m v. od-
vodni okres; -commission f kom(in)is(s)e
odvodni; -vorrichtung f ⊕ = Ausheber 2.
(= Aushebe...); -flange f rejka, sochor.

aus-heteln ⊕ ("l-...) C₁₂ odl. I. I.ª 1. Räde, ~
len vyvochlovati. 2. fig. F S. ~ prísné posu-
zovati, f strhati koho. — II. vₙ (b) dovochlo-
vati.

aus-hieken ("l-...) vₙ (C₁₂ odl. I. vₙ (b) do-
lhoutni (mdatad); die Eegel haben angebekt čas
lilhomutí ptáku minul. — II. vₙ 1. Dunge ~
mładata vylihnouti. 2. fig. F Slane ~ pľany vy-
mysliti n vybadati n snovati n kouti; Räufe ~
pikle snovati n kouti.

aus-heften ("l-...) vₙ (C₁₃ odl. odepnouti, od-
vázati.

aus-heilen ("l-...) I. I.ª C₁₂ odl. vyléčiti,
vyhojiti, uzdraviti (kohol). — II. vₙ, vₙ' sich ~
vyhojiti se, vyléčiti se, uzdraviti se, ozdrá-
věti. — III. % A~ i E₇ bez pl., Ausheitung f
E₁₈.

aus-heimisch ˇ ("l-...) a D₂₃ cizozemský
(ahy, ausländerijb).

aus-heitern ("l-...) %a, vₙ' (sich) C₁₂ odl. vy-
jasniti vₙ se), vyčasiti vₙ se).

Aus-hieiz... ("l-...). -ofjen m ⊕ vyhřívači
pec; -process m vyhřívači pochod, vyhří-
váni.

aus-hiezen ("l-...) %a C₁₄ odl. e-n nehen Ţjen ~
nova kamna vytápěti p vytopiti.

aus-helfsen ("l-...) B, odl. I. vₙ (b) 1. zemj.
bibl. (ku pomoci) (při)šěti, pomoci poskyt-
nouti komu. 2. ~-m mit et. ~ vypomáhatí p vy-
pomoci komu; příspěvati p příspěvi komu čim; ~-m
mit f-r Wěrje ~ vypomoci penézi komu; ~-m
in dei Aetb ~ z bídy vytrhnouti koho; in Erz
mangelung e-s Claviers wird e-e Gitarre ~ ne-
bude-li klavíru, pomůže kytara. — II. %a ~-m
den Med ~ pomáhati p pomoci komu svylec
se) z kabátu, svléci kabát z koho; pomáhati
komu svléci kabát. — III. % A~ n E₇ bez pl.
= Aushilfe.

Aus-helfser ("l-...) m E₆, ~in f E₁₉ vy-
pomáhač f (-ka).

aus-helflen ˇ ("l-...) I. vₙ, vₙ' C₁₂ odl. (sich ~
(ny)jasniti vₙ se). — II. % v A~ n E₇ bez pl.,
Ausheitung f E₁₈.

aus-hemmen ("l-...) vₙ (C₁₂ odl. ein Rad ~
zhaviti koho zarážky n koloteže, koho uvolniti,
subu sejmouti.

aus-henken ˇ ("l-...) %a C₁₂ odl. = aus-

hängen.

aus-her † ("l-...) adv. = heraus.

aus-herren, aus-herrischen ("l-...) vₙ (b)
(C₁₄ odl. po estati býti pánem, dopanovati.

aus-heten ("l-...) %a C₁₄ odl. S. ~ (psy) štváti
p vyštvati koho (odkuhl).

aus-henchen ˇ ("l-...) vₙ (b), vₙ (C₁₂ odl.
sich ~ dopretvarovati se, ustati v pokrytství
n v licoměrnictví).

aus-henken ("l-...) %a C₁₂ odl. = aus-

her-† ("l-...) adv. = heraus.

aus-henchen ("l-...) vₙ (C₁₂ odl. 1. prov. j =
ausmieten. 2. plav. = hennern.

aus-henken ("l-...) vₙ (b) C₁₂ odl. dořvati.

Aus-hieb ("l-...) m E₄ 1. = Ausheb. 2. sěrn.
rána, sek, bod, výpad. 3. ⊕ výsek z pále-
ného stříbra; hor. a) (reiner) ~ e-v Stetvenjetera

(čistá) výrubat n poruba uhehelnho příhleb; b) (řeicher) přerážka (říhlebavá; c) děnní n směnová výruba.

Aus-hieb... ("l-...) -meißel ⊕ m E₆ minc.
= Aushebeuten a).

Aus-hilſc ("l-...)f E₁₂ 1. výpomoc, příspění;
(nur) zur ~ (pouze) na výpomoc. 2. (vý)pomoc
(v) nuzd), příspěvek.

Aus-hilſc... ("l-...), Aus-hilſs..., aus-
hilſs... ("l-...). -arbeiter m pomoćný dělník,
pomocník; -beannte m pomoćný úředník;
-gefuch n žádost za (vý)pomoc n za příspění;
-koch m kuchtik; -maſt m plav. (vý)pomoćný
stěžeň; -priſter m pomoćný kněz; -roſle f
div. výpomocná úloha; -tag m pomoćný don;
-waldung f les. (vý)pomoćný les; -weiſe adv.
(vý)pomoćně.

aus-hilſlich ˇ ("l-...) adv. 1. (vý)pomoćně.

2. v případě potřeby (= im Aethofalle).

aus-hin † ("l-...) adv. = binnte.

aus-hinken ˇ ("l-...) vₙ (C₁₂ odl. 1. (h) do-
kulhati, dobelhati se, doklecati. 2. (it) vy-
kulhati, vybelhati se odklad.

aus-hobeln ⊕ ("l-...) %a C₁₂ odl. 1. e-n Red ~
skraun vyhoblovati n O (hoblikem odkladitv). 2. ein Brev ~
prkno vyhoblovati (hoblikem zarovnati n uhladitv).

aus-hoffen ("l-...) vₙ (b) C₁₂ odl. dodouſati,
mít po naději.

aus-höhen ("l-...) vₙ (C₁₂ odl. hosp. mit Erte ~
zemi zvýšiti n vyrovnatni.

Aus-höhſl-... ⊕ ("l-...). -bank f hud. nástr. stolice
vyhlubováci; -eisen n ⊕ hod. hlibidlo; -tisch m
= -bank.

aus-höhlen ("l-...) I. vₙ, vₙ' C₁₂ odl. 1. (ny)-
hl(o)ubiti, ny dutiti, vydlati; ⊕ vybrati.
uvnitř rozšířiti; olym. den Ţein ~ výdržeti
z kamena; (o zubu) sich ~ kotla (vě)ti, vyžírati
se. — II. % A~ n E₇ bez pl., Aushöhlung f
E₁₈ výduť, výhluben, vyhloubení, vybrání
dutiny.

Aus-höhler ("l-...) m E₆ (.-inf f E₁₉) hl(o)ubič
atd. 2. voskář. vytlacovadlo na hrany (ve světci).

aus-höhnen ("l-...) I. vₙ (C₁₂ odl. S. ~ po-
smívati se, vy-se komu: (s)tropiti si posměch
z koho; (po)tupiti, (po)haněti koho. — II. % A~
E₇ bez pl., Aushöhnung f E₁₈ výsměch, po-
potupa, pohana.

Aus-höhner ("l-...) m E₆, ~inf f E₁₉ výsměvač.
po-, tupič, hánce.

aus-höfe(rn) ("l-...) %a C₁₂ odl. v drobném
prodávati co; hokynariiti s čim.

aus-holen ("l-...) C₁₂ odl. I. vₙ (b), ˇ vₙ
mit der Hand zum Ţotač e Wurje ~ ruku k ráné
n k hodu naprahnati p napřáhnouti; k ráné
n k hodu se rozpráhnouti; ˇs die Art (zum
Ždlage) ~ sekeru k ráné napřáhnouti; to abs.
rozpráhnouti se (k ráné, bodu atd.); zum Sprunge ~
rozbehnouti se ke skoku; fig. weit ~ F zači-
nati z daleka n f od Adama; o věčehc: (meišen-
weit) ~ pochází ode dávna. — II. vₙ 1. fig.
S. ~ (ˇ vₙ (b) bei 3-m ~ ) zkoumati koho, vy-
zídati na kom, vytahovati z koho (v ausferchen
I. 2.). 2. plav. = anhenen 2. — III. % A~
E₇ bez pl., Aushotung f E₁₈; A~ zum Ţdlage
rozmach. napražení.

Aus-holer ("l-...) m E₆ (.-inf f E₁₉) 1. napřa-
hovač atd. 2. plav. ~ des Stilivero lano, jež obrtlici
kosatkovou v před popotahuje.

aus-holzen

— 331 —

[aus-kauſen]

aus-holzen (n. 2.) I. v. C₁₄ odl. 1. = ab-
behen. 2. fig. f v. v. ein Grauenzimmer ~
ženské na prsy sahati n p prsy omakávati.
3. fig. f stlouci koho, narezati komu. — II. v.
A~ n E₇ bez pl., Ausholzung f E₁₈ výprask.

aus-hölzen ⊕ (n. 2.) v. C₁₄ odl. ob. vy-
kroužiti, vykrojići, vyobloučiti.

aus-horchen (n. 2.) I. v. C₁₂ odl. 1. S. v. o-
et. ~ tajne poslouchati p vyposlechnouti
(naslouchan n na posleuch vyzvěděto. 2. den všem
sluchem n nasloucháním zkoušeti, nastalo-li
druhé kvašení vina; sek. den Zustand der Brust ~
naslouchati n auskultovati stav prsou. 11. v.
A~ n E₇ bez pl. posluchy, zvedy.

Aus-horcher (n. 2.) m E₆, ~in f E₁₉ na-
slouchac (na vznáčet), f -ka.

aus-hören (n. 2.) v. C₁₂ odl. 1. vyslyžeti.
vyposlechnouti (do konč). 2. doslyšeti, dopo-
slouchati, prestati poslouchati. 3. = aus-
herden 1.

Aus-hub (n. 2.) m D₁₁, 1. vybrání, vyvolení,
volba. 2. výběr, or. vynatek, jádro (v)bráčného.
3. ⊕ a voj = ausheben IV., voj. nener ~ nováčkové,
branci, rekruti.

aus-hudeln f (n. 2.) v. C₁₂ odl. 3. ~ 1. a) tý-
ratí, zneponokojati koho; b) vysmívati se
konn; tropiti si posměch z koho. 2. = auschalten,
ausdrampfen.

aus-hülsbar (n. 2.) a D₂₇,3 vyluštitelný,
výlupný.

aus-hülsen (n. 2.) v. C₁₄ odl. Erbjen ~ hrách
(v)luštiti n z (z lusek) vylupovati n p vy-
loupati; Nilsse ~ ořechy (v)louskati.

Aus-hülſer (n. 2.) m E₆, ~in f E₁₉ vylu-
povač, luštić, louskać.

aus-hungern (n. 2.) C₁₂ odl. I. v. c-e ſetzung ~
pevnost vyhladoviti n hadem vymořiti; er
iſt gan; ausgehängert je všeck hadem vy-
mořen. — II. vₙ (in) vyhladověti.

Aus-hungerer (n. 2.) m E₆, ~ mořič
hladem.

aus-hunzen f (n. 2.) v. C₁₄ odl. S. ~ vy-
peskovati n vyplisniti n vycinkati n vyhu-
bovati komu; f strhati koho; er iſt ausgehängt
(woßen) dostal svůj dil; p dostal drštkovou
 polévku).

aus-huren (n. 2.) C₁₂ odl. p spr. I. dokurviti
se (zanechati občování n nevěstkam). — II. v. sich ~
vykurviti se, na- se (do syta). — III. ausgehurt
part. p, a vykurenven (vyſſonr. prostosánnostul.

aus-huſchen (n. 2.) C₁₂ odl. I. v. v. S. ~
vykrákati, vytřepati komu (pačesý). — II. v. (in)
jen se žustnouti (a zmizeti), nenadále vy-
raziti n upláchnouti (odkuď).

aus-huſchen (n. 2.) C₁₂ odl. I. v. vykašlati;
Schleim ~ hlen (vy)kašlati. — II. vₙ (b) do-
kašlati, vy- se.

aus-jagen (n. 2.) C₁₂ odl. I. v. (b) dohoniti,
doloviti. — II. v. 1. den ganzen V.ald ~: a) lově
n honě celý les projiti n sběhati; b) celý les
(věsčku věř) vyloviti n vyhoniti; S. ~ vyháněti
p vyhnati, vypuditi; fig. I-m den Anglijschweiſ
zapotiti koho; naháněti komu strachu (až se potě).
2. plav. den Burfanfer ~ = werpen.

aus-jammern (n. 2.) C₁₂ odl. I. v. (b) do-
bědovati, dohořekovati, dokviliti; v nárku
ustati. — II. v. sein Leben ~ život (svůj) pro-

bědovati n prokvílití v hori v nárku strá-
viti. — III. v. sich (recht) ~ vybědovati se,
výřekovati se, na- se (do syta).

aus-jäten f (n. 2.) v. C₁₃ odl. ~ ausgäßen.

aus-janchen (n. 2.) v. C₁₄ odl. I. v. (b) do-
výskati, dojasati. — II. v. výskotem n já-
sotem oznamovati (wo. — III. v. sich (rech) ~ vy-
výskati se, vyjásati se, na- se (do syta).

aus-jochen (n. 2.) v. C₁₂ odl. = abjochen.

aus-jubeln (n. 2.) v. C₁₂ odl. aus janchsen.

aus-kafen p (n. 2.) v. C₁₂ odl. I. v. (b) a) do-
kakati, vy- se; b) p spr. dosrati, vy- se. — II. v.
vykakati, vyšrati (co). — III. v. sich ~ vyka-
kati se, vyšrati se (dipeln).

aus-tatben (n. 2.) v. (b) C₁₂ odl. (to krávě) do-
teliti se.

aus-fälbern F (n. 2.) v. C₁₂ odl. 1. ~ aus-
taben. 2. fig. prestati vyviaděti hlouposti;
zmoudřeti. 3. p. spn. vhrnouti, zvraceti, dáviti,
F honiti Davida, p bliti.

aus-taffen (n. 2.) v. C₁₂ odl. vápna zhaviti.

aus-fälten (n. 2.) v. C₁₃ odl. vyhladiti (vamur
ochladiti).

Aus-kämme... (n. 2.) -kamm m D₁₁ (vidký)
hřeben rozčesávači; rozpravovák.

aus-kämmen (n. 2.) v. C₁₂ odl. 1. vyče-
sávati (co v vlasá); den Žemub aus dem Haar ~
šípnu z vlasů vyčesati. 2. das Haar ~ vlasy
učesati n roz-; ausgäſtumme Haare: a) vlasy
učesané n roz-; b) vlasy vyčesané, výčesky
(vlasá). 3. ⊕ tes. die Sangen ~ khásé z ozubu
vyndati n vysaditi; pída. vycesadi (vmm).

aus-kämpfen (n. 2.) v. C₁₂ odl. I. v. (b) do-
bojovati, dozapasiti, dozápoliti. — II. v. 1. e-n
kampſ ~ boj dobojovati. 2. vybojovati, vy-
zápoliti (bojem získat).

aus-kappen (n. 2.) v. C₁₂ odl. svršky po-
sržeti.

aus-karbatſchen (n. 2.) v. C₁₄ odl. kara-
báčem spráskati.

Aus-karde ⊕ (n. 2.) f E₁₂ pl. vyčesávadlo.

aus-karden (n. 2.) v. C₁₁ odl. pída vyčesati.

aus-karren (n. 2.) v. C₁₂ odl. vyvězti karou
n kolečkem n radvancem; vykarovati, vy-
tačkovati.

aus-kastein (n. 2.) v. sich ~ C₁₂ odl. utřžniti
se, umrskati se.

aus-kauen (n. 2.) v. C₁₄ odl. I. v. (b) dožvý-
kati. — II. v. e-e druht ~ ovoce (n)žvýkati
(vykaňum vyssát); Jabat ~ tabák (v)žvýkati n p
bagovati; (rech) ~ (tach) rozžvýkati; fig. plav.
das Zbiff faut das Berg ane loſ vyvruhute eueky
ze spar palubnich n krytinových taracem vho.

Aus-kauſ (n. 2.) m D₁₁. 1. dokupováni, do-
koupeni. 2. (voſtari) výkup, vykoupeni.

aus-kauſen (n. 2.) I. v. C₁₂ odl. 1. e-n Laden ~
(cely) kram n všecky zboži z krámu skoupiti;
S. ~ skoupiti zásoby (w); fig. Prv. die Gelegen-
heit ~ chápati se p chopiti se n užiti příleži-
tosti; nedati si ujiti přílezitost; die Zeit ~
užívati s prospěchem casu. 2. ~ koupí
vypuditi koho; f-e Theilhaber ~ koupí získati
podíly společníků; ~ m et. koupiti vě-
zamluvenou kym; pěkoupten. 3. v. vykoupiti
(v. se) (ohv. toſtanien). — II. v. A~ n E₇ bez pl.
= Auskauſ.

*

aus-kaven

— 332 —

Aus-kleide...

aus-kaven ⌜ ("l~)~ ⌜ ¾ a C₁₂ odl. hor. (py)ry-
hovati, brázditi.

aus-fegeln ("l~)~) C₁₂ odl. I. vₐ 1. et. ~ hrátí
v kuželky oš (jako o cenu). 2. prov. J sich (dat.) den
Arm ~ (verreiten) ruku si vymknouti v vyvrt-
nouti; man tanu sich bei dem Ramen die zunge ~
clovék div si při tom jmené jazyk nezsláme n
nevykousne; e-n Pſabł ~ kůl ze země vykolí-
bati, -sati. 4. zvěrol. = ausleihen. — II. vₐ (b) do-
koleti ~ dohráti v kuželky: fig. F er bat aus-
geteckt už je v koncích, už je po něm veta, už
je s ním amen. — III. vₐ sich ~ 1. vykouleti
se, nahrátí se (do syta) kuzelek. 2. rozpráhnouti
se, rozhoditi se (při bře v kuželky).

aus-fehlen ⌜ ("l~)~ I. ¾ a C₁₂ odl. 1. hor. tes.
(rümetn) vykroužiti, vyzlabiti, dražiti, drážko-
vati. 2. ryb Säringe ~ slanečky vyřezati. —
II. vₐ ~ A ~ n E₇ bez pl., Ausfehling f E₁₈ vy-
zlábнути atat.

Aus-fehr... ("l~...) -mittel n zametadlo.

aus-fehren ("l~)~ I. vₐ a C₁₂ odl. 1. = aus-
fegen I.; ⌜ die Sleiter ~ saty vývěistiti n vy-
kartáčovati; e-n Rauchfang ~ komin vymetati
p vyměsti. 2. obch. ⌜ e-c Žumme ~ = aus-
saben. — II. sₚ A ~ n E₇ bez pl.; fig. Prov. das
wirbend sich beim A ~ führen na konec se to ukáže.

Aus-fehler ("l~)~ m E₆, ~ in f E₁₉ = Aus-
feger.

Aus-fechrig(t) ("l~)~ n E₃ smeti -i. výmet.
otřebky; š sm. nečistota, neřad.

aus-feifen ("l~)~) ¾ a, ¾ (b) C₁₂ odl. = aus-
schaffen.

aus-feilen ("l~)~) C₁₂ odl. I. vₐt 1. vyklino-
vati (klínky opatřit). 2. rozklinovati, klinem roz-
stěpiti. 3. klínovitě vyřezati. 4. zvěrol = aus-
těben. 5. fig. F ⌜ ~ = durpviirgthen. — II. vₐ
(jit) a vₐ sich ~ ⌜ hor. vyříznouti se, vykliniti
se. — III. sₚ A ~ n E₇ bez pl., Auskeilung f
E₁₈ výřez.

aus-feinen ("l~)~) vₐ C₁₂ odl. 1. (jim vₐ klí-
citi, vy; vyrážeti, rašiti. 2. (b) dokřičiti,
přestati klíčiti.

aus-fehlen ("l~)~) a C₁₂ odl. nabíti/vatí n (py) -
cerpati naběračkou n ⌜ zed. omtactkou.

aus-feltern ("l~)~) C₁₂ odl. I. vₐ die Ţrauben ~
hrozny (ny)lisovati v vyčerěniti (čerěn vytlačit). ~
II. vₐ (b) dolisovati, dočerěniti.

aus-fennen ("l~)~) C₁₅ odl. I. vₐ rozezuň(aři)ati
co (bezi čim) ~ F. ein und ausßenen znáti kohu
skrz na skrz n f jako své boty. II. vₐ
(Geidet er wenen) prov. 7 sich ~ znáti se v čem, znamýn
hříti čehe, oženuťym n -ámeným n zbehýl n
zkuseným hříti v čem, dovésti, uměti o, roz-
uměti čemn, mspr. vyznati se v čem n sprv ⌜
z čehe; sich ničt mebr ~ neveděti kudy kam;
hříti v končích; sich vor Þrende ničt ~ radosti
hříti bez sebe.

aus-terben ("l~)~) I. vₐ C₁₂ odl. ⌜ (py)vrho-
vati, vryzouhkovati, vysekávati atd. — II. sₚ
A ~ n E₇ bez pl., Auskerbung f E₁₈.

aus-fernen ("l~)~) C₁₂ odl. I. vₐ 1. jádra n
jáder n pecky ~ -ek zbavit. 2. hor. ⊕ přebí-
rati n VY- (radu). — II. vₐ (b) zvěrol. = ausreifen
I. 3.

aus-kesseln ("l~)~) C₁₂ odl. I. vₐ vykolliti, co-
dáti kotlovitou podobu cenu; tes. vykolliti,

vymiskovati. — II. vₐ ⌜ hor. sich ~ prokotliti
se, kotlavěti.

aus-kfebern ⌜ ("l~)~) vₐ C₁₂ odl. hor. (do skáły)
klínny zahnati, (skáln) rozklinovati, rozbiti
klinem.

aus-feuchen ⌜ ("l~)~) vₐ C₁₂ odl. i-e Žele ~
dusi vypustiti = (ausbauen 1.).

aus-kießen ⌜ ("l~)~) vₐ (jst) C₁₂ odl. (py)-
klíčiti; (to pliceth) operiti se, dostati pře.

aus-kiefen ("l~)~) vₐ C₁₄ odl. = ausreifen.
aus-kimmen ("l~)~) vₐ C₁₂ odl. hor. vyježko-
vati.

aus-indel)betten ⌜ ("l~)~) vₐ (b) C₁₃
odl. prov. t vstáti po dítěti n po mahický)ém.

aus-kippen ⌜ ("l~)~) vₐ C₁₂ odl. 1. ⌜
= herausgreifen. 2. = ausbieten.

aus-kitten ("l~)~) vₐ C₁₃ odl. vytmeliti, za-
vykytovati, za- (tinelem vynazato).

aus-klaftern ("l~)~) vₐ C₁₂ odl. na sáhy (py)-
mériti.

aus-klagen ("l~)~) C₁₂ odl. 1. ¾ a priv. A ~
a (5) (zalovati, podati žalobu na koho; b) žal-
lohout vypuditi kohu 60 chutn; e-c Žchult ~ žaló-
vati na zaplacení dluhu; dluh soudné vy-
máhati. — II. vₐ (b) dožalovati. — III. vₐ
~ vystýskati se, vyžalovati se, uleviti si
stěsky n žalobami. — IV. A ~ de(r) m D₁₂;
A ~ de f D₁₂ ~ žalobnek. f -ice, žalobce. f -kyné.
— V. A ~ n E₇ bez pl., Ausflagung f E₁₈ žaloba.

Aus-klang ("l~)~) m D₁₁ dožnení, dozvuk.

aus-klären ("l~)~) I. vₐ, vₐ C₁₂ odl. (sich ~
vyjasniti (vₐ se. vyřistiti (vₐ se). — II. vₐ
A ~ n E₇ bez pl., Ausklärung f E₁₈.

aus-klarieren ("l~)~) plav., obch. I. vₐ C₁₂ odl.
ein Žditt ~ lod vycělit. — II. sₚ A ~ n E₇ bez pl.,
Ausklarierung f E₁₈.

aus-klatschen ("l~)~) C₁₄ odl. I. vₐ 1. et. ~
vylepati, vyklelotiti, vytlachati (co); abs.
a vₐ sich ~ vytlachati se, vyklepati se, vykle-
vetiti se, na- se (do syta). 2. ⌜ e-n Žchampičler
(auspeden) hereč vyplupati n vyvískati (ohv. aus-
piechen). 3. F ein Kind ~ díteti vyvískati n na-
plácati. — II. vₐ (b) dotleskati, dop-, dotla-
chati ata.

Aus-klatscher ("l~)~) m E₉, ~ in f E₁₉ tlachal
(f -ka) ata.

Aus-klaube ... ("l~)~) ~ gut n výběrky.

aus-klauben ("l~)~) I. vₐ C₁₂ odl. = aus-
fernen I.; fig. f ~ vypátrati co. prijiti nač,
f vystourati co; Žein ~ kámen vybrati; hor.
Θ přebírati n VY- (radu). — II. vₐ A ~ n E₇
bez pl., Aus-klaubung f E₁₈ vybírání, vylupo-
vání; hor. vybírání n pře- rudy; vybírka, pře-

Aus-klanber ("l~)~) m E₉, ~ in f E₁₉ vy-
běrač ata.: Θ hor. přebírac, vyběrac.

aus-klauberisch ("l~)~) a) 2,3 vyběračný, pa-
skruň, ulmšný.

Aus-klaußicht ("l~)~) n E₃ výběrky.

aus-klauen ("l~)~) p vₐ C₁₂ odl. berd. 1. =
ausbauen. 2. = ausjedreifen I. 3.

aus-kleben, prov. J aus-kleiben ("l~)~) vₐ
C₁₂ odl. 1. vylepiti (vyňité polepiti; e-n Maſsen mit
Kapier ~ skříu papíře vylepiti; e-c Žand ~
zed polepiti. 2. (hepe ausleijtern) věder ~ ařy vy-
mazati n ža.

Aus-kleide ... ("l~)~) ~ Zeit f čas svlékati
se; ~ zimmer n šatra (k odstrojeni).

aus-kleiden]

333

[aus-kommen]

aus-kleiden (n. l.) I. "a, v, C₁₃ odl. 1. (jich) 1) (entfleiden) slvékati p svléci (vₚ se). 2. skoro † vystrojiti, vysňoiti, f naseknouti, naraziti (vₚ se). 3. (jíd) ats šigennem ~ přestrojiti (vₚ se) za císknu (= vertleiden). 4. ☉ hor. vypažiti, vyperiti, vystrojiti (děvem n zívem n žehozem). — II. sₚ, A~ n E₂₇ bez pl., Auskleidung f E₁₈ výstroj.

aus-klein (n. l.) "a C₁₂ odl. hor. die Halten ~ hallovinnu vytloukati (mlátkem roztlouci a vybitat).

aus-kleinern (n. l.) "a C₁₂ odl. vymazati (vyntit) (= austleben).

Aus-klenk... (n. l.) ... -stube f suširna.

aus-klingen (n. l.) vₚ, C₁₂ odl. les. Tannenayjen ~ jedlové šáky semene zhavovati n (my)sušiti; n vyklepati, vylušiti.

aus-klingeln (n. l.) C₁₂ odl. I. "a (b) dozvoniti, docinkati, doklinkati. — II. "a vyzváneti (co), zvonkem ohlašovati.

aus-klingen (n. l.) "a B₁ odl. 1. (b) doznati, dozvučeti. 2. (in) (anku) dozníti, zanikati p nouti; to veršič) vyznívati.

Aus-klopſ... (n. l.) ... -klop m, -ſcin m ⊕ ob. ševeovský kámen; ~tock m hůl ka vyklepávací.

aus-klopſen (n. l.) "a C₁₂ odl. vyklep(á)vati (klepáním vykhádjet); den Žtanb aus den Kleiden ~, die Kleider ~ prach ze satů n šaty z prachu vyklepati; fig. 3-m den Recht v das Wammes auf dem Leibe ~ 3. ~ vyklepati, vytřepati, vylměti, ſ vyprášiti n vyklepati kanduš komu; f den Reinf ~ nepřílete poraziti, ſ nepřiteli naprášiti n nasekati; 3-m die Faulheit ~ lenost (holi) vyhnati z koho; e-e večistepfe Feiſe ~ zacpanou dýmku vyklepati; ⊕ Benfen im Metall ~ vypukliny v kovu vyklepati; das Ausgetlopſte výklepek.

Aus-klopſcr (n. l.) m E₆, ~in f E₁₈ 1. vyklepávac, f -ka. 2. jen m vyklepávadlo.

aus-klugeln (n. l.) I. "a C₁₂ odl. vymudrovati, ſ vyšťourati (co); mudruje) přijiti (naš); vymělkovati (co). — II. % A~ n E₇ bez pl., Ausklügelung f E₁₈.

aus-fnaupeln F ~ (n. l.) "a C₁₂ odl. vyhrázti (zúplna); schroupati ~ -stati.

aus-fnebeln (n. l.) "a C₁₂ odl. 1. ☞ odroub(ik)vati vytázenim ronbu rozšáratn. 2. c-n Hund ~ a) psa ze řetězu pustiti; b) psu klát n klacek sundati.

aus-fncifen (n. l.) C₅ odl. I. "a vyštipati, -nouti. — II. f "a (in) upláchnouti, zmizeti, ztratiti se, ufouknouti.

aus-fncten (n. l.) C₁₃ odl. I. "a vyhnísti; die Mollen aus der Butter ~ vyhnísti syrovátku z mléka. — II. ☞ "a (b) dohnísti.

aus-fnie(c) (n. l.) C₁₂ odl. I. "a (b) doklečeti. — II. "a vyklečeti (klečením vyhloubiti); jich (dat.) die Hosen ~ kalhoty si proklečeti (klečením prodířiti).

aus-kuirſchen ~ (n. l.) "a, "a (b) C₁₂ odl. doskřípčeti n -ati (uby).

aus-kuiſtern (n. l.) "a C₁₂ odl. dopryskati.

aus-kniſten ~ (n. l.) "a C₁₂ odl. (kyjem n obuškem) vytlouči (koho odkud).

aus-fniippeſn (n. l.) "a C₁₂ odl. kleſti.

aus-fnurren (n. l.) C₁₂ odl. I. "a (b) dovrčeti, domručeti. — II. ☞ "a (py)vrčeti, (my)muřčeti (jo) (tančě vylovitá n mliviti).

aus-kochen (n. l.) C₁₂ odl. I. "a 1. (b) a) (věčer) dovriti, dovariti se; h) to (odach) dovariti (pěsta varit). 2. (recht a achěria) ~ (rádne) vyvariti n u-.. 3. (in) vyvřati n vyvřiti (věřenim vybíhat)ne; die Wüde lebt aus mléko kypí n vybíhá ~ utíká. — II. "a 1. den Záht aus dem Kleibd ~ šáku v masa vyvářeti p vyvariti; das Kleibd ~ maso (py)variti. 2. cin (šejä ~ nádobu vyvariti (věřou vodu věštian); die Wälde ~ prálulo vyvářovati. 3. Tämpfe ~ při varení pary vydávati n se vypařovati. 4. das Kleibd ist nicht ausgeteckt maso není (dostí) vyvářeno n do; fig. f et. im Ztillen ~ kouti, snovati (co). — III. sₚ A~ n E₂₇ bez pl., Ausſtofchung f E₁₈ odvar.

Aus-kocher (n. l.) m E₆ vid. = Privatfoſtgeber.

aus-koflen ⊕ (n. l.) C₁₂ odl. I. "a hor. die wobeiſten feiſter ~ wnelch palize vyrubati; nhl. dopáliti, vy- — II. sₚ A~ n E₂₇ bez pl., Auskoflung f E₁₈ der Fießer vy ruba wnelchych paliz.

aus-föfen (n. l.) "a C₁₂ odl. vybliiti.

aus-kolben ⊕ (n. l.) "a C₁₂ odl. 1. pašk e-n (Weberlauſ ~ hlavěn břuncě) vykalibrowati n na píšený průměr upraviti n zbystiiti n osvěžiti. 2. křené vyčeriti.

aus-kollern (n. l.) "a C₁₂ odl. 1. to krocanovi at) dohudrovati. 2. zvěrol. dojančiti; fig. pozbýti závrati.

aus-kommen (n. l.) I. "a (b) B₃ odl. 1. skoro † vycházeti p vyjiti (odkud); cin (Webermünne) nicht ~ laſſen zachovávati tajemstvi; užívano ječem: a) Mliemand ſonneute ausß und cinſemmen nikdo nemoffen tam anien ven vyjiti anij vyjiti; b) = ausgeben I. 1.; ich ſomme nur ſelten aus vycházim (z domu) jen zřídka; máloklody vyjdu (z domu) er konntum dasa ganze Sahr nicht aus nevyjde (z domu) n nehme se z domu po celý rok; c) ☞ wie willſt du ~ ? terakar z toho výváznes? jak se z toho dostane? jak si chees (z toho) pomoci? 2. (aus dem ⊕) ~ (my)lihnouti se. 3. (ausbreen) to ohni povstati, vzniti se, vyjiti, mspr. vyjutkouti. 4. (ručbar weren) rozněsti se, rozhlásiiti se; es ist von den Unterhandlungen nebo nicht ausgekommenen o vyjednávání není posud nějeho známo n posud se nic nevi n neproslychá (vyšledek vyd. v nnu žustal v tajností). 5. das Δaip ſentem bente nach aus sud ještě dnes dojde: sud se ještě dnes vyprázuń n vytoči; ☞ (o ohni) uhasnouti, z-, vy- (srev. ~ 3.); (o skvrněch) poušſti p pustiti (lepe ausgeben I. 3). 6. (ausreifen) mit et. ~ vystačiti, mspr. vyjiti ~ šem; mit diejem (Selbe) wercd ich nicht ~ s témi penézi nevystačím; ty penize mi nepostači; mit tiefer Beseldung kann ein Beamter mit f-r Jamitie durchaus nicht ~ s tímto služným úředník s rodinou nikterak nevystači; die Marten miffen grade ~ karty právě vyjdont (zámlá nezbuhe ani nescházit) (sv. aufgeben I. 8.); (o počětech) vycházeti p vyjítí; /'vr. mit Biclem hält man Hanè, mit Weniæm temnt man aus nemás-li končé, chod pěsky; podle stavu bidlo (a také byllo); dělej, jak ti ſemen stači. 7. mit A-m ~ srovnávati se, snáseti se, shodnouti se, v dobré shodě být i kým; mspr. vycházeti p vyjítí ~ kým; es tājet

aus-kömmlich

— 334 —

[Aus-kunft(s)…]

jich o es ist schwer mit ihm aus(ü)hen femmen s tím
je těžko se srovnati; mit ihm war auszufemmen
s ním byla porízena; sie fanden mit einander
nicht — nemohli se spráhnouti; er hat sein fnappeſ
A: a) vystačuje ješte (f tak tak) n právě s příjmem;
b) má skrovné n nedostatečné příjmy tre n
strouhá nouzi; Prv. wer sein A — hat, kam zu-
frieden sein s cím kdo vystačí, at mu postaći. —
II. % A — n E₂ bez pl. 1. (prostřeouky k) živobyti,
příjmy; er hat sein A — má býtí od čeho živ.
2. es ist sein A — mit ihm s ním se nelze stvésti.

aus-kömmlich (n. l.) a D₂,₂ — es Amt k výživé postačující úrad; adv. — befoldet sein měti plat slušný n k výživé dostatečný; er hat — zu leben má býtí od čeho ziv.

aus-fönnen (n. l.) vₙ (b) C₁₇ odl. moci ven
v vyjiti; nicht aus — oder entkünnen: a) nemoci
tam an ven n sem aní tam; b) fig. nevě-
děti kudy kam; nevěděti si rady.

aus-koppeln (n. l.) vₙ (c₁₂ odl. lov. smek-
nouti, se smečky justiti.

aus-förnen (n. l.) I. vₙ, C₁₂ odl. zrna n -f
vyb(i)rati (n čeho). — II. vₙ (ju) zrna ztráčeti.

aus-kosten (n. l.) vₙ (c₁₃ odl. 1. (obv. anš-
probieren) e-n Wein — vino (my)zkušet i vy-
b(i)rati (ochutnáváním; s. sm. ochutnávati).

2. ochutnávati n poživati až do konce.
Aus-koster (n. l.) m E₆, — in f E₁₉ ochut-
návac.

aus-köt(h)cn (n. l.) I. vₙ, vₚ E₁₃ odl. (fich —
zvěrol. o koni, vymknouti (vₚ si) kopyto.
— II. %
A — n E₂ bez pl., Ausföhnung f E₁₈.

aus-közen p (n. l.) vₙ C₁₄ odl. spr. vyblíti
zvrátiti, vyvrhnouti, vyhláviti (co).

aus-tragen (n. l.) C₁₂ odl. I. %a stav. sta-
věti výstupkovite n výběžkovitě; ausgetragte
Maner zeď výstupkovitá. — II. vₙ (ju) vybí-
hati n vystupovatí v vyšénivati. — III. % Aus-
fragung f E₁₈ emes čojuminjes vyložení n vystou-
peni rímsy.

aus-frähen (n. l.) C₁₂ odl. I. vₙ o kchoutu den
Tag — kokrhním den zvěstovati; kokrhati
na den; fig. f vykdákati, vytroubiti, vyzvo-
niti, rozhlásiti (co) — II. vₙ (b) dokokrhati;
fig. dokriceti, dovískati. — III. vₚ sich (or-
dentlich) — vykokrhati se n vykřičeti se, vy-
vískati se (do syta).

aus-frameln (n. l.) I. vₙ C₁₂ odl. 1. et. —
(na krám n na prodej) vykládati n vyloziti
a vystaviti; fig. f j- e (Schliemfeit — svou učě-
nost na odli v staveti. 2. vykliditi, vypráz-
niti. — II. % A — n E₇ bez pl. Ausframung f E₁₈.

aus-främeln (n. l.) C₁₂ odl. I. vₙ vy-
mykati, vyčesati (co) — II. vₙ (b) domykati,
dočesati.

aus-fränkeln, aus-franken (n. l.) vₙ (b)
C₁₂ odl. dochuravěti, dostonati, vy- se.

aus-fränjen (n. l.) vₙ C₁₄ odl. hor. den
Zuhädt — schicht vyroubiti n vydreviti plným
rubem.

aus-frätschen (n. l.) C₁₄ odl. = ausgrat-
jece(n).

aus-frasbar (n. l.) a D₂,₃ vyškrabatený.

aus-frähen (n. l.) C₁₄ odl. I. vₙ, 1. vyškrá-
bati, vydrápati, vydrhlinouti, λ in die Augen —
a) vyškrabati n vydrápati oči koma; b) fig.
ležeti pred nosem (komu); Gebräuchenes (nout dem

Messer) — písmo vyškrábati (nožem). — II. vₙ
(ju) f okázati paty, vzítí nohy na ramena,
odpáliti.

aus-frauten (n. l.) vₙ C₁₃ odl. zahr. všlý vy-
pleti (n čeho).

aus-krebjen (n. l.) C₁₄ odl. I. vₙ e-n Baß
(všecky) raky z potoka vyloviti n vychytati. —
II. vₙ (b) doloviti n dochytati raky.

aus-kreischen (n. l.) vₙ, vₚ C₁₂ sich =
ausfriessen.

aus-kreisen (n. l.) vₙ C₁₃ odl. roz-
širovati se, (rojs)iri se (obv. sich verbreiten).

aus-kriechen (n. l.) B₅ odl. I. vₙ (ju) 1. (ber-
ausfriechen) vyléza)ti; aus dem Či — vylihnouti
se (z vejece); die Cier fiind ausgetroffen vejce jsou
po vylihnutí (páká) prázdná. 2. plav. der Wind
friedet aus und cin vitr vystává a ulelá. —
II. % e-n Ţrt — místo prolézti n S- (skrzn na
skrč); alle Winfel — všecky kouty prolézti.

aus-friegen (n. l.) C₁₂ odl. I. vₙ (b)
1. [Stricq] dovalěčiti. — II. [friegen] f %

1. die Handichute nicht — fémen rukavice ne-
moci syléci — stáhnouti (s rukou); die Ţziefel
nicht — fémen nemoci zouti (se z) bot; ein
Mas — sklenici n obsah sklenice vyprázdn-
niti. 2. et. = herausfriegen.

aus-früßen (n. l.) vₙ C₁₂ odl. 1. (pohrabaszen)
prohrabati; Žali — sů vyhrabovati n vyhřebati
(2 černou). 2. A — res Žatce vyšlech soli.

aus-frümeln (n. l.) vₙ C₁₂ odl. (vy) drobiti (co).
Aus-kud f (n l.) = Ausqued oc.

aus-fugeln (n. l.) I. vₙ C₁₂ odl. kuličkami
rozhodnouti v vyvoliti. — II. % vₙ A — n E₇
b-z pl., Ausfugefung f E₁₈.

aus-fühlen (n. l.) C₁₂ odl. I. vₙ vychladiti. —
II. vₙ (ju), vₚ sich — vychladiti se, (vy)chlad-
nouti.

aus-fund ig)en (n. l.) vₙ C₁₃ (1₂) odl. =
ausfundschaften.

aus-fünd ig)cn † (n. l.) vₙ C₁₃ odl. vy-
hlásiti, oznámiti.

aus-fundschaften (n. l.) I. vₙ C₁₃ odl.
1. e-e Landfunde — krajinu ohledávati n pro-
zkoumati. 2. % — dopati se n na koho, vy-
pátrati, vyslúditi koho, žvěděti, do- se o kom;
et. — vyzvědáti p vyzvěděti, pře-, vypátrati,
vyslúditi co, vyptati se nač. — II. % vₙ A — n
E₇ bez pl., Ausfundschaftung f E₁₈ (vy)zvědy.

Aus-fundchafter (n. l.) m E₆, — in f
E₁₈ (obv. Kunde)chater) vyzvědáč, slidíc.

Aus-kunft (n. l.) f D₁₅ 1. zpráva, oznámení,
návěstí, vysvětlení, poučení; nähere — podrob-
nejší n zevrubnejší n mspr. bližší zpráva;
S-m über c. — geben dáti komu zprávu o čem;
dáti komu věděti co, oznámiti komu co; zpraviti koho
o čem; Austilunfte erteilen podávati zprávy; c-e-c-
halten dostati zprávu; Ausfinnje über et. ein-
heben o verlangen žádati zpráv o čem; obch. často
= Empfehlung. 2. = Auskunftsmittel. 3. prov. =
ausfemmen II. (k I. G.).

Aus-kunft(s)…, (n. l.)… -burean n po-
tavárna, dotazovna, oznamovna; návěstní
kancelář; -ercheilung f oznamení, vysvě-
tlení (čeho), zpravení, poučení (o čem); -geber m
oznamovat; -gesuch n žádost za zprávu n
oznamen; -kanzlei f = -burean; -mittel n
pramen zpráv(y); oznamovací prostředek;

aus-füsten

335

aus-fassen

ort m poptavárua, dotazovna; tabelle f
oznamovací n navěstní tabulka.

aus-füsten (n. 2.) I. $\eta_a$ C₁₂ odl. vynučkovati (anměkovaně napiši v vyroběd). — II. % A- n E₁, bez pl.

aus-füppeln ⊕ (n. 2.) $\eta_a$ C₁₂ odl. rozpojiti,
vyvázati; str. vysunouti, spojení prerusiti,
spojku odstaviti.

aus-füren † (n. 1.) $\eta_a$ C₁₂ odl. — ausferien.

aus-füssen (n. 2.) C₁₄ odl. I. $\eta_n$ (b) dolíbati,
dorelovati, dohubičkovati. II. $\eta_r$ sich (redt)
~ vylibati se, na- (do syta).

aus-kuten ↗ (n. 1.) C₁₃ odl. I. F $\eta_a$ prov. 1.
= ansgraben. — II. $\eta_n$ (b) švye. = ausgeben.

aus-kutten ⊕ (n. 2.) $\eta_a$ C₁₄ odl. Erze ~ auskaufen.

aus-laben ↗ (n. 2.) $\eta_a$ C₁₂ odl. = laben.

aus-lachen (n. 2.) C₁₂ odl. I. $\eta_n$ (b) dosmáti
se. — II. $\eta_a$ S. ~ vyšmivati se, po- se, (vy)
smáti se komu; ausgeladen werden utržiti siš smich
n posměch; sich ~ lassen vydávati se v po-
směch. — III. $\eta_r$ sich ~ vyšmáti se, na- se
(de syta). — IV. % A-n E₇ bez pl., Auslachung f
E₁₈ výsměch, po-.

aus-lachenswert (n. 2.) aus-lachen-
würdig (n. 2.) I. a D₂, zasluhující výšměchu,
směšný. — II. s Auslachenswürdigkeit f E₁₈.

Aus-fade... (n. 1.) — brücfe f skládací
most; — elektrometer n vybíjeć elektrický;
— koten fpl. útraty se skládáním, skladně;
— plat m, —kelle f skladiště; — zcug n voj. vy-
tahovadlo, vybíjedlo (patron).

aus-laden (n. 1.) I. $\eta_a$ C₃ též C₁₃ odl. 1. a) Waten
aus e-m Wagen ~, den Wagen ~ zběží z vozu n vůz
skládati, vy- n-p složiti p vy-; b) ein Schweizer
den Zchujs ~ ránu z ručné vyndati n vytá-
hnouti; fvs die Leydener Häldeje ~ leydenskou
lähe vybíjeti p vybiti. 2. pozvati (= ausbitten).
3. mal. (do čatech orazuw) v řádné vzdálenosti vytknouti.
4. ⊕ stav. trubh. výstupkovité n výbežkovité
stavěti. — II. $\eta''$ (in) 1. mal. vynikati; vy-
ložiti. 2. ⊕ stav. (bervertreten) vybíhati, vystupo-
vati. — III. % A- E₇ bez pl., Auslading f E₁₈
str. vyčiniváni; stav. A- beim Gesunv výpustek.

Aus-lader (n. 1.) m E₆ vykladač, skladač;
tys. vybíječ.

Aus-ladungs... (n. 2.) = Ausladez...

Aus-lage (n. 1.) f E₂₂ 1. vydání, výdej,
útrata, -y, náklad, mspr. výloha; n maden
vydávati (peníze); S-m f-c ~ ut wieder erstatten
vydání nahraditi komu; žu f-n ~ femmen do-
tostan napět n F domůn vydané peníze; při-
jiti ke svým penězům. 2. výklad (vět vyložená);
die ~ auf der Teneu obili rozložené na mlate;
ołch. výklad zběží; vyložené, vystavené zběží;
(u krámu) výklad, vývésna. 3. vyložená n vnější
část prádla; ~ c-v Hemděs předek, náprsenka
kohóle. 4. sérn. střeh. 5. ochrana pobřeží: přední hráz.

Aus-lage... (n. 2.) stange f tyčka na
háčky závésni; — stellung f sérn. střeh.

aus-lagern (n. 1.) C₁₂ odl. I. a vypelešiti
(co), leženim pelech z čeho účiniti. — II. $\eta''$ (in)
= ablagern II.; aus- (c ab-)gelagertes Bier vy-
leželé pivo, ležák.

aus-lammen ↗ (n. 2.) $\eta''$ (b) C₁₂ odl. do-
bahniti se, vy- se, dojelniti se.

Aus-land (n. 2.) n D₂, ↗ pl. cizí země n
kraj; cizina, cizozemsko; im ~ v cizine;
int ~ do ciziny, za hrance.

Aus-land... (n. 2.) — platz m = Ausladeplatz.

aus-landen, aus-länden (n. 2.) $\eta_a$ C₁₃ odl.
vyhazovati n vykládati na břeh; Heß ~ dříví
na břeh vyhoditi.

Aus-länder (n. 2.) m E₉, ~in f E₁₉ cizozemec, f -ka, cizince, f -ka.

Aus-länderei (n. 2.) f E₁₈ bez pl. 1. cizozeměni; bazení po cizozemském; napodobování ciziny; záliba ve všem, co cizozemského. 2. cizozemství, cizinství.
aus-ländisch (n. 2.) a D₂,3 cizozemský, jino-, cizinský; ~ c Bifen cizokrajné n exotické rostliny; ~ c Nadridten zprávy z ciziny n z cizozemska; cincemijde und ~ c Produkte domácí i cizozemské vyrobky.

Aus-fands... (n. 2.) — paßs m pas' n průvidní list do ciziny; ~ jasf a (n) Ausländerei; b) tonha do cestování do cíny; ~ tarif m sazba do ciziny.

Aus-fänge... (n. 2.) ~ort m ⊕ hor. sledná n
slídna strída.

aus-langen F (n. 2.) C₁₂ odl. I. ↗ $\eta_a$ vyn-
dati, vytáhnouti, vyněsti (co odkad); Badtjeine
~ cihly podávati; den Wein aus dem Meister ~ vín
ze sklepa přiněsti. 1. vytahovati (dthl. măſt), vy-
hrabati. — II. $\eta''$ (b) 1. (ausreiden (po)stací;
das wird für den Winter ~ to na zimu po-
stać; ↗ s osob. subj. ich kann damit nicht ~ =
ausfemmen I. 6. 2. (ausstreiden) (mit dem Arm)
~ a) ruku n páži natádnouti; b) prov. j z u e-m
Ztreide ~ rozpráhnouti se k rāně = aushefen 1.

aus-längen (n. 2.) $\eta_a$ C₁₂ odl. I. $\eta''$ (b) prodloužiti (obv. verlängern).

3. ⊕ hor. prováděti. zdělit, prodloužiti (stridu
slídnu n smerňou).

aus-lappen (n. 2.) $\eta_a$ C₁₂ odl. lov. zradidly
opatřiti.

aus-läppern F (n. 2.) C₁₄ odl. I. $\eta_a$ ein (Staß
Wein ~ sklenec vína vysrkati; ↗ sein (Seld ~ F pe-
níze rozcourati (po částskéch utratiti) (obv. verläp-
ren). — II. ↗ $\eta''$ (b) dosrkati.

aus-lärmen (n. 2.) C₁₂ odl. I. $\eta''$ (b) dohou-
řiti, dohlučeti, doráliti. — II. $\eta_r$ sich ~ vy-
bouriti se, vyhlúčeti se, na- se- (do syta) atd.

Aus-lafs... (n. 2.) = Auslassungs...; — ven-
til n: 1. ⊕ výpustná n východná n výdušná
klapka n záklopka n zámyčka. 2. vypouštědlo
(nástró k vypouštění větrů v varhan).

aus-fassen (n. 2.) C odl. I. $\eta_a$ 1. vypouštěti,
pro- v-pustiti, pro- (vseglaften) vynech (v)ati,
(aus Vergejstichkeit) opomijct, p-inouti; der Abjüdreiber
hat zwei Zeilen ausgelassen opisovac vynechal
n opominul (napsati) dvě rádky; Zünden ~
hodiny vynechati n zameškati; prov. j lassen
Zie mich aus mit... dejte mi pokej s (šim); ne-
mlovte mi o (šem). 2. ↗ A, ~ (ausgeben lassen)
(pro)pustiti koho, dáti n dovoliti vyjiti komu;
A, aus der Haji ~ propustiti z vazby koho; das
Bich (aus dem Ztalle) dobytek ze stáje pustiti
(lépe herauslassen). 3. (bervertreten lassen) vypouštěti
p -ustiti, vyraziti co; ↗ e-n Zschre ~ vyraziti
(ze sebe) výkřik, vykřiknouti; e-n Zcuser ~
vzdech vypustiti, vzdychnouti; fig. j-c dřenče
~ radost jeviti n na jevo dávati; j-n Arger,

Aus-laffungsg...

336

[aus-leben

j-e Suth, j-n Horn ~ vyliti si hnev z zlost, schladiti si zálu na kom; abs. vylévati si zlost; j-e Oransamkeit an ~m ~ dáti pocititi komu svou ukrutnost; j-e üble Vanne an ~m ~ spra- vati si Sputný rozmaz na kom. 4. wv r (sich) ~ oznámiti, ohlášiti, vyjeviti, dáti na jevo ~; j-e Aufsichten e Gejühte ~, sich über et. e ~ v- y- sloviti se ~ vyjadriti se n prónésiti ~ očem n o kom; sich des Längern und Breitern über et. ~ síriti se ~ očem; sich gegen ~ (über et.) zu rici komu své mínen ~ očem; wir wollen uns darüber niicht weiter ~ neusirme o tom řeci n slov; abs. eity (své) vylévati n projevovati, srdee otvi- rati. 5. lov. den Zeitbund ~ vodiči šinuра popu- stiti. 6. kuch. (anwöchmehnen) dět ~ sádlo rozpou- stěti n škvariti; Butter ~ máslo rozpousteti n pře-. 7. kreig, proustěti, po- vypustiti. 8. O hat. den Sie ~ dotaviti. — II. v sich ~ e ~ 1. 4. — III. ausgetafjen rozpustilý, no- vázaný, bezuzdušný. — IV. % A- n E- ber pl., Auslassung f E₁₃ výlev eto; ml, gram. výpustka. vysvuka.

Aus-laffungs... ("L...") -fehler m chyba vznikne vynecháui, opominuti; -zeichen n od- suvník, apostrof (1).

aus-latschen f ("L-") C₁₄ odl. I. vₐ die Ždube ~ = austreren. — II. vₐ (in) 1. = ausbunnehm. 2. f (nebenaus geboren zene byti nevěrným n f zanäseti.

aus-laucern ("L-") C₁₂ odl. I. vₐ vyčíhati, vyspěvovati (to). — II. vₐ (h) dočíhati, dospěvovati.

Aus-lauſ ("L") m D₁. 1. výtok vody 2. = Ausläuſer 3. 3. vybehůnutí, výběh (n. místo) = Auslanjegeleife; stav ~ am Šuß eines den Œffrebre výlev na konci odkapnice. 4. O ~tav vý- pustek. 5. lov. = Ausſung 4. 6. hor. kolečko eho. 7. sol. čistý výnos. 8. fig. = Ausgang 5.

Aus-lauſ... ("L...") -geleife n výběh, vý- běžné n odvalové koleje; -hafen m, -ori m pl. přístav n místo k odkluti; -farren m pl. hor. tačky, kolečko; -ofen m státko ku výžehání; -punft m místo výšluh; -ständer m hydrant (kohoutek k náváni vody z vůloudiv); -stcin m ~ kämen, kteny ze zdi vybíhá.

aus-lauſer ("L-") C₇ odl. I. vₐ A (h) dohehati, ustati v běhu. B (jn) 1. vybíhati, vyhěmouti; (váčka) běčen; fig. to jíke nech da, we id ausgetanjen bin jsem posud tam, odkud jsem vyšel; plav. (to) b (přístav) vyplouti. 2. doma vybíhati, běháti v vyběmouti; vycházeti, f litati; jie läuft den Daq über weibt gebunnt an (ora) vyběhne a vyjde (ge) aspoň desetkrát za den; litá celý den; anſ und einlauſen vybíhati a vybíhati; s sm. pricházeti návštěvou. 3. vytěkatí p -ei; o nádobač a) leten- téci (stěrmanom at); b) pretěkatí; p -ei; das Sie e das Dajp ijt ausgetanjen pivo ze sudu vy- teklo; die Erbien laufen an: a) aus dem Zogten) hráč se vylupuje vypadá (oz. blassk); h) taus den Zadeh hráč padá v vypadává (oz. püde); dieje Dinte läuft sehr ans (ans der dster) tento inkoust silne n mnohstu ß para; péro s tinto in- kousten mnoh spoušti. 4. vybíhati, co, končiti ~ e čim, rozkončiti se ~e; pitig) e in e-c Zpise ~ vybíhati ve Pśiaku n v hrot; končiti se spěckou hrotem; das (Se- birge läuft in Hügel ans pohori vybíhá v pa-

horky; fig. auf et. ~ dopracovati n připraviti to nae. 5. stav. o jinšich at. = ausladen II. 6. o papreisei rozbíhati se; (to kořenčen) rozkládati se; (to stromech) kořeny rozkládati. 7. O typ. vy- dati, vyběhnouti; dieje Ždriwi läuft weiter als die andere toto pismo zabíra více místa než jiné. 8. v ~ III. 2. 3. — II. %a 1. e-e Bahnt ~ dráhu proběhnouti n pře-. 2. hor. das Er ~ = abjědern. 3. sich (dat.) et. ~ vyběhati si eo (thehom vymouth). 4. sich (dat.) die Ždube ~ střevíce si rozběhati (theham rošlapat). — III. v' sich ~ 1. vy- běhati se, na- so (do stv.) 2. rozběhati se, roz- šlapati se: a) běhamin se rozšířit; b) běháním se ka- zu. 3. O vyběhati se (thehom ~ o výti), vyšoupat; das Zapiened hat sich (n v'n ist) ausgetanjen dlab se vyběhal; hor. = abjědern. — IV. % A- n E- bez pl. výběh.

Aus-läuſer ("L") m Eₐ. A. -in f E₁₃ 1. ~ Ausläuſer posel, posliček, roznášejc. (= Vaukeuride) hoch n f děleve k posilkám. 2. prov. d sloužici rál běhající n se toulající; f těž. běhna. B. 3. jen m hor. a) odvážejc; s- b) vy- behač, od- 4. c (sčebinsfette x. výběžek thorschého pasma at); ~ e-r Pflanze odnož kostiny, šlahoum, výhon; hor. ~ e-e (Wanges odźilek (odvětvě rudní žily) 5. sol. = Ausläuſer 7.

aus-läuſer... ("L...") ~artig a výrostko- vity.

aus-läuſig ("L-*) a D₁₂; ~er Drug džbán se širokým otvorem.

aus-läuſisch f ("L-*) a D₁₂ = ausdchweisen III.

Aus-lange... ("L...") ~bottich m ⊕ kožet, kář loužící; -kammer f ⊕ sol. lužník solný; -kaſen m ⊕ kamurářstvi lužnice, loužící kašna; -methode f zpíros b vylouženi; -turnus m oběh vyloužení; -verfahren n způsob vy- loužení.

aus-langen ("L-*) I. vₐ C₁₂ odl. chem. O ždabe ~ popel vyloužiti n vylužiti n vyluhovati; ~ vystěhiti. — II. % A- n E₇ bez pl., Aus- laugung f E₇.

aus-lauſen p ("L-*) vₐ C₁₄ odl. 1. ž. ~ vši (před)ledati komu; vyjviskati kohou; fig. = aus- běrthet 3. 2. rozmotadi, rozžělišti (spleteny četě n povač). 3. zaklinovati n zapaziti dřevem.

Aus-laut ("L") m E₇; e-s žerces konec slova, záslovi; ~ e- žube konec slabiky.

aus-lauten ("L-*) vₐ (b) C₁₃ odl. gram. (cenje- nančit) ~ končiti se (tsouhaskou); ~d a koncový, záslovný.

aus-läuten ("L-") C₁₃ odl. I. vₐ (b) 1. od- zvonti. do-; es hat (s die Steden kafen) aus- geläutet zvony dozneny o umklky. 2. e-m Ver- jüterbenen (an 3. abnabüci) ~ zemrelému vyzvániči n od- (při pohř) — II. % 1. die Weije ~, den Zabemartt ~ trh odzváneti. ukončení trhu zvonom oznámovati. 2. vyzváněti v voněním ozna- movati) e 3. % ž. ~ vyzváněti (vsemi zvony) n zvóniti (ke eti komu).

aus-läntern ("L-") vₐ C₁₂ odl. c-u Wald ~ ~ lieben.

aus-leben ("L-") C₁₂ odl. I. vₐ e-e Zeit ~ čas doziti (zitim dokomati); er hat j-e Zeit v f-e Sahre ~ dožil n pro- n dokonal svůj věk. — II. % (b) dožiti; anzegebelt w = abgebelt (v ableben IV. 1. 2. 3. — III. v' sich ~ 1. vyžiti se (životem si požbyto). 2. životem se otužiti n ostřiletí.

aus-lecken

— 337 —

[aus-lichten]

aus-lecken (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₙ (jít) (stěžinou)
téci, mokvati, kapati, erčeti. — II. v/a 1. vy-
lízati (lžáním vyprázdnit). 2. vylizovati (co) lžízati vůtřek
čěk).

aus-ledern (n. 1.) vₙ C₁₂ odl. 1. et. ~ kozi
podšiti, koženou podšívkou opatřiti co. 2. fig.
přov f. J. ~ vydělati kůži komu; zbíti koho.

aus-leeren (n. 1.) I. vₙ, vₚ C₁₂ odl. 1. (sich ~)
(pv)prázdniti co; das (Plae ~, den Weint ~ vino
(ze sklenice) vyprázdniti; den Briefasten ~
dopisy z postovni schránky vybírati; (ejent)
die Zhiiffesst ~ mísy ~ obsah mis vyjistí; den
Leib v sich ~ (py)konati télesnou potrebu; nach
oben ~ vrhnouti (horem), zvraceti, p dáviti;
ausgeerte Ztěffe výmětky; e-c Webnung ~ byv
vyprázdniti, z bytu se vystěhovati. 2 fig.
jein Herr ~c; sedee vyjeviti ~ odkrýtí ~ od-
haliti ~ otevřiti (v auschluitten I. 1. fig.).
II. ~d part. a ~ des Mittel projimadlo. 11.
III. % A ~ n E₇ bez pl., Ausleerung f E₁₈

Aus-leerungs-... (n. 1.) -canal m. s. průtok
vyměšovací; ~mittel n. počistovadlo, proji-
madlo; ~organe npl. ústroje vyměšovací;
~pumpe f čerpadlo vyprazdňovací; ~stoffe mpl.
výkal.

aus-legen (n. 1.) C₁₂ odl. I. vₙ a 1. vykládati,
roz-p vyložiti, roz-, rozprostrati ~ rítiti. 2. (er-
náren) vykládati p vyložiti, objasniti, vy-
světliti; e-n Tat ~ text vykládati (pozn. ukam);
buchstáblid ~ slovné vykládati; et. übel ~ vy-
kládati ve zlé; 3-m et. als c-c Therheit ~ vy-
kládati za hloupsod komu co; et. weidendicta ~
na dvoji smysl vzíti co; 3-m et. als Zschuld ~ za
vinu klásti p položiti n bráti p vzíti komu co;
~ vₚ vod leat sich von selbst aus to je zřejmé;
karten ~ karty vykládati p vyložiti. 3. zaklá-
dati p založiti (penězní záholu poskytnout); skoro † sein
Geld auf Zinjen ~ penize pod úroky kládati
p uložiti. 4. hosp. Erbjen ~ hrách síti. 5. lov.
ausgelegtes Geweih parohy od sebe oddálené.
6. mit Geld ~ zlatem vykládati p vyložiti; aus-
gelegete Arbeit vykládání, vykládaná práce.
7. tvp. Bogen fangen) vykládati (archy co strojol. 8. voj.
Selbaten ~ vojáky přesídli, změniti byty
vyoká. 9. plav. ein Zthiij ~ lołd z rejdy vytknouti.
10. šerm. die Hand ~ klopiti dovnitř. — II. vₚ zejm.
při šerm: sich ~ postaviti se na střeh (krýtí so).
III. F vₙ (b) prov. s zakládati na sáldo; síliti
n-eti, tučněti, tloustnouti; er legt aus přibývá
ho. — IV. % M ~ n E₇ bez pl., Auslegung f
E₁₈ výklad.

Aus-leger (n. 1.) I. m E₆, ~inf E₁₉ 1. vykladač,
f -ka; Priv. Seder ist der beste ~ für seine Werte
každý nejlépe rozumí tomu, co praví. 2. typ.
= Bogenfänger. — II. m 1. nástroj k vykládání.
2. ⊕ stav. = Ausschüfßbaum. 3. plav. vyčnívadlo;
strážná lod. 4. mechanické zdvihadlo.

Aus-legerei (n. 2.) f E₁₈ 1. (příh. = Aus-
legung) (nepravé n směšné) vykladačství. 2. ~
= Auslegungsfüdzt.

Aus-legungs-... (n. 2.) ~kunde f, ~kunst f
vykladatelsći, uměni vykládati n~ atelské
n -ací, vykladačství; ~regeln fpl. der Gelege
kla vykládání zákoná, pravidla vy-
kládaci; ~fuchst f chtivost (vše) vykládati,
manie↑ vykládačská.

aus-lehnen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₙ aus.
leichen. — II. vₚ sich ~ nahybati se p nahmouti
se (odkuł) (lepo sich hinanslehen).

aus-lehren (n. 1.) vₙ C₁₂ odl. ~ auslernen II.

aus-leiden (n. 1.) C₁₂ odl. I. vₙ (b) do-
trpěti; er hat ausgelernt denropel. — II vₙ a
vtrpěti, pře- co; jein Maß ~ dovršiti míru utrpění,
dopiti kalich útrap (až na duo).

aus-leieren (n. 1.) C₁₂ odl. I. vₙ (b) odmeliti, od-
řikati (jednotvárné), oddrмолiti (co) (e leieren). —
II. v/a 1. domliti, dorikati, dodrмолiti (co). 2. ⊕
e-c Zbraune: ein Bayentager ~ e auslaufen III. 3.

aus-leißen (n. 1.) I. vₙ C₁₂ odl. 1. (zajpůjčovati
v-iti; auf Přänder ~ půjčovati na zástavy;
Geld auf bebe Zinjen ~ peníze na vysoký úrok
půjčovati. 2. vypujčiti se, (py)dužiti se. —
II. vₙ A ~ n E₇ bez pl., Aus-leichung f E₁₈
(zajpůjěka.

Aus-leiher (n. 1.) m E₆, ~inf f E₁₉ půjč-
vatel.

aus-leißen (n. 1.) C₁₃ odl. I. [keüc] vₙ ⊕
(pv)distovati (dštami kryu). — II. [leisten] vₙ (b)
1. doplniti, dokonati (plániti n konán učinit), 2. vy-
pomáhati p vypomoci (v práci).

aus-leiten (n. 2.) vₙ (b), vₚ C₁₂ odl. ~ den
Lagen aus dem Geleife ~ vyhýbati se p vy-
hmouti se vo- /em čemu.

aus-lernen (n. 2.) C₁₂ odl. I. vₙ, vₚ (b) (et. ~)
naučiti se, doučiti se, vy- se (čemu); mítí studie
odbyty; b) o řemestničích; mítí za vyučenou;
nich (in) et. ausgelernt haben uměti vše z kniž-
(in) et. ausgelernt haben býtí zběhlým n zku-
seným v čemu; fig. F N. ausgelernt haben znáti
koho skrz na skrz v jako své hoty (obv. in-
und auswendig tennen). Priv. man lernt nie aus
clověk se stále učí. — II. vₙ N. (ausleben) vyučiti
koho; ausgelernter kveider vyučený kreujé.
III. % ausgelernt part. p., a D₂,₃ vymený,
vyevi, dokonalý; píim. vychytralý, prohnany;
fig. F ausgelernter √aus lšikou podstýv n pá-
lený kostelník n prohnany člapík.

Aus-leje (n. 1.) f E₁₂ 1. = Auswahl. 2. (vy-
brané vno) výhěrek.

aus-lejen (n. 1.) C₁₂ odl. I. vₙ a 1 vyb(i)rati;
och, o zbož: ausgelejen vybraný. 2. (vybírání čemu
čistiti) přeb(i)rati co. 3. v-ek Brief ~ dopis dočísti
n pře-. — II. vₙ (b) dočísti, přestati čisti.

III. s Ausgelesene(s) n E₁₂ vyběr, výbor (vči vy-
braně). — IV. % v. ~ n E₇ bez pl., Ausleistung f
E₁₂ vybírání, výbor, vyběr.

Aus-lejer (n. 1.) m E₆, ~in f E₁₉ vyběrać.
aus-leuchten (n. 1.) C₁₂ odl. I. vₙ, vₚ (b)
1. 3-m (§ 3.) ~ a) svititi komu (na čestu)
pří vycházení (odkuł); b) fig. zejm. iron. f vytlouci
vymlátiti (koho odkuł); fig. osopiti se, utrhnouti
se, vyjeti si, obořiti se na koho. 2. fig. 3-m die
Augen ~ zastiniti, předčiti koho. — II. vₚ sich ~
die Zůne leudigt sich nicht aus slunce světla
nevyčerpá, slunci světlo nedojde. — III. vₙ
(b) dosvítiti, dozáriti, doplanouti.

aus-lehen (n. 1.) vₙ C₁₂ odl. plav. lod odlehčiti
n zbaviti nákladu.

Aus-licht-... (n. 1.) ~schlag m les seč prů-
běrová.

aus-lichten (n. 1.) I. vₙ C₁₂ odl. 1. les. e-n
Wald ~, abs. ~ les proklestiti n promýtiti

Německočesky slovník. 1. Deutschbühnuches Wörterbuch.

43

aus-lieben

— 388 —

aus-machen

n prosekati. 2. ˇv (evendten) vyjasniti. 3. plav. ein Zˇdiff ~ lod (ušaždow) zlehiti (z čašti vypriznoutu n uvolniti n přivěsti do výše. — II. % A~ n E₇ bez pl., Auslichtung f E₁₈.

aus-lieben (n~l~) C₁₂ odl. I. %n (b) domilovati. — II. %r sich ~ vymilovati se (dšku vyčerpati).

Aus-lieferer (n~l~) m E₆ vydavač, odevz.

aus-liefern (n~l~) I. %a C₁₂ odl. vyd(á)ati, e-c Ztadt dem Heinde ~ město nepřiteli vydati; 3-m die Ztchliiffel des Hanſes ~ kliće od domu odevzdati konu. — II. %p A~ n E₇ bez pl., Auslieferung f E₁₈; knihk. = Auslieferungsager.

Aus-lieferungs~... (n~l~...) ~buch n knihk vypravni kniha; ~ager n knihk skladistě vydávací; ~lager Schein m = ~schein; ~liſte f výčet n seznam vydávací; ~probiſion f provise za vydání zboží; ~ſchein m list n povrzeni vydávací n odevz- n doručovací; doručovací skladní list, warrant; ~vertrag m smlouva o vydávání zbožn, zbołčenáv, zatych atd.; ~jettel m list vydávací.

aus-liegen (n~l~) C₂ odl. I. %n (b), %r ſich ~ = abliegen I. 2.; ſe Zcith ~ vyšežeti n prav- svůj čas. — II. %n (b) 1. = auſliegen I. 4. 2. ſerm. krýti se. 3. mm Jenſter ~ = herausliegen. 4. ˇ = ležeti mimo domov. — III. %a vyšežeti (leſenim vyhulbati (coo). 2. leženim pozbýt (čeho).

Aus-lieger (n~l~) m E₆ 1. plav. = Ausleger 3. 2. ˇ = Gisbrecher. 3. ˇ = Jeřábové rameno n rabno (= Krahncnabel).

aus-loben (n~l~) I. %a C₁₂ odl. 1. ˇs. ~ vychvalovati p vychvaliti koho. 2. práv. = auſs- bedingen I. 1. a abfinden I. — II. %c A~ n E₇ bez pl., Ausloßung f E₁₈ práv. 1. = Abfindung.

2. veřejná nabídka.

aus-lochen (n~l~) I. %a C₁₂ odl. 1. (in Daqge- bängen) ~ škrabati se pod drnem. — II. % A~ n E₇ bez pl., Auslochung f E₁₈. 2. tes. vydlatati (díru).

aus-löchern (n~l~) %a C₁₂ odl. děr nadělati (do čeho).

aus-lochen (n~l~) %a C₁₂ odl. 1. das Haar ~ vlasy rozčesati n rozpustiti n rozdělati n roztočiti n rozčežati. 2. fig. (aus) 3-m ein (če) heinmis ~ tajemství (ny)lakati n vytahovati z koho; 3. ~ = ausfragen I. 2. 3. ˇ = heraus- lichten (aus e-m Vierſt ed 2c).

aus-lodern (n~l~) %n (b) C₁₂ odl. doplápolati.

aus-löffeln (n~l~) %a C₁₂ odl. lžiči (ny)čerpati vyb(n)jati; as. sm. lžiči (py)jisti (coo okudok).

aus-logieren (n~l~) ˇa -lož- [fr.] %a C₁₂ odl. z bytu n z obydlí vykliditi n vystěhovati koho.

aus-lohen (n~l~) %a C₁₂ odl. děl stev. = ausbrennen I. 2.

aus-lohnen (n~l~) %a C₁₂ odl. = abließen; hor. dělníky vypláčeti.

aus-loosen (n~l~) %n (1₄ odl. v ausſeßen.

aus-lösbar (n~l~) a D₂,₃ výkupný, výplatný.

aus-löschbar (n~l~) a D₂,₃ vyhasitelný, z, u-.

aus-löschten (n~l~) odl. I. %a C₁₄ 1. Jener, Zicht xc. ~ ohehn s světlo (ny)hasiti n u. 2. (Seidvitenes ~ písmo vymazati n s-; fig. vykladiti, za, vyhubiti, za, — e-c Žduld ~ (obv. tilgen) dluh zapraviti n ťaplatiti n u- n S-. — III. %n (in) B₅ m)hasinati p m)hasnouti, u-, z-; fig. ~ wie ein Zicht zhas-

nouti jako svíce; tiše n rychle skonati. — III. % A~ n E₇ bez pl.. Aus-löschung f E₁₈.

Aus-löſcher (n~l~) m E₆. 1. ~in f E₁₉ hasitel, -ić, vyhlazovać atd. 2. (čojbem) zhasináček, hasitko.

aus-löſchlich (n~l~) a D₂,₃ = ausſeljbar. Aus-löje... (n~l~...) ~liſt m ⊕ E₃ hod. západka, kolíček (apraujaviči odhajenti hodint).

aus-loſen (n~l~) I. %a C₁₄ odl. 1. losem vyhrávati. 2. vyloſovati, losem rozhodnouti. — II. % A~ n E₇ bez pl., Ausloſung f E₁₈.

aus-löſen (n~l~) I. %a C₁₄ odl. 1. oddělati, odlvázati z čeho; vyjímati p vyníti n vyjmounti, vyndati, vyb(i)rati co z čeho; Aueden aus dem řečiće ~ kosti z masa vyjímati; lov. die Heget ~ ptáky vyplésti. 2. %r ſid ~ vykupiti p vykouptiti (%r se), vypláčeti p- atiti (%r se); e-n (če) fanqen ~ zajatec vykoupti n vyplatiti; ein Pfand ~ zástavu vyplatiti; e-n Žduldbrief; vyvaditi dluhý list; e-n Žemčel ~ směnkú zaplatiti. — II. % A~ n E₇ bez pl., Auslöſung f E₁₈ výkup, výplata; ⊕ hod západka, vybaveni, spouštěni.

Aus-löſungš... (n~l~...) ~feder f ⊕ hod. zpruha spouštěči ~ ſummef o bosn výkupného, výkupné; ~vertrag m smlouva o výplatě n o vydání zajatá (= Auslieferungsvetrag).

aus-lothen ⊕ (n~l~) C₁₃ odl. I. %a plav. vylotovati, olovčení změřiti (hloubk); se (čed) vyvážiti n s-. — II. %n (in) z ovlnice se vyšinouti.

aus-löthen (n~l~) %a C₁₃ odl. (ny)letovati.

aus-löſsen (n~l~) %a C₁₄ odl. plav. ein Zdiff. uvěsti loł do přistavu n vyyvésti loł (z přistavu) za pomoci lodivoda, jenž zná úskali a mělčeny vodní trati.

aus-lüſten (n~l~) C₁₃ odl. I. %a ein Zimmer ~ (pokoj) vyyvětrati. ~fiti, provětrati. — II. %r ſid ~ vyvětrati se, vzduchem okrátí. 2. p: bzediti, P prdéti, větrny p prdy pouštěti. — III. %n (b) vyyvětrati, vypálomouti; das Bier läſtet aus pivo vytrá. — IV. % A~ n E₇ bez pl., Auslüftung f E₁₈.

Aus-lug (n~l~) m B₃ pevn., obv. Zdaußtbruchmen.

Aus-lugen (n~l~) %n (b) C₁₂ odl. obv. aus- jchauen.

aus-lügen (n~l~) %n (b) B₆ odl. dolhati.

aus-lutschen (n~l~) %a C₁₄ odl. vycumlati, vyucenati.

aus-machen (n~l~) C₁₂ odl. I. %a 1. odkliditi, mspr. odstraniti (co z čeho); vyjímati p vyníti n vyjmounti, vybírati p vybratí, vyndati (coo čeho); Henia ~ (aus den Waben) med vyb(n)lati; Crěſen ~ hrách (ny)luſititi; Reden ~ (aus dieiderin) ze šatstva skvrny (ny)čistiti n (ny)čiditi; Řalten ~ (aus den wicdeen) zářivby šatá srovnati; říjče (aus der Zchale) ~ ořečhy (ny)louskati n (ny)luſititi n vyloupati; die Čten ~ rohy zurážeti; ein todes Zbier ~ (mrtve) zvíře kuchati. 2. e-c Farrie o das Zpiet ~ hru ukončiti n dohráti; abs. wer hat anegemacht? kdo dohrál? Přv. was du anfängt, das mach’ aus lepe jest nepočinati, nežli počna nedokonati. 3. f den Weim im Maſe ~, das Maſa ~ sklenici (vina) vyprázdniti; Jener v ſicht ~ oheň n světlo uhasiti; es mit J-m ~ (sry. ihm den Baranš machen) doraziti koho. 4. e-n Ztreit ~ a) spor vyjednati n vyrovняти n vyříditi n ukliditi; b) yako soudeſt spor rozsouditi; e-n Proceſſ ~

aus-magern

339 —

aus-meſſbar

při skončení; mit 3-m et. auszumaden (taben
míti s kym co jednati; das will ich schen ~ to
si vezmu na starost; o to stofarám;
das mache mit deminr eigenem Herzen aus! to si
vyrovnej se svým vlastním svedem. 5. ujed-
nati, vy-, ustanoviti, umluviti (to); usněti
se (an čem); rozhodnout se (proe); do- se (to čem);
dieſer Puntt iſt unter ibent ausgemacht o toſto
dohodli; es iſt c-e ausgemachte Zadeh to jest
hotová n dokázaná več; es iſt ausgemad, dais...
jest na bředni n jest zřejmo, ze ... et. jür ausgemadt nehmnen pokládati eo za hotovou
událost; jid (dat.) et. alech ~ tančebingen) vyhrad-
diti si n vymíni si eo. 6. odkázati (dávšo).
7. ~ = auſſpiiren 1.; S-m (Geld o c-e Ţelle) ~
peníze n místo vyjednati n zaopatřiti; λ-m
c-e Wehning ~ byt vyjednati n zamluviti n
najmouti komu; tov. Wild ~ zvěř vystopovati
n vyehoditi n výsliditi. 8. ~ (auschend). ~
vypeskovati, vyplísniti, vyláti, vyčiniti komu;
dáti komu jeho dil n co proto. 9. ~ pass.
dělati, tvoriti; das macht im Zaire 1000 (süden
aus to delá n obnaší za rok 1000 zlatých);
weír Zimmer und c-e Klischei machen m-c
ganze Wehning aus celé mé obyčili jsoun dva pe-
koje s kuchyní; c-n (netbwenigen) Theil
ven et. ~ být (duležitou) částí čeho; diec
hunder machen das denſteh Reicb aus z ſchéto
zemí skládá se německá ríse. 10. dieſe Stitter
machen die Menſchin nictd aus tyto cetyk nedělají
(jěšće) královun; das macht nictd anſ to nie
nedělá n neznamená n neznačí; na tom nic
není; was macht das aus? co (je) na tom? co
na tom zálezi? das (Geld macht) nictd anſ
peníze tu nespomohou; s penězi se tu níc
nesvede; e-n haten Beweise ~ moc polovičního
dukazu mítí; s poloviční důkazbýtý. 11. (skoro)
cin Kieſt mit Geld ~ saty zlatem vysiti.

II. ausgemacht part. p., à 1. (temve) dokázaný,
zjištěný, stvrzený, jistý. 2. (wettert) dokonaný,
hotový; es iſt ausgemacht to jest hotová več;
ausgemachter Œuvorte hořový padlouch; aus-
gemachter Harn hotový n celý n učiněný blázen;
blázen i s čepičkou. — III. % M~ n E₇ bez pl.,
Ausmachung f E₁₈.

aus-magern (n 1/2) C₁₂ odl. I. %u (jn) (n)~
hubnouti, z-; (těž o polčeh) 15 hubenéti. — II. %
hosp. die Felder ~ pole vymrskati n vymrtviti
n vyslabiti.

aus-maſſen (n 1/2) C₁₂ odl. I. %a 1. Gerreide ~
obli domliti n (na mouku) se-. 2. das Wäſjer
aus c-m Ţeide ~, e-n Ţeich ~ vodu z rybníka
na mlný stáhnuti. 3. ⊕ stavba brází: den Ţand ~
púsek vymílati p vymlíti. — II. %n (b) do-
mleti; fig. ſer hat ausgemachten dotrpel, do-
dělal.

aus-maſſen (n 1/2) C₁₂ odl. I. %a 1. (vy)malo-
vati, do- (co); ein Zimmer ~ pokoj vymalovati;
cin Gemälde ~ obraz vymalovati n do- n aus-
führen I. 5. 2. fig. (vy)líčiti. — II. %n (b) do-
malovati. — III. % M~ n E₇ bez pl., Aus
malung f E₁₈.

Aus-maſſer (n 1/2) m E₆. ~ in f E₁₉ malíž;
fig. ⊕ přehánič, prepinae, zveličovatel, vy-
právěc přidávající ze svého. ſprášil.

aus-maſſen (n 1/2) %a C₁₄ odl. dosladovati,
dosušiti, být na posledním polití.

aus-maſſeln (n 1/2) %a C₁₂ odl. Wäſde ~
prádiło vyvádiți n pymandlovati prov. c- re ſollen;
Tcig ~ toſto vyvádiți.

Aus-mann (n 1/2) m E₃ pl. Aus-lente
(n 1/2) eizinee.

aus-marken ⊕ (n 1/2) %a C₁₂ odl. = ab-
marken.

Aus-marsch (voj. n 1/2) m D₁₁ myrklmutí, vy-
táž, odchod (pochom).

aus-marschieren (voj. n 1/2) %a C₁₂ odl. 1. (jn)
myrklmuti, vytáž, vyjítí pochodem. 2. (b) do-
konati pochod.

aus-martern (n 1/2) %a C₁₂ odl. = ab-
martern.

aus-märzen (n 1/2) %a C₁₄ odl. = ausmerzen.

Aus-maſſ (n 1/2) n E₁ f E₁₂, výměra, míra;
práv. ~ der Ţraje vymeren n výměra trestu.

aus-mäſſen (n 1/2) C₁₃ odl. I. %a 1. do-
krmiti. na-, po-. 2. vykrmiti. — II. % % (b)
dokrmiti.

aus-matraſſen (n 1/2) %a C₁₄ odl. vy-
epati.

aus-manern ⊕ (n 1/2) %a C₁₂ odl. I. %a (mít
zieget) ~ (citham) vyzditi. — II. % %a ch do-
zedničiti. — III. % M~ n E₇ bez pl., Aus-
mauerung E₁₈.

aus-maſſen f (n 1/2) %a (b) C₁₂ odl. dohu-
bovati, dodurditi se.

aus-manſen f (n 1/2) C₁₄ odl. I. %a die Stase
hat das Daus ausgemanst kočka vyehytala
vsecky myši v dome; figs. ~ alleſ ~ všecko
prohrabati » proſliditi n proſkourati. — II. %
(b) dochytati myši.

aus-manjer(n (n 1/2) C₁₂ odl. I. %a (b) do-
lmati, dopelichati. — II. f % sich ~ vylízati
se, spraviti se.

aus-maſſen (n 1/2) %a C₁₃ odl. ee wae ~
zboh: vylčiti.

aus-meſſeln (n 1/2) C₁₂ odl. I. %a 1. vydla-
bati (dlatem vyklidito). 2. vydlabati, vydlatovati
(dlatem vyhloudito). 3. vydlabati (altem), vytesati,
vysekati (altem vytvoři); fig. von der Natur aus
gemeiſtelt přírodou vytvořený; ein (geißiges)
Wert jersjam ~ (duševni) dílo vybrousiti n
propilovati. — II. %n (b) zejm. ausgemeiſtelt haven
dodlabati, již nedlabati. — III. % M~ n E₇
bez pl., Aus-meſſetung f E₁₈.

aus-melſen (n 1/2) C₁₂ impf. a part. p.
B₅ odl. I. %a der Knub die Mitch ~, die Knub ~,
das Euter ~ krávu vydojiti. — II. %n (b) do-
dojiti, po- (přetati) dotujit.

aus-mergeſen (n 1/2) %a C₁₂ odl. = abmärgelu.

aus-merken (n 1/2) %a C₁₂ odl. 1. ozna-
čiti, poznamenati (coo). 2. = ausjerjen I. 2.

aus-meſſen (n 1/2) I. %a C₁₄ odl. 1. vymý-
titi, vyhladiti, zrušiti, odklidiți, mspr. od-
ſtraniti; ein (Geſet) ~ zákon zrušiti; e-n Kamen
cin c-e viſte ~ jméno (tre sernamu) vyskrtnouti n
vynechati; e-n Ţchansſted ~ skyrnn n úhunu
smýti n odčiniti; et. aus der Ţraje ~ z ſeći
vymýti (coo). 2. (p)brakovati, vybrati, vy-
mýšiti (cyn) ~ věstův; ein ausgemerſtes Ţchaf
(ove) brakyně n bráčka. — II. % M~ n E₇
bez pl., Ausmerzung f E₁₈.

aus-meſſbar (n 1/2) a D₂,₃ vyměritehý,
výměrný.

*

aus-messen]

310 —

[aus-nehmlich]

aus-messen ("n~2~) odl. 1. "a 1. (py)měriti, od-n roz-; ein ‚feld-‘ pole (on) měriti n rozmezo- vati. 2. podle mýry rozdelovati n prodávati; obch. prodávati po drobnu na drobno. 3. ‚oh. hor. ~ (jako starsi) vypuditi koho. — II. "n (b) doměnití. — III. ~ A~ n E7 bez pl., Aus- meffung f E18.

Aus-messer ("n~2~) m E₆ vyměrovać, měříc, vymezovać.

aus-mecken ("n~2~) "a (14 odl. = abmecken.

aus-mícheln ~ ("n~2~) "a (b) C₁₂ odl. do- blázniti, zanechati hlupstvi, nabýti rozumu.

aus-mieten ~ ("n~2~) "a (13 odl. A. | Miete = stoh] bráti ze stohu. B. 1. | Miete = najem]: 1. ~, ~-m e-e Wobung ~ vypuditi z bytu

koho (nabídkou většího n najemněho]; e-n Tienboten) nežučíciho premilouvati n odváděti ze schyngy.

2. ~ uhytvatí koho. 3. ~ pronajmouti, do najmu dát (obv. vermuten). 4. vypověděti koho.

5. ~ uhytvatí koho mino (svijj) dum n v ežím domě n jinde. — II. % Aus-mictung f E₁₈ vynájem, vystoupení z najmu po vý- povědi.

aus-mindern ~ ("n~2~) "a C₁₂ odl. příčknouti nejmušné žádajicimu.

aus-misten ("n~2~) C₁₄ odl. I. "a 1. den ſtall ~ hnuj z chěleva vykydati n vytahati; fig. F e- řeči ptá ~ opraviti nejhrubší chybý v psaní.

2 fig. P. ~ o všecko obehráti, F vyzpoví- dati hnoš. — II. "n (b) dokydati hnuj. —

III. % A~ n E7 bez pl., Aus-mistung f E₁₈.

aus-mitteln ("n~2~) I. "a C₁₂ odl. = ausfindig maden; ‚ den ztem ~ vyposći kámen. — II. %

A~ n E7 bez pl., Ausmittlung f E₁₈.

aus-möblicren ("n~2~) [fr.] I. "a C₁₂ odl. nábytkem opatřiti. — II. % A~ n E7 bez pl.,

Aus-möblierung E₁₈.

aus-morden ~ ("n~2~) (11 odl. I. "a po- vražditi, vraždou vyhubiti. — II. "a (b) do- vražditi.

aus-münden ("n~2~) "a (b) C₁₃ odl. I. in ct. ~ vůstiti se (co ~ čeho); auf sowe Ztragen ~ rozdělit se a rozcházeti se ve dvé cesty; sowe Cjen- bahnen incikanber ~ taffen dvé dráhy (spolu) spojiti. — II. % Ausmündung f E₁₈. Aue- mündung e-š Canals vyústění stoky.

aus-münzen ("n~2~) I. "a C₁₄ odl. peníze biti n raziti (n) vyminjovati, čeho; (Seldbarren

ja Eucaten ~ ze zlýchřeh prátu dukatý raziti. — II. % A~ n E7 bez pl., Ausmünzung f E₁₈.

aus-müssen ("n~2~) "a (b) (12 odl. o usohled) musiti ven n vyjiti; to všěroho die Ţzičićem müssen aus hody musi dohři n s nohou.

aus-muſtern ("n~2~) I. "a (12 odl. vyluřati, píu- vybrakovati, vymisiti. — II. % A~ n E7 bez pl., Ausmuſierung f E₁₈ výhř, pto- bírka.

Aus-muſterungs... ("n~2~...) -gewehre npl. vo) Außendie gewerbe.

aus-nagen ("n~2~) (12 odl. I. "a vyhržíži, vyhlodati. — II. "a (b) dohržížti, dohlodati.

aus-nähen ("n~2~) C₁₂ odl. I. "a 1. dositi. 2. vy- sivati p vysiti (simo vyzdolati; ansegetäbete Arbeit vyšíváni. 3. vyšívati opřavati chybý v láteckom po- stale). 4. fig. füh (dat. Die Augen ~ pokaziti si zrak n oslepnouti od ſiti. — II. "a (b) došiti.

přestati ſiti. — III. % A~ n E7 bez pl., Aus- nähung f E₁₈.

Aus-nahme ("n~2~) f E₁₃ 1. a) vyjímáni, vy- jmutí z pravilla; b) výjimka, výminka; ~ ven e-r Regeſt výjimka z pravilla; Alle obhe ~ všichni bez výjimky n vesmés n náporád n šmahem; mit ~ ven et. vyjimaje, vyjma co, mimo co, kromě čeho; Prv. teine Regeſt obhe ~ není pra- vidla bez výjimky. 2. výhrada; zejm. výměnek.

Aus-nahme... ~ fall m výjimečný n zvláštní připad; ~ geſeb n zákon výjimečný n mspr. výminečný; ~ gericht n soud vý- mečný; ~ gerichtshof n výjimečný soudní dvůr; ~ řeitung f výjimečně n zvláštní n vý- hradu n privilegované postavení.

Aus-nahms..., aus-nahms... ("n~1~); ~ los a lehvýjimečný, bez výjimky; ~ losjei- feit f bez výjimečnost; ~ řand m stav vý- mečný n mspr. výminečný n mimorádný; ~ ver- füngung f opatření mimorádně; ~ weije adv. výjimečně, výjimkou, mimorádně; et. ~ weije beviſſigen povoliti co výjimkou n jako výjimku.

aus-narren ~ ("n~2~) C₁₂ odl. I. "a = aus- lachen II. — II. "n b: doblázniti.

aus-nächen ("n~2~) C₁₄ odl. I. "a vylmslati, s- II. % "a (b) domlatsi; dec hat ausge- najtct ten nebude už nikdy vylmsat.

aus-nebeln ~ ("n~2~) "a C₁₂ odl. I. měniti se v mlhu. — II. "a (b) domžiti.

aus-necken ("n~2~) "a C₁₂ odl. 1. (po)škádliti (koho). 2. ~ doblázditi.

aus-nehmen ("n~2~) B₃ odl. I. "a 1. vy- hruřati, vyjimati p vyjmouti, vynuti, vyn- dávati; junge Regeſt aus dem Regeſt ~ ein Regeſt ~ ptačata z hnízda n hnízdo vyhlúrati; die Weſdärme e-š Thieres o ein Thier ~ vnitřnosti zvřiſte n zvíře vyvrhnouti vykuchati; 3-m e-n Babu ~ zub vytrhnouti komu. 2. Želdaten ~ = ausbeven I. 5. 3. Waren auf Berg ~ zboži na úvěr bráti n kupovati. 4. ſem. e- n Ztreid- rám odraziti n zachytiti n zadržeti. 5. (aus- (ſchneſen) vyjímati p vyjmouti, vyniti, vyhra- diti (co); diejer ſaſt ausgenommen tento při- pad jeſt vyňat; (v ausgenommen prp. a cj.); ſich (dat. ~ vyminiti si co; 3. vom Milſtadien tiente ~ od vojenské povinnosti osvoboditi koho. — II. "a jich ~ 1. vyjímati se n činiti vý- jimku z čeho. 2. jich ven ct. ~ (unterſchichten) lisiti se n různiti se n rozeznávati se od čeho. 3. jich ſch jodleſt ~ pěkně n nepekne vypadati se n jeviti n se něsti; zraciti se, objevovati se, vynikati, mspr. vyjímati se; die Weſend nímnnt jib děbt an krajinu jest krásna ku pohledu, mluje jest podiváni na krajinu; er nímnnt jib in dicerem Ausnagc jodleſt an tento oblek mu nesluší; diejer Ausnagc nímnnt jib jch ane tento oblek se pěkně nese; die Muffit nímnnt jib jnt ane hudba se pěkné posloučá n jest pěkná k poslechlu. — III. ~ d part., a ~ jib ~ d znamenitý, neobyčejný, neveden, adv. ~; ~ d báſtich nesmírně n strasné ohryzený. — IV. ausgenommen 1. prp., adv. vyjimaje. vyjma, mino (co); krome čeho, 2. cj. ~ daž... ledn n lec že... — V. % A~ n E7 bez pl., Aus- nchung f E₁₈.

aus-nehmlich ("n~2~) a D₂.₃ = ausgenommen II.

aus-ncigen

— 341 —

[aus-pflücken]

aus-ncigen ("n̄-l̄) v̄a C₁₂ odl. 1. = aus-
biegen II. 2. dopiti až na dno n do poslední
kapky.

aus-nennen ("n̄-l̄) v̄a C₁₅ odl. dojmenovati,
vy- (vīpnād).

aus-nergeln ("n̄-l̄) v̄a C₁₂ odl. 3-m et. ~
vyškemrati, vynutiti eo na čem.

aus-něsteln ("n̄-l̄) v̄a C₁₂ odl. rozplěsti, roz-
vázati.

aus-níken ("n̄-l̄) v̄n (b) C₁₂ odl. dokývati.

aus-nísen, aus-níeken ("n̄-l̄) C₁₄ odl. I. v̄a
vykýchati (eo). — II. v̄n (b), v̄r ich ~ vyký-
chati se.

aus-nippen ("n̄-l̄) v̄a C₁₂ odl. vysrkati (eo).

aus-noppen ("n̄-l̄) v̄a C₁₂ odl. souk (sukno)
výčistiti (tkaninu zbaviti nepřistojnějšou úděstok).

aus-nöthigen ("n̄-l̄) v̄a C₁₂ odl. obv. ab-
nöthigen.

aus-nüchtern ("n̄-n̄) v̄n (ju) C₁₂ odl. vy-
střízlivěti.

aus-nuthen ("n̄-l̄) v̄a C₁₃ odl. vydrážiti,
-kovati; tes. = ausarbeiten II. 3. tes.

aus-nutşchen P ("n̄-l̄) v̄a C₁₄ odl. = aus-
fangen.

aus-nuken ("n̄-l̄) I. v̄a C₁₄ odl. 1. et. ~ využi(tkova)ti čeho; vůzitek obraceti n p obráti (eo); ein Ztück Beug ~ kus látky vyšetřiti n u. 2. = abnügen I. — II. % A- n E₇ bez pl. Ausnutzung f E₁₈.

Aus-nüüungs-... ("n̄-...-) ~procent n pro-
cento využitkování; ~wirtschaft f hospo-
dářství využitkovací.

aus-öden ("n̄-l̄) v̄a C₁₃ odl. obv. veröden.

aus-ö(h)fen ("n̄-l̄) v̄a C₁₃ odl. plav. ein Boet ~
vybrati vodu z člunu, člun odvodniti.

aus-ölen ("n̄-l̄) v̄a C₁₂ odl. (ve vnitř) vymazati
n vytříti olejem.

Ausfoner (n̄-), Ausoni-er (n̄-) m E₆, ~inf
E₁₉ Auso(ňa)n (obyvatel Ausonie).

Ausoni-en (n̄-) npr. n E₇ d. st. v. zem. Ausonie
(Doinl italie).

aus-opfern ("n̄-l̄) v̄n (b) C₁₂ odl. dooběto-
vati.

aus-origeln ("n̄-l̄) C₁₂ odl. I. v̄a dohráti (eo)
na varhany. — II. v̄n (b) dohráti na varhany.

aus-pachten ("n̄-l̄) C₁₃ odl. I. v̄a 1. roz-
pachtovati↑, po dílečk pronajmouti. 2. S. ~
(z pachtu) vypuditi (nabídouTIM většího nájemčo). ~
II. v̄n (b) ausgepachtet haben dopachtovati↑, do-
prajemjati.

aus-pachen ("n̄-l̄) I. v̄a C₁₂ odl. 1. s-e Zaden
aus dem Koffer ~ den Meffer ~ téř ~ abs. věci
z vaku n vak vybaliti. 2. (ausstramen) f-n Stcam ~
zboží vyložiti; fig. f Neugleiten ~ noviny vy-
právéti n roznáseti n šříti u udávati. — II. %
A- n E₇ bez pl., Auspactung f E₁₈.

Aus-pafer m E₆, ~inf f E₁₉ vybalovač.

Aus-paferci ("n̄-l̄) f E₁₈ = auspaden II.

aus-palen f ("n̄-l̄) v̄a C₁₂ odl. Wülljenfr chcje ~
luštěniny (vy)luštihti.

aus-pan(ī)chen F ("n̄-l̄) v̄a C₁₄ odl. vy-bry-
dati, roz-, vycmírati, vyšplíchati.

aus-pappen ("n̄-l̄) C₁₂ odl. I. v̄a 1. (lepenkou)
vylepití. 2. áts. den Vrci ~ (všěku) kaši spapati. —
II. v̄n (b) dolepiti.

aus-parieren ("n̄-l̄) v̄a C₁₂ odl. c-It Ztreich ~
ránu odraziti n odvrátiči n zadržeti n zachytiti;
fig. všelijak khěkovati (v čem).

aus-passen ("n̄-l̄) v̄a C₁₄ odl. = ausmeffen I. I.

aus-pfieren ("n̄-l̄) v̄n (jn) C₁₂ odl.
vyjiti.

aus-panken ("n̄-l̄) C₁₂ odl. I. v̄a 1. vybubno-
vati (bubnen, oznámit) eo; student. c-It Ztreich ~ spor
soubojem vyrovnati. 2. F ~ ausprügeln. —
II. v̄n (b) 1. dobubnovati. 2. student a) skončiti
rozhovor n zábavu; b) dobiti se, souboj skon-
citi.

aus-panschen ("n̄-l̄) v̄a C₁₃ odl. hor. vy-
tloukati p vytlouci, pro- a rozbirati (rudovnnu).

aus-peilen ("n̄-l̄) C₁₂ odl. plav. I. v̄a olovnici
hloubku měřiti; vysetřiti hloubku vody n
útvar dna. — II. v̄n (b) olovnici doměřiti.

aus-peitschen ("n̄-l̄) C₁₄ odl. I. v̄a 1. vypráskati,
na-, vyšlehati, na-, vyšvíhati (komut). 2. (thidem)
vypráskati n vymrskati (koho odkad); S-m cír
tuge ~ oko vyšlehnouti komu. — II. ~ v̄a (b)
dopráskati (nišem). — III. % A- n E₇ bez pl.,
Auspeitschung f E₁₈.

Aus-peitscher ("n̄-l̄) m E₆ mrskač std.

aus-pellen F ("n̄-l̄) v̄a C₁₂ odl. (vy)loupati,
(vy)luštiiti.

aus-pfählen ("n̄-l̄) I. v̄a C₁₂ odl. koly
zarážeti n zatlouci (do čeho). — II. % A- n E₇
bez pl., Auspfähfung f E₁₈.

aus-pfänden ("n̄-l̄) I. v̄a C₁₃ odl. 1. práv. c-It
Zuhilner ~ vzíti v zástavu (nemovité) jméní
dlužníkovo; dlužníku věcí zabaviti n v zájem
vzíti. 2. O hor., tes. uklinovati, kliny (instr.)
utužiti n zatáhnouti (vydřevu k dokám). — II. %
A- n E₇ bez pl., Auspfändung f E₁₈.

Aus-pfänder ("n̄-l̄) m E₆, ~inf f E₁₉ zajímač,
zabavovač.

aus-pfarren ("n̄-l̄) I. v̄a C₁₂ odl. c-e Gemeinde ~
obec vyfariti (z farns osady vyločiti). — II. % A- n
E₇ bez pl., Auspfarrung f E₁₈.

aus-pfeifen ("n̄-l̄) C₅ odl. I. v̄a 1. vypískati,
vyhvízdati (koho). 2. ein Yiedchen ~ písníčku do-
pískati n dohvízdati; fig. ein Maß Wein ~
sklenici vína vyzunknouti n f vytáhnouti.
3. O hor. (o náhoji) vyraziti. — II. % A- n E₇
bez pl., Auspfeifung f E₁₈.

aus-pfeifenswert F ("n̄-l̄) a D₂₃, za-
sluhující vypískání.

Aus-pfeifer ("n̄-l̄) m E₆, ~inf f E₁₉ div. vy-
pískávač; a. sm. osnovatel divadelních píklů
(faby kus propadl).

aus-pfechen ("n̄-l̄) v̄a C₁₂ odl. (toveč) z ko-
sáru n rouhu pastiti, vykosarovati, vyrouho-
vati.

aus-pflanzen ("n̄-l̄) C₁₄ odl. I. v̄a vysazo-
vati p vysázeti, vysaditi. — II. v̄n (b) do-
péstovati, dosázeti. — III. % A- n E₇ bez pl.,
Auspflanzung f E₁₈.

aus-pflastern ("n̄-l̄) C₁₂ odl. I. v̄a c-It hef ~
avár (vy)dlážditi. — II. v̄n (b) dodlážditi. —
III. % A- n E₇ bez pl., Auspflasterung f E₁₈.

aus-pflöfen ("n̄-l̄) v̄a C₁₂ odl. vyroubiti,
vykolíkovati, vykolíkovati (eo).

aus-pflücken ("n̄-l̄) C₁₂ odl. I. v̄a 1. zu díbt
hängendes Bühn ~ hustě rostouci ovece pro-
trh(ā)vati n pročěsatí. 2. F = abpříliden 2.

3. plav. alte Tane ~ stará lana rozsekati na kusy

aus-pfliigen

— 312 —

[aus-pressen

n rozložití a rozdrásati na cupaninu. — II. $v_n$ (b) dotrhatí, (vocad) doresati.

aus-pfliigen (n₁⁻) C₁₂ odl. I. $v_n$ 1. (zvčela) forati, doz. 2. vyorati (teor); e-e Wasserurje - brázdu vyhnati. — II. $v_n$ (b) dooratí.

aus-pfünden (n₂⁻) $v_n$ C₁₃ odl. po librach prodávati p rozprodati.

aus-pfüßen (n₂⁻) $v_n$ C₁₄ odl. vor Wasser aus der Wasserjage p aus dem Zumpf vycerpati vodu ze stoky n ze žumpy.

aus-picheln (n₂⁻) $v_n$ C₁₂ odl. = ausjaujen I. (to libovin chb).

aus-pichen (n₂⁻) I. $v_n$ C₁₂ odl. 1. vyšmoliti (co); ein raus - sud požalovati. 2. fig. otužiti; e-e ausgepichtet (sурget vyšmolený chrtán; F ausgepichteter Zünter staatcný piják; er hat e-n ausgepichteten Maagen má kachni záludek; jezd! n chroustal by hřebíky (to) dohř věhdo). — II. $v_n$ A-n E. vnr pl., Auspischung f E₁₈.

Auspicien en pl. [n] E₁₃ 1. ukazy předvestvne. 2. přiznivá ochrana; sub auspiciis pod ochranou.

aus-piden (n₂⁻) $v_n$ C₁₂ odl. (vy)zobati. (vy)klovati (co odknud).

aus-piepen (n₂⁻) $v_n$ (b) C₁₂ odl. to kušatelo

aus-pinkeln (n₂⁻) $v_n$, $v_n$ (b) C₁₂ odl. aus pissen.

aus-pinseln F (n₂⁻) $v_n$ C₁₂ odl. 1. stěteem natřiti (zvčela). 2. stěteem vytriti (votvati). 3. stěteem zatřiti n zamazati n zahladiti.

aus-pissen P (n₂⁻) C₁₄ odl. I. $v_n$ 1. močit. P spr. chcěti. 2. vymočiti se, vyčerati se. 3. řener ~ ohen močením uhasiti. — II. $v_n$ (b) domociiti, p dochociati.

Auspiß top. M Hustopeć.
aus-plauschen (n₂⁻) $v_n$ C₁₄ odl. auspanjen.

aus-pfänger (n₂⁻) C₁₂ odl. les $v_n$ toulave vymýtiti. — II. $v_n$ Aus-pfängerung f E₁₈.

aus-plappern f (n₂⁻) $v_n$, $v_n$ (b) C₁₂ odl. ausplaudern.

aus-plärren F (n₂⁻) C₁₂ odl. I. $v_n$ řiváti, vřestěti, ječeti, p vyřvati. vyvřestěti co. — II. $v_n$ (b) dořiati, dořvestěti, dojčeti.

aus-plätschern (n₂⁻) $v_n$ C₁₂ odl. vyšplochati.

aus-platten (n₂⁻) $v_n$ C₁₃ odl. 1. v desku roztálmouti; rozpleštiti, rozploštiti (to). 2. © vyplátovati. deskami položiti, dlážditi výsý.

aus-plätten (n₂⁻) $v_n$ C₁₂ odl. vyzehliti (prášel).

aus-plachen (n₂⁻) $v_n$ C₁₄ odl. 1. to šva atd. prasknouti, rozpáratí se. 2. vyškociti, vyhněti se, vyraziti to čeho; © das Vergeisen plast aus želizko odskakuje. 3. rozprasknouti se, rozpuknouti se, vyhuchnouti; fig. in ein Gefäßer (ausbrechen) dáti se do smíchu. strhnouti smích, mspr. vypuknouti v smích.

Aus-planderer (n₂⁻) m E₁₆. Aus-plandrerin f E₁₈, chlach atd.

aus-plandern (n₂⁻) C₁₂ odl. I. $v_n$ vytlachati, vyblebtati, vyživatati, vyžvaniti, vykláhositi, vykrápati, vyplácati, vyzvoniti. — II. $v_n$ (b) dotlachati, dozvastati atd. — III. $v_n$

řich ~ vytlachati se (do syra) — IV. $v_n$ A-n E₁₇ bez pl., Ausplauderung f E₁₈.

aus-plauderen F (n₂⁻) $v_n$ (b) C₁₄ odl. = ausplaudern.

aus-plaudern (n₂⁻) C₁₂ odl. I. $v_n$ vytlachati, vyblebtati, vyživatati, vyžvaniti, vykláhositi, vykrápati, vyplácati, vyzvoniti. — II. $v_n$ (b) dotlachati, dozvastati atd. — III. $v_n$

aus-pümpen f (n₂⁻) $v_n$ C₁₂ odl. = auspümpen I. 1.

Aus-pünderer (n₂⁻) m E₁₇, Auspüllnd(r)erin f E₁₈ drancovnik, -ac, plenitel.

aus-pündern (n₂⁻) C₁₂ odl. I. $v_n$ e-e ztát ~ mesto (vy)loupiti, (vy)drancovati, (vy)pleniti, (v)pustositi; 3. ~ ob(j)rati, odjirati, oloupití koho ~ II. $v_n$ (b) dodrancovati, dopleniti. — III. $v_n$ A-n E₁₇ bez pl., Auspünderung f E₁₈.

aus-püschen (n₁⁻, n₂⁻) $v_n$ C₁₄ odl. vyložiti plyšem.

aus-püschen (n₁⁻) $v_n$ C₁₄ odl. plav. = auspüschen I. 3.

Aus-poč... ⊕ (n₂⁻) ~ stempel m hor. poslední v výnosní pest.

aus-pochen (n₂⁻) C₁₂ odl. I. $v_n$ 1. (zvčela, tov.) klepáním vyhnati n vyplašiti; e-n řener ~ o e-n Zdampičer ~ učitéle n herce vidupati. 2. ct. ~ vzdorem n neštupnosti se domoci čho 3. ⊕ hor. protlouči (duchu) pod pěsty, vypestovati (duchu). — II. 1. $v_n$ (b) dobušiti, doklepati, dotlouci. 2. N. ~ vyplisnití, vypeskovati koho.

aus-polieren (n₁⁻, n₂⁻) C₁₄ odl. I. $v_n$ vyhladiti, vylestiti. — II. $v_n$ (b) dohladiri, dolestiti. — III. $v_n$ A-n E₁₇ bez pl., Auspolicierung f E₁₈.

aus-poltern (n₂⁻) C₁₂ odl. part. p. auspejant. I. $v_n$ ct. ~ vytrubovati p vytroubiti, vyzvoniti (co); fig. f die (Seheinniffe (überall) ~ tajemství vytrubovati n roz-n roznášeti n vyzvání p vyzvoniti; sein leb ~ hlučně se vychalovati. — II. $v_n$ (b) dotroubiti.

aus-prägeln (n₁⁻) $v_n$ C₁₂ odl. vypražiti, výskvariti.

aus-prägen (n₁⁻) C₁₂ odl. part. p. auspejant. I. $v_n$ ct. ~ vytrubovati p vytroubiti, vyzvoniti (co); fig. f die (Seheinniffe (überall) ~ tajemství vytrubovati n roz-n roznášeti n vyzvání p vyzvoniti; sein leb ~ hlučně se vychalovati. — II. $v_n$ (b) dotroubiti.

aus-prägen (n₁⁻) C₁₂ odl. I. $v_n$ 1. (Münyen v Geld ~ raziti n bíti mince ze zlata n zlato v mince, rozanineovati. 2. ein Bild auf e-r Münze ~ obráz na penízi vyraziti n vytlačiti. — II. $v_n$ (ř) ~ 1. fig. obrázeti se, jeviti se, vyznačovati se, jeviti povahu v ráz, jeh characterisovati se. 2. vyraziti se (na mno). — III. $v_n$ (b) ausprägt haben doraziti atd. — IV. aus-geprägt part. p. a a výrazný, rozhodný, patrný, jasný. — V. $v_n$ A-n E₁₇ bez pl., Aus-prägung f E₁₈.

aus-prätticieren (n₁⁻) $v_n$ C₁₂ odl. vypletichati (to).

aus-predigen (n₁⁻) C₁₂ odl. I. $v_n$ (b) dokázati (kázáni skončit). — II. $v_n$ 1. kázati (to), kázáničmi ohlašovatí. 2. 3-m ct. ~ (kázánohře) vmluviti n roz-komu co. 3. ⊕ roznášeti, rozšívovati.

aus-preißen (n₁⁻) $v_n$ C₁₂ odl. pracs. C₁₂ odl. 1. vychalovati, vynášeti (do něho). 2. chváliti podle zásluhy.

Aus-preſs... (n₁⁻) ~ maſchine f ⊕ stroj n lis vytlacovací, válec žídmací.

aus-preſsen (n₁⁻) C₁₂ odl. I. $v_n$ 1. (vy)mačkati, (vy)tlačiti, (vy)lisovati, (vy)zídmati (co); Ž1 aus ct. ~ olej (vy)tlačiti z čeho; das Amalz

aus-prichen

313

[aus-raufen

gam ~ amalgam vyzdlinati. 2. fig. (wog. 3-m
ovee ~ peize vydirati, vynutiti na kom; o peize
odirati koho; 3-m ein 3ekeimnii ~ tajemstvi
vynutiti na kom n dostat vytalmouti k ho;
3-m drhnen ~ slzy z oei vynutiti komu. —
II. vₙ (b) donnackati, dotlaciti, dohsovati, doz-
dlinati. — III. sₚ A~ n Eₚ bez pl., Aus-
pressung f E₁₅.

aus-prichen ⊕ ("n~l~) vₙ (C₁₂ odl. text (zviten
mit e-r Himmerweide anujtezeno vytáhnouti, vypich-
nouti.

aus-proben ("n~l~), aus-probieren ("n~l~) vₙ
C₁₂ odl. (py)zkoušeti na...

aus-prüfen ("n~l~) C₁₂ odl. I. vₙ a vyzkouseti,
pro- (co) v (nur)wirten). — II. vₙ (1) dozkušeti.

aus-prügeln ("n~l~) C₁₂ odl. I. vₙ a 1. §, ~
= abprügeln. 2. 3-m et. ~ klackem n holi bi-
tím z hlavy vylnati komu co; bitím zahmati
komu clut naš. — II. vₙ (b) al sgeprügelt haben
dopráskati, dotlouci, dobiti.

Aus-puff ... ⊕ ("n~l~) ... dampf m str. výfuková
n odpadná pára.

aus-puffen ("n~l~) vₙ a C₁₂ odl. 1. ~ 3. ~ vy-
bouchati. na-, vybucheovati (komo). 2 vzdou-
(ya)ti. nabirati (oh).

aus-pumpen ("n~l~) C₁₂ odl. I. vₙ a 1. vy-
cepiti a vypumpovati; fig. 3. gan ~ a) zela
využitkovati koho; všecko možne dostati n
vytáhnouti z koho; h) o všeeky peize připra-
vati koho. 2. fig. f ~ = enziyaden. 3. f pujeiti.
4. = ausbeken II. 1. — II. vₙ (b) doverpadi,
dopumpovati. — III. %v A~ a E₇ bez pl.; Aus-
pumpung f E₁₅.

aus-puncti (c)ren ("n~l~) vₙ a C₁₂ odl. 1. vy-
tečkovati, body vyplniti. 2. tečkováním uhod-
nouti a vyzkoumati; s. sm. vypátrati. vyzkou-
mati, p vystourati (co).

aus-puiter f ("n~l~) vₙ (C₁₃ odl. = ausblafen
I. 1.—3.

Aus-pubk ("n~l~) m F₇ bez pl. 1. vyzdobení, vy-
krásení, výzdoba, okrasa. 2. ozdoby, okrasy,
sperky. 3. prov. v výtopek, vyhubování.

Aus-puhk... ("n~l~) ... gegenstand m priednět
výzdobný n okrasný; ~hobel m ⊕ cidić; ~
loch n ⊕ str. čistící otvor n odkalníc.

aus-puken ("n~l~) C₁₄ odl. I. vₙ a 1. ein vidt ~
svičku (čisténím n přistrihováním knotu)
zhasiti. 2. zah Bäume ~ strony proklestiti n
prořezati. 3. (avant) vyeiditi, vyčistiti, vylestiti;
ein Gewehr ~ ručnici vyčistiti. 4. (na čistov
dodělati, dokončiti co. 5. (tě vₙ (jich) ~) vy-
krášliti, vyzdolbiti (co) (vₙ se. 6. f ~ ~ vy-
plisuiti, vypeskovati, vyčiniti, vvmvluviti komu
7. f (ausfieren) die Zmujen ~ mys (py)prázduiti. —
II. vₙ (b) ausgerüst haben dociditi, dociditi an —
III. %v A~ n E₇ bez pl., Auspußung f E₁₈.

Aus-puher ("n~l~) m E₆ 1. čistící, cidić. 2. f
(Wenner, Wügher) výtopek; 3-m e-n ~ geben =
auspugen I. 6.

aus-quaken ("n~l~) vₙ (b) C₁₂ odl. dokvakati,
doknikati, doskróharati.

aus-quälen ~ ("n~l~) C₁₂ odl. I. vₙ a sein Leben ~
fid (dat.) die Seele ~ život n duši si vynučiti. —
II. vₙ (b) dotrápiti, domučiti.

aus-qualmen ("n~l~) vₙ, vₙ (b) C₁₂ odl. =
ausdampfen I. a II.

aus-quartieren ("n~l~) 1. vₙ (C₁₂ odl. vₙ ~
a) ubtyovati koho z domu n mino svýj dům;
b) vystehovati, vykliditi z bytu koho. — II. vₙ
jich ~ vystehovati se. ~ III. sₚ A~ n E₇ bez pl.,
Ausquartierung f E₁₅.

aus-quellen ("n~l~) vₙ (du B. odl. vyprýštiti
se, vytryskati v -nouti, vykvypati.

aus-quetschen ("n~l~) C₁₂ odl. odl. I. vₙ =
ausdrücken I. 3.; ausprechen I. 1. — II. vₙ jich ~
fig. F = jich (mobilam) ausdrücken I. 2.

aus-quicken ("n~l~) C₁₂, aus-quietischen C₁₄
vₙ (b) odl. dokvihati, -reti, doknikati.

aus-quicken f ("n~l~) vₙ (b) C₁₂ odl. ~ aus-
träckeln.

aus-radzen ("n~l~) vₙ a C₁₃ odl. ar rezen.

aus-radieren ("n~l~) vₙ a C₁₂ odl. vyškrabati,
vyskrtati.

aus-raffen ⊕ ("n~l~) vₙ a C₁₂ odl. typ vybrat;
die überprüften Vetern ~ prebytecta písmena
z prihrádky vyhazovati.

aus-ragen ~ ("n~l~) vₙ (b) C₁₂ odl. obv. hervor-
ragen.

aus-rahmen ("n~l~) C₁₂ odl. I. vₙ [Rahmen]
ein Titel ~ obraz v ramen ovatí n z rámce vyndati;
e-c Židcici ~ vyšívati n z rámu sundati. — II. vₙ
(h) f (Rahm ~ Žabne) die Mittel ~ lassen mléko
necchiati ustati (aby bala snaeman).

aus-rammeln ("n~l~) vₙ (b) C₁₂ odl. o zafiech,
krautern a P apr. těz o hledach dohonecovati se. doramlo-
vati↑ se.

aus-rammen ("n~l~) vₙ a C₁₂ odl. vyberaniti.

aus-rändeln C₁₃, aus-randen und aus-
ränden C₁₃, aus-rändern C₁₂ ("n~l~) I. vₙ odl.

1. kraje zbaviti; (po kraji) vykrajovati n
zoubkovati a vroubati; ausgeründerte Mätler
vroubované listy. 2. okrajem opatřiti co. —
II. %v A~ a E₇ bez pl., Ausrandung f E₁₅.

aus-rangieren ("n~l~) ču ~ranž.) [fr.] vₙ a C₁₂
odl. = ausmtern.

aus-ranken ("n~l~) C₁₂ odl. I. vₙ (ju) bot vy-
pouštěti n vyražěti úponky n paputky. —
II. vₙ a zahr. úponky potlhati n proklestiti.

aus-rafen ("n~l~) C₁₄ odl. I. vₙ (b) jich ~ vₙ
1. dozuriti, dozvtekaati se. 2. fig. vzteku n
zurivosti uzdu popustiti; to mládež vyhoiniti
se, zkrotnouti, usaditi se. — II. vₙ j-c Stint ~
vybouřiti se z žáru.

aus-raften ("n~l~) vₙ (b) C₁₃ odl. = aus-
ruben III.

aus-rättern ⊕ ("n~l~) vₙ a C₁₂ odl. hor. pro-
sivati na hrochotě.

aus-rauben ("n~l~) vₙ a vₙ (b) C₁₂ odl. ~~ aus-
pliündern; hor. e-n Modlenpfeiler, das Aubanteil ~
vyrubati, porubati zbiti ulotny pati, zůstavene uhab.

aus-rauchen ("n~l~) C₁₂ odl. I. vₙ a 1. j-c Žieje ~
dýmku dokouřiti. 2. ~ ausvändern. 3. e-n
žubos ~ lisku (z díry) vykouřiti. — II. vₙ (b)
dokouřiti, dodýmati, docaditi; das Jener hat
ausgeraucht ohel dokouřil.

aus-rändern ("n~l~) C₁₂ odl. I. vₙ a 1 vy-
kouřiti, vykaditi, vysmuditi; das Diebich ~
maso vynutiti n do. — II. ~ dokouřiti, do-
kaditi. — III. %v A~ n E₇ bez pl., Ausränder-
cung f E₁₅.

aus-raufen ("n~l~) C₁₂ odl. I. vₙ a 1. vyšk(l)u-
bati, vyrrati, vytrhati; jid (dat.) die Haare
over Vergewaltigung vlasy si rváti (zoutstalnem). —

Aus-rauh...

344

[aus-reifen

II. $v_n$ (b) dorynati se. — III. $v'_n$ sich ~ 1. narvati se (do syta). 2. ~ II. — IV. % A~ n E<sub>7</sub> bez pl., Ausraunfung f E<sub>18</sub>.

Aus-rauh... ⊕ ('"...') ~cijen n E<sub>7</sub> pl. t. port hladik, hladička.

aus-rauhen ⊕ ("1~") $v'_a$ C<sub>12</sub> odl. plet. port, souk (u)hladiti, vy-

Aus-räum... ("1~...) = Ausräumungez.

aus-räumen ("1~) I. $v'_a$ C<sub>12</sub> odl. 1. vyklížeti p -iditi. vyramovati!; die Meßel aus dem Zimmer ~, das Zimmer ~ náhytek z pokoje n pokoj vyklížeti p -iditi; pokoj vyprázdniti; e-e Wehning ~ z bytu se vystehovati. bvt vykliditi; (to stedepel) das Haus vělig ~ durch (úplné) vykrásti. 2. ein Haus e ein Zimmer ~ dům n pokoj poklidi; e-n Canal e e-n Pfeifen-terpi ~ stoku n hlavičku dýmky vyčistiti n vyčílditi; ⊕ hot den Zien ~ vykitati n vykliditi n vycistiti ne. — II. % A~ n E<sub>7</sub> bez pl., Aus- räumung f E<sub>18</sub>.

Aus-räumer ("1~) m E<sub>7</sub>. 1. (-in f E<sub>19</sub>) vyklízeč, f -ka, cídie, cistí, f -ka. 2. ⊕ nástroj vyklízečí; tridlo n hlubíč n vystružidlo; kamcn. kratečka.

Aus räumungs... ("1~) A~kostenspl. náklad na vyklízení, cistení na; ~maschinc f = Bagger.

aus-raunpen ("1~") $v'_a$ C<sub>12</sub> odl. housenky obit- rati (s č ho)

aus-rauchten ("1~") $v'_a$ C<sub>12</sub> odl. došustěti, dosuměti, doseveliti, dochrastiti, dosramotiti.

aus-räuspern ("1~) C<sub>12</sub> odl. I. $v'_a$ C<sub>12</sub> došuměti ~ hlen vyehrclhati n -kati.

aus-rechen ("1~) $v'_a$ C<sub>12</sub> odl. 1. = ausbarten. 2. ++ berl. skol. = ausrechnen.

aus-rechenbar ("1~") a D<sub>2,3</sub> (nath. a) vyposítatelný; b) směrný, rationálníp.

aus-rechnen ("1~) C<sub>13</sub> odl. I. $v'_a$ ct. ~ vyposítatiti, -stí.

aus-rechnung f E<sub>18</sub>.
Aus-rechner ("1~) m E<sub>7</sub>. 1. -in f E<sub>18</sub> vyposítavač. 2. (kunb) výčetnik.

aus-recken ("1~) m E<sub>7</sub>. 1. -in f E<sub>18</sub> vyposítavač. 2. (kunb) výčetnik.

aus-recken ("1~) C<sub>12</sub> odl. I. %a. $v'_a$ 1. (ausneiden, die Hand ~ ruku vztáhнoти n na- n napřáhнoти; die Handge ~ (be)ausrechten) jazyk vystrěti n vyplaziti n ~ vyšškeni. 2. do akky roztálkovati, na- (co). 3. ⊕ hat. vztáhнoти, roz-, vykovati (jezelo). — II. %a (b) lov. der Hirsch hat ausgerecht jelen vysadil.

Aus-rede ("1~) f E<sub>22</sub>. 1. výmluva, vytačka, tučka; da hilſt feine ~ tu není výmluv; — II. maſen vymluvati se. 2. † a prov (Ausraunpe) výslovnost.

aus-reden ("1~) C<sub>13</sub> odl. I. $v'_a$ (b) 1. domluviti; S. nicht ~ taffen nedati domluviti komu. 2. ⊘ nahlas mluviti; er ist je heifer, daſe er nicht ~ fanu chrapti tak, ze sotva mluví n že jest ho stězi slyšeti. 3. ſei ~ volné se vysloviti n vyjadřiti; míneń volne projeviti. 4. ⊘ vyjadřovati se, vyslovovati (je) ausprechen. — II. %a 1. (srr. f. 1.) e-n Zas ~ větu domluviti n dorici. 2. vyjadřiti, vysloviti, pronáseti p pronoměti (co); ⊕, er redet gar Maßnbes aus pon povídá mnoho. 3. ⊘ wir haben viel miteinander ausgerechen mäne mnoho spolu mluviti. 4. mluviti ~ čem vše, co ſei možno. 5. ⊘ ſein serä ~ srdce (slovy) otevřiti n odkryti n vyjeviti n

udhaliti. 6. vyjadřiti, vysloviti co (slovy obsáhнoти).

7. rozhodnouti (o čem), rozsouditi (co). 8. †, ještě prov. (aus)prechen vyslovovati (tou nebo onou výslovnost).

9. ⊙ fe Kautweit ~ svou lenost omlouvati; z lenosti se vy- 10. Œ-m et. ~ vymluvati p -uviti, rozmluviti, zraditi komu co; srážeti koho s čeho; síd (dat.) et. ~ lassen dáti si vymluviti co. — III. $v'_a$ (neměni jí o čem mluviti). 3. vymluviti se, (omluvami) se vytočiti o čeho); sich mit et. ~ vymluvati se čem n nac. — IV. %a A~ n E<sub>7</sub> bez pl.; das A~ war jenner domluviti bylo nesnadno; da half fein A~: a) všecko rozmlouváni nespomohlo; bu t nespomohly výmluvy.

aus-reeden ("1~) $v'_a$ C<sub>13</sub> odl. plav. v aus- reeden.

aus-regen ("1~) C<sub>12</sub> odl. I. $v'_a$ (b), $v'_a$ = abreguen I. 1. — II. $v'_a$ deštém vyhloubiti.

Aus-reibe... ("1~...) ~brettchen n prkénko vytnáváci: ~holj n ⊕ ob. fidlovačka (= (Schäbtheß); ~versuch m pokus vytrítí (co)).

aus-reiben ("1~) $v'_a$ C<sub>6</sub> odl. I. a) (Heceem) ~ skisny vytrátiti p vytřití n vyšoustati n -pati n vydruhнoти n -kati: Zdunnt aus (o venn den Steidern ~, die Steide ~ šatv z bláta n bláto (ze šatů) vytrítí n vyčistiti; das Zdajl aus den Stuen ~, die Augen ~ protírati si oči ze spaní; b) vykrušiti. vymělniti, vymnouti. vytrítí (co); die Kérner e die Abren ~ zrní (z klásů) vymnouti n vyžmoliti n vytroliti n vydrhнoти. 2. e-e Zdüssel (mit et.) ~ mísu vytrátiti p vytřití, vydrhнoти (čna). 3. e-n Baeuden n koupa-jícího se trítí; iron. F. S. treden ~ (euchprüget) zbiti, ztlouci koho. 4. ⊕ třidlem protáhнoти, díra rozšřítí n zvětšiti. 5. ob. die Näbte ~ švy vyhlovati n vyhladiti.

Aus-reiber ("1~) m P<sub>2</sub> (~in f E<sub>19</sub>) 1. vyterae. 2. ⊕ tridlo, hlubí.

aus-reichen ("1~) C<sub>12</sub> odl. I. $v'_a$ (b) 1. (ju et. ~ vystačiti. do-, po- u čemur); ~d a postačitelny, dostatečný; das wird u zwei Steidern nicht ~ to na dvoje saty nevystačí; das wird fijr den ganzen Winter ~ to vystačí na celou zimu; ~de Beweise dostatečně n postačující důkazy. 2. mit et. ~ = ausfemmen I. 6. — II. ⊘ $v'_a$ 1. et. ~ pojmouti co (v celem rozshu), objímati p obejmouti. obsáhнoти (co); weit ~ b dalekosáhly. 2. Œ-m ein ženauis ~ vydati vysvědčení (komu).

aus-reichlich ("1~) a D<sub>2,3</sub> dostatečný, postačitelny.

aus-reifen ("1~) C<sub>12</sub> odl. I. $v'_a$, $v'_a$ (ju, h) vyzráti. do-, u-, dospěti. vv. — II. $v'_a$ (Reißen) den Bückjenanlau ~ hlaven ručnični vyryhovati.

aus-reihen ("1~) $v'_a$ C<sub>12</sub> odl. voj. = ausre- muern, außeranieren.

aus-reimen ("1~) $v'_a$ (b) C<sub>12</sub> odl. dorýmova- tavi.

Aus-reise ("1~) f E<sub>22</sub> (opak Milcreise) odechod, odjezd (na cestu) (= Abreise).

aus-reifen ("1~) $v'_a$ C<sub>14</sub> odl. 1. ⊘ (h) (a) von Praa ~ z Prahy odcestovati n na cestu se vydati; b) sie sind ausgereist (on) odcestovali; jsou na cestách (ob) verreifen. 2. (b) ausgereist haben docestovati, již necestovati.

aus-reifen

— 345 —

[aus-ringen

aus-reiſen (n. 2.) I. odl. I. v. a vytrhávati
z -ati, -nouti, (pyškubati,rváti v) vyrvati (co
z čeho); ein Blatt aus dem Buche - list z knižny
vytrhnouti; ťabne - zuby (py)trhati; mit der
Wurzel - tei; z korán vyvrátiti; der Wind weht,
was wolle er Bäume - jest (takoffen) vtr, ze
div stromy nevyvraci; er reißt sich fein Bein
dabei aus však on se při tom (při pán) nepre-
trhne; es ist zum Maar (s. spr. Schwam) -! jest
to k prasknuti n k zhlázněni. — II. v. n (in)
1. roztrhnouti se, pro- se, prasknouti; (to hraž)
protrhnouti se; (to svr) páratı se, praskati; fig.
m-e Gedult reißt aus trpělivost ohne prěchází.
2. F uprechnouti zmizeti, upláchnouti, ufrnk-
nouti, ufouknouti, poraditi se v Vańkem,
vziti do zaječích, odpálití, uháněti (odkuń);
fig. er reißt aus, als wenn ihm der Hüttere brunnte
uhání n uprašuje n tihne n sypě jakoby
mu hlavu zapálil; er reißt aus wie Zschäderle
utiká n tihne jako złodej; vs. a. ver dem
Feinde - před nepřitelem uprechnouti; hšbeh-
nouti, desertovati↑; (to konči) spłašiti se. ne-
dati se udržeti. — III. v. M- n E7 bez pl.,
Ausreißung f E18. — mecanikati f E19.
úprk koní nehlídanych; die Ufer gegen das A-
des Blüdes teſtigen opveiniti brehy, aby řeka
jich nepobírala.

Aus-reiſer (n. 2.) m E6. 1. (-in f E19) vy-
trhavać. f ka. 2. upříkl. -ec. shěb. s rsv. Zur-
gänger. 3. geot odžílek -davět rudné žáy. 4. pí
trhán skal atd.; povřázák. bůžunda.

aus-reiten (n. 2.) v. n. C13 odl. I. a vyjeri, pro-
jet se; ven e-m Œte - vyjízděti p vyjězdi (odkuń);
b) (b) dojezditi. — II. v. 1. ein ſjere - koně pro-
jízěti. 2 vjízdě vyjevičti, objezditi. 3. osvrtane
- obřit kořuni vymlatiti. 4. e-n Maun - prosto-
projížěleti n jízdi (na koně měřiti). 5. ↗ i-c
Wüb - ze vzteku se vyjezditi (jízdo v n. k. utisht).

Aus-reiter (n. 2.) m E6. 1. -in f E19 vy-
jízřeć. 2. důhdy = Vändreiter. 3. prov. j dozore.
pojezdny.

aus-reiteru (n. 2.) v. a C12 odl. = anerreiten
II. 3.

Aus-reiterig (n. 2.) n E3, podeudky (co se říči
vyčuštěr).

aus-renfen (n. 2.) C12 odl. I. %a path. (z kloubu)
vymknouti, vyvrtnouti (si) co; mir ist der Arm
ausgerufenm mám vymknuté rameno. — II. %
A- n E7 bez pl., Aus-renfung f E18.

aus-rennen (n. 2.) C15, odl. I. v. n (b) 1. dopá-
diti, v běhu ustati. 2. (in) a) ven e-m Œte - (py)-
páditi, vyběhnouti, (py)říſiti se (kod); b) =
auslaufen I. B. 2. — II. v. 1. ee Babu - drahou
proběhnouti. 2. S-m mit der Vantze das Auge -
kopim oko vyraziti n vypřěhnouti komu. 3. ſich
(dat.) ein Auge - vyraziti si oko, ztratiti oko
nárazem nač. — III. v. 1 sich - vyběhati, na-
se (do sytal).

aus-reutbar (n. 2.) a D2, 3 = ausredbar.

aus-reuten (n. 2.) C13 odl. I. %a vyklučiti,
vyplaniti, vykoreniti; luhrant - bálvi n plevel
(pyr)pleniti, (pyr)huhiti — II. %, A- n E7 bez pl.,
Ausreutung f E18.

aus-rheden (n. 2.) C13 odl. I. %a ein Zviff -
ted vyzbrojiti a mužstvem opařiti; jod vyba-
viti k cestě zámořské. — II. %, A- n E7 bez pl.,
Ausrhedung f E18.

Aus-rhedungs... (n. 2.) -koſen fpl. náklad
na vypraveni loli.

Aus-richt... (n. 2.) -spaten m. vaj. dět. fit
ßuwerſade rovnacka.

aus-richten (n. 2.) I. v. a 1. vyrovnati, s-;
prov. verwirrence Maar - (d) b. v. vlasły rozce-
sati. 2. ☑ hor. a) Lagerſtätten - ložište sliditi n
rozdelati; b) verwirrene Lagerſtätten - zvraštěné
ložište vwsliſiti; c) ſědergerſchě im Šchadte -
rozvádeati tuny v sachte. 3. tov. (e-n Œbenſtrich
antege) phutka n oka klásti, na ptáky po-
ličiti. 4. 3-m ct. - (beſettem) vyřizovati p vy-
riditi (co); e-n Œruß - vyříſiti pozdrav komu.
ich werde es - vyřídim to. 5. porizovati p pori-
diti, provádeči p prověsti, do-, s-, (py)ko-
nati, dokázati co, zmoci co; nídtš - nepoři-
diti; mit dem Reden richtet du nídtos aus nie
nevymluviš; damit ist es nicht auegeridet tim
se věc neodbyla, tim věc není odbyta; Prov.
mit Œtem richtet man mehr aus, als mit Gewalt
více nežli sečeí, získás vlídno řečí; e-n Œbep
- rozkaz vykonati; ein Testament - vykoná-
vati p prověsti poslední vůli. 6. (certanem) ct.
- porizovati p poriditi, ziskati co, dosídouti,
dosici, docházeti p, dojíti (čeho), zmoci co; mit
Welt fanmt du alles bei ihm - penézi u ného
všekeko zmužes; er taun beim žürrenn viel - (to-
no) (z)muže mnoho u knížete; nídtos - nepořídi,
nic nesvésti. 7. ein (w)itmaßt - hostinu dávati
n (py)strojiti. 8. †n prov. e-n Ţreit - (d)bten
spor a hádku urovnati u ukliditi; ☑ e-c Ţdne -
entubten dluh zapraviti n zaplatiti. ☑, ☑, ☑
dětten látí, spilati. nadávati komu. 9. ☑ Be
standtheite e-r Maſchine - součástky stroje roz-
b)ratí. — II. v. M- n E7 bez pl., Aus-rich-
tung f E18. — von Annarben vyřízeni n pro-
vedení n vykonání prikazit.

Aus-richter (n. 2.) m E6. -in f E19 vyrovnav-
ava, vyřizovat čad; ☑ hor. slidíc čad; - e-d
Testamentes vykonavatel poslední vůle.

aus-richterich (n. 2.) a D2, 3 prov. 3. vid. zlo-
lajiný, pomluvačný.

aus-richtig (n. 2.) aus-richtſam (n. 2.) a
D2, 3 v. viidivý. she výřidný; obratný. éi-
perný.

Aus-richtungs... (n. 2.) ☑ hor. -arbeit f
(vy)sliděni, slědná práce; -ort m slídny pře-
dek; -querjſchlag m slídny překop.

aus-richen (n. 2.) B7 odl. I. %, 1. voněti.
vůni šříſiti n vydychovati po čeho; die Blumen
riechen die ganze Ţube aus květiny voni n. šíři
vůni po cele světnici. 2. vyčenjichati. —
II. v. n (b) dovoněti, vycěhnouti.

aus-rieſen ☑ (n. 2.) v. a C12 odl. stav (py)-
žábkovati.

aus-ricjetn ☑ (n. 2.) v. n (in) C12 odl. = aus-
laufen 1. B. 3.

aus-rindern (n. 2.) v. n (b) C12 odl. ◊ kravach:
1. dobéhati se, dohoniti se, doháněti se, do-
hráti. 2. = auskalben.

Aus-ringe... (n. 2.) ... hšſchine -maſchine f
☐ stroj žůdmaci, žůdmaclo.

aus-ringen (n. 2.) B1 odl. I. %a 1. das Wasser
aus der Wäde - die Wäde - vodu z prádlla
n prádlo (to vody) vyržílnati 2. = ausreiten.
3. ☑ obv. entringen. 4. e-n Ţreit - spor zápa-
sem vyrovnati. 5. j-e Wieder - n v. sich - zá-


Nemeckočesky slovník. I. Entjapbeunjehes Wörterbuch.

44

aus-rinnen]

— 346 —

[aus-runzeln

pasem údy n v̥r se otužiti. — II. v̥n (b) do-
zápasiti, dozápoliti, debojovati; fig. er hat
ausgerungen dobojoval, dotrpěl, skonal.

aus-rinnen (n²L²) v̥n (in) B₁ odl. = aus-
lanfen I. B. 3.

aus-rippen ⊕ (n²L²) v̥n C₁₂ odl. Tabats-
blätter ~ (ny)trhati žilky n žebra z tabáko-
vého listi.

Aus-riſſ (n²) m D₁₃ lov zárvp.

Aus-ritt (n²) m E₃ vyjiždka n výjezd
(końmo) (= ansreiten III.).

aus-röcheln (n²L²) C₁₂ odl. I. v̥a Stut ~ krev (vy)-
chropteti (chropt, chrna); das Leben o die Žele ~
chropté duši vypustiti. — II. v̥n (b) dochro-
pteti; wos skonati.

aus-rodbar ~ (n²L²) a D₂₃ hosp. vykluči-
tehat atd.

aus-roden (n²L²) I. v̥a C₁₃ odl. hosp. = aus-
reuten; die Sueden ~ pýr (ny)pleti. — II. %
A~ n E₂, wos pl., Aus-rodung f E₁₈ = aus-
reuten II.

aus-rohren ⊕ (n²) v̥a C₁₂ odl. c-e Wand ~
stěnu ny-rakosovati.

aus-röhren (n²L²) v̥n (ju), v̥r jich ~ C₁₂ odl.
vypadati, vytroliti se; (oh brachu) vvlúšiti do-
se.

aus-rollen (n²L²) C₁₂ odl. I. v̥a (b) dochliti
se, dokouleti se, dokutáleti se; (oh bromu) do-
hŕmiti, dorachotiti, doburáceti; der Donner hat
ausgerelt dohřmelo, hřméní ustalo; (práló) vy-
mandlovati, ný-váleti, do. — II. v̥a 1. Žeig ~
těsto vyváleti n vyhlímiši.

2. ⊕ (wachzen (vy)-
váleti. 3. ⊕ (Serreize ~ obili) prosivati n žej-
brovati. 4. rozbaliti, rozvíjeti p-inouti; (Geld-
peníze vybalovati se zavatkn.) 5. ein nāis ~ ad vy-
valiti. — III. v̥r jich ~ rozvíjeti se p roz-
vi(nouti) se. — IV. s, A~ n E₇ bez pl., Aus-

rollung, f E₁₈ aus-rotten (n²L²) v̥a C₁₃ odl. vysmažiti, u-

ný skvříti, u, nypraziti, u- (cor.) aus-rottbart ~ (n²L²) a D₂₃ vyplenitelný, vyhladitelný atd.

aus-rotten (n²L²) v̥a C₁₃ odl. I. Untraut ~
cin vaiter ~ byh n uferst vyple(m)eniti, vyhladiti, za-
vykořeniti, vyhřbitu, za-; Sletšitánse (ná-
rodni) kneny vyhlazovati; Ungeſiefer ~ hruž (ny)-
hubiti; ein (ungewurzeltes) übel ~ (zakofeněn) zlo vy-
kořeniti; chir vyřezati. — II. % A~ n E₇ bez pl.,

Aus-rottung f E₁₈ aus-rotter (n²L²) m E₆, ~in f E₁₈ vyhlazovač atd.

Aus-rottungs-... (n²L²...) ~rieg m váľka
žahlazovací n vy.

Aus-riick... (n²L²...) ⊕ ~hebel m páka vý-
suvná n zarážerí; ~kuppelung f ⊕ str. vý-
suvná spojka; ~muff m str výsuvný muſſ; ~
vorrichtung f str vysouvací n výsuvný při-
stoj, vysouvadlo n vysunovadlo; ~zeug n
str v ~verridtum.

Aus-rotter (n²L²) m E₆, ~in f E₁₈ vyhlazovač atd

aus-rüßen (n²L²) C₁₂ odl. I. v̥a vysouvati
p vysunovati, vystrěiti, vyndati, vyšoupnouti
(wo vokud); Maſchinentheife ~ ⊕ str vysouvati, vy-
sunouti, vyhákovati, vyvesiti časť stow, spojení
čáſſt strojových přerušiti. — II. v̥a vý vypraviti se,
vytáhnouti, vytlmouti u tabora, do polo; dáti
se na pochod; fig. ſzmizeti, uplachnouti,
upouknouti, ufim, odpáliti. — III. % A~ n
E₇ bez pl., Ausrückung f E₁₈.

Aus-rüſſer (n²L²) m E₆ 1. f ~ = Ausreifer.

2. ⊕ (u strojů) zarážerí. vysunovač = Abſchüler.

aus-rudern (n²L²) %a (b) C₁₂ odl. lov. do-
pářiti se.

Aus-ruf (n¹) m E₃ ~ pl. D₁₁, 1. zvolání,
výkřík. 2. (Antündigung) provoláni, ohlášení,
oznámení. vyhláška, proklamace†. 3. (verſejn)
vyvolá(vámi); et. durch ~ befannt machen vyvo-
lávati to. 4. (Verſteigerung) (verſejn) drážba; im
erkaußen v drážbem und drážbou prodati.

aus-rufen (n²L²) C₈ odl. I. v̥n (b) vykřík-
nouti, vz.; verwundert ~ údivem vzkríknouti. —
II. %a 1. die Preije bei Verſteigerungen ~ vyvolávati
ceny při drážbě; Waren zum Verkauf ~ zboži volanim
ke koupi nabízeti; die Namen ~ jména volati
n vyvolávati n čistí; e-n verlorenen Hund ~
laſſen dáti vyvolati n ohlášiti, die se ztratil
pes. 2. % sm. vyvolati, pro-, vyhlásiti, pro-
oznámiti, ohlášiti; ein Bautpaar ~ = aufs
ein 1. 3. als Minia ~ králem provolati in pro-
hlásiti koho; er wurde als (n. ča-ve) zum Měníč
ausgerufen byl prohláſen králem. — III. %
A~ n E₇ bez pl., Aus-rufung f E₁₈ = Aus-ni.

Aus-rufer (n²L²) m E₆, ~in f E₁₈ 1. vy-
volavač, pro- atd. 2. hlasatel, heroldt.

Aus-rufer... (n²L²...) ~amt n úřad n služba
vyvolavače; vyvolavačstvi.

aus-rüſſeln (n²L²) v̥a C₁₂ odl. vyplásniti,
vyposkavati, zahráti, vyčinkati, vyčiniti komu.

Aus-ruf ungs... (n²L²...) ~preis m cena
vyvolat a ~ na- ~jaß m gram. veta volaci;
~wort n gram. citošlove. mezi. ~ zeichen n
znaménko zvolání; vykříčnik.

Aus-ruhe ~ (n²L²) f E₁₂ bez pl. = ausruhen IV.

Aus-ruhez... (n²L²...) ~hunde f hodina od-
dechu n odpovinku.

aus-ruhen (n²L²) C₁₂ odl. I. v̥a den weh, die
übter ~ zotaviti tělo n údár; popřáti oddechu
tělo n údům; nach ausgeruhten vier Wechen po čtyř-
medelním oddechu; auf e-r Preije ~ na cestě
se zastaviti si ni oddveknouti; die Zelder ~
laſſen pole úhorem n ladem nechati. — II. v̥r
jich ~ odpočinouti, s, oddechnouti si, zota-
viti se (ven et. od čeho, durch o bei et. čim. —
III. v̥n (b) 1. ~ = II.; ~ laſſen v ~ I.; die
Druppent ~ laſſen vojsku oddechu popřáti.
2. haben Žie jſchen ausgeruht v odpočinul jste si
už? skončil jste již svůj oddech? — IV. %
A~ n E₇ bez pl. oddech.

aus-rüßen (n²L²) v̥a C₁₂ odl. = anſpreißen.

aus-rühren (n²L²) v̥a C₁₂ odl. vymichati,
vyrvtěti, vytřepati, vykvedlati; die Butter ~
n abs. ~ = buttern.

aus-rülpſen ρ (n²L²) v̥a v̥r (b) C₁₄ odl.

1. vytřhati, vykrkati (cor); v̥n říhati, krkati.

2. doríhati, dokrati

Aus-rund... (n²L²...) ~bohrer m ⊕ hud. náštr
nebozez vybočovací ~ geráth n nářadí vy-
bočovací atd.

aus-runden, aus-ründen (n²L²) I. %a C₁₂ odl. 1. vyokrouhliti, vyohliti, vykulatiti, vykroužiti, okrouhle vyhlubitvi. 2. (ausbauden) vybočiti, vyboulitvi, vypukliti; tež v̥r zaokrouhliti (vₚ se) (= abrunden I. 1.). — II. % v̥r A~ n E₇ bez pl., Ausrundung, Ausründung f E₁₈.

aus-runzeln (n²L²) v̥a C₁₂ odl. vrásek zha-
viti.

aus-rupfen]

— 347 —

[Aus-fauger

aus-rupfen ("L~) I. v̄a C₁₂ odl. (py)skublati, (py)trhati (co z čeho); Sāmen die 2 annen ~ husy podškubati; fig. ~ obrati o penize (koho); kož. = aueraufen I. ~ II. % A~ n E, bez pl., Aus-rupfung f E₁₃.

Aus-rupfer ("L~) m E₁₃, ~in f E₁₉. 1. vyskubavač. 2. Θ souk. kleštiny, párak, nůžky.

aus-rišten ("L~) C₁₃ odl. I. v̄a, v̄r 1. (jich ~) (mit et.) ~ vypraviti (v̄r se), vystrojiti (v̄r se), opatřiti (v̄r se) čem; V. auf den Weg ~ na cestu vypraviti koho; voi. Druppen ~ vojsko vyzbrojiti; ein Schiff ~ loß vystrojiti; fig. der Simmel hat ihn mit großen Anlagen ausgerichtet nebe ho obdarilo velikým nadáním. 2. v̄a Θ stav. postaviti ramenát n skruži pro klenutí, vystrojiti klenbu; die Vegen ~ sněsti neb rozzebrati skruže n ramenáty. ~ II. % A~ n E, bez pl., Aus-rüſtung f E₁₈: výprava, výstroj, výzbroj; Ausrüſtung e-š Begengeriftes Θ stav. rozzebrání, sněti n sejmuti n sundání skruží.

Aus-rüſter ("L~) m E₁₄, pl. vytvřište, vypravitel iodi (= Reder).

Aus-rüſtungs... ("L~...) ~gegenstände mpl. předměty výzbrojné n výstrojné; ~listje f voj. seznam výzbrojný; ~plaß m místo vystrojení n vyzbrojení.

aus-rutschen F ("L~) v̄a C₁₄ odl. A. (jn) I. 1. (ausgleiten) vy(s)klouznouti, vysmeknouti se, vyjeti. 2. vyjeti si (na kratká vyzděkoo. B. (b) 3. ausgerichtet haben doklouzati se. dosmekati se.

aus-rütteln ("L~) C₁₂ odl. I. v̄a vytfästi, vytfrepati. ~ II. v̄n (b) ausgerüttelt haben dotřasti n dotřepati.

Aus-faat ("L~) f E₁₈ hosp. 1. (Ausjaem vysévání, roz-, vysetí, roz-, setba. 2. (Ausjaesctes) výsevček, -ka, řaseb, ob-.

Aus-faat... ("L~...) ~register n seznam výsevku.

aus-fäckeln ("L~) v̄a C₁₂ odl. 1. et. ~ ze sáčku n z v- vyndati; vykapsovati. 2. ~ ausdeuteln 3.

aus-fächen ("L~) C₁₂ odl. I. v̄a 1. z pytle n z kapsy vyndati n vysypati. 2. e-c Šištá ~ město vypleniti a vydřancovati n zpustositi. ~ II. ~ v̄r jich ~ tvořiti záhyby, pytlíkovati (o příliš volných šatech).

aus-fä-en ("L~) C₁₃ odl. I. v̄a 1. vysévati, roz- p vyseti, roz- (coo); durchen ~ namítati, brázdy rozsívati. 2. abs. (7a)siti 3. fig. rozsévati, roztrušovati, šířiti; den Zamen der Zwietracht ~ simé sváru rozsévati. ~ II. v̄n (b) ausgefäet haben dositi. ~ III. % A~ n E, bez pl., Ausfängung f E₁₈ = Ausfaat 1.

Aus-fage ("L~) f E₂₂ 1. výpověd; ~ der Zemgen těž: seznání svádko; j-r ~ nad podle jeho výroku n výpovědi; nad ~ der Zawerftändigen podle výroku n výpovědi n seznání n mínění znalění; auf j-e ~ hin po n dle jeho výpovedi; e-e jalsje ~ machen falešně n křivě vypovidati. 2. gram. výrok, přisudek, predikát.

Aus-fage..., ("L~...) ~form f gram. des Zeitwerten ukazovaci způsob slovesa; ~ſay m gram. věta výroková; ~weiſe = ſerm; ~wort n gram. a) = Ausſage 2.; b) sloveso.

aus-fagen ("L~) I. v̄a C₁₂ odl. 1. dořiči, domluviti. 2. zejm. neg. vypovidati p ~ěděti co; j-e Wunder werden nimmer ausgefagt jeho

závraku nikdo nevypoví. 3. prav. těž abs. iiber et.) vypovidati p vypověděti, výpověd (učiniti (o čem), seznávati (o čom); et. aqen V, ~ wider V. ~ seznati co na koho; vypovidati co proti obm. cídlch ~ příšežně n pod prisahou vypovidati; die Wahrheit ~ vznati n poveděti prav du. 4. (derichten) vypovidati, vypravovati, tvrditi, oznamovati; nach dem, was die Bühner ~ podle toho, co vypravuji tvrdi posluchači; et. von N-m ~ tvrditi co o kom. pričitati co komu; oben ausgeagt syreho zminěný n dotěčený. 5. zejm. gram. vyjádřiti; gram. ~des Wert = Ausjage 2.; ~des Nährwert výroková naměstka. 6. propověděti. ~ III. Aus-geſaſte(s) n E₁₇ = Ausjage 2.

aus-fägen ("L~) C₁₂ odl. I. v̄a ein loch ~ dan pilou vyrezati; Filter aus der Hand ~ obrazt ze stěnu pilou vyrezati. ~ II. v̄n (b) ausgeſagt haben pilou dorezati.

aus-fäigern ("L~) v̄a C₁₂ odl. vycezovati v vyceziti; ⊕ lat. olovo žarem vypuditi.

aus-falben ("L~) C₁₂ odl. I. v̄a domazati, na- (zeela). ~ II. v̄n (b) domazati.

aus-fanden ("L~) ⊕ v̄a C₁₃ odl. písku zba-viti; recistel hloubiti n čističi.

Aus-faj ("L~) m D₁₁. 1. hra v kulečník: sázka, vysazení, výstavek (acquit). 2. (při hře) sázka (do hry), vývazek. 3. patr. /lepra) malomoc(en-stvi), oblitina, prokaza: ~ beim Kindiebýkovnice; zahr. ~ der Bäume oblitina stromuv; výsada (těž).

Aus-faj... ("L~...) ~mal m skvrna malomocenství; ~Zeichen n (hra v kulečník) znamení pro počáteční postavení kuli (= Nagellinie).

aus-fäbig ("L~) A₁₁, A-e(r) m E₁₄, A-c f D₂, malomocny, f ~á.

Aus-fäigen... ("L~...) ~haus n dům n nemocnice malomocných; ~klapper f klapačka malomocných.

aus-fäubern ("L~) C₁₂ odl. I. v̄a 1. vyčistiti n vyedítiti (coo). 2. ⊕ hor. vykliditi. ~ II. v̄n (b) ausgejäubert haben dočistiti, dociditi.

aus-fäucern ("L~) v̄a C₁₂ odl. chem. et. ~ kyselosti zbaviti coo.

aus-fauſen ("L~) C₁₂ odl. I. v̄a vychlastati coo. ~ II. v̄a (b) 1. dochlastati na- se; ausgeſſen haben zanechati chlastu n opilství. 2. P~ ausgeſſener Menjich (tepe verjoffen) ochlasta, clověk chlastem na mizinu přivedený.

aus-faugen ("L~) B. odl. I. v̄a vyssáti. vyvřestati, p vyčeati; die Milch anſ den Brüſten, die Amme ~ měleko z prsů ~ kojoum vyssáti p vyčeati; hosp. e-n Boden ~ půdu vyrnskati n vymrtviti a vyslabiti; fig. (vyssáti) odřiti n koho, vydirati (peníze) na kom, privádeči na mizinu koho; dem Velle das Blut ~ das Blt; lid vyssávati; 3. biš auf’s Blut ~ až do krve vyssáti n odřiti, až do košile svléci, na mizinu pripraviti koho. ~ II. v̄n (b) 1. ein kind ~ laſsen dátě ditěti dossáti n docucati (patřený čas). 2. dossáti. p docucati. ~ III. % A~ n E, bez pl., Ausſaugung f E₁₈.

aus-fäugen ("L~) C₁₂ odl. I. v̄a ein vint ~ dáte dokojiti, od- odstaviti. ~ II. v̄n (b) do-kojiti.

Aus-fauger ("L~) m E₉, ~in f E₁₉ vyssava-ča ná; fig. díle. vyděrać, pijavka.

*

Aus-fangerei

— 348 —

aus-fscheiten

Aus-fangerci ("-') f E₁₈ vyssávání, -avač-
stvi, odráestvi atá

aus-fängern ("-') vₐ C₁₂ odl. vytápěti.

aus-fäumen ("-') vₐ C₁₂ odl. doobroubiti.

aus-fchaben ("-') vₐ C₁₂ odl. 1. vystrou-
hati, vyškrábati, vyšsoupati (strouháom atd. vyhlou-
báti 2. vyškrábati, vyšsoupati (škáháat atd. vyhládoti).
3. ⊕ vyškobliti; kožel. (py) mizdřitvi.

aus-fschachern ("-') vₐ (b) C₁₂ odl. dosachro-
vati, dosántročiti.

aus-fschachteln ("-') vₐ C₁₂ odl. 1. \ krabice
n ze škatule vyndati a vytáhnouti. 2. ⊕ pře-
sličkou vyčidiť.

aus-fschachten ⊕ ("-') C₁₂ odl. I. vₐ hor.
(py) hloubiti (šachta a jamu). — II. vₐ A~ n E₇
bez pl., Ausschachtrung f E₁₈.

aus-fchassen ("-') vₐ C₁₂ odl. A. \ 1. do-
vontiti B. 2. (auswechselte vyklizeti p vykliditi,
vypřaviti, vypoveděti, vyhnati, vypuštiti (obv.
tmanischaffen). 3. F derein e-e ďalde ~ e-e
zdušjeti. Ľahex ~ misu vyprázdniti; ľahex vy-
piti, misu vyjisti.

aus-fchäften ("-') ⊕ vₐ C₁₂ odl. e-e ďener
waffe ~ ruenicie pažbou dopatiti.

aus-fschäfern ("-') vₐ (b) C₁₂ odl. dočtvera-
citi, dolaškovati, dodováděti.

aus-fschäbar ("-') a D₂, 3. výlupný.

aus-fschalen ("-') I. vₐ C₁₂ odl. skóre-
piny zbavovati, vyloupati (ze skórepiný:
2. hor. tes. vypěti, ož. vypěti (deskam, odkorky) to-
cin Rad ~ kolo (zahledniti. — II. vₐ A~ n E₇
bez pl., Ausschaltung f E₁₈.

aus-fchälen ("-') C₁₂ odl. I. vₐ, vₐ 1. den
siera ~ jádřo vyloupati n -nouti a skórepiná; cin
Zdvein ~ sádło z plasete vyřezati; fig. f ~
aušteinternátu cloupiti, obrati koho. 2. oloupati.
skórepiny n šupiny zbaviti; Küffe ~ orčely
(mylovskati; Sáben ~ hrách (py) laštiti.

II. vₐ (b) angeteischäft haben dolopati.

Aus-fschaler ("-') m E₇ opeřovac.

aus-fschallen ("-') vₐ (in) B₃, C₁₂ odl. 1. do-
ziniti, dozvůčeti 2. \ erčallen.

aus-fschalmen ("-') vₐ C₁₂ odl. les. vyliho-
vati, vyliz., lizy vyznáčiti.

aus-fschalten ("-') C₁₂ odl. I. vₐ elektr. praud
přerušiti v vymykati. II. % Ausschaltung f
E₁₈.

Aus-fschalter ("-') m E₉ elektr. vymykač.
aus-fschämen ("-') C₁₂ odl. I. \ vₐ jich 1. jich ~ pozbýti všehe studu. 2. jich recht ~ wegen et. ~ jas. stvěděti se (rádne) jas. ~ II vₐ 1. du sellejt di die Angen ~ měl hys se studu propadnouti. 2. \ = ätchen. — III. \ aus

geschämt part. p., d T₂, 3 (jochantos) nestoudňy,
nestydaty.

aus-fschänden \ ("-') vₐ C₁₂ odl. 1. zoha-
viti (kohol). 2. těž ausfchändicren ("-') C₁₂
hano biti, hanbou pokrýti koho. 3. (auschepmien)
potupiti. pohaněti koho. 4. c e Mungwan ~ pannu
zmrhati n zprzniti a v věneček a o panenstvi
připraviti.

Aus-fschank ("-') m D₁₁ 1. výcrep, vytaceni,
prodej (piva atá). 2. (můstol) výcrep.

aus-fscharen ("-') I. vₐ C₁₂ odl. vykroužiti,
vysarovati (koh). II. % Ausscharing f E₁₈.

Výkružka, šour.

II. % Ausscharing f E₁₈.

aus-fchäsen ("-') I. vₐ C₁₂ odl. lov. vy-
řezati, vyklestiti. — II. vₐ A~ n E₇ bez pl.,

Ausfchärfung f E₁₈.

aus-fcharren ("-') C₁₂ odl. I. vₐ 1. Sčrerner ~
ina vyhrab(ári ati. vyškrabati. 2. \ e~ n věhřer ~
ucitele vyúpati. — II. vₐ (b) (mit den Beinen) ~
soupnouti nolama. — III. vₐ A~ n E₇ bez pl.,

Ausfcharrung f E₁₈.

aus-fcharten ("-') I. vₐ C₁₃ odl. vyštěr-
biti, ⊕ (py)zoubkovati, (py)vroubkovati; kožěs.

aus-fcharten ("-') I. vₐ C₁₃ odl. vyštěr-
biti, ⊕ (py)zoubkovati, (py)vroubkovati; kožěs.
vyšťerbiti, vydrhnuti. II. vₐ A~ n E₇ bez pl.

Ausfchartung f E₁₈.

aus-fchattieren ("-') C₁₂ odl. I. vₐ vy-
stiniti, -ovati. — II. vₐ (b) auſchäbtiert haben
dostiniti, -ovati.

aus-fchähen ("-') C₁₄ odl. I. vₐ 1. prav. zba-
viti (kohóh čehóh, pripraviti (koho nč). 2. \ = bez
jimpenk. II. vₐ (b) angeteischäft haben dovážiti
si (kohóh, doceniti doodhadovati atá.

aus-fchauen ("-') vₐ (b) C₁₂ odl. 1. (bunane
iakan) vyhlížeti p -čánouti, vykukovati. hle-
deti, patriti, (py)zírati (odkuč); nach 3-m ~
divati a k šum n po kom. 2. prov. J traurig ~ smutné
vyhlížeti n vypadati; wie jchaufs ans? jak to
stojí? jak se to podobá? jak to dopadá?

aus-fchaucru \ ("-') vₐ C₁₂ odl. výliti
proudmiens, roz- (obv. craričem).

aus-fschauſeln ("-') vₐ C₁₂ odl. 1. lopatou
vyhážeti n vyh(í)rati; das Wasser aus dem
kabne ~ den Maben ~ vodu z cílun lopatou vy-
cerpati; ⊕ mlyn cin Rad ~ kolo (py) lopatkovati
n napětiti. 2. ein Grab ~ hroh vyhážeti (lopatou);
f \ e-e Zappe ~ nabirati mnoho polévky na
lžici; jisti polěvku hltavě.

aus-fchäumen ("-') C₁₂ odl. I. vₐ (b) 1. do-
pěnit se; prov. das Zier ikannnt aus pivo razi;
fig. vyvztekati se, vysoptiti se. 2. (in), tei vₐ
lidi ~ uzvtekati se, vztekem býtí bez sebe. —

II. vₐ 1. penn dosbirati n sehrati. 2. fig. Wijt
und (Valle ~ hněvem) soptiti a sršeti. — III. vₐ
e ~ I. 2.

aus-fscheffen \ ("-') vₐ C₁₂ odl. rozdělo-
vati n rozdávati po kerčich n po méřicích;
8. sm. rozdávati plnýma rukama.

aus-fscheiden ("-') vₐ C₁₂ odl. I. vₐ vy-
mešovati p vmysiti, vylnčovati p vyloučiti,
vyrhnouti; 3. aus der Vije ~ ze seznamnu vy-
loučiti v vynechati n vyskrhnouti koho; hor. vý-
rati roz- (vysol) vyhlečovati, vyměšovati. —

II vₐ (in) 1. aus e- (Sejeilichait ~ odloučiti se
od společnosti; vystoupiti ze společnosti.
2. vₐ (b) dohrakovati, vmysiti (co). — III. d
part. p., d výměsný. — IV. vₐ A~ n E₇
bez pl., Ausscheidung f E₁₈ 1. vyměseni, vy-
loučeni atá 2. výměsek

Aus-fscheidungs ... ("-') flößm ⊕ hor. vý-
mesnv (rudný) plast. ~ gang m (fysiol. a) průtok,
vývod, výmesnice; b) ⊕ hor. ~ gänge mpl.
výmesne zily ~ organe npl. (fysiol. uštoje
vyměsovací, vyměsovdla.

aus-fscheinen ("-') vₐ (b) C₆ odl. dosvititi.
dozářiti.

aus-fscheißen p ("-') vₐ C₅ odl. = auskaßen.

aus-fscheiten ("-') vₐ C₁₂ odl. 1. (vlast) roz-
dělit n rozčesati; adělati (ve vlastě) pěšinku
(sv. abschiceln). 2. tkale. = aufbäumen I.

["Aus-schlag", "— 350 —", "aus-schleidern", "Aus-schlag (n. 1.) m D₁₁. 1. prvni ráná „ uderen; den ~ tham prvni uderiti. 2. výražek, výstřelek; omláz, výhonky, vyrážení, pucení, rašení. 3. path vyrazenina, výražka, osutina; ~ befemmen osypati se. 4. usazenina m vyrazenina na stěné. 5. výprava, výstroj (čeho). 6. ~ = Aus-schlag 6. 7. odchylka, vý- (a rovnováhy); fig. výsledek, rozhodnutí; platnost: e-r Žade den ~ geben ve věci rozhodnouti; ~ von Nicht ~ mehl; ~ der Wage odchylka váhy; pár, der ~ des Redtens zákonné rozhodnutí: ⊕ hor. výražky; sol. (poslední) vynáška, výhrabky.", "Aus schlag(c),... aus schlag(c),...(n'-c). ~ arbeit f ⊕ hor. rozrážka, vytloukání na haldě; ~ artig a path osutinovitý svrbovity; ~ bene f path žlaza osutinová; ~ bläshen n path mechýrek a puchýrek osutinový: -eisen n ⊕ vytloukadlo, průboj, prorážer; ~ fähig a omlazení schepny; ~ fähigheit f omlazivost; ~ fäuselnt m ⊕ hor., hat, rozbiják, puka, perlik; ~ fieber n path, horečka osutinová; ~ gänge mpl. ⊕ hor rudovina na rozrážku, rozráživo; ~ gebend a rozhodný; ~ ující: ~ hol; n les a pučení i rasieli stromy; b. drívi pařezného lesa: ~ Klein n ⊕ ho! výražní drobina a drobnacka; ~ ma schinc f ⊕: 1 str probijedlo. 2 textul stroj vyrážej; ~ mehl n vyrazená v výražková mouka, výražka; ~ milbe f zo roztoč chrášťový; ~ planj m ⊕ hor. rozrážiste; ~ schmier m nýdlo draselnaté n tekuté n zelené; ~ leciger m ⊕ hor. dozorce při rozrážce; ~ stock m les; 1 pařez jenž vyráži. 2. pařez v lese pařezném: ~ schuppe f ~ Smerpuendnpe; ~ sbctricm m pařezina; terpcher ~ sberrieb, dvojatá pařezina, dvojatý les nízky; ~ sgewicht n privazek; ~ skrankheiten spl. osutiny, vyrazeniny: ~ sverkauf m komple s právem opetného prodeje; ~ winfel m asur úheln výchylky a elongační; ~ wald m les. les ondazový (— Kiedervald); ~ wirtschaft f v Kiedervaldswintnadi.", "aus-schlägeln (n. 2.) n₄ C₁₂ odl. ⊕ e-n (Sreifenslehe) ~ drahokam zdola vyhloubiti (pro jasněší lesk).", "aus-schlagen (n. 1.) m odl. I. n₄. 1. A. wader ~ stlouci, zmlátiti, zbiti koho. ~ rozrázati koho, natlouci, nabiti komu (= ausbaben I. 6.). 2. vybiti, vyraziti, vytlouci (to z celo: thra v miš den Ball ~ míe nadlhazovati n odpalovati; šera, e-n Hieb o Žucich ~ (parieren ránu zachytiti n odraziti n zadržeti; das Ange mit der Peitje ~ oko vyšlehnouti (sobem). 3. et. Premenents ~ horici předmet uderením uhasiti. 4. die Arme in die Wut ~ rukama (do výše) házeti n vyhazovati. 5. puv. das Mial aus dem Wredem ~ vypariti n vyhnati z páry. 6. tov. (die Jagtüdgen ~ rozdávati. 7. ⊕ (von der Wage) ~ provažovati, z klejehu vyražeti; ⊕ probijeti, prorážeti, vy-; (futtern) vyložiti; tem daše den Beden ~ sud vybedniti; ⊕ hor. an vyraziti, udelat; die Häner haben im Luteridag 20 m ausgebildeten háviri vyrazili n udělali v překopu 20 m; hi vysypati; e) rozrážeti, vytloukati (tudovinu) na haldě: d) die Zchlammc ~ mul vykydati n vybrati; sol. Žal, aus der Pfame ~ sůl ze crenu kydati n vyhrébovati. 8. rozložiti, rozvinouti, rozžámlouti (to 9. koš di della ~ kuže z louhu vytrhnuti.", "10. den Tetter, das Ci ~ vejce roztlouci n rozbiti (a vyprázduiti); Kevn aus den Abren ~, die Abren ~ obili (z klasů) n klasy vymlátiti; Šl aus dem Müßjamen ~, den Müßjamen ~ olej z repkového semena n repky vytlačiti. 11. vyraziti, vytlouci (co odkud) (tak že povstane mera); Š-m ein Ange ~ oko vyraziti komu; Š-m alle Säbe ~ všecky uby vytlouci komu; e-m Žaffe den Boden ~ dno (ze) sudu vyraziti; fig. das schlägt dem Saffe den Boden aus (gibt ihm den Meßtım to přijde na jevo; tím to propukne; e-m Žaffe den Zpund ~ čep ze sudu vyraziti. 12. (detteiten) potámlouti, vypraviti, vystrojiti; ein Zimmer mit Tapeten ~ pokoj koherei potámlouti; e-n Koffer mit Leinwand ~ kufr plátnem obložiti (uvnitř). 13. fig. odmítoutni, za, neprijuvitni, odmístiti. 14. to zvonec die Ztunden ~ hodliny biti n odbijeti: e-c ausgebildene Ztunde úplná n celá hodina; den ausgebildeten Dag (boži) den; od ráná do večera. 15. to ohm Alammen ~ plameny Selenati n sálati; (to zdvěndichtelt ~ vlhkost vyrážeti; (to rostlansch) Säfter a Zchěstlinge ~ lsty n výstřelky n výpustky vyrážeti. — II. n₄ A. (b) 1. miti prvni ránu: thra v miš v ~ I. 2. 2. dobiti. dotlouci; to sden dohusti, dogetati; to zapascht dobiti se; dorvati se; to slaviku dotlouci, dozpívati, doklokotati; ehe eine Ztunde hat ausgebildeten hodina odbila; ehe es eeu nun gan ausdichtet než odbje devátá hodina. 3. mit der Hand ~ rukou házeti ~ vyhazovati; (to konich) vyhazovati; fig. wider den Ztadct ~ fceden. 4. to vize nach e-r Žcite ~ k jedné strané prevabu mítí n (se) převažovati n se zmlakonti. 5. hor. = ausš blaici II. 2. B. (in) 6. das Feuer istlägt zum Tade aus ohen šlehá na střechu; in Alammen ~ vzplanouti n vznítiti se plamenem; hosp. vyrážeti, pučeti, rašiti, vyháněti, vzházeti, klíčiti (sej, rozvíjeti se; die Hand istlägt aus e kůže se osypává; er hat e-c ausgebildene Žirn má vyrážku na cele n vyražené n osuté čelo. 7. an den Wänden istlägt die Dendichtkeit an vlhkost se po stěnách vyráží n stěnami proráži n prokvitá. 8 fig. skončiti se, dopadnouti; aut e nach Wundch ~ dopadnouti dobře ~ podle přání; alle idlung zu i-1 Entlaffung aus všecko smerovalo n napomáhalo k jeho osvobození n bylo příznivo jeho osvobození. 9. in ct. ~ ausarten I. — III. 'r jich ~ 1. vytlouci, vybiti se (podle chut). 2. dobiti se. dotlouci se. — IV. % A- n E. bez pl. Ausſchlagung f E₁₈.", "Aus-schläger (n. 2.) m 1. vytloukač. vyrážej a 2. vyhlazující kuš; fig. o oběch: spěhlavec, tvrdo-.", "aus-schlämmen (n. 2.) I. n₄ C₁₂ odl. I. Weiche ~ vybírky od balma (vyjestiti. — II. % A- E₇ bez pl., Ausſchlämmung f E₁₈.", "aus-schlappen (n. 2.) v₄ C₁₂ odl. 1. (to pcech) = ausleden II. a auschlabbern. 2. Zchuhe ~ v anšetreten II. 3.", "aus-schlanchen ⊕ (n. 2.) v₄ C₁₂ odl. = jslauken.", "aus-schleichen +, (n. 2.) v₄ (in) C₅ odl. 1. = herauschleiden. 2. alle Wintel ~ všecky kouty prolézti n s.", "aus-schleidern (n. 2.) v₄ C₁₂ odl. +, +, +, +, +, +, +, +, +

aus-schleifen]

— 351 —

[aus-schmettern]

aus-schleifen (n. l.) odl. I. vₐ A. C₁₂ vyloučiti: a) broušenim utačiti; b) broušenim vyloučiti; b) čuž u., od- (broušenim vyhladiti). B. C₁₂ 1. vytáhnouti, vyvléci, vyvězti (na sancet atd.). 2. das Band ~ stužku rozvázati. — II. čr jich ~ mysmykati se, o-se, vyvláčeti, o-se (se otáti). III. vₐ (b) 1. doklouzati, prestati se klouzati. 2. dobrousiti. 3. ~ dovléci, dovláčeti, dosmýkati.

aus-schleimen (n. l.) ¾a C₁₂ odl. e-n čišch ~ rvažu slizu zbaviti n až slizu vyplářati.

aus-schlemmen (n. l.) vₐ C₁₂ odl. = aus- jchlämmen.

aus-schlendern F (n.l.) vₐ (b, in) odl. = heranschlendern.

aus-schlenkern F (n.l.) C₁₂ odl. vₐ, vₐ (n. l.) jich (dat.) die Weine v mit den Weinen ~ nohama hážeti n klátiti.

aus-schleppen (n.l.) vₐ C₁₂ odl. obv. heranschleppen.

aus-schlendern (n.l.) C₁₂ odl. I. vₐ vyhoditi, vymršti; (o sop.) Žeinc ~ kameni vyhazovati n chrličti. 2. N-m ein Auge ~ prakem oko vyraziti komu. 3. c-e řadel ~ udeřením pochodeň zhasiti. — II. vₐ (b) ausgedihlendert haben doházati prakem.

Aus-schlicht- (n.l...) ~hammer m ⊕ vyrovnávaci kladivo.

aus-schlichten ⊕ (n.l.) vₐ C₁₃ odl. vyrovnati, s-, vyhladiti, u-.

aus-schließen (n.l.) vₐ (in) C₁₂ odl. = aus- kiechen I. 1.

aus-schließen (n.l.) I. vₐ, vₐ B. odl. 1. N. (aus dem Hauje) ~ dům n dvěre zavříti komu n před kym; do domu ne(v)pouštěti p nevpuštiti koho. 2. (ausionern) vyloučati p vyloučiti (vₐ se); (anemeben) vyjimati (vₐ se); N. von c-m Auffe ~ vyloučiti z úřadu koho; von der Kirdchengemeindjašt ~ z čirkve vyloučiti v vyobcovati n vyhostiti; ibi schließe niemand daven aus nikoho (z toho) nevyjímám; a. sm. jich ~ von et. ne(s)účastniti se čeho. 3. c-e (včangenen ~ zajatece rozpoutati n z okovů vyprostiti. 4. typ. věle Se ~ rádek vyplniti do. — II. ~d part. p., a D. 1)2,3 = ausgeschl.lich. — III. aus-geschlossen part. p. adv., prp., a: Alle, Reinen (e Meine) ausgeschlossen všichni, nikoho nevyjimajíc; všichni vesmés n šmahem. — IV. % 1. M.-E. b. pl., Aus-schließung f E₁₈ výhost. 2. jen Ausschließung f typ. vyplňováni obv. Viertel.

aus-schließlich (n.l. n n.l.) I. a D. 1)2,3 adv. výhradný, adv. -ě, výhlář. adv. -e: ~ es Meht výhradné právo, výsada, privilej; bis zur Seite 20. ~ až ke stránce 20. výlučné (exclusive); opak včetně (inclusive) — II. prp. s acc. n gen. nepojímajíc a nezavírajíc (v to) čeho; mimo, vyjímajíc, -e, vyjína (s acc.), kromě (s gen.). — III. s Ausschließlichteit f E₁₈.

Aus-schließungs..., aus-schließungs... (n.l...) ~grund m příčina n duvod vyloučeni n vylučovací; ~methode f math. methoda vyhloučavi; ~schemt n obeh. soustava zápovědná n zbraňovací, prohibitionismus†; ~weiße a výhradně, výlučně.

aus-schlingen (n.l.) vₐ B₁ odl. e-n vmeten ~ wel rozvázati.

aus-schloßen (n.l.) vₐ C₁₄ odl. n kroužach dopadati.

aus-schluchzen (n.l.) C₁₄ odl. I. vₐ 1. den Abtem ~ vzlykna ducha vypustiti. 2. weise ~ vzlykaje a stkaje stova mluviti. — II. vₐ 1. (b) dovzlykati, doštkati, doškytati. 2. (jim) in Žänen. dáti se n mspr. vypuknouti ve stkání n ve vzlykot; vzlykaje zaplakati, zastkati.

aus-schlucken (n.l.) C₁₂ odl. I. vₐ spolykati, vylokati ...; en (stalden ~ sklinku vylokati. — II. vₐ (b) ausgeschlutt haben dołokati, dopolykati.

aus-schlummern (n.l.) vₐ (b) C₁₂ odl. 1. vydrímati se. 2. dodrímati: sm. z drímo vypročitnouti.

Aus-schlupf (n.l) m D. 17 bez pl. 1. ~ = Ž Schlupf= wintel. 2. = Ž Schlupfleb.

aus-schlüpfen (n.l.) vₐ (jim) C₁₂ odl. 1. = antrieben I. 1. 2 (entifabren) pyklouznouti, u, vysmeknouti se, vyjšti (odkud). 3. (aus den Cien) ~ vylímnouti se.

aus-schläßen (n.l.) vₐ C₁₂ odl. vysrkatí, vystrebatí, vyhlípatí; cír (slas ~ sklenici vysrkatí; ein Si ~ vejce vypiti.

Aus-schluss (n.l) m D. 17 bez pl. 1. vyloučení; Sechbundung mit ~ der Zientlichte přílečení s vyloučením verejnosti (a)jne. 2 ty prokladka, proložka, prostrěka, výpluky.

Aus-schluss..., aus-schluss... (n.l...) = Aus-schließungs...

aus-schmachten (n.l.) C₁₃ odl. I. vₐ (b) doprahnouti, donući. — II. vₐ 1. ~ jein Leben ~ ukončiti prahnoući n vyječi zivot. 2. Weise ~ nyje stova mluviti n řikati.

aus-schmähen, aus-schmähen (n.l.) vₐ, vₐ C₁₂ odl. = ausdien.

aus-schmalen (n.l.) vₐ C₁₂ odl. (Sebl) vytvrditi.

aus-schmanden (n.l.) vₐ C₁₂ odl. aor čistiti vrtnou diru od bláta n od virtucho řezu.

aus-schmaßen F (n.l.) vₐ C₁₄ odl. 1. = abzüffent 1. 2. = ausdihlren.

aus-schmauchen (n.l.) C₁₂ odl. I vₐ 1. F = ausrandet I. 1. 2. (lépe aus-schmäuchen) = ausrändern. — II. vₐ (b) F ausgedihmündt haben dokoučiti, dočaditi, dodýmati, dobafati.

aus-schmausen (n.l.) C₁₄ odl. I vₐ ~ schuti vyjšti vypiti (co), — II. vₐ (b) 1. zanečati hodů n hostin. 2. dohodovati, hostinu n hody skončiti.

aus-schmecken (n.l.) vₐ C₁₂ odl. = ausfehlen.

aus-schmeißen F (n.l.) vₐ C₂ odl. = auswerjen.

aus-schmelzen (n.l.) odl. I vₐ (c₁₄, B₁ 1. vytaviti, vypl. (co z čeho). 2 ⊕ ausjeicm. 3. vytaviti (ačev vylučati). 4. (roz)taviti, rozpustiti (co); das Recht ~ sáello (vyšskvariti. — II. vₐ B₁ 1. (jim) rozštaviti se, rozštátí, rozpustěti se. 2. (b) dotaviti (se), dorozpouštěti (se), dotáti. — III. % A.-E. b. pl., Ausschmelzung f E₁₈.

aus-schmettern (n.l.) C₁₂ odl. I vₐ 1. vytrubovati p vytroubiti (troubou a polníc oznamovatí). 2. et an et. ~ nárazem oč vypustiti o. — II. vₐ (b) 1. die Trompete jehmertert aus trouba drinčí vřestí. 2. die Trompete hat ausgedömnete; trouba

Aus-schmiede ...

— 352 —

Aus-schöpf...

dodrěela a dovrěstěla. 3. fig. ~ dohřmotiti,
dobluceti, doráditi.

Aus-schmiede..., (n. l.) ... ~ hammer m ⊕
zatotup. kladivo vytlonkači.

aus-schmieden (n. l.) C₁₄ odl. I. vₐ 1. ⊕
(vidtálke ~ kovy vykovati a vytloukati; rozko-
vati, rozbusiti, (kladivem) roztepati; doko-
vati (cet. 2. e-n Galeerenjttaven ~ galejního
otroka vkovati, od- (toková prostřit). — II. vₐ (b)
ausgeidmiedet haben dokouti, dokovati.

aus-schmieren (n. l.) I. vₐ C₁₂ odl. 1. ⊕
(ramazati, vy-, 2. (uvitřář) vramazati. 3. f příh za
auschreiben I. 3. 4. fig. f. ~ a) zmazati,
stlouci, zbiti koho; namazati. natlouci, naditi
komu; b) oběhráti (kohor zejm. podvozdán. — II. %
A~ n E₇ bez pl., Aussschmierung f E₁₈.

Aus-schmierer (n. l.) m E₆, ~ in f E₁₉. 1. vy-
mazávač, za- ata.

Aus-schmiererei (n. l.) f E₁₈ = ausšchmieren
II. 2.

aus-schmirgelen (n. l.) vₐ C₁₂ odl. hras. vy-
smirkovati.

aus-schmollen (n. l.) vₐ (b) C₁₂ odl. dodur-
diti se, dolměvati se.

aus-schmoren (n. l.) vₐ, vₐ (b) C₁₂ odl. 1. (krážně
dusiti, do- (čeho). 2. vydusiti (co z čeho).

Aus-schmuc ~ (n. l.) m D₁₁ bez pl. = aus-
jschmieren II.

aus-schmücken (n. l.) I. vₐ C₁₂ odl. (v. vₐ
1. e-n Baum ~ prostor (vy)zdobiti n (vy)krásliti;
v. zónstíně (vₐ jíd) ~ vykrášliti (vₐ se), vyšnouřiti
(vₐ se). vyšperkovati (vₐ se). 2. e-c Grzydława ~
vypravování vyšperkovati — II. s. A~ n E₇
bez pl., Aussschmückung f E₁₈. mždoba, o-
krasa, pří.

Aus-schmüder (n. l.) m E₆. ~ in f E₁₉ vy-
zdobovač atd.

aus-schnachen f (n. l.) vₐ (b) C₁₂ odl. =
ausšdchwaten.

aus-schnallen (n. l.) vₐ (C₁₂ odl. rozepnouti,
z přezky vyppnouti.

aus-schnappen (n. l.) C₁₂ odl. I. ~ vₐ =~
berausdjonappen. — II. vₐ (b) to péru ročnuho zámku
spustiti.

aus-schnarchen (n. l.) vₐ (b) C₁₂ odl. do-
chrápati.

aus-schwarren ~ (n. l.) vₐ (b) C₁₂ odl. do-
skřípati, dovržati.

aus-schnauben (n. l.) I. vₐ (b) C₁₂ odl. I. vₐ
(ud. chnouti si, popadnouti dech. 2. dočuněti,
dosupéti. došačeti; der Wind hat ausgeidnauti
vitr došucel. — II. vₐ, vₐ die Haje ~, jich ~
simč) smrkati f vysmřakati se, f vyprakati se.

aus-schnaußen f ~ (n. l.) vₐ (b) C₁₂ odl. =~
ausšchmaren I. (obv. jich veridnayßen).

aus-schnäuzen (n. l.) I. vₐ C₁₄ odl. 1. f těž vₐ
= ausšchmaven II. 2. f ein Licht ~ svičku utírajo
zhasiti.

Aus-schneide..., (n. l.) ... ~ Bild n obraz k vy-
striženi; ~ eišen n nástroj vysekávací n vy-
řezáváci; ~ kunst f trah. vyřezávání, řezha;
~ messer n kožet sjimaćí můž, sjimać; ~ šchere f
mžky vystrihováci.

aus-schneiden (n. l.) I. vₐ C₁₂ odl. 1. vy-
rezávati, vyříznouti, (káře zat. a) vykrájeti, vy-
krojiti; (níkamo) vystrihati; (b) (berausidneiden)
řezáním atd. (vyjmouta); b) (geradim atd. utvářit) cín
Bild ~

obraz vyřezati; 3-m die Zunge ~ jazyk vy-
říznouti komu; die Leidberner ~ kuři oka vy-
řezati; e-n Baum ~ strom vyklestiti a pro- n
vyřezati; mit der Židel ~ vyžnouti, vyžiti;
kregc. e-n Armei ~ rukáv vystrihnouti; ausge-
schillenes Aleid ~ vystrižený šat. 2. obeh. vy-
řezávati a vykrajovati k drobnému prodeji; ⊕ tes
Žtiüde aus Brettern e Bohleu vyříznouti n vy-
kroužiti kusy z prken a fošen. — II. v, A~ n
E₇ bez pl., Aussschneidung f E₁₈ výřez, výstrih,
výkroj.

Aus-schneider (n. l.) m E₆, ~ in f E₁₉ vy-
řezává atd.

aus-schneien (n. l.) vₐ (b) C₁₂ odl. dosněžiti;
eš hat ausgeidneut sníh přestal padati.

aus-schneite(n) ⊕ (n. l.) I. %a C₁₂ odl. sal.
(Anme ~ stomy vyklestiti n pro- n prořezati
(n ausšdneiden I.). — II. % A~ n E₇ bez pl.
výklest.

aus-schnellen ~ (n. l.) vₐ (ju) C₁₂ odl. vy-
raziti, vymrštitи se.

aus-schneuzen ~ (n. l.) %a C₁₄ odl. =~ ausš
jdušnouti.

Aus-schnitt (n. l.) m E₃. 1. obch. (v ausšchneiden
II. 1. vyřezání, vyříznutí, vykrájení, vystri-
hání (z čeho) im ~ verfanen = ausšdneiden I. 3.
2. výřez. výstrih. výkroj: math. výseč. k.
3. výřezek, výkrojek. výstrižek. 4. obch. ad.
v rejstřeku: zbytek klikaté vystrihanych listů
(jež přidózním vstrižených kusů lze poznatí). 5. ⊕ mecb. hrot.

Aus-schnitts... (n. l.) ~ handel m. ~hand-
lung f obeh drobný obchod, mspr. obchod
v malem (stříným zbožnim); ~händler m obchodník
v (stříným zbožnim); ~ladeu m krám s drobným zbo-
žím (střínýsm); ~waren f drobné (střížné) zboží.

Aus-schnitteln ~ (n. l.) vₐ C₁₂ odl. =~ ausš
jdušnouti.

aus-schnitter ~ (n. l.) m E₇ =~ ausšidnubändter.

Aus-schnittling ~ (n. l.) E₃ dite narozené
po čísarském řezu.

aus-schneiden C₁₂, aus-schmiken C₁₄ (n. l.)
odl. I. %a vyřezávati (= ausšdneiden I. 1b);
ausgeidnichte Arbeit vyřezávání, řezba. — II. %
n E₇ bez pl.. Aussschneidung f E₁₅.

aus-schneufeln (n. l.) vₐ, vₐ (b) C₁₂ odl. prov. s
= ausšidnuffeln.

aus-schnißfeln f (n. l.) C₁₂ odl. I. %a 1. vy-
čem (m)chati, vyšliditi. 2. fig. =~ anſpüren. —
II. vₐ (b) a s. ausgeidniüffelt haben dočumuchati, do-
sliditi.

aus-schnupfen (n. l.) C₁₂ odl. I. vₐ ~ e toje ~
tabátkéru n obsah tabátkéry vyšmupati. — II. vₐ (b)
ausgeidnupft haben došnupati.

aus-schnuppern, aus-schnüppern f (n. l.)
vₐ, vₐ (b) C₁₂ odl. =~ ausšidniüffeln.

aus-schneiden (n. l.) vₐ C₁₂ odl. 1. rozvázati
n výlíknouti šnůrku z čeho: cíu kacet ~ balíček
rozvázati n rozbaliti (rozvázáním šhúr); knih. cíl
Buch ~ knihu rozpáratí, vytáhnouti motouz
z knihy. 2. (těž vₐ) N. (vₐ jíd) ~ rozšněrovati.
od- koho vₐ se.

aus-schnurren ~ (n. l.) vₐ C₁₂ odl. 1. (b)
dobručeti, dobzučeti, dovrčeti. dohř. 2. (jí)
bruče n bzuče n přeč n h- vyjiti.

Aus-schöpf..., (n. l.) ... ~ fasten ⊕ m vod. st. čer-
pací káč; ~ kelle ⊕ f hnut. ~ Zdöpfelle; ~ löffel m
pyberacka. na-, s-.

aus-schöpfen

— 353 —

Aus-schufs...

aus-schöpfen (n. 2.) C₁₂ odl. I. ‚a (my)ner-
pati, (my)vaziti (co odkuł); das Waffer aus
c-m Brunnen ~ den Brunnen ~ vodu ze studne
a studni (py)čerpati (my)vaziti: ⊕ pív z kotre
vybírati, posledky vybírati. — II. ‚a (b) do-
cerpati, dovážiti. — III. ‚a A- n E, bei pl.,

Ausſchöpfung f E₁₈.

Aus-schöpfcr (n. 2.) m E₆. 1. vyčerpavac,
vyvažovac. 2. plav. naběračka, łopata na vodu,
lejka. 3. pív soufek, dohóřák, vo spíše: nos.

aus-schossen (n. 2.) ‚a (in) C₁₄ odl. od-
nožiti se, vystrelovati, vyrážeti.

Aus-schöſſing (n. 2.) m E₃, odnož, od-
noha, pazočuch, výstrelek, výrostek, výhon,
výrazek, výstupek, výmět, pánuladek, o- (obv.
Žděſting); — von der Wuryl odnožt.

aus-schoten (n. 2.) ‚a C₁₃ odl. a luska (my)-
lopati, mylnstiti.

aus-schřägen (n. 2.) I. ‚a C₁₂ odl. ⊕ stav. cin
Kaufer ~ okno přikositi, Šikou vysekati; eu
Kaufer ~, e-e Tůbořinu ~ sesikmiti n skositi
postranici okenni n dveniho otvoru, rozé-
viti postraní oken dveri. — II. ‚a A- n E,
bez pl., Ausſchrägung f E₁₈: Ausſchrägung
(Entfernungseuge) ⊕ stav. sesikmiene n skoseni po-
strani n poboči oken, rozevřené postraní n po-
bočí oken.

Aus-schram (n. 2.) m ⊕ D₁₁ hor. výskrabek.

aus-schramen (n. 2.) ‚a C₁₂ odl. ⊕ hor. vy-
šramati.

aus-schrapen (n. 2.) ‚a C₁₂ odl. plav. vyhře-
beleovati, vyčesati.

aus-schraubcn (n. 2.) B₂ C₁₂ odl. I. ‚a 1. vy-
sroubovatı. 2. z lisu výndati (co) — II. ‚a ři
= ausdrehen II. 1. — III. ‚a (b) došroubovati.

aus-schrecken (n. 2.) ‚a C₁₂ odl. obv. auſ-
ſchreden II.

Aus-schrei (n. 2.) m E₁ výkřík vyvolání.

Aus-schreibe... (n. 2.) ... -geöir f výpísné,
výmazné.

aus-schreiben (n. 2.) C₁₂ odl. I. ‚a 1. dopatsi (co)
2. vypisovati p vypsatí nezkráne. 3. a) vypiso-
vati, o-, p vypsatí, o- (co z čeho); div. die Ratten
aus c-m Ţtüde ~ das Ţtüf ~ úlohy kusu rozé-
pisovati p rozepsatí; b) wj p o plagatorech: Gedan-
au aus e-m Buche ~ myslénky z knihy opisó-
vati (= ausſchmieren I. B). 4. c-n ſehrung ~ účenka
odopsatí n ze seznamu účná vyškrtnouti.

5. j-c Hand (jchrift) o řich ~ vypsatí si ruku
n písmo; ausgeschriebene Hand vypsaná ruka.
6. vypsatí (oběžníkem n věřejné ohlásité); e-it Landtag ~
sněm vypsatí na požití n svolati; Ţeneeru ~
daně vypsatí n uložiti; e-c Concurrenz über e-c
Želle ~, e-e Ţelle ~ konkurs na místo n místo
vypsatí. — II. ‚a ři řich ~ psaním se unaviti,

upsati se. — III. ‚a (§) 1. v - I. 1. 2. do-
pati. — IV. ‚a A- n E₇ bei pl., Ausš-


schreibung f E₁₈.

Aus-schreiber (n. 2.) m E₆, -in f E₁₉
= Abſchreiber.

Aus-schreiberei (n. 2.) f E₁₈ = Abſchreiberei.

aus-schreien (n. 2.) C₁₂ odl. I. ‚a 1. vykri-
kovati, -nouti, (py)vylati (co): řich (dat.) die Lint-
gen o den Hals ~ vykřičeti si pílce n hrdlo.
2. rozkrřičeti, -knouti (= ausruſen II. 3. J. jür
o als et. ~ rozhlási n vykřičeti n roz- koho ze
n čim; J. als e-n Ţieb ~ zlodějem n za zlodějo

vyhlási n vykřičeti koho. 4. j-c Ţtumne ~ hlas
st vykřičeti (křivěnu seslát). — II. ‚a (b) dokr-
ceti. — III. ‚a vykřičeti se, na-se; wí = II.;
ein Kind (řich) ~ laſſen nechati dře křičeti.

Aus-schreier (n. 2.) m E₆, -in f E₁₈, obv.
Aurufer.

aus-schreiten (n. 2.) C, frates, ind. a imp.
C₁₂ odl. I. ‚a (in) 1. (wadec) ~ statné kráčeti
n (si) vykračovati. 2. (w) (s-c) vybočiti n so-
jiti; vyhábita se 2. vyhnuti se (obv. aus dem
Wege gehen). 3. zejm. fig. z mezi vykračovati,
meze prekracovati. — II. ‚a = abſchreiten I. —
III. ‚a A- n E₇ bei pl., Ausſchreitung f E₁₈.

aus-schröpfen (n. 2.) C₁₄ odl. I. ‚a 1. = ab-
ſchröpfen; fig. 3. ~ odřiti, vyssáti, p vycentati,
privěsti na mizinu koho. 2. das Getreide ~ obli
vyžinovati. — II. ‚a (b) ~, ausgeſchröpſt haben
dosázeti baníky, dohankovati.

aus-schroten (n. 2.) ‚a C₁₃ odl. 1. ☞ vyso-
kávati; vyhrýzti, vyhlodati. 2. Šlech ~ sekati
maso (na prodě); Weim ~ vino na sudy prodá-
vati. 3. Žaffer ~ sudy vyvaliti v vyváleti zo
sklopa); pív: pivo vystavovati. 4. hat. den Ent ~
kryci vysekati n orubati.

Aus-schroter (n. 2.) m ‚a E₁₉, -in f E₁₉. 1. vy-
valovać atd. 2. ⊕ hod. čtverhaunné tesadlo
Aus-schub ⊕ (n. 2.) m mech. ~ beim Toſchbert
výsvka, výchylka n odraňku).

Aus-schub... (n. 2.) ... -ſlaſchen fpl. (bei der
Toſchertwelle) výsvuné paſce tu hřídele odraňcho
spářku).

aus-schuchen (n. 2.) C₁₂ odl. I. ‚a střevice
vyžouti (komu) (obv. die Ţzube anſchuben). —
II. ‚a A- n E₇ bei pl. zverót. odpaděni kopyta.

aus-schalen (n. 2.) I. ‚a C₁₂ odl. e-c (we)
meinde ~ obec ze školy vyjmouti n mspr. vy-
školiti. — II. ‚a A- n E₇ bei pl., Ausſchlußung f
E₁₈.

aus-schuppen (n. 2.) ‚a C₁₂ odl. vylupovati
p vyloupati.

aus-schuren (n. 2.) ‚a C₁₂ odl. ⊕ hat. e-n Œu
~ pec vydouti n vyhasiti n zastaviti n za-
raziti; str. vyhrabati.

aus-schüren (n. 2.) ‚a C₁₂ odl. e-c Œu
~ vykutati n vyčištiti pív.

aus-schüren (n. 2.) ‚a C₁₂ odl. ⊕ (do)stě v-
kutati (najiti zastánku).

aus-schurren (n. 2.) C₁₂ odl. I. ‚a F vy-
dupati (koho) (obv. anstreomteln). — II. ‚a (in)
= ausgleiten.

Aus-schufs (n. 2) m D₁₂, 1. výbor, vyhle-
dáni (n)tepsno). 2. vyvržené kusy, výmět(ek),
výhoz(ek), vývížek, brak, odpadek, přebec-
rek; výměšek; (o osobách) výlupek, vyvrhel.
3. výbor, jádro, trest; ~ des Adels výkvět
Slechty; ~ e-r Verjamung výbor spolku;
~ der Geniinde obecní výbor; geschäftsüblienderc ~
výkonný výbor. 4. výstrel.

Aus-schufs... (n. 2...) -antrag m návrh
výboru; -baum m ⊕ -av zdviž; -blech n
~ brakový plech (vybrakováný plech); plechový
brak; -bogen m pap., typ. pokažený arch;
-brett n vybrakovane prkno: -gewechre npl.
vaj. ručné vybrakovane n vymisene „vylou-
cené n vystrílené; -hol; n diví vybrakovane;
vývržek; -mann m. -[mit]glied n člen vý-
boru; -raum m výstrelistě; -ſiſungſ, -tag m

Německo-ky slovník. I. Teutich-bemünchis Wertebuch.

45

Aus-fchütt...

— 354 —

aus-fchizen

sczení (sedéní) výboru; schúze výboru;
-waren fpl. obch. = Ausdusche 2.

Aus-fchütt... (nL...) -stod m piv. vystěraci
káľ.

aus-fchütteln (nL...) I. v'a v'r sich ~ C₁₂ odl.
den Staub aus den sieiden ~, die sieider ~ vytrásti
n vytřepati prach ze šatn a šaty / prachu. — II. %
A~ n E~ bez pl., Ausschüttelung f E₁₈.

aus-fchütteln (nL...) C₁₃ odl. I. %a 1. (py)-
sypati (co 7 čeho); h) (o tekutinčeh) vylévati p vy-
liti (co 2 čeho) (= ausgießen I. 1.); f-c Galle ~ vy-
liti si žľuč ~ vztek; sein Herz ~ srdee vyjeviti
n odkrýti n odhaliti; srdei uleviti; f-n Zoru
iiber S. ~ zlost si vyliti na kom. 2. zasypati
(tespáním vyplnit). 3. piv. vystírati, vysypati; falt
e warm ~ vystírati do studené n do vlažné. —
II. fig. v'r sich ~ 1. = ein Herz ~ (v ~ I. 1.).
2 f jid vor Lachen ~ smíchem se váleti n se
rozsvypati n se a boky popadati; smíchem
div nepukati. — III. v'n (h) (o zvíratech) (po)ro-
diti; (o fenách) oštěniti se; (o košičkach) okotiti se.
— IV. % A~ n E₇ bez pl., Ausschüttelung f E₁₈. piv.
~ des Malischroteš in den Maisjochettin vystírka.

Aus-fchüttlinge (nL...) mpl. E₃ výtrasky.
aus-schwammen Θ (nL...) %a C₁₂ odl. hrnč.
houbou vytřiti n vysušíti ve vnitřku (co).

aus-schwanken (nL...) v'n C₁₂ odl. A. (jn)
1. rozkláti se, klácením se roztrahovati.
2. vypadnouti (z rukou). B. (b) a) doklátiti
se(bou), dovrávorati, dopotáčeti se, domotati
se; b) fig. dokolíšati, dováhati, dovrčiti se.
aus-schwappen F (nL...) %a, v'n (b) C₁₂ odl.
vyspíchnouti, vyplísknouti.

aus-schwären (nL...) v'n B₃ odl. 1. (jn) vy-
jitřiti se, vyhnojiti se, vyhnisati chnojením n
jutřením vyjít. 2. (b) dojítřiti se, dohnojiti se, do-
hmisati se.

aus-schwärmen (nL...) C₁₂ odl. I. %n 1. (jn)
vyrojiti se; fig. ménš F než ausßummeln 1. a 2.
2. (b) dorojiti se; dobláziti, vy-se, dotřeštiti
(tumoudřiti so). — II. %a fig. e-n Traum ~ sen vy-
sniti n do, doblouzniti, dotřeštiti (o čem).

aus-schwärzen Θ (nL...) C₁₂ odl. I. %a 1. (tavmíži)
včerniti (co). 2. (dimmungeln) kradmo n podloudně
vynášeti n vyvážeti, vypašovati co odkud. —
II. %n (b) ~, anszeidwärzt haben dočerniti.

aus-schwaben F (nL...) C₁₄ odl. I. %a 1. =
ausplaudern I.; S-8 Scheimnisch ~ tajemství ši
vytlachati n vyžvaniti n vybleptati. 2. =
ausreben II. 10. — II. %n (b) dožvaniti. dotla-
chati. — III. v'r sich ~ 1. = ausplaudern III.
2. sich ~, sich anszeidwärzt haben vytlachati se.
vžyvaniti se, vybleptati se (vyčerpati látku k tlachám).
3. = ~ II.

aus-schweſeln (nL...) I. %a C₁₂ odl. 1. ein Maſe-
sud výsíriti. 2. ein Weipemelt ~ vosí hnízdo
sirou vykouřiti. — II. %a A~ n E₇ bez pl.,
Ausſchweſetung f E₁₈.

Aus-schweiſ (nL...) m E₇ = ausſchweifen III.
Aus-schweiſ... (nL...) -feifei f Θ hod. výkružný
pilník; -meſſel m výkružné dláto.

aus-schweifen (nL...) C₁₂ odl. I. %n 1. vy-
kroužiti, vyokrouhliti, vyobloučiti, oblouko-
vité vykrojiti; ausgeſchweiſteß (ßalt vykrajo-
vaný list. 2. vyplachovati p vypláchnouti;
ßäſe ~ prádlo vymáchati. — II. %n (jn, b)
1. záhihati, vybočiti, odchýliti se, tekati

z čeho; im Reden ~ a) (obv. abſchweiſen II.) v řeči
zabíhati n odchylovati se od předmětu; b) pře-
kračovati řeči meze slušnosti. 2. dopustěti
se výstřednost, překračovati meze, vykra-
čovati z mezi; im Leben o in f-r Lebensart ~ žíti
nezřízeně n prostopášně, hýřiti; im Eſsen und
Tinten ~ jísti a piti nemírně n roztrídme n
přes míru; im Lebe S-ß ~ přes příliš n nad
míru vychvalovati koho; im Špiele ~ hráti od-
vážně n f karbanicky; ~d a čekavý, scestný,
peſhnany, přílišný; cin des Leben ſüßen vésti
nezřízený život, hýřiti; ~be Lebe bujná n roz-
pustilá n nevázaná řeč. — III. % A~ n E~
bez pl., Ausſchweiſung f E₁₈: 1. (k I. 1.) vy-
kroužení atd.; (k I. 2.) vypláchnutí atd. 2. ſen
Ausſchweiſung f E₁₈, (k II. 1.) výchylka;
(k II. 2.) prostopášnost. 3. Θ tes., kam. výkružek,
výkrojek, srpovitý výřez. okrouhlý vrub.

Aus-schweiſer Θ (nL...) m E₆, -in f E₁₉
vykružovač atd.

Aus-schweiſlinge (nL...) m E₃ prostopášník,
hýřil (obv. ausſchweißerender Wenid).

Aus-schweiſungs... (nL...) ~frcis m E₃ ast
kruh výchynný n odchylkový.

Aus-schweiſz... Θ (nL...) ~hammer m ple-
charšký mat.

aus-schweiſen Θ (nL...) C₁₄ odl. I. v'a zed.
die ſugen ~ = berappen; hut. Œifen o Pafete ~
železo n pakety vyvářeti n vyvařiti. — II. %n
(h) 1. ~, ausgeſchweiſt haben dovyvařiti, dovy-
vářeti. 2. lov. = ausßloden I. — III. % v A~ n
E₇ bez pl., Ausſchweiſung f E₁₈: vyvářka;
Θ zed. drsná omítka.

aus-schweiſgen (nL...) C₁₂ odl. I. %a et. ~
okužeti p okusiti (co n čeho); ochutnávati (co). —
II. %n (b) dohýřiti, přestati, prostopášně žíti.

aus-schwellen Θ (nL...) v'n (jn) B₅ odl. vyliti
se, roz- se, vyprouditi se (obv. überſtrömen).

aus-schwemmen (nL...) %a C₁₂ odl. 1. (o vodě) vy-
mítí, pode- (obv. ausßawchen). 2. vyplaviti
(= ausſtrömen lassen). 3. Θ vymýti, vyplá-
nouti, vyp(f)rati.

Aus-schwenk... (nL...) ~maſchine f Θ oplak-
vokadlo; -zuber m čeher oplachovati.

aus-schwenken (nL...) C₁₂ odl. I. %a 1. ein Maſs-
sklenici n pláknouti n pro-: die Wäſche ~ prádlo
my) máchati; vyšplichti. 2. f S. beim Tange
tidtig ~ při tanci prohnati koho. — II. v'n (jn)
1. zemj. vej. = ausſchwenken II. 2. hod. die Spindel
jchwenkt aus vřeteno se vyšvihuje n vymržtuje.

aus-schwimmen (nL...) v'n B₅ odl. I. (jn) (von
e-m Drie) ~ vyplouti, vyplovati (odkuł). 2. Θ
~ , ausgeſchwimmen haben vyplouti, doplouti.

aus-schwingen (nL...) B₅ odl. I. %a 1. máchaje
n-na n mršte rozvinouti n roztáhnouti (co).
2. máchaje n mávaje ſim čistiti; das Berg aus
dem Mlache ~, den Blach ~ koudel ze Inu n len
vyklaptati n vytře; len potírati; Gerreide ~:
a) (mittels der Schwinge) obliſ (py)váti n (py)pálati;
b) (mittels der Schaufel) obliſ přehazovati. — II. %n
1. (b) o straně) dochvěti se; (o kyradłe) do-
kývati se. 2. (jn) lov., o tctevřech: odtáhnouti
(c stromu). — III. v'r sich (am Red) ~ houpati se
(na rnažd).

aus-schwenken (nL...) C₁₄ odl. I. %n 1. (b) do-
potiti se. 2. (jn) vypotiti se (potem výpito. —
II. %a 1. Wäſer ~ vodu vypotiti. 2. c-c Krantheit ~

Außer...

— 356 —

[äußerlich

zaleknut pomaten bez ducha bez sebe:
F býti celý pryč; ich bin - Ztande ihm zu bel-
fen nejem s to, abych mu pomohl; es ist -
allein Zweifel jest nade vsi pochybnost se:
s acc. et. allen Zweifel sehen es stellen nad všecku po-
chlybnost zjistiti co; - der Zeit mimo přihod-
nou dobu, nevhod, nevčas; - Wirksamkeit sein
nepůsobiti, neplatiti; - Landes sein býti mimo
zemi n ze země n za hranicemi, býti v ci-
ziné; - Landes gehen jiti ze země n za hranice;
- der Stadt za městem; ct. - Acht lassen ne-
všimati si p nepo)všimnouti si; pomijeti
p pominouti, nešetriti čeho; nehleděti k čemu;
pustiti se zřetele (co); e-e Vererdnung - Acht
lassen nešetriti přikazu, nehleděti ku přikazu;
ich - Athem laufen uběhnouti se, urítiti se,
během se upachtiti, během sotva dechu po-
padati; A. - Brot sehen odnítí vžiyvu komu;
s. sm. zabraniiti uzavřiti dopravu potvr-
not (kom); - Nachung tommen zarážeti se p zaraziti
se, (t)másti se. ducha n zmužilosti pozbýti.
vjiti z míry, p přijiti z konceptu; iei(c) že
darum - Zorgen budte v té věci bez starosti;
nemějte starosti v té věci; vor Freude - sich
sein býti radostí bez sebe n (jako) v vytrženi n
F celý pryč; vor Arger - sich sein vztekem býti
bez sebe, pukati vztekem. A. - sich bringen
(nanejvše) poputiti in rozvztekli to rozceili
n F dopáliti n p dožrati koho. 2. (aßgerechnet) mimo,
vyjma, vyjmaje (s acc.), kromě, vedle (s gen.):
- j-mt Oeppel hat er noch e-e Wohmung kromě
n vede služného n mimo služné má ježe
byt. 3. = ausgenommen v ansehnen IV.; ich habe
kennen Freund - ihm mimo nej n kromě něho
nemám přítele. - II. cj. 1. = - I. 3. 2. -
dasf... leč že (by)...; - wenn: a) ačli, ač
jestliže...; b) leč že by, leda že by...; leč
kdyby...

Außer..., äußer... („...“) -achselständig a
bet mimo paždi stojící, mimoúžlabičkový,
mimoúžlabní; - achtlassen %a nešetriti čeho, ne-
hleděti k čemu; - amtlich a neúřední, mimo-
blattständig a bet mimitolystový, mimo-
list stojící; - blattwinkelständig a mimoúžlabní,
mimo úžlabí listu stojící; - christlich a nekře-
stanský; - dem v heslo o sobě; - desſs † = außerdem;
- deutsch a mimoněmecký, ne-; - chelich a ne-
manželský; - europäisch a mimoevropský;
- gerrechtlich, - gerichtlich a mimosoudní; - ge-
rechtliches Gesundheitsschlecht vyznání kromě soudu uči-
něné; - gewöhnlich a neobyčejný, krom-
mimorádný, nevšední, výjimčný: prov. J. vid.
(»před v = heraus...«): - guſcu vₙ(b) = heraussehen;
- halb v heslo o sobě; - irdisch a nadpozem-
ský; - kirchlich a mimochramový; - kirchliche
undacht pobočnost mimo chrám soukromá;
- maſsen » adv. = außerordentlich adv. - mä-
ſig » a = außerordentlich 2.; - meſtwechsel m
směnka mimo(vel)tržní; - ordentlich a A. a
1. = gewöhnlich; - ordentlich steil přepříkrý;
- ertönlicher Preſsejer mimorádný professor.
2. (ungewöhnlich) neobyčejný, krom., nevšední,
zvlástní; nezvyklý, neob-, úžasný, (angehener)
ohrnomý, nesmírný; (ver)wisslich znamenitý.
B. adv. -ordentlich reich neobyčejně n nad miro
n nesmírně bohatý; - ordentlich thener neoby-
čejně n nesmírně n in hanebně drahy:

s A-ordentliche(s) n die Gewehre haben A-erden-
liſches geleiftet ručnice (vy)konaly divy » osvěd-
cily se znamenitě; - parlamentarisch a mimo-
parlamentarńí; - perſönlich a tos mimoosobni,
ne-; - ſich sein n vytrženi; vyděseni, vyjeve-
nost; - ſinnlich a nadsmyslný; - ſtrittig a:
- ſtrittiges Verfahren řízeni nesprachbar; - wärt
adv. = außerwärts; - weltlich a mimosvětský;
- wesentlich a nepodstatný, vedlejší.

äußer (») I. a D₂,₃ v positivu jen jako ‚viſlastek.
ne vyſok (začěž äußerlich), comp. schädi, sup. äußerst
(v - III.) (ze)vnější, » vněšní, zevnitřní; na
povrhe jsoucí tež: povrchní; - e Geſtalt (ze)vnější
podoba; - ſte Linke o Rechte (im Parlament) krajní
levice n pravice (v parlamente); math. - e Winſel mpl.
(hepe: Auſenwinkel) úhly (ze vnější; - er Geſt
zahraniční nepřitel; - es Feuſtreuen n zevnitřní
vnější lesnictví. - II. Auſercr(s) n E₂,
1. (e) Erſcheinung) zevnějſek, zevnitřek, zvězře;
1. (e) osobach) ein angenehmes o jehenes A - haben
niti přijemné vzezření; jein A-s ist empfehlend
jeho zevnějſek ho doporouč; vor A-en des
Auſeren jdelichen souditi podle zevnějšku na
vnitřek. 2. = Auſidein 1. 3. Minister des Aen
ministr vnějších n zahraniční věci » mspr.
záležitostí. - III. äußerst D₂,₃ 1. A. a sup.
nejkrajnější, nejzazší, nejvzdálenější, nejod-
lehlejší. 2. fig. nejvýšší, svrchověc; im ſi
Stende v největší bídě: im -sten Jalle v nej-
horším připadě; - ster Freis nejnižší n nejlev-
nější cena; ven -ster Widvitaheit nesmírně důleži-
tosti. B. adv. 1. před v (namejvýš, náramně,
nesmírně; das ist -st lädertlid to jest nejvys n
svrchované směsné; to je směsně jak jen muze
býti. 2. » P prostor. - zu, - ist am Wege... nejzáže
na cesté... - IV. Auſerſte E₂, 1. » -(r) m
člověk krajních výstředních názorů (obv.
ultra). 2. n krajnost; jein A-jeſt thun vykonati
vše, co možného; das ist das A-c, was ich thun
tam to jest poslední, co muoh (něnit); das
A-jeſte wagen odvážiti se nejhoršiho n všeho;
das A-jeſte ergreifen sáhnouti k nejhoršimu (pro-
sedukte); posledního se chytiti, poslední nasa-
diti; das ist jhen das A-jeſte to je již to posledni;
es auf’s A-jeſte ankommen laſſen dopustiti nej-
horšiho; die Dinge auf das A-jeſte o zum A-ſten
treiben přiváděti n doháněti věci do vykonati
n k nejhoršimu; A. auf’s A-jeſte bringen nanej-
výs poputiti n rozjitřiti koho; wenn es zum
A-ſten femment dojde-li k nejhoršimu. 3. auf’s
A-jeſte = - III. B. 1.

äußerbar » (»-«) a D₂,₃ vyjevitelný atd.
(= andrückbar).

aus-ferben (»-«) %a C₁₂ odl. vyžnouti.

auſderdem (»-«) I. adv. 1. (dabarübers) mimo to,
kromě toho, bez toho, nad to. 2. » er ist
et. hitzig, - ist er der bravste Mann jest trochu
prudký, jinak jest velmi hodny člověk. -
II. - dasf. cj. vyjma to, že? až na to, že...

äußerhalb (»-«) I. prp. = außer I. 1.; stav. - am Gebäude vně budovy; - der Stadt mimo město, za městem. - II. adv. vně, venku; dieser Baum steht - tento strom vybojeuse z aleje; von - z venku, zvenči; das Hane - antreichen dům zvenči natřiiti.

äußerlich (»-«) I. a D₂,₃ 1. = äußer I.;
adv. = außerhalb II.; er ist nur - fromm (on)

[äußern]

— 357 —

[aus-fieden]

jest nábožným pouze povrchně n na oko n před světem; e Ruhe zevnejsi n zdánlivý klid; n sich en ruhia na povhled zdal se klidný. 2. (oberflächig) povrchni; (unwesentlich) nepodstatný, vedlejsi. 3. obch. er Wert er Münse (einnemert) jmenovitá hodnota mince. II. s e-(c) n E₁₂ = äußer II. — III. s Äußerlichkeit f E₁. 1. zevnitřnost ata. 2. das Außere v äußer II.; äußerlichkeiten e-s Hauſes zevnějšek domu. 3. vedlejsi věc.

äußern (n-ü) C₁₂ I. %a 1. durch e Freude -hákě n radost (vyjeviti n pro- n na jevo dávati. 2. (al)cy projeviti, prohlášiti, vyjadřiti, pro- pronésti; e-e Memmung - minemi projeviti n pronésti n vyjadriti; 3-m f-n Znamers - bol vyjeviti komu. 3. práv. abäußern. — II. %r jid - 1. (ob)jeviti se. pro-se; na jevo přijiti, vyškytnouti se ukázati se. 2. (id) ausprechen sich (über et.) : prohlášiti se, vyjadřiti se, vyšloviti se, pronésti se (to čem); sich dahin - v ten tozum n v ten smysl s vyšloviti. 3. +,pysten jen bibl., pódky -gen. = sich entäußern. — III. n E₇ bez pl., Äußerung f E₁₈. 1. projevování, -eni ata. 2. jen Äußerung f E₁₈ projev, prohlášení n (Auswurde) výok; Äußerung und (gegen)äußerung projev n prohlášení s té i oné strany; Äußerungen der Freundschaft projeve prátelství; prátelské projevy; letzte schriftliche Äußerungen zázět, poslední pořízení n vůle; Äußerung über Redtſchachen rozhovor o záležitostech právich.

Aus-fetz-... (n-L-) -glässchen n piv. probírka, sklinka.

aus-fegen (n-L-) C₁₄ odl. I. %a 1. mit et. - vysázeti, vyložiti (uvniti) čim; ⊕ = ausmauern I, ausplaſtern I.; stav. das Nadwert mit Ziegen mit vyložiti n vyzdítí příhřádkovi n hrdění cihlami; truhl, tes. die Bahne c. Ţaše - rozehnati n rozvésti zuby pily. 2. vysazovati p vysázeti, vysaditi, pre- (unamn.) Bitanen - roſtliny vysazovati n pře-; ein Deinter - okno vysaditi; ein Glied aus dem Gefente - úd (si) vyvinouti n vymknouti n vyvrtnouti; plav. Mianndraft (an's ſand) mužstvo (z load) vysaditi; das Boot - clun n lodi (na vozu) spustiti; die Ţeget - plachty rozvinouti. 3. vystaviti, vyložiti (n podivánou); kat. erkr. e-n Ţarg - rakev (s mrtvolou, na kataſalku) vystaviti. 4. (in's Freie hinfegen und f-m Schidjaß überlaſsen) ein neugeborenes Kind - novorozeněňtko pohoditi n povrhnouti n povrci n odložiti n vybýti n mspr. vysaditi; e-n Ueßeltbäter - provinilee n zločince vysaditi (na pustien ata.). 5. tež %r (ſich) - zejm. s dat. (blosſstellen, preisgeben, vydávati (%r se) v co n v šanc čemu; (%r jid) der (Gefahr - výd(á)v)ati (%r se) v nebezpečenství; %r tež ubíhati v nebezpečenství, podstoupiti nebezpečenství; der Gefahr ausgejeſt sein býti v nebezpečenství; dem ſche id mich nicht wieder aus podruhé budu moudřejši n se již tak nenapálim; et. der Œunde - na slunge vystaviti n po-; mein Zimmer ist ganz der Œnde ausgejeſt do mého pokoje svítí slunge po celý den. 6. tež %r a %r (b) hra v ku- loňk: f-n Ball - (jid) vysaditi n vystaviti si kouli (prvním záhradním na kulečníku); hra v domino: (e-n Ţein) - první kámen klásti; hra v šachy: po-prvé) táhnouti, první (tah) učiniti. 7. a) = an-

jessen I. 3.; b) jährlich so viel für die Aumen - roeně tolik a tolik pro chudé určiti n chu-dym vykázati n vyměřiti; testamentarijch - zá- věs odkázati. 8. vynechati; j-e Arbeit -: a) práci přerušiti; b) práce zanechati, práci zastaviti; et. verlauна - odložiti, odročiti eo; die Fällung des Urtheils - vyneſen rozsudk odročiti n odložiti; e-e Nau - lhuť položiti n (n)stanoviti; der Beamte hat zwei Tage ausgejeſt uredník vynechal - zanedbal n zameškal dva dny; úřední nebyl dva dny u úřadě n ne-přísel dva dni do úřadu; e-e Medizin - lěk přestari užívati; dieje Noche hat der Freiſjer die Verteilungen ausgejeſt tento týden professor neprednáſel; -der Betrieb občasné hospodaření, občasná výtěž. 9. an S-m e an e-r Ţade et. - o auszuſetzen haben vytýkati v vytknouti komu n čemu eo, vystavovati o na komu n na čem. 10. vyſat. ty.p. vysázeti (zuplna, nezkráčen). 11. dosázeti. 12. ⊕ e-c Ţaše - = schlußen; hor. zasaditi, zakládati n załožiti n zavězti n zasypati. — II. %r (b) 1. v - I. G. 2. vyjítí n (no)est (odkud); fig. vycházeti od čeho, bráti za východisko eo. 3. mit ct. -: a) o osobach: - = I. S.; b) o čečeh: uſt(d)ari, zaráži se, přerývati se; to -rdeu usedati, potrhovati, delati pre-stavky; -des Rieber stridavá zimnice, stridavka. 4. hosp. die Ţaše haben ausgejeſt ovećm narostly již všecky zuby; ausgejeſteſes Ţaše oveć e všemi zuby; hor. der Wang seßt zu Ţage aus ſiža vyhlaži (n povrch, na den); typ. die Freie seßt gut aus lis dobre tlaćí; pov. die Bierprobe vom Vottid - nabrati n vystaviti si probu n sklínku. — III. %r jid - r I. 5.. 6. - IV. % M-n E₇ bez pl., Ausſetzung f E₁₈: A-e-r Bewegung přetržení n přerušení po-hybu n chodu.

aus-feuſzen (n-L-) C₁₄ odl. I. %n vzdycheje mluviti (eo). — II. %n (b) dovdzychati, dostěni.

aus-ficheln (n-L-) %a C₁₂ odl. vyžiti, vyžnouti.

Aus-ficht (n-L-) f E₁. 1. vyhlížení, výhled, po- (do ďaú), vyhlídka. 2 vyhlídka, výhled (místo kam se vyhlížo. 3. fig. vyhlídka, čáka, naděje; eſ ıſt - da, dafs eſ gelingt jest naděje, že se to podaří; feine - (bance) haben nemiti vyhlížid; - auf e-e Erbſchaft haben mítí naději na děctví; eſ sicht in - jest naděje (nač); 3-m et. in - stellen těšiti koho čim, naději dělati komu nač.

aus-fichten (n-L-) %a C₁₃ odl. 1. vypodsvítati. 2. podšíváním vymisiti (co z čeho).

Aus-fichts-..., aus-fichts-... (n-L-) -luče f výhled, prů- (ve žád) -punkt m výhledište, místo k výhledu; -rcich a: a- bohatý výhlídkami; b) bohatý nadějemi, mnohoslibný; -wache f plav. stráž výhlídková; -warte f rozhledna.

aus-fickern (n-L-) %n C₁₂ odl. 1. (ju) vysáknouti, vycrkati. 2. (b) dockrati, přestati prosakovati.

aus-fieben (n-L-) %a C₁₂ odl. = ausſchoten 1.

aus-fiechen (n-L-) %n (b) C₁₂ odl. dochřadnouti, dochuraviti, doneduzivati.

aus-fieden (n-L-) B₅, C₁₃ odl. I. %n (b, ju) = ausſchen I. 1., 2. — II. % = ausſchen II. — III. %, A-n E₇ bez pl. = ausſchen III.

Aus-fieder]

— 358 —

|aus-peisen|

Aus-fieder ("\-\vee") m E₆ vyvařovač.

aus-fiegen ("\-\vee") %n (b) C₁₂ odl. 1. do-
vršiti n dokonati vítězství. 2. dovítěziti, pře-
stati vítěziti.

aus-fingen ("\-\vee") B₁ odl. I. %n (b) dozpívati,
dopěti. — II. %a 1. ein fied ~ píseň dozpívati n vy-
n pře-n dopěti; fig. ein nie ausgeſungener Mann
muž, jehož nelze dosti opěvati. 2. zpěvem
hlásati n zvěstovati n oznamovati; (o skřívanech)
ten řenž ~ vesnu (zpěvem) zvěstovati n oznamo-
vati. 3. ~ f-e Šele ~ zpívaje duši vypustiti.
4. f-e Štimme ~ hlas si vyzpívati (zpěvem zdoko-
natni v vytrbiti); ausgeſungene Štimme: a) (ausgeſendet)
vyzpívaný, vytribený hlas; b) (abgeſungen) vy-
pívaný n vykřičený hlas. — III. %r ſich ~
1. ſich einmal ordentlich ~ jednou porádně se
vyzpívati n se na-n (po chuti) si zazpívati.
2. ſich ausgeſungen haben vyzpívati se; hlas
zpěvem ztratiti, nemiti již hlasu ke zpěvu.
aus-finnen ("\-\vee") %a B₂ odl. vyjmysliti, s-;
Břeſe ~ zlé obmýšleti.

Aus-fiž ("\-\vee") m E₃ loubí, besídka.

aus-fižen ("\-\vee") C₁ odl. I. %a (b) 1. venku
seděti; mit Waren ~ mítí krám se zbožím pod širým
nemeb. 2. v - II. 1. 3. ⊕ hor. im Schacht auf
das Seil ~ vysednouti n vyjěti na sedle. —
II. %a 1. f-e Zeit ~, těž %n ~ doseděti; (o ptáčení)
doseděti na vejčích; (o vězních) odseděti si n
obdýti si trest; (o nájmenřeč) pacht n nájem do-
končiti. 2. F Hier o Junge ~ = ausbrüren I. 1.
3. e-n Stuhl ~ židli proseděti (sezenim prohлoubiti n
protrhnout).

aus-föhnbar ("\-\vee") a D₂₃ 1. smířitelný,
smírný. 2. to chybách (jíthnbar) napravitelný.

aus-föhnern ("\-\vee") I. %a %r C₁₂ odl. Ž. (ſich)
mit J-m o mit et. ~, Ž. J-m ~ smířiti (%r se),
udobřiti koho (%r Šc) s kým n s čim; e-e Šdulb ~
vinu smýti. — II.-d part. p., a D₂₃ smírný. —
III. %v A.-n E₇ bez pl., Ausſöhnung f E₁₈
smír.

Aus-föhnner ("\-\vee") m E₆, -in f E₁₉ smírce.
Aus-föhnungs-... ("\-\vee...") -versuch m pokus
o smír.

aus-folen ⊕ ("\-\vee") %a C₁₂ odl. = ausšp(o)len.

aus-sommern ~, aus-fömmern ~ ("\-\vee")
%a C₁₂ odl. die Betten ~ peřiny (na sluncu) vysušo-
vati (obv. sonnen); den Thon ~ ⊕ keram. hlínu
vysluniti.

aus-fondern ("\-\vee") I. %a C₁₂ odl. = aus-
scheiden I. — II. -d part. a a D₂₃ = aus-
scheiden III. — III. % v A.-n E₇ bez pl., Aus-
sonderung f E₁₈ = auscheiden IV.

Aus-fonderungs-... ("\-\vee...") -gang m,
-organe npl. = Abführungsgang, Abführungsges-
organe.

aus-fonnen ("\-\vee") %a, %r ſich ~ C₁₂ odl. =
ſonnen.

aus-fo(o)len ("\-\vee") %a C₁₂ odl. sol. sladkou
vodou vyloužiti n vyluhovati.

aus-forgen ("\-\vee") %a (b) C₁₂ odl. jíř Š. aus-
sgeſorgt haben dostarati se, dopečovati, mítí po
starosti o koho; abs. er hat ausgeſorgt dostar
se, má po starostech (zemſel).

aus-fortieren ("\-\vee") %a C₁₂ odl. 1. (roz)
třiditi, (roz)družiti, (dle druhu) pořádati n
rovnati. 2. vytríditi, tríděním vyniti (co).

aus-fpähen ("\-\vee") C₁₂ odl. I. %n (b) 1. nach
et. ~ pasti, hleděti pő čem. 2. ~ ausgeſpäht haben
dočihati, doslíditi, dopásti, přestati čihati n
vyzvídati ata. — II. %a = auſtundjäſten; die
Gelegenheit ~ vyčihati vhodnou příležitost;
vyčkatí (vhodné) příležitosti. — III. % A.-n
E₇ bez pl., Ausfpähung f E₁₈ zvědy.

Aus-fpäher ("\-\vee") m E₆, -in f E₁₉ vyzvědač,
slidič, špehýř.

Aus-fpäherei ("\-\vee") f E₁₈ vyzvědačství,
slidičství, špehýřství.

aus-fpänen ⊕ ("\-\vee") %a C₁₂ odl. vydračkovati (co).

Aus-fpann ("\-\vee") m E₃, ~ Aus-fpanne ("\-\vee") f E₂ 1. výpřah, výpřež; zejm. místo vypřažení n výmény (połoňich) koní; den ~ mačen vypřáhati; prov. J f-n ~ iračněho haben zdržovati se dlouho kde. 2. zájezdňý hostinec.

Aus-fpann=... ("\-\vee...") -eſen n mizdřílo,
škrabačka, postruh; ~jeit f čas vypřáhati.

aus-fpannen ("\-\vee") I. %a C₁₂ odl. 1. %r roz-
pínati p rozepnouti, rozštáhnouti, rozestřiti
p rozestřiti; ⊕ vypnouti, sníti n sejmouti; bie
Arme ~ (ſich ~) náruč rozestřiti n rozepnouti;
bie Flügel ~ křídla rozestřiti n rozepnouti; bie
Singer ~ prsty natáhnouti n roz-; Egel ~
plachty napnouti n rozvinouti. 2. et. Einge-
pannte~ napnuté vypínati p vypnouti; e-e Ţidere
(aus dem Rahmen) ~ vyšíváni (s rám) sundati; die
Pferde ~, meteor. den Wagen ~ koně (z vozu vy-
přáhnouti) abs. vypřáhati p-nouti; fig. F J-m
tt. ~ tajně odciziti, f vyfoukнouti kumc oco;
abs. oddechnouti si. — II. % A. 1. A.-n E₇ bez
pl., Ausſpannung f E₁₈ vypřáhání ata.; od-
dech. B. jen Ausſpannung f E₁₈ = Ausſpann.

Aus-fpänner ("\-\vee") m E₆ 1. = Anipänner.
2. majetník zájezdňího hostince. 3. sedlák
láník.

aus-fparen ("\-\vee") C₁₂ odl. I. %a 1. † et. ~
= ausſparen I. 1. 2. vyšětřiti (co): a) vyušitkovat;
b) prázdné místo nechati; c) zařídit na účnek. 3. ⊕
vý-
hrati. — II. %n (b) ~, ausgeſpart haben dosporit,
došětřiti, dostrádati. — III. % A.-n E₇ bez
pl., Ausſparung f E₈: str. vývěsora, vybráni.

aus-peſen ("\-\vee") %n (b) C₁₄ odl. dožerto-
vati, došprýmovati.

aus-peſieren ("\-\vee") %n C₁₂ odl. f (ji)
1. vycházeti p vyjiti na procházku; aus- und
einpeſieren vcházeti a vy-. 2. (b) ~, ausſpariert
haben dokončiti procházku, doprocházeti se.

Aus-peſi ("\-\vee") m výplivek.

aus-peichen ⊕ ("\-\vee") %r ſich ~ C₁₂ odl. (o špěiche
n koła) vysvouati se.

aus-peichen ("\-\vee") C₆ odl. I. %a 1. těž %n (b)
plivati p vypli(vnou)ti (%a co); Blut ~ krev
plivati; vor S-m ~ odplivnouti si n vy- před
kym; fig. f-e Galle auf S. ~ vyliti si zlost,
schladiti si žáhu na kom; Gift und Galle ~ soptiti
hněvem, sršeti blesky; (to sopčách, dělech atd.) Feuer ~
oheň chrliti, soptiti. 2. ~ ein Ligt ~ světlo pliv-
nutím shasiti. — II. %n (b) dopli(va)ti, do-
pli(va)ti, dochrliti ata.; Bułcane, die ausgeſpieien
haben vyhaslé sopky; das Ausgeſpieene výplivek.

aus-peilem ("\-\vee") %a C₁₂ odl. rozšpilkovati,
vy-.

aus-peisen ("\-\vee") %n (b) C₁₄ odl. = ab=
peisen II.

Aus-fpeiser

550

aus-pringen

Aus-fpeiser (n. 1.) m E₁₀ prov. a stravovatel.
aus-fpichen (n. 1.) v/a C₁₄ odl. hosp. die Mörner ~
ärzt plev zbaviti; fig. ⌜~ a~ = ausmühlen I. 1.
aus-fpenden (n. 1.) C₁₃ odl. I. v/a rozáváti,
udělovati, ustědriti. — II % A~ n E₇ bez pl.,
Ausspendung f E₁₈.

Aus-fpender (n. 1.) m E₆, ~in f E₁₉ rozdávač,
udělovatel.
aus-iperren (n. 1.) I. v/a C₁₂ odl. 1. (auspreisen)
roztahvati v roztahnouti, rozvírati v rozě-
řiti; Flügel ~ křídla rozepnouti n rozestřiti;
füße ~ nohy roztahnouti, rozkročiti se. 2. =
ausschließen I. 1.; zavříti dvěre komu n před kym;
ne(v)pustiti do domu koho. 3. ⊕ typ. = aus-
bringen I. 3. typ. — II. % v A~ n E₇ bez pl.,
Aus-sperrung f E₁₈.
aus-spichen (n. 1.) C₁₂ odl. I. % 1. mit et. ~
(ry)špikovati čim. 2. (zeela) vyšpikovati, (zeela)
pro-coe. — II. v/n (b) ~, ausgespükt haben došpi-
kovati.

aus-spieLEN (n. 1.) C₁₂ odl. I. %a 1. ein Denktüdt ~
skladbu, dohráti n pře-. 2. těž v/n (b) vo he: e-e
Karte ~ (aufwerfen) kartu vynáseti n vyhazovati;
fig. den lebten Trumpf ~ učiniti poslední kopus.
3. e-e übr ~ (laffett) hodnay do výhry dáti. 4. těž v/;
(jid) ~ a) (hrou zlepšiti) e-e (Seige ~ housle o(he)hráti;
b: (hrou zhoršiti) ausgespielter Leierkaften obehrany
kolovrátek; der Zappen hat sich ausgespükt cèp
se otěrl (srrv. ausklauen III. 3.; ausleieren II. 2.).
— II. v/n (b) 1. v ~ I. 2.; Ţie spieLEN aus Vy vy-
nášite (kartu). 2. dohráti, hru skončiti. 3. voj.
die Bomben spieLEN aus und ein pumy litáji
z pevnosti a do pevnosti. — III. v/ sich ~
1. v ~ I. 4. 2.: a) uhráti se, hrou unaviti;
b) přehráti vše; hrou všecky známé kusy
vyčerpati. — IV. % A~ n E₇ bez pl., ⌜Aus-
spiehung f E₁₈: an wem ist das A~ ? kdo hraje
n (v kartách) vynasí?; das A~ haben hráti, (v kartách)
vynáseti.

Aus-fpieler (n. 1.) m E₆, ~in f E₁₉ vyhrávač,
výherce, atd.
aus-spieren (n. 1.) v/a C₁₂ odl. = auspreisen.
aus-spinnen (n. 1.) v/n B₂ odl. I. % 1. dopřísti;
fig. der Faden f-é Leebens ist ausgeprounen niž jeho
zívota je u konce. 2. vyprádati p vypřísti
(préfemín vtáhnouti); fig. et. ~ rozprádati, (široce) roz-
váděti co. 3. fig. e-n Plan ~ plán (u)snovati n
(d-tiv) vymýsleti. 4. Gelt ~ penzo (si) vypřísti
(zrefemín vydělati). — II. %a (b) dopřísti.
aus-spintifieren F (n. 1.) v/a C₁₂ odl. = auspinnen I. 3.

aus-spionieren (n. 1.) v/n C₁₂ odl. I. %a = auspähen. — II. v/n (b) auspioniert haben dočihati, doslíditi, došpehovati.

Aus-spioniererei ⌜ (n. 1.) v/n C₁₂ odl. f E₁₈ vyzvě-
dačství, slidčství (= Ausspäherei).
aus-spisen (n. 1.) C₁₄ odl. I. %a = spisen;
= sich ausfeilen. — II. %a (b) ausgespükt haben
došičatiti. — III. %n Ausspibung f E₁₈.

aus-spießen ⊕ (n. 1.) v/a C₁₄ but = gar-
machen.

aus-spötteln (n. 1.) I. v/a C₁₂ odl. S. ~ vy-
smivati se, po- se komu, úsměšky si tropiti
z koho. — II. % A~ n E₇ bez pl. vyšměch, po-
vyšměšek, po-.

aus-spotten (n. 1.) I. v/a C₁₃ odl. S. ~ vy-
smivati se, po- se tropiti si smíchny šašky

Z koho. — II. % A~ n E₇ bez pl., Auspottung f
E₁₀ výšměch.

Aus-sprahe (n. 1.) f E₁₃, 1. výslovnost,
vřečnost, výmluvnost. 2. ⌜ vysloveni se,
výjádření (se).

Aus-sprahe... (n. 1.) ...bezeichnungsofna-
cování n -eni výslovnosti.

aus-spreichbar (n. 1.) a D₂,₃ vyslovitelný.

aus-spischen (n. 1.) B₄ odl. I. % 1. a) vyslo-
vati n p-iti; diejes Wort ist jenmer ausžu-
prechen to slovo se tézko vyslovuje; Art aus-
ausprechen těž výslovnost; b) vysloviti, říci;
die legten Worte, die er aus sprach... posledni
slova, jež vyslovil n promluvil; poslední
jeho slova. 2. e-n zaß ~ větu domluviti, doříci
(co); lassen Ţie mich ~ nechte mne domluviti;
těž: (cele) vysloviti = ausrechen 1. 1. 3. vysloviti,
pronáseti p proněsti, vyjádřiti, projeviti; f-e
Medanken frei ~ myšlenky volne pronáseti a pro-
jevovati; id liebe ibu mehr, als ich ~ kann mi-
luji jej nevýslovně n více, než mohu vyslo-
viti; es lässt sich nicht, wie viel er gelitten hat
nelze vysloviti, co vytrpelt; ein Urtheil ~ roz-
sudek vyřknouti n proněsti n vy-; den Fluch
über Z. ~ klettbu vyřknouti nad kým, proklíti
koho. 4. sich die Lunge ~ pče si vymluviti. —
II. %n (b) v ~ I. 2. — III. %r sich ~ 1. sich (f-e
Medanten) (über et.) ~ vysloviti se, ein prónesty
se n vyjádřiti se n prohlásiti se o čem; jid fir
š. ~ vysloviti se n rozhodnouti se pro koho-
2. vypovídati se, vymluviti se; wir hatten
uns ausgeprechen již jsme se vymluvili, ne-
měli jsme již o čem povidati. 3. (fich offenbaren)
in diejes Gedichten spricht sich ein hübsches Talent
aus v těchto básních jevi se pěkné nadáni;
die Güte spricht sich in f-m Gesichte aus v jeho
tvári zračí se dobrota. — IV. % A~ n E₇
bez pl., Ausprechung f E₁₈ = Ausprachе 1.

Aus-sprecher (n. 1.) m E₆ vyslovovatel atd.

aus-spreichlich ⌜ (n. 1.) a D₂,₃ vyslovi-
telný atd.

aus-spreiten (n. 1.) C₁₃ obv. aus-spri-
jen (n. 1.) C₁₁ v/a odl. roztvoriti, rozvírati
p rozevřiti, rozpráhnouti, rozestřiti (= aus-
iperren I. 1.).

aus-spreizen ⊕ (n. 1.) ⊕ C₁₄ odl. stav. vy-
podepřiti (co); vystužiti, rozepřiti, vypažiti.

aus-sprengen (n. 1.) I. %a C₁₂ odl. 1. vy-
raziti, vylomiti, vypačiti eo odkud; cínt Ţiicf
aus dem Heilien ~ kus skáły vytrhnouti (prachem);
ein Baffin ~ kominu vyhloubiti (prachem); mit
bulber ~ prachem trhati. 2. jid. ein Pferd ~
konšm v eval vyraziti, konš v eval pobodnouti.
3. Wasser ~ vodu (ry)stríkati. 4. ein Gerilcht ~
zprávu, pověst roztrušovati n roznášeti. —
II. % A~ n E₇ bez pl., Ausprenung f E₁₈.

aus-sprießen (n. 1.) v/n (in B₂ odl. = aus-
preisen.

aus-pringen (n. 1.) B₁ odl. I. %a A. (b) do-
skákatı; (o vodotysku stá.) dotryskati. B. (in)
1. a) skákati p vyskočiti (odku), (o několika) vy-
skákati; aus dem Gejängnisse ~ z vězení uprch-
nouti n uniknouti n vyváznouti; f změnit
stav n povoláni; ⌜ ausgeprungener Priester
f žiert, pátér Vyklouz; fig. ⌜ aus e-m Vereine ~
ze spolku vystoupiti; b) o věčeh vypryskati,
o-, trhnutím n prasknutím vyjíti; die Kastanie

aus-fpriekeln

— 300 —

Aus-ständer...

ipringt aus kaštan praská u se vylupuje; der Wein
pringt aus vino oprejuje n prehá n prši; aus-
geprimnenes Messer šterbivý n zub(ov)atý nůž.
2. vcnivati, vybíhati, vystupovati. — II. %a
jid (dat.) die üüste ~ kyčet skokem si vymknouti;
tid e-n Zahn ~ zub skokem si vyraziti. —
III. %r sich ~ 1. vyskákati se, na- se (do syto.
2. tólo skákánim vycevičiti n otužiti n údy
hybnějsími učiniti. — IV. % A- n E₇ bez
vl. ~ výskok.

aus-fpriščeln ("n-\) %a C₁₂ odl. vystrikovati.

aus-fprišen ("n-\) C₁₄ odl. I. %a 1. (to tekut
(py)střikati, vystrikovati p -nouti, vychr-
nouti; die Tinte aus der děder ~, die děder ~
inkoust s péra výstriknouti n od-. 2. Jener ~
oheň střikánim n -ačkou uhasiti; die Znaše ~
ulici (py)kopiti n po-; s. sm. výstřikati (střikáním
vyšetřit). 3. naštřikati (čeho kam), za- co (střikáním v-
plhati); e-c Wunde ~ ránu výstřikati (střikáním vy-
šetřit). — II. %a 1. (ju) střikati, vystriknouti,
vytrysknouti; ein Tuch mit Woblerüben ~ sátek
voňavkami napustiti. 2. ~, ausgepristgt haben do-
střikati, dotryskati. — III. % A- n E₇ bez pl.,
Ausfprizung f E₁₈ výstřik.

Aus-fprižungs... ("n-\) (-) ~) ~ canále mpl.
an. průchody vystrikovaci.

aus-fproßen ("n-\) I. %a (ju) C₁₃ odl. 1. aus
der Grcc ~ ze zomě (py)pučeti, (py)rašiti n vyra-
žeti; (tmanspen treiben) pučeti, dopuneniti. 2. (b) aus-
geprejstt haben dopučeti, dopuneniti. — II. %
A- n E₇ bez pl., Ausprossung f E₁₈.

Aus-fprüſſling ("n-\) m E₃ = Zprüſling.

Aus-fpruch ("n-\) m D₁₁ výrok, vyповěd; ~
der Geſchworenen výrok n nález poroty; e-ni
~ thun: a) učiniti výrok, vyřknouti, výsloviti
co; b) výrok n rozsudek vroněsti n vy-; c) roz-
hodnouti (eo.}

aus-fsprudeln ("n-\) C₁₂ odl. I. %a Wasser ~
voda výstriknouti n vytrysknouti n vychr-
nouti; fig. ~ zohmäummen ~ chrli t spousty
hanob. — II. %n 1. (in) vyvírati p vyvírati,
vykypěti, vyklokotati, vytryskati. (b) ~, aus-
geprudelt haben dovřiti, doklokotati, dopržětiti
se, dotryskati, dokypěti.

aus-fprühen ("n-\) C₁₂ odl. I. %a (so)co
Stammen ~ plameny chrli n soptiti; Sunten ~ ji-
skramu sršeti. — II. %n 1. (in) (to plameni atd.)
vytrysknouti, vyraziti; (to jiskráči (7a)sršeti (co.)
kuo). 2. (b) (plameny) dochrliti, (giskanmi) dosršeti.

Aus-fsprung ("n-\) m D₁₁ = Abſchweijung 2.
aus-iputen f ("n-\) %a C₁₂ odl. = ausſpreien.
aus-ipuken ("n-\) n ("n-\) %a (b) C₁₂ odl. o sta-
šidlech dostrašiti, preſtati se zjevovati; fig.
die Liige hat ausgepüft lež doſtrasiła (byla pro-
zeraena); %a čs hat hier ausgepüft doſtrašilo tu;
již tu nestraší.

Aus-fpiil... ("n-\) ~) ~ stock m ⊖ souk. vylívka,
vylévadlo, máchadlo; ~wasser n voda na
vyplachování.

aus-iputen ("n-\) C₁₂ odl. I. %a = ausſputen
I; fig., p = auſſen. — II. %a (b) ~, ausgeſpüft
haben dosoukati dovinouti.

aus-ipuilen ("n-\) I. %a C₁₂ odl. 1. (to vodn)
vyněsti n vyvršnouti na břeh (eo.); ein Ztijd vom
lier ~ kus brehu spláknouti n vymliti; a sm
daš ulfer ~ břeh rymliti n pode-; daš Wasser

hat e-n Baum ausgepüſt voda podemlela strom.
2. den Bodenſach aus e-m Gefäße ~ usazeninu z nádoby vy-
pláknouti; Stäjer ~ sklenice vyplakovati n
pro-, p vypláknouti; Küchengeſchirr ~ kuchyn-
ské nádobi oplakovati n mýti; sich (dat.) den
Münd ~ ústa si vypláknouti n pro-; die Wäſche ~
predlo (py)máchati; fig. p sich die Kaldauiten v
die Keſle ~ hrdlod si proplakovati, chrtán (si)
prolévati. — II. %r A- n E₇ bez pl., Ausſpüü-
fung f E₁₈: ausgepüſte Stelle výmol, zmla.

Aus-fpüliſt ("n-\) n a m E₃ ⊕ pomyje,
splašky.

aus-fspunden, aus-fpünden ("n-\) I. %a C₁₃.
odl. 1. ⊕ tes. = ausarbeiten II. 3. tes.; e-n Brunnen-
studni vybedniti n vypěřiti. 2. pív vyhraditi;
3. prov. s, též aus-fspunnen = ausſchließen I. 1. —
II. % A- n E₇ bez pl., Ausſpundung f E₁₃.

aus-fpüren ("n-\) %a C₁₂ odl. A- n E₇ bez pl.
Ausfprürung f E₁₈ = auſpißen.

Aus-fpiurer ("n-\) m E₉, ~ in f E₁₉ slidić,
l, vyzvědać, ſ čmuchał, álek.

aus-spürig ("n-\) a D₂₃ buřičský.

aus-fpüßen † ("n-\) %a C₁₄ odl. = ausſpreien.

aus-stäben ⊕ ("n-\) stav. I. %a C₁₂ odl.
Canneſirungen ~ žábkování vybrli t n žábky vytvěč-
inkovati; kanely tyčinkami holemi kvaloziti. —
II. % A- n E₇ bez pl., Ausſtabung f E₁₈.

aus-staßen ("n-\) %a C₁₂ odl. = ausſtaten.

aus-staffieren ("n-\) I. %a, %r C₁₂ odl.
ein steid mit Gold ~ šaty zlaty výkršli t n o- n vy-
strojiti n vypraviti n vyšnori t; fig. trochu F:
gut ausſtäffierte Rede dobře upravená řeć; (nich) ~:
a) vypraviti se, vystrojiti se; b) mit Auspäden
vyšnori t se; e-c Geſchichte ~ (auschmünden) přěš
vyšperkovati. — II. %o A- n E₇ bez pl., Aus-
ſtäffierung f E₁₈.

aus-stählen ("n-\) %a C₁₂ odl. jen fig. (ž) o-
celiti, (u)tužiti, o-.

aus-řa(h)ren ("n-\) %n (b) C₁₂ odl. (to ovčiš)
doběhati se.

aus-staken ("n-\) %a (b) C₁₂ odl. stav. ein
šaš ~ zapaziti, zaperiti tyčkami přehradu.

aus-stallen ("n-\) C₁₂ odl. I. %a das Bich ~
dobytek te stáje n z chléva vzíti ~ vyvésti. —
II. %n (b) o končn a p o třide domočiti, p do-
cheati (= auspißen).

aus-stammeln ("n-\) C₁₂ odl. I. %a
1. (py)koktati, (py)breptati (eo.). 2. dokoktati,
dobreptati (eo.). — II. %n (b) dokoktati, do-
breptati.

aus-stammen ("n-\) %a C₁₂ odl. 1. vykoře-
niti, vyvráti t (eo.). 2. vydlati t (eo.).

aus-stampfen ("n-\) C₁₂ odl. I. %a 1. vydu-
pati, vyc- vypěchovati (eo. z čeho); hosp. die Körner
(aus den Abnen) ~ obli vypěchovati. 2. udu-
pati, za- (vyhloubené místo). — II. %n (b) do-
dupati.

Aus-stand ("n-\) m D₁₁ 1. obch. = Außenstände;
nicht einzutreibende Ausstände nedobytné pohle-
dávky n nedoplatky. 2. odklad, průtah, lhůta.
3. ~ odchod ze slůžby. 4. švýc. in ~ treten práv-
býti odmítnut n odmršten.

Aus-ständer ("n-\) m E₆ 1. přežimovaný
n výn vystavený úl. 2. výstav(ek), semenáč.

Aus-ständer... ("n-\) ... ~ betrieb m hospo-
dárstvi výstavkové.

aus-ständig

— 361 —

aus-stellen

aus-ständig (n.l.) a D₁₁, 1. zůstávý, ne-
odbytý. 2. nezaplacený, zadržený; -c řschl
nedoplatek.

aus-stänkern f. (n.l.) v'n C₁₂ odl. 1. těž v'r (jich) zápachu (se) zbaviti, od zápachu či-
stiti. 2. das ganze Zimmer ~ cely pokoj zápachem
naplniti, p zasmraditi. 3. fig. prosliditi, pro-
šťarati, pročmuchati (co).

aus-stanzen (n.l.) ¼a C₁₄ odl. vyraziti.

aus-statten (n.l.) I. ¼a C₁₃ odl. 1. vypraviti (z domu k zažízení vlasti domácností); e-c Tederer ~ decer vybaviti a vybýti n vyvěnití. 2. těž v'r (jich) opatřiti (v'r se) čím; ¼. mit e-m Heute ~ nadati právem koho; fig. obdariti, nadati koho čím; die Natur hat ihn mit Seißt ausgestattet příroda jej obdařila duchem. 3. vypraviti, vystrojiti, vyzdobiti, vyšnořiti. — II. ¼. 1. A~ n E₇ bez pl., Ausstattung f E₁₈ vypravení, vyprava, út-ata. 2. jen Ausstattung f E₁₈ výbava (dečry); sic vetam es als Ausstattung dostala to na výbytnou. 2. úprava (kniby); vý- (kusu divad). Anstattung des Dampfstiefels výstroj a armatura kotlu.

Aus stattungs..., aus-stattungš..., (n.l.)...
-łosten fpl. náklad na vypravení atá; -stif-
tung f výbavné nadání; -stiftung für arme
Mädchen nadání na výbavu chudých děvčat;
-šitřk n. div. kus výpravný; -verein für arme
Machten spolek for výbavu chuděj div.; -weiche
adv. na výbytnou, jako výbavu, za výbavu.
aus-stauben, aus-stänben (n.l.) C₁₂ odl.
I. % 1. vyprášiti, z prachu vyklepati (co).
2. ~ = ausstöbern. — II. ~ v'n (in) = ausſtieben.
aus-stäubern f (n.l.) ¼a C₁₂ odl. obv. ausſtöbern.
aus-stauchen (n.l.) ¼a C₁₂ odl. vypěchovati.
aus-stäupen (n.l.) I. v'n C₁₂ odl. vymrskati,
vyslehati komu. — II. % v. A~ n E₇ bez pl., Aus-
stäupung f E₁₈.

Aus-stech... (n.l...) -messer n vypichovací názů.

aus-stiehen (n.l.) I. %a B₁ odl. 1. vypichovati p vypichnouti, vybodnouti (co odkud); 3-m die Augen ~ oči vypichati komu; mit dem Schnabel ~ vyklinouti, vyklobati, vyzobati; das Genähte ~ ushte vypárati; e-n Graben ~ příkop vyrýti n vykopati. 2. e-n Baum ~ strom vystaviti; ein augeſtochener Baum výstavek 3. G. hat, die Suppe ~ vylamovati n převracovati polokrye; den Rasenf ~ drn (vy)rý(p)ati n (vy)krájeti. 4. das Faßs ~ vino atá. ze sudu n sud (násoškou) vytáhnouti; F ein Glas Wein ~ sklenici vína vyzunknouti; die Flaschen ~ lähve načiti. 5. ~ e-n Tag zu et. ~ vyb(r)ati si n určiti ~ vyvoliti n ustanoviti den k čemu. 6. (vy)rýti (rydlem). 7. Kauten o Zpißen ~ = aus- prifen. 8. S. ~ (kopím n dřevcem) die sedla vyhoditi (při sedán) ~ fig. e-n Rebenbuhler (um e-e Šteſſe) ~ soupeře (odku) vystrnaditi n mspr. vypichnouti. 9. plav. die Kette o ein Tau mehr ~ lano n řetěz více vypustiti n na větší dálku vyhoditi; plav. ein Reef ~ zvětšiti plachtu roz- kasáním. — II. % A~ n E₇ bez pl., Aus-
stiechung f E₁₈.

Aus-stecher (n.l.) m E₆ plav. bidlo na příde
nad kloumem jsoucí za čeleň malých lódí.

aus-stěcken (n.l.) ¼a C₁₂ odl. 1. vystrkovati
p čiti (ven); (gur Šchaun) ~ na podívanou vyložiti
n vystaviti; e-e Halme ~ korouhev vztyčiti;
zumí ſenſier ~ z okna vystrčiti; die Zunge ~

jazyk vyplažovati p -áznouti. 2. ein Haus mit
Reisen ~ dům razemi ozdobit n okrášliti.
3. = abſtechen I. 3. 4. Bohnen ~ boby (vy)száti;
plav. das Unterfan auf Lamp ~ kotehen lano n
řetéz az ke konci z průvlečnic vypustiti.

aus-stehen (n.l.) C₁₁ odl. I. %a (in, b) 1. státi venku; mit e-r Kruse ~ státi se zbožnim n mítí venku n pod širým nehem. 2. (p o něž (eb) patří, náležeti, přijíti komo; Geld auszuſtehen haben mítě, měnić mezi lidmi n na dužích rozpůjčené; Geld bei 3-m auszuſtehen haben mítě penize za kým n u koho; obch. ~ de Gelder pohledávky, nedoplatky; ~ de Forderung pohledávka; s. sm. býtí k očekávání; es ist noch e-e überraschung auszuſtehen lze očekávati ještě jedno prekyvání; f-e Stimme steſt noch aus (on) ještě neodevzdal svůj hlas; die Verhandlung soll bis zur nächsten Woche ~ (ausgeſeſt bleiben) jednání odkládá se n odročuje se na příſti týden. 3. s acc. tváři díe Predigt ~ kázání přestáti, po čas kázání n přes kázání (po)státi, státi do konce kázání. 4. ~ (ausſteigen) aus e-m Šchiffe ~ z lodi vystoupiti. 5. ~ ze služby vystoupiti, mspr. službu opustiti. 6. lov. (o třetěvech) odletěti (se strom). — II. %a 1. vystáti, pře- vytřepi, z (a)koušeti p (z)kusiti, sušeti p sněsti (co); Sunger und Durſt ~ snáseti hlad a žížen; er hat Todesangst ausgestanden (on) vystál smrtelné úzkosti; e-n Sturm -bouri přestáti; er hat harte Proben ausgeſtanden přestál n přeček krutet zkoušky; es ist bei ihm nicht auszuſtehen u něho nelze vydržeti obły; von 3-m viel auszuſtehen haben z (a)koušeti mnoho od koho; e-e Hellenpein ~ pekelná muka vystáti n vytrpěti n pře- F ~ es nicht ohne F ~ fönnen nemoci vydržeti n se obejiti bez koho. 2. (letzen) N. nicht ~ können nemoci vystáti n sněsti koho; ib kann diesen Menchen durchaus nicht ~ těž: ten clověk jest mi nanejvšs protivný.

aus-stiehen (n.l.) B₁ odl. I. ~ %a das ganze
Saus ~ cely dům vykrasti. — II. ~ v'n (b) ~, ausge-
ſtoßen haben dokrásti; iron der hat ausgeſtehen
ten již nebude krästi.

aus-stichlich ~ (n.l.) a D₁₂₃ snesitelný, k vy-
stání (opak unausſtehlich).

aus-stellen (n.l.) I. %a C₁₂ odl. 1. ein
ſleid ~: a) saty vyškrobiti; b) saty tuhým n
klíženým plátnem podšiti. 2. e-n Brunnen ~ studni
vperiti. — II. % A~ n E₇ bez pl., Ausſteifung f
E₁₈.

Aus-steige... (n.l...) -plaž m výstupiste;
-jecit f čas vystoupiti.

aus-stiegen (n.l.) I. v'n C₆ odl. 1. (in) aus dem
Wagen ~ z vozu vystupovati p vystoupiti .. se-
2. (b) dostoupati. — II. % v. A~ n E₇ bez pl.
~ výstup (z čeho).

aus-stieinen (n.l.) %a C₁₂ odl. 1. = abſteinen
I. 2.; ein řed ~ kamení z pole vybrati a se-
ſbírati. 2. surfen ~ ſteſne pecek zbavovati, pecky
z třesní vybírati n vylupovati.

aus-stellen (n.l.) I. %a C₁₂ odl. 1. vystaviti,
ven postaviti. 2. plav. = auſtěllen I. 3. 3. na
podívanou vystaviti n vyložiti (co); Waren zum
Verfaufe ~ zboží na prodej vystaviti n vylo-
žiti; e-e Leiche ~ mrtvolu vystaviti (ausſeßen
I. 3.); auf verschiedene Dte ~ rozestaviti 4. =
ausſeßen I. 5. 5. vytýkati p vytknouti, vysta-
vovati (co) (= ausſeßen I. 9.); e-e Urfunde ~ listina

Neměckočeský slovník. I. Deutschößnisches Wörterbuch.

46

Aus-fteiler

— 352 —

aus-fioßen

udelati n z- n uciniti n vydati n složiti n + +
vystaviti; e-n Wechsel über et. ~ směnku vy-
dati n napsati n + + vystaviti nač. 6. ♃, ♀ ge-
förig ~ opatřiti koho vědomostmi, jakých jeho
stav vyžaduje. 7. skoro † = ausschließen I. 2. 8. pív.
A~ u E₇ bez pl., Ausstellung f E₁₈: výstava.
2. jen Ausstellung f výtka.

Aus-fteiler (n₁⁻) m E₆, ~in f E₁₉ vystavovatel n obesilatel výstavy; ~ e-r Urhunde vydavatel listiny.

aus-fteilig ⌜ (n₂⁻) a D₂⁻₃ et. ~ machen vy-
týkati n vystavovati chyby n vady na čem;
haněti co.

Aus-fteilung ... (s (n³⁻) ~) ~comité n výstavní
výbor; ~gebäude n výstavní budova; ~gegen-
stand m přednět výstavní; ~medaille f vý-
stavní medalie↑; ~plaß m, ~raum m výsta-
viště; ~tag m obch. e-ß Weichels den vydání
směnky.

aus-ftemmen Θ (n²⁻) vₐ C₁₂ odl. (vyjda-
bati, vypáčiti co.)

aus-fstempen (n²⁻) C₁₂ odl. I. Θ vₐ hor. opatřiti stoubenim n stouby n stojkami. — II. vₐ (b) ~, ausgestempelt haben dokolkovati, přestati vyražeti pečeti. — III. % v A~ n E₇ bez pl. stoubeni.

aus-fteppen Θ (n²⁻) vₐ C₁₂ odl. vystehovati, prositi, vystepovati.

Aus-fterbe... (n²⁻) ... ~etat m E₆ bez pl.: auf den ~etat fommen o geſetzt werden zmirati, vy-, býti na vymřeni.

aus-fterben (n²⁻) I. vₐ (jn) B₄ odl. 1. vy-
mirati p vymřiti, vyhynouti; dieces wicd lát
iſt mit iſm ausgesteben tento rod jím vymir
n vyhynul; (to zvířatech, o roſtlnách) vyhynouti.
2. (vyſmerni obyvatelstva) zpustenouti; dieier Œrt iſt durch die Œnde ſaſt ausgesteber
obyvatelstvo tohoto místa morem téměr vy-
mřelo; místo morem zpustło; ſig. ausgesteberne
Znaſe mrtvá n vymřelá ulice; die Œtad iſt
wie ausgesteber město jest jako po vymřeni.

Aus-fteuer (n²⁻) f E₂₂ výbava, vybyti, výprava, wittig věno.

Aus-fteuer... (n²⁻) ... ~versicherung f po-
jistování věna n výbav.

aus-fteuern (n²⁻) C₁₂ odl. I. vₐ = ausſtatten
I. 1. o 2. — II. vₐ (jn) 1. plav.: z přístavu vyplouti.

2. (b): ~, ausgesteuer t haben dorej dovi t, doři diti
lod. — III. vₐ A~ n E₇ bez pl., Ausſteuerung f
E₁₈ = ausſtatten II. A. 1.

Aus-ftich (n²⁻) m E₃ 1. vypíchnutí, ⌜ výpich.
2. jadro, výbor (čeho), zejm. vno: výpuček, výkap,
samokap. 3. u staveni: výpustek, výstupek, pa-
vláčka.

Aus-ftich... (n²⁻) ~ware f vybrané zboží,
výbor zboží.

aus-fticheln Θ (n²⁻) vₐ C₁₂ odl. = ausſtechen
I. 1., 6

aus-fticken Θ (n²⁻) C₁₂ odl. I. vₐ 1. ein Steid ~
sat vysivati p visti. 2 = ausſteppen. — II. vₐ
(b) dovyšivati, přestati vysivati.

aus-ftieben (n²⁻) vₐ (jn) B₄ odl. (vyprášiti
se z čeho).

aus-ftieſeln (n²⁻) C₁₂ odl. I. ⌜ vₐ ⌜ ſid ~
(vy)zouti se z bot, (vy)zouti boty. — II. f vₐ
(jn) vyjiti, ode- pěsky n (f po svých).

aus-fieren (n¹⁻) vₐ C₁₂ odl. viid. = durchsuchen.

aus-fiillen (n²⁻) C₁₂ odl. I. vₐ ein Kind ~ vₐ
(éplne) nakojiti. — II. vₐ (b) dokojiti, odstaviti.

aus-fiimmen ⌜ (n²⁻) vₐ C₁₂ odl. hud. ein
šlavier ~ piano (na)laditi (obv. stimmen).

aus-fiöberu (n¹⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. lov. vypla-
siti, vyburcovati (koho); Wird ~ zvěř (vy)plaſiti
n za- 2. vystopovati, vyſliditi, ſ vyč(m)uchati,
výſourati, vyſukati.

aus-fiochern (n²⁻) C₁₂ odl. I. vₐ et. ~ (vy-
párati n (vy)dloubati (paratkem ze zubův); ſid (dot.)
die Bähne ~ (vy)párati n (vy)dloubati n pro- si
zuby. — II. vₐ (c), ~, ausgesteichert haben dopárati
se, dodloubati se v zubech.

aus-fiocken Θ (n²⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. e-n Widi ~
les vplaniti n po- n vyklučiti n vykořeniti.
2. Θ kamen vypenirovati. 3. lov. (p-y) vykrmiti.

aus-fioſsen ⌜ (n²⁻) vₐ C₁₂ odl. látku vy-
cerpati n spotřebovati.

aus-fioſsen Θ (n²⁻) vₐ C₁₂ odl. jirch. ſelle ~
= ſtoffen 1.

Aus-ftopſ... (n²⁻) ~cijen n želízko vycepá-
vací; ~haare npl. žiné k vycepávání; ~zimmer n
vycepavárna.

aus-fioſpen (n²⁻) I. vₐ C₁₂ odl. cpáti n vy-
cp(á)vati (co čim); e-n Œſſel mit Füllhaaren ~
židli žinémi vycep(á)vati; Œhere ~ zvířata vy-
cpavati; ein Kijf mit Œderern ~ podušku perj
nasypati. — II. s Aus-geſtopſte(s) n am Œttel
= Polſter. — III. % A~ n E₇ bez pl., Aus-
ſtopfung f E₁₈.

Aus-ftopſer (n²⁻) m E₆ vyepavač.
aus-fjören ⌜ (n²⁻) vₐ C₁₂ odl. vyštárati,
výſourati, vysukati, výsliditi.

Aus-ftoß (n²⁻) m D₁₁ vyražení, výpad;
ſerm. výpad; ~ deo Biereſ výstav n vystavováni
piva.

Aus-ftoß... Θ (n¹⁻) ~cijen n mizdřicí nůž;
~gef德 n pív. šrutka; ~hobel m macek (hoblik,
kterij se styčné brany rovnaji pí řažiti prken k sobě); drážník,
~kář; ~maschine f kožel. vyrovnavadlo, vyrov-
návací stroj; ~reſister n pív. výstavní seznam
n rejstřík.

aus-fioſen (n¹⁻) C₇ odl. I. vₐ N. (b) 1.: a) vy-
rážeti p vyraziti; ſerm. vypadnouti; b) plav.
pohybovati rukovaní (pí plování) (= ausſtreiden
II. 3.). 2. ⌜ dostrkati. B. (jn) 3. fig. vypuk-
nouti, pro-, (prudef) vzniknouti n povstati.
II. vₐ 1. a) vyražeti p vyraziti, vystrěti (co odku);
Š-m ein Auge ~ oko vyraziti komu; dem Haffe
den Boden ~: a) dno sudu vyraziti; b) fig.
zcela pokaziti co; b) Š. (zajm. auſ c-er Gejeſchtaſt)
~ (ze společnosti) vyloučiti n vyvrhnouti n vyvrci n
vyobcovati koho; e) auſ dem Haffe ~ z domu vy-
puditi n za- n vyhnati; d) auſ dem Hande ~ ze zem
vy-puditi, za- n vyhnati n vypověděti; Ausge-
ſtoſhene(r) m, Ausgeſtoſhene f vyhnanec; et. ~
vymitati p -nouti, vyhoditi (co); ť. in's Clend
v břdu uvvrhnouti n uvrci koho; gram. e-Il Buchſtaben-
písmeno vysou(á)ti; math. e-e mßefannte Große
aus e-cr Gleiſung ~ neznámou veličinu z rov-
nice vyloučiti; les. e-n Baum ~ strom vysta-
viti; kožel. vymízřiti; die Eden e-ß Steine
~ hrany kamene otesati; e-Il Chevejen vyló-
miti předek vysoké pece. 2. vyražeti p vy-
raziti, vyhazovati (co); der Pulcan flößt Rauh-
woſsen aus sopka vyraží oblaky kouře; s osob.

aus-fottern

— 363 —

[aus]tudieren

subj.: e-n Schrei ~ výkřik ze sebe vyraziti, mykříknouti n vz.; Älüde ~ kletby metati n chrli; e-n Šeucker ~ vzdeh vypustiti, vzdzhouti; den legten Athem ~ poslední vzdeh vypustiti (skonat). 3. pív. Bier ~ vystavovati pivo. 4. ⊕ klob. den Fil; ~ plst naražeti.

aus-stottern (n. l.) C₁₂ odl. I. ¼ a (vy-)koktati, vybreptati, vybl., (vy)dektati (co.), — II. vₙ (b) ~, ausgestotiert haben dokoktati, dobreptati.

aus-strahlen (n. l.) C₁₂ odl. I. vₙ₁ 1. (in) (vy-)svítiti, za-, (za)zářiti, (za)planouti, sálati, paprsky metati n vysilati (odkuč). 2. (b) dozářiti, dosvítiti, doplanouti. — II. vₙ a ein Sicht ~ světo sálati n vysilati n vrhati n rozlévati (odkuč); ~D part. a zářivý, sálavý. — III. 2e A~ n, E₇ bez pl. Ausstrahlung E₁₈

Aus-streck... (n. l.) ~ muskel m an = Ausš streder.

aus-strecken (n. l.) I. v₄, v₃ C₁₂ odl. (do dálk) natahovati, roz-p natáhnouti, roz-, rozpi-nati p rozepnouti, rozprostirati n roze-p roz-prostřiti n roze, rozkládati p rozžižiti; kov, vykovati, protáhnouti, vy.; v₃ sich ~ roztahnouti se ata; die Hand ~: a) ruku natáhnouti n napnouti; b) ruku vztáhnouti n napráhnouti; die Arme nach S-m ~ rozestřiti náruč po kom; o ptáčech die Flügel ~ křídla rozestřiti n rozepnouti; die Arme flehend nach S-m ~ ruce prosebně vzpínati n vztahovati ke komu; die Zunge ~ jazyk vyplaziti. — II. % A~ n E₇ bez pl. Ausstreckung f E₁₈

Aus-strecker (n. l.) m E₇ an. sval natahovací.

Aus-streich... (n. l.) ~ cijen n ⊕: a) pro-tahovačka; b) mizdící nůž; c) skáře, zelezo prostirací v rovnací; d) feile f ⊕ bed. pilník prosmykovací; e) psluq m pluh na vyhánění brážd; ~stelle f místo vyškrtnuté.

aus-streichen (n. l.) C₅ odl. I. %a 1. (vy-)škrtati, (vy)škrtnouti (krátnutí neplatným účinití); e-n Ramen aus e-r Liſte ~ jméno ze seznamu vyškrtnouti, jméno v seznamu přetrnouti. 2. vyhladiti, u-; die Falten ~ záhyby urovnati. 3. roz-tirati o rozetřiti (těním rozřití). 4. hosp. die Furchen ~ bráždy vyháněti ~ vyhnati. 5. my-mazati, za; mit Kilt ~ vytmelovati, zatmeliti, zakytovati. 6. ¼ a) obv. (bervorheben) vymalovati (co); b) skoro †fig. (obv. herausstreichen) (přílišně) vychvalovati n vynášeti. 7. ¼ den Fuß ~ též v₇ (b) mit dem Fuße ~ poklony šoupati. 8. ¼ = ausgewiechen I.; ⊕ bed. die Záhne ~ zuby prosmyknouti ~ 3. (citen) 1. rozprostirati se, táhnouti se po čem; ⊕ hor der Gang streicht zu Tage aus žíla vycházi (na den, na povrch) (sřv. ausgehen I. 8.). 2. (umberschweifen) a) vyjíti na toulku; b) toulati se, potulovati se, F lajdati, běhati; lov.: a) der Hirsch streicht aus jelen odcházi n odbíhá; b) (o myslivoch) vycházeti n p vyjíti na lov; c) o psech: daleko hledati; d) e-n Vogel ~ lassen, ehe man (siehe ptáka nechati vytáhnouti (před výstřelem). 3. (citen) spěchati; pohybovati n máchati rukama při plování. (b) 4. ~, ausgestrichen haben: a) dotříti n dohladiti ata; b) dotoulati se. — III. % A~ n E₇ bez pl. Ausstreichung f E₁₈.

Aus-streicher (n. l.) m E₆, ~in f E₁₉ vyhlazovač atd.

aus-streifen (n. l.) C₁₂ odl. I. vₙ₁ 1. (in) vycházeti n p vyjíti (si) (kam), s sm vybíhati, běhati, toulati se. 2. (b) ~, ausgestreift haben dodrhnouti, dosmýkati ata — II. v₄ a 1. Erjen ~ tež aus-streifen hrách (my-loupati n mylúustiti; s sm. = abstreifen 1. 2.; 2. ⊕ kozel, vyrážeti.

aus-streiten (n. l.) (v₂) præcs. ind. a imp. C₁₂ odl. I. v₄ a 1. e-n Ztreit ~ dopřiti se, spor skončiti; abs. dosouditi se, dobojovati, dopřiti se. 2. ¼ S-m et. ~ (hádkou) vymluviti komu co n zraditi koho od čeho. — II. v₇ n (b) dopřiti se, dobojovati.

aus-streuen (n. l.) I. v₄ a C₁₂ odl. (vy)troušiti, roz-, roztrušovati, nysypati, roz-, rozptýliti; hosp Wist ~ hmůj rozhazovati; Samen ~ semeno rozsváti; fig. Gerüdte ~ pověsta roztrusovati n rozsirovatí n šířiti n roznášeti. — II. % A~ n E₇ bez pl. Ausstreung f E₁₈ (vy)trouseni ata. 3. Ausstrengen fpl. roztrusované pověsti n knihy n hanopisy ata.

Aus-streuer (n. l.) m E₆, ~in f E₁₉ roztrusovač ata.

Aus-střich (n. l.) m E₃ 1. výterek, věstružek = ausstreichen III. (k II. 3. Zdumunntet). 2. ⊕ hor.: a) výchoz (ložiště); b) valouny, háky.

aus-střichen (n. l.) C₁₂ odl. I. v₄ a 1. e-n Znumpf ~ punčochu doplésti. 2. ¼ rozvázati co, provazy sníti s čeho. — II. v₄ (b) doplésti.

aus-striegeln (n. l.) C₁₂ odl. I. v₄ a den Ztaub ~ prach vyhřebelcovati n hřebelčem vyčesati; ein Pjerd ~ koně (vy)hř(e)belcovati. — II. v₄ (b) ~, ausgestriecht haben dohřebelcovati.

Aus-strom (n. l.) m D₁₁ = Ausströmung (v ausströmten III.).

Aus-strom... (n. l.) ~ rohr n ⊕ odtrubí, východ, výtok.

aus-strömen (n. l.) C₁₂ odl. I. v₄ n (in) 1. vy-prouditi, proudem vytkátci n p-ci n se vylévati, vyvaliti se, vyhrnouti se; (o řekach) in's Mečer ~ do moše se vlévati. 2. (bervorsprunct) vyprouditi, vyprysknouti, vytr., vyprýšeti; fig. Zegen auf S. ~ lassen vyliti požehnání na kohoe; (o párě, plynu ata) unikati. — II. v₄ (proudem) vylévati; die Sonne strömt Licht aus slunce vydává n vysílá světlo; fig. Empfindungen ~ city vylévati n projevovati. — III. 1. % A~ n E₇ bez pl., Ausströmung f E₁₈ vyproudění ata.; A~ des bl. Geißes vyliti Ducha sv. 2. jen Ausströmung (daß Ausgestromte) výlev, výtok.

Aus-stömungs... (n. l.)... str. ~dampf m pára výfuková n odpadná; ~traft f sila výtoková; ~menge f množství výtoková; ~öffnung f výtok, ústí výtokové, otvor výtokový; ~rohr n = Ausdlaferohr (též = Ausfluss...); ~ventil n hat. výdušná klapka n záklopka.

aus-stückeln ⊕ (n. l.) I. v₄ a C₁₂ odl. vysokávati (na kousky). — II. % A~ n, E₇ bez pl. Ausstückelung f E₁₈.

Aus-stückelungs... ⊕ (n. l.)... ~arbeit f vysekávání.

aus-studieren (n. l.) C₁₂ odl. I. v₄ a et. a: a) prostudovati n na- (co); b) studiují příjmi na naléztí co; c. ~ prostudovati, prozkoumem koho (dokonale poznatí). — II. v₇ n (b) 1. dostudovati, ustati ve studiích. 2. ~, ausstudiert haben dostudovati, studie dokončiti.

*

["aus-stufen", "— 364 —", "[Aufer(n)=...", "aus-stufen ⌜ (n₁⁻) ⌜ a₁ C₁₂ odl. stupňovitě vyřezati.", "aus-stülpen (n₁⁻) a₁ C₁₂ odl. = ausstürzen.", "aus-stümpeln (n₁⁻) a₁ C₁₂ odl. und vytvrditi.", "aus-stürmen (n₁⁻) C₁₁ odl. I. vₙ 1. (in) vytážeti p vyraziti, (vy)řititi se, bourné se hmati (odku). 2. (b) (ausstehen) a vₙ jich ~ dobouržiti, vy- se; (o bourž) dořáditi, dozuriti, utichnouti; eš hat ausgesfüllt bourně utichla n ustala; fig. er hat ausgesfüllt vybouřil se. dozuril, dořádil, doláteřil, utišil se. — II. vₙ a₁ cin Gefülf ~ cit bourně n močně projeviti.", "Aus-sturz (n₁⁻) m D₁₁ výpad, výskok.", "Aus-stürz... (n₁⁻... ) ~ vorrichtung ⌜ f hor für Grubenwägen výklop.", "aus-stürzen (n₁⁻) a₁ C₁₁ odl. ein (B)ěs nádobu vyklopiti n (převrhnouti) vysypati v vyliiti; F ein Glas Wcim ~ f sklenici vina vypiti n obráti; ⌜ hat. c-n Schadt ~ šachtu zavaliti; hor. Tounen ~ tuny vysypati n vyklopiti; Grubenbene ~ zasypati n zavaliti n zasaditi (adatt ina).", "Aus-stürzer ⌜ (n₁⁻) m E₆ hor. vysyp(á)vč; ~ e-s Schadtes = Abschlepper.", "aus-stürken (n₁⁻) I. vₙ C₁₄ odl. 1. ⌜ (t)podpírati, podepriti. 2. plav a) zpodpírati; b) = ausstehen II. 2. — II. vₙ A~ n E₇ bez pl., Ausstürzung f E₁₈.", "aus-sublimicren (n₁⁻⁻) a₁ C₁₂ jich ~ vysublimovati† se.", "aus-fuchen (n₁⁻) C₁₂ odl. I. vₙ 1. vyhledávati, vyb(i)rati (co); e-n Schlußel zum Schlosſe klíč k zámku vyhledávati n hledati n vyb(i)rati; das Untanglidge aus et. ~ vymíšiti, vybrakovati co. 2. die Tafsen ~ kapsy prohledati n pře-; alle Wüffel ~ všecky kouty prohledati. — II. vₙ (b) 1. lov, o psv weit ~ daleko hledati n slíditi. 2. dohledati. — III. pr., a aus-gesucht vybraný, výborný, znamenitý; skvostný. — IV. vₙ A~ n E₇ bez pl., Ausfüssung f E₁₈: Šie haben das A~ máte výběr, můžete si vybrati; das A~ fällt mir jähwer téžko mi výbírati.", "aus-fudeln F ⌜ (n₁⁻) C₁₂ odl. I. vₙ ein ganzes Heft ~ celý sest pomazati n pokaňhati n za-.. — II. vₙ (b) ~, ausges fundet haben domazati, dokaňhati.", "aus-stühn... atd. v ausjühn...", "aus-stürzen (n₁⁻) I. vₙ C₁₄ odl. 1. chem. vysladiiti. 2. ⌜ vylužiti, vyprati. — II. vₙ A~ n E₇ bez pl., Ausstürzung f E₁₈.", "Ausſt (f) m E₇ prov. s 1. = Erne. 2. zo. = Ribelle.", "Ausst... (f) ~) ~) ~) ~) ~) ~) ~) ~) ~)

Austerität

— 365 —

aus-tragen

cemi; ~ſchale f skořápka ústřicí; ~ſchalen-
pulver n prášek z ústřicí skórepiny; ~ſpal-
maſchine f stroj k útvrání ústřic; ~ſtein m,
~verſteinfuhr f zkamenělá ústřice. ústři-
cová zkamenělina ústřicokam, ostračit;
~vogel m = jſiſer h); ~jucht f = cultur;
~jüchter m pěſitel ústřic.

Austerität ("~ ~") [lt.] f E₁₈ trpkost, ostrost,
zasmušiloſt.

aus-theeren ⊕ ("~ ~) %a C₁₂ odl. dehelt
vytřiſti.

aus-theilbar ~ ("~ ~) a D₂₃ rozdělitelný.

aus-theilen ("~ ~) I. %a C₁₂ odl. 1. rozdělo-
vati (co, po- (koho čim), rozdati (co komu); den
Raub ~ lup (rozděli; Bejeſle ~ rozkazy udí-
leti n vydávati; Šnaden ~ milosti udíleti;
Titel ~ tituly udíleti n propůjčovati; die Ţacra-
mente ~ svátosti udíleti, svátostmi prisluho-
vati; Webmacht ~ dobrodiní udíleti n proka-
zovati; rozděli: 2. ⊕ rozděliti, rozkousko-
vati, nařezati, přírezati; die Maſſe ~ rozděliti n
vyněsti miry. — II. %a M~ n E₇ bez pl., Aus-
theilung f E₁₈: A~ des heiligen Abendmahls tež
podáváni večere Páne.

Aus-theiler ("~ ~) m E₆, ~in f E₁₉ podě-
lovač atá, rozdavač (f -ka).

aus-thun ("~ ~) C₁₆ (v thun) odl. I. %a 1. =
ausſchen I. 1.; ausneben I. 1.; auſtreifen II. 1.
2. f jichter ~ svetla vyhasiti n z- n poshasi-
nati. 3. (tilgen) vyhladiti, zrušiti, odkliditi, vy-
mazati; e-e Ţuldul im Bude ~ dluh v kníže
vymazati n vyškrtnouti. 4. A. ~ dáti n vy-
praviti z domu n -ova koho. 5. vypuditi, za-
(koho). 6. (propujčiti, pronajmouti (komu co;
Oeſt auf einigen ~ peníze na úrokv pujčovati
n rozpújiti; Webmungen ~ bytv pronajimati. —
II. %a júg ~ 1. jako při ~ I. I. 2. skoro † vyjádřiti
se, vysloviti se. pronésti se, prohlásiť se
(v ausſaffen I. 4.1.)

aus-thüren ⊕ ("~ ~) %a C₁₂ odl. die Nüſel
(e-r Windmühle) ~ (křidla větrného mlnu) sníti n
vy saditi.

Aus-tief... ⊕ ("~ ~...) ~hammer m kladivo
vyhlubné; ~maſchine f stroj vyhlubovací,
vyhlubovadlo; ~meiſer m zlat. dláto hloubici.
aus-tieſen ("~ ~) I. %a C₁₂ odl. vyhlubovati
p vyhloubiti, pro- — II. %a A~ n E₇ bez pl.,
Ausſtiefung f E₁₈.

Aus-tiefer ("~ ~) m E₉, ~in f E₁₉, 1. vyhlub-
bovač, hlubieč. 2. hnt.

aus-tiſtein f ("~ ~) %a C₁₂ odl. = ausdiſteſin.
aus-tiſgen ("~ ~) I. %a C₁₂ odl. 1. vymazati,
s, setřiti, (vyškrtati, vyškrábati; e-e Ţuldul
= ausſun I. 3. 2. (ausrotten) vyhlazovati p vy-
hladiti, za-, vyhubiti, vykořeniti, vypleniti;
unframt ~ býlí vypleti n vyhubiti; fig. Nafter ~
neřesti vykořeniti n vyhláditi. — II. %a A~ n
E₇ bez pl., Ausſtülgung f E₁₈.

aus-toben ("~ ~) C₁₇ odl. I. %a (b) ſich ~ %a
= ausſrajen I. Prv. Ţugenb mujs ~ mládi se
musí vybouřiti. — II. %a vybouřiti co n se
z ťeho, (bouřné) vyliti si co; f-n Groll gegen S.-
hněv si vyliti, žáhu si schladiti na kom; fein
erſtes Ţugenſener ~ vybouřiti se z žáru prvního
mládi; f-e Freuſe o f-e Verzweiflung ~ oddávati
se (záchvatům) radosti n zonfalství.

aus-tollen ("~ ~) C₁₂ odl. I. ⊕ %a e-n Ţut ~
= ſellen. — II. F %n (b) doblázniti, přestati
vyváděti bláznovství. — III. %f jſich ~, ~
ausſtoſieren blázniti, vyváděti bláznovství.
aus-tönen ("~ ~) C₁₂ odl. I. %n (b) = auſe-
ßaffen I. 1., 2. — II. %a rozezvučeti co; fig. ~
Rlagen ~ žaloby promaſſeti.

aus-tonnen ("~ ~) %a C₁₂ odl. 1. z káde n-í
vyndavati. 2. ⊕ hor e-n Ţschadt ~ Ţsachu opa-
žiti n obedniti.

aus-topſen ~ ("~ ~) %a C₁₂ e-cßtBtune ~ květoň
z hrnce n Z květináce n Z kórenáce vyndati.

aus-torſen ⊕ ("~ ~) C₁₂ odl. hor. I. %a do-
bvati raſelinu; vyraselinovati. — II. %a
A~ n E₇ bez pl., Ausſtorfung f E₁₈.

aus-toſen ("~ ~) %a (b) C₁₄ odl. dodumeti,
dobouřiti, doburaceti, dohůćeti. dodusati:
fig. vybouřiti se, vyzuřiti se, utisiti se (= aus-
rajen I.).

aus-traben ("~ ~) %a C₁₂ odl. A. (in) vyklusati, vyjiti n vyjeti klusem. B. (b) 1. cíuerd ~ laſsen, tež %a cíu Bierd ~ kuč v klus n do klusu přivěsti n popohnati. 2. ~ auſge-trabt haben doklusati.

Aus-trag ("~ ~) m D₁₁ 1. vyřízeni, roz-
hodnutí; vyjednání; (zādiespruſd) výnos, nález,
rozhodnutí; e-n Ţrenbanbel zum ~ e bringen
čestnou záležitost n spor vyrovnati n ukl-
diti n vyříditi; e-e Ţade gerědlich zum ~ e bringen
záležitost soudné vyříditi. 2. konec, porízení,
výsiedek; zum ~ e bringen skončiti n ku konci
dověsti (co); poříditi s čim. 3. (něm. stát právo) roz-
hodči soudee n rozsudi říšských stavů; Aus-
träge mpl. rozhodči soud říšských stavů. 4. vý-
měnek (= Ausſgedinge). 5. ⊕ hor. vynásla,
výnos.

Aus-trag(s) = ... ("~ ~") = methodsen fpl. ⊕
způsoby vynášky; ~öffnung f = ~öffd; ho-
~richter m rozhodči soudee n rozsudi říšských
stavů; ~rinne f = ~rinne; ~zimmer n vyhra-
zený pokoj.

Aus-trägaſ... ("~ ~") = inſtanz v rozhodči
soud říškých stavů: ~ (inſtanz)richter mpl.
rozhodči soud (cové) říškých stavů.

Aus-trage... ("~ ~) = geriinne n ⊕ bei Veh-
merken hor. vynáſecí žlab; ~loſch n ⊕ beim Rais-
poſchwerf výnosní n zátkové okno; ~öffnung f ⊕
hut. ~öffnung e- Ţammofenſs vynáſeci n vyhra-
bovaci okno v plamenných přechů; ~öffnung (beim
Raispoſchwerb v ~ loſch; ~rinne f ⊕ bei Vehmeren)
vynáſecí žlab; ~ſtempſel m ⊕ hor. vynáſeci
n poslední pest; ~taſſel f ⊕ (beim Raispoſchwerf)
vynáſecí splávek; ~jeit f poſt. čas (k) roz-
třídování.

aus-iragen ("~ ~) C₉ odl. I. %a 1. vynáſeti
p vyněsti (co odknd); vynáſeti p vyněsti (to)nosti
atd. (sry. ~ I. 5.); (doněsti na místo určen Bret ~
chléb roznaſeti (odbřateľům); der Postboté trägt
die Briefe aus postovní posel roznaſí psaní;
skolo † e-e Leiche ~ mrtvolu z domu vyněsti.
2. e-n Posten aus e-m Bude ~ položku z kníhy ode-
psati. 3. (krásti a) z domu potají odnaſeti;
P zejm. o bult: (u)délati tchoře. 4. den Můſt aus
der Miſugube ~ die Miſugrube ~ (hnáž z) hno-
jistě vykydati; fig. f ~ das Bad allein ~ můſjen
= ausbaren II. 2. 5 roznaſeti, roztrušovati,
rozkríkovati, rozhlášovati; A. ~ roznáſeti n

Aus-träger

— 366 —

[aus-trinken]

rozkríkovatı hoho ſnekał počět. o kom roztroušovatı; 3. d. sm. 3-3 Ramen ~ vynáseti n velebitı n vychvalovatı jménou. 6. ein Steid ~ sat. dos nositi n dottirhatı; e-c Leibesprudt ~ ein Kind ~ plod (zivota) dité donositi n vy-; (vollend) ausgetragenes Kind, dochůdče; ein nicht ausgetragenes Kind nedochůdče; p ausgetragenes Vunge vychytralý ptáček, pálený kostelník, prohnaná kopa, ferina lišák; sein Leid ~ bolest pretpřiti n préněsti n vystáti. 7. vyříditi, rozhodnouti, vyjednati; (aſſchiedsrichter) rozsouditi, nalcěti, rozhodnouti, vněsti; e-n Streit ~ vynovati n u-spor ~ rozěpři. 8. ⊖ stav. = anatbeiten J.; hor. über den Spund ~ vynáseti zátkou; über den Spalt ~ vynáseti štěrbinou; über das Gatter ~ vynáseti česlici. — II. $v_n$ (b) ~ acc. ceny (betragen) das Ganze trägt filmig Kranten aus všecko všudy delá padesát franků; das trägt Viel aus: a) to déla mnoho; b) fig. na tom mnoho zálezi; tu běží o mnoho; es trägt die Mesten nicht aus nehradi zu aní útraty. — III. $v_n$ (to stromech) vyněsti se, prílišnou úrodse vyčerpati. — IV. $v_n$ A-n E$_7$ bez pl. vynáška, výnos; hor. A- über den Spund vynáška zátkou n pres zátku; A- über den Spalt o durch den Spalt vynáška stěrbinou n pas všěrbinu; A- über das Gatter vynáška česlič n skrz česliči; piv. A- des Malzes výnosek; A- des grünen Malzes syrový výnosek; te. Austragung des Gratparrens vynesení vysetreni (pravé delky) nárožní krokvě.

Aus-träger (n. l.) m E₆, -in f E₁₉. 1. vynášě, roz-; ~ der Briefe = Briefträger. 2. šp. sm. vynášě (tajnost), roztroušovač (novin); pomlouvač, klevetář, klepař. 3. = Austrag 4. hor. vynáseti n poslední pest (= Ausstragestempel).

Aus-trägerci (n. l.) f E₁₈. 1. vynášěstvi (tajnost) atd. 2. klepy, klevety, pomluvy.

Aus-trägler (n. l.) m E₆ výménkář.

aus-träglich (n. l.) a D₁₂ 1. (ausreichend) dostatečný, postačitelný. 2. poněkud †: (einträglid) výnosný.

Aus-trags... (n. l... n. l.) I.-bedingungen/pl. výmky narovnání atd. II. = Austrägals.

Ausstral... (n...). [It.] ~ erde f jižní země; land n zem. Australie, Nový Holland; ~schein m jižní záře.

Ausstrali-en (n.) [It.] n E₇ Australie (aus Australland).

Ausstraler (n.) [It.] m E₆, -in f E₁₉ Australec, f -ka.

aus-trälijsch (n.) [It.] a D₂₃ australský.

Aus-tränkungš... (n. l...) -fläche f plocha potopna.

Aus-traner (n.) f E₁₈ bez pl. 1. poslední dohasmutku. 2. polosmítek, poloviční smutek (oděv polosmutoční).

aus-trauern (n.) $v_n$ (b) C₁₂ odl. 1. nositi smuteční oděv po celou dobu smutku, dos nositi smutek. 2. a) svléci n odložiti smutek n smuteční saty; b) zanechati smutku, dotruchliti, dosmutniti.

aus-tränſe(1)n (n. l.) $v_n$, $v_n$ (b) C₁₂ odl. v träſe(lm).

aus-träumen (n.) C₁₂ odl. I. (l.) dosnítí. — II. $v_n$ 1. e-n Traum ~ sen dosnítí n vy-; fig. der schéne Traum war bald ausgeträumt krásný sen

brzy pominul, brzy bylo po krásném snu. 2. ſich (dat.) et. ~ vysniti si co, sníti o čem (anš vymýšleti).

Aus-treibc... (n. l...) -eſien n ⊖: a) = Austieſmajchine; b) kamenořez. pruboj; -mittel n (ger Beschwörung der Geißler) prostředek (k zaklínání duchů).

aus-treiben (n. l.) C₆ odl. I. $v_n$ 1. 3. aus e-m Erte ~ vyháněti p vyhnati, vypuzovati p vypuditi koko odkud; den Zentel ~ vymitati čářa; ich werde dir die Münden ~ já ti vyženu roupy n vrtochy. 2. tež abs. (Rieh) ~ (dobytek) na pastvu vyháněti n vyhnati. 3. vneiven o meime ~ poupata n výstřelky vyháněti n vyrážeti; Schweiß ~ pot (na čelo) vyháněti. 4. et. ausgetrieben haben doprovozovatı, přestati provozovati co. 5. ⊖ hat. das Feuer ~ oheň vyhasiti; hor. vytěžiti; piv. das Malz ~ slad vyhnati n nechati vyrůsti. — II. $v_n$ (in) vyháněti, vyrážeti, hnatí, rašiti; der Schweiß treibt aus pot vyráži n vyystává. — III. $v_n$ A-n E₇ bez pl., Aus- treibung f E₁₈.

Aus-treiber (n.) m E₆, -in f E₁₉ výhonči, vyháněč.

aus-trennen (n. l.) $v_n$ C₁₂ odl. vypářati.

aus-treten (n. l.) C₃ v treten) odl. I. $v_n$ A. (in) 1. vystupovati p vystoupiti, vykročiti (odku). 2. skoro † = ausſteigen I. 3. vykročiti z dráhy n z kolejí; anj Abwege ~ přijíti na scesi. 4. = ausſcheiden II.; obch. aus e-m Geſchächte ~ z obchodu vystoupiti; aus der Kriengeminde ~ z církve vystoupiti; aus e-r Lehrausflast ~ z ústavu vystoupiti. 5. skoro † uniknouti, uprchnouti, upláchnouti, f ufouknoti, vzítiti do zaječích; zejm. voj ~ běhnouti, desertovati. 6. vystoupiti z mezi, překročiti meze; (co voěd) vystoupiti (z běšáv) von dem Regen iſt der Strom ausgetreten řeka destém vystoupila. 7. vypářiti. B. (b) 8. ausgetreten haben došlapati, dostoupati at. 9. lov., o jelenech doříjeti. — II. $v_n$ 1. vyšlapati (co o čeho); die Körner, die Áhren ~ zrní (z klasu) n klasy vyšlapati; 3-m die Zäbne ~ zuby vykopnouti komu; řid (dat.) et. ~ vytknouti n vyvinouti si co při chůzi. 2. při chůzi (nohou) vyraziti (co). 3. die Stufen e-r Trecpe ~ schody vyšlapati; Zchuhe ~ střevice vyšlapati n roz-; š. sm. rozšlapati. Šlapáním n chůzi roztrhati; fig. die Kluinderjudbe ausgetreten haben vyzouti se z dětských střevíků; 3-m die Zchuhe ~: a) střevice vyšlapati komu; b) fig. (verträngen) mpuditi, za-, vyhnati, vytlačiti, vystraditi, podraziti koho. 4. e-n Junten, das Ganze ~ skru, oheň zaslapati; den Špecidel ~ slinu n výplivek zašlápnouti. — III. $v_n$ řid ~ rozšlapati se.

Aus-treter (n.) m E₆, -in f E₁₉ 1. vystupilec atd. 2. ⊗ = Ausreißer(in).

Aus-trieb (n.) m E₄ výhon, vyháněni.

aus-trieſen (n. l.) $v_n$ C₁₂ odl. $v_n$ 1. (in) =trieſen.

2. (b) dokapati, dokrápati, dokanouti, dočereti.

Aus-trift (n.) f E₁₈ 1. průhon, pastva, -ište. 2. ⊗ hor. cesta pro káry.

aus-trillern (n. l.) C₁₂ odl. I. $v_n$ ein Vieb ~ pischen (do)trylkovati. — II. $v_n$ (b) ~, ausgetrillert haben dotrylkovati.

aus-trinken (n.) $v_n$ C₆ odl. 1. mpiti, do-co; fig. ich fömme das Meer ~, so durſtig bin ich

aus-trippein

— 367 —

aus-wagen

P mám žízeň jako trám n že bych várku
vypil; mit einem Duse ~ jedním douškem vy-
piti n vytáhnouti; fig. den Meld der Weiden (c).
bíš auf die Heße ~ vypiti n do- kalich utopeni
ata) až na dno. 2. dopiti, přestati příti.

aus-trippen F (n~2~) n C₁₂ odl. 1. (in) drobnými kroky n kríčky vyjiti, vydrepití, vycupkati (odkuč). 2. (b) ausgetrippelt haben do-dreptiti, docupkati.

Aus-tritt (n~2~) m E₃ 1. vystoupení, vykročení ata. (v ausstreten). 2. ~ aus dem Leben v aus der Welt odchod se světa, smrt; ~ aus der Kirche vystoupení z církve. 3. (místo výstup(u): a) hořejší konec schodů; b) (Ver)ummerneredpokoj; c) (Alt)an pavlač, -an, výstupek, balkon†. 4. obch. ~ der Waren vývoz zboži. 5. ~ der Druckt výchoz dítěte z matky. 6. Θ: stav. ~ am oberen Ende e-r Treppe nejhořejší stepeň schodů.

Aus-tritts... (n~2~...) ~amt n vývozný úrad; -bollette f vývozná celni poukázka; -bogen m ast, oblouk výnoru n vystoupení (zatměle planety); -erklärung f ohlasenī výstupu; -geld n výstupné, od-, plat za vystoupenou; -grenze f výstupná hranice; -punkt m fys. bod výnorní; -ventil n výpustnu n výchozí zá-klopka; -joll n clo vývozné n z vývozu; -jollamt n vývozný celní úrad.

aus-trocknen (n~2~) C₁₃ odl. I. v'n Golß ~ dríví (vy)sušiti, u; e-n Teid ~ rybník vysušiti; e-e Schüssel mit e-m Tüde ~ mísu utěrákem vy-sušiti n vytříti. — II. v'n (in) 1. vyschati p vyschnouti (vyšcháním zmizěti). 2. vyschnouti, pro-vyprahnouti; ausgetroffen part. p, a vyschly, vyprahly; 16k. ~des Mittel vysušovadlo. — III. % A-n E₇ bez pl., Aus Trockenung f E₁₈.

Aus-trocknungs... (n~2~...) ~canal m vysoušení n vysušovací stoka.

aus-trödceln (n~1~) C₁₂ odl. I %a alte Stifter ~ staré šaty n vetěš prodávati. — II. v'n 1. (b) dovetešničiti. 2. (in) = ausdummeln 1.

aus-trommeln (n~2~) C₁₂ odl. I. v'n a. vybubnovati, bubnem vyhlásiti; e-n verfeerenen Gegenstand ~ trazenou věc vybubnovati; vej. die Tageszorporate ~ vybubnovati desatníky denní služby; fig. roznášeti, rozkřikovati, rozhlašovati co. 2. f S. ~ = auspoken I. 1. (svr. auspfeisen I. 1.); Bienen ~ věley vybubnovati. — II. v'n (b) ~, ausgetrommelt haben do-bubnovati.

aus-trompcen (n~1~) C₁₃ odl. I. v'n vytrubovati p vytroubiti (troubou oznamovati); fig. = ausstrommen I. 1. fig. — II. v'n (b) ~, ausstrompet haben dotroubiti.

aus-tröpfeln (n~2~) C₁₂ odl. v'n 1. (in) (vy)kapati, (vy)krápati, (vy)kanouti; (vy)crčeti (odkuč). 2. (b) dokapati, docrčeti, es hat ausgetröpfelt dokrápalo, domrholiko, přestalo poprchávati. 3. (vy)kapati (co).

aus-tropfen (n~2~) v'n (in) C₁₂ odl. (vy)kapati, (vy)kanouti, (vy)krápati, (vy)crčeti (odkuč).

aus-troschen (n~2~) v'n (b) C₁₄ odl. dovzdorovati, vy- se.

aus-trumpfen (n~2~) C₁₂ odl. I. v'n S. ~ = auschimpen. — II. v'n (b) bra v karty: vyhnášeti trumf.

aus-tummen (n~2~) C₁₂ odl. I. v'n prov Nym., hor. dobývati sklepovné, sklepovati. — II. %, A~ n E₇ bez pl. sklepování.

aus-tünnen (n~2~) v'n C₁₂ odl. = tühnen.

aus-tunken (n~2~) C₁₂ odl. I. %a 1. vymáčeti co. 2. fig. f = ausbaben II. 2. — II. v'n (b) ausgehunt haben domácěti, prestiti namáčeti.

aus-tüpfeln F (n~2~) v'n C₁₂ odl. dobře uvážiti n promysliti (co) (= wobei erwägen). aus-tüpfchen (n~2~) C₁₂ odl. I. v'n a e e Seidung ~ kresba vytušovati. — II. v'n (b) ~, ausgetauscht haben dotušovati.

aus-tuten (n~1~) C₁₃ odl. I. v'n die Strunden ~ hodiny vytrubovati n p vytroubiti. — II. v'n (b) dotroubiti.

aus-übbar (n~1~) a D₂,₃ vykona(va)telyu† ata.

aus-üben (n~1~) C₁₂ odl. I. v'n 1. vykonávati. (vy)konati, prováděti, provozovati (co), zabývati se, obírati se, zanášeti se im; Landungen der Gesamfeinte ~ ukrutnosti páchati, dopouštěti se ukrutnosti. 2. práv. ein Verbrechen ~ zločin n spáchati, dopustiti se dopustin; die Redteplege ~ konati vykonávati soud n soudni moc; die Anbادt ~ pobožnost vykonávati; Äreinheit a Webithaten ~ prátelství n dobrodíní prokazovati; f-e Pflüdt ~ konati svou povinnost; ein Redt ~ prováděti právo. užívati práva. 3. i-n Geißt ~ ducha evičiti n broušiti n pěstovati n vzdělávati n zdokonalo-vati. — II. v'n (b) ~, ausgebilbt haben docvěti; der Arzt praktisch lekar; der Gewalt výkonná moc. — III. % A.-n E₇ bez pl., Ausübung f E₁₈. B. jen Ausübung: et. in A- bringen: a) vykonávati, provádeti co; b) uvěsti v praksi co.

Aus-über (n~1~) m E₆ vykonavatel ata.

aus-usfern (n~1~) v'n C₁₂ odl. das Golß ~ dríví vyhoditi z vody na bře.

Aus-verkauf (n~1~) m D₁₁ výprodej, roz-; ~ wegen Gefühlsaufgabe výprodej za pricinou zanechání obchodu; fig. f ~ (to ženach) ~ faltten zbytky bývalé krásy na odiv stavěti.

aus-verkaufen (n~1~) v'n (b) C₁₂ odl. Θ 1. vyprodávati, roz- o co n se ~ čcho; zurißgejetze Waren ~ vyprodávati za snízené ceny. 2. obch. diese Ware ist ausverkaut toto zboži jest vyprodanó n roz- n došlo; div. das Hans ist ausverkaut divadlo jest vyprodáno.

aus-verschämt f (n~1~) a D₂,₃ = unverschämt.

aus-bieren (n~1~) C₁₂ odl. I. v'n do čtyř hran osekati, ořezati, vyhraniti n vyhráněti. — II. % Aus-vierung f E₁₈.

aus-wachsen (n~1~) C₉ odl. I. v'n A. 1. (be v'n) sich ~ vyrüst(at)i, do- š sm. wypěti, do-; zu e-m mächtigen Baune ~ vzrůsti v mohutný strom. 2. a) o zron (v klasech) (vy)zklíčiti, (vy)zrůsti, po-; b) o lidech (z)hrbatěti, dostávati hrb; er ist ganz ausgewachsen jest všecek krivý. 3. to räuchend zarůs (ta)ti, zaceliti se. B. ~ (b) 4. dorůsti, prestiti růsti. — II. % ein Aelidungs-ffüll ~ ze šatu vyrůsti. — III. v'n sich ~ v 1. 1. — IV. ausgewachsen part. p., a vyrostlý, dospělý; k I. 2b: ein Ausgewachser hrbác. — V. % A.-n E₇ bez pl. vzrůst.

aus-wackeln (n~2~) v'n C₁₂ odl. vyviklati co.

aus-wagen (n~1~) v'n C₁₂ odl. sich ~ odvážiti se ven n vyjiti.

aus-wägen

— 368 —

aus-weben

aus-wägen (n²) B₂ odl. I. ¼ a 1. prodávati (co) na váhu n v malém; die Butter pfundweise ~ másó na libry prodávati. 2. das schwerste Znd ~ n; ježíši kus váhou naléžti; fig. et. richtig ~ správné uvážiti o oceniti (co); fig. ausgewegen = aus- gefücht (v aussuchen III). — II. ¼n (b) ~, aus- gewegen haben dovážiti. — III. % A ~ n E₇ bez pl. úvaha.

Aus-waſſt (n²) f E₁₈ 1. a) vybírání, (vy-) volení, volba; b) výběr (množství k vybítání n k volbě určené); er defiſt e-e reiſde ~ u něho jest hojný výběr; c) (Ausgewähltes) výběr, výbor = vybrané věřen; ~ von Personen vybrané osoby, elita†. 2. ibm steſt die ~ (er Zadcho) zt on má právo vy- brati si (co); qute ~ treſſen dobře (vy-)voliti n vybrati; die ~ steſt Blumen frei mužete si vy- brati; 3-m die ~ überlaſſen dáta na výběr komu.

Aus-waſſt... (n²) ~ freiheit f volnost výběru.

aus-wählten (n²) C₁₂ odl. I. ¼a 3. o et. ~ (py-)voliti, vyb(i)rati (aus o unter et. z čeho n mezi dinn) = auswählen I. o auswählen I. 1. ~ II. ¼n (b) ausgewählt haben dovoliti, volbu skončiti. — III. % A ~ n E₇ bez pl., ~ Auswählung f E₁₈ = Answaſſt.

Aus-waſſler (n²) m E₉ volič, vyběrač.

aus-waſſen (n²) ¼a C₁₂ odl. = abwaffen I.

aus-waſſen (n²) ¼n C₁₂ odl. (z. ejm. poſt. ob.) wallzabjarten 1. (jn. ~ (aus) vyputovati (odkuwo).

2. (b) ~, ausgewaſſt haben a1: doputovati, pře- stati putovati; b) doputovati. ponť skončiti.

aus-waſſen (n²) C₁₁ odl. I. ¼a 1. hosp. (Ge- heide ~ obili vyválcovati n válcem vymlítati.

2. © hut. Cijen ~ železo vyválcovati (válecm roz- talnout). — II. ¼r ſidt reſd ~ natanciti se (do syta) valčiku. — III. ¼n (b) dotančiti valčik. aus-waſſen (n²) ¼n C₁₄ odl. = herauswälſen; hed, tae Zähne ~ zuby vyklenouti u vyklenovati.

aus-waſſen F (n²) ¼n C₁₄ odl. = abwaffen.

Aus-wand(c)rer (n²) ¼c m E₆, Aus-wan- d(c)erin f E₁₉ vystěhovalec, f -kyně.

Aus-wand(c)rer... (n²) ¼c... ~ schiff n lod vy- stěhovalču n -ecká.

aus-wandern (n²) C₁₂ odl. I. ¼a 1. (jn. (py-)stěhovati se (ze země, z viastí). 2. ¼n (b) ~, aus- gewandert haben docestovati; sceſtovati svět. — II. % Ausgewanderte(r) m D₂, Ausgewand- derte f D₂, vystěhovalec, f -kyné. — III. % A ~ n, Ausgewandertsein n E₇ bez pl., Anſ- wanderung f E₁₈ vystěhovalſtrí, -ání.

Aus-wanderungs... (n²) ~ agentur f jednatelství pro vystěhovalce; ~ consens m po- volení vystěhovati se; ~ jieber n horečka n ma- nien vystěhovalecká; ~ geset n zákon o vystě- hování se ze země; ~ gefuch n žádost za po- volení vystěhovati se; ~ luftig a majici chuf se vystěhovati; ~ rech n právo vystěhovati se; ~ jchein m (písemné) povolení vystěho- vati se; ~ steſt f ~ jieber; ~ berbot n zákaz n zápověd stěhovati se.

aus-wanken (n²) ¼n (jn) C₁₂ odl. vy- krávorati, vypotaceti se, vymotati se, vy- klátiti se (odkuwo). aus-wannen (n²) C₁₂ odl. I. ¼n (obwo) (py-) pálati, (py-)váti. — II. ¼n (b) ~, ausgewannt haben dováti, dopálati.

Aus-wärmf... (n²) ⊕ ~ ofen m vyhrívaci n výhrevna pec; ~ jange f vyhrívaci kleſtě.

aus-wärmten (n²) ¼a C₁₂ odl. 1. % (ſich) vyhrívati p vyhráti (r₃) se; ein Bitt: ~ a) poſtel vyhráti a za-; fig. = erwärmten; e-e Wobnung ~ byt vyhráti n vytopiti. 2. ⊕ = anſglüßen II. 1.; but, e-n ſen ~ poc vyhrí(va)ti.

Aus-wärmer (n²) m E₆ ~ in f E₁₉ vy- hríváč, za- (f -ka).

aus-warten (n²) C₁₃ odl. I. ¼a (baſs Ende ven et.) ~ vyčk(d)rati čeho, dočkati se (konce) čeho. — II. ¼n (b) ausgewartet haben dočekati atd.

aus-wärtig (n²) a D₂, 1. a) venkovský, mimomístný, přespolni; b) cizokrajný, -zem- ský, jimokrajný, -zemský, mimozemský, za- hraničný; ~ er Berichterſtatter e-r Zeitung zahra- ničný n cizozemský zpravodaj novin; ~ es���reiponbierendes Mitglied e-r Geſellschaft přespolni dopisující člen společnosti; Münirer des A-en mi- nistr zahraničných záležitostí; ~ er Wechſel mimomístna sménka; ein A-er cizinec, cizok- rajan.

aus-wärtſ (n²) adv. 1. ven, zevnitř; ~ geben choditi (šípkama nohou) ven ~ vy- bočné; die řuſpiſen ~ tehren dávati špičky nohou od sebe; mit ~ gebogenen Füßen krivo- nohý, bočitý; ~ gebogen bočitý. 2. a) vně, zevnitř (čeho); ~ weben hydliiti vně (města); b) v cizině, za hranicemi; c) ~ eſsen o ſchafen mimo dům jásť in spati.

Aus-wärtſ... (n²) ~ bieſung f vychýle- nost, bočitost; ~ drchung f der Hand lek. od- vracování ruky.

aus-waſſen (n²) C₉ odl. I. ¼a 1. Flede(n) aus et. ~ skviny vyňuřaſti z čeho; et. ~ vy- mýraſti co; ein Meid ~ sat vyprati; die Farbe aus dem Fleide o das ſteidt iſt ausgewaſſen harba ſatu pranim vybledla; hosp. ausgewa- ſidenes Heu vymočené seno. 2. fig. zert. wir werden uns den Feſl ~ laſſen promokneme (na káži); fig. F. geběriq ~ notně vypeskovati n sprá- skati koho. 3. Hühinge ~ = auswajern I. 4. vy- mýrati. vyplachnouti; e-e Welde ~ ránu vymliti; ſid (dat.) die (verſteben) Augen ~ vymy- vati si n pro- si (slepene) oči. 5. deu Zand aus dem lſler o daſ lſer ~ břeh vymlati n p vy- mliti n spakovati; e-n Brüdernpfeiler ~ mostni pilíř podemliti. 6. ~ ein Fleſs o Heſl ~ dríví s voru skládati n dopravovati na heß. 7. f et. ~ = ausplandern I.; f F. ~ překlepávati n přetřepávati n přemilati n f drbati koho; pív. die Treber ~ mläto vypirati, vystřikovati; den Tampſteſiet ~ kotel propláchnouti. — II. ¼n (b) ~, ausgewaſſen haben domýti, doprati, dodrbiat ata. — III. % A ~ n E₇ bez pl., Aus-waſſchnung f E₁₈.

aus-wäſſern (n²) C₁₂ odl. I. ¼a (ve voß) vymaceti, vymočiti (co); prov. j daſ Zatigebinge (py-)doužiti n pro- n vyluhovati solně hory. — II. % A ~ n E₇ bez pl., Aus-wäßerung f E₁₈.

Aus-wäßerungs... (n²) ~ art f způsob vymáčení n vylouženi; ~ schaufel f lopata ku vyhazování z vody.

aus-wattieren (n²) ¼a ¼p C₁₂ odl. = wat- tieren; ſich ~ vycpávati se vatou.

aus-weben (n²) B₈ C₁₂ odl. I. ¼n 1. = abwesen; fig. = anſpinnen I. 3. 2. = auf-

Aus-wechsel

— 369 —

[aus-weiten]

weben 2. — II. (b) —, ausgeweben o ausgeweckt haben
dotkati.

Aus-wechsel (n~l~) m. E₆ výměna = aus-
wechseln III.; O hor. — der Zimmerung výměna
důlního dřevení.

Aus-wechsel... (n~l~...) —blatt n. typ. ná-
hradnì výměnný list, vložka, karton.

aus-wechselbar (n~l~-) a D₂, ¾ výměni-
telný, s., pře-.

aus-wechseln (n~l~) I. v.ₐ C₁₂ odl. 1. = aus-
tauchn I.; vyměniti: die (S)gangen ~ zajatce
směni, směnu o zajatce uciniti; ein Wind ~
dité podvrhnouti n. ci. 2. O hor. die Zimmerung ~
vyměniti dřevení, predřeviti důlní díla; tes.
= abtrunnen. — II. vₙ 1. lov. o jelenu: přesazo-
vati. 2. doměniti, přestati měniti. — III. %
A~ n E₇ bez pl., Auswechselung, Auswechsel-
tung f výměna. pre-, s-; tes. Auswechselung
(z)flässel) výměna stropne; Auswechselung für e-
Cisse výměna trámu stropnich n stropnic
u komina.

Aus-wechselungsz... (n~l~...), Aus-wechsel-
tungsz... (n~l~...) —postanstalt f výměnný
úrad poštovní; —sische f místo výměny; ~
výměnístě; —vertrag m smlouva o výměnu.

Aus-wechselr (n~l~) m E₆ pouk. = Hilfstrempel.

aus-wedelu (n~l~) vₐ C₁₂ odl. 1. (věječkou
vyváti; oháhkou) vyhnuti. 2. ein Licht — věječkou
n oháhkou světlo shasiti.

Aus-weg (n~l~, ~ n~l~) m E₃ 1. východ, vý-
jezd; obch. cesta n smer odbytu (zbožn.). 2. fig.
= Auskunftsmitteil (v Auskunfts(s)...); fig. promoc.
středek, výmluva, výhybka, vytřacka, vý-
klička, zámkina; vyhnuti, zhytí; co gibt
feineu — neni vyhnuti; er sudte verschiedene —
věslijak se vytáčel.

aus-wechen (n~l~) C₁₂ odl. I. vₙ 1. (b) = ab-
wehen II. 2. (in) ein Licht weht an aus světlo hasne
(vním větru). — II. vₐ 1. srr. I. 2.; o větru shasiti
(vanem), sfouknouti (co). 2. = auswehen II. 6.
3. plav. rozevláti; der Wind weht die (N)tagen aus
vitr rozevlává vlajky; plav. die (N)tagen sind
ausgeweckt vlajky jsou rozprostřeny větrem se
třepajícě; auswirkende Zact větrem održaně
plachta. — III. % A~ n E₇ bez pl. vývej.

Aus-weiche O (n~l~) f E₂₂ výhybka (obv.
Weide).

Aus-weich(c)z... (n~l~(y)...) žeteln. —bahu v vy-
hybaci dráha; —geleife n výhybková kolej;
—płaž m, —stätte f, —stelle f. —strecke f = Aus-
weiche.

aus-weichen (n~l~) I. [weichen] vₙ (in) C₅
odl. prov. J, zejm. švýce, též v₇ 1. S~m~ o e-r Z~nde~
výhybati se p vyhnouti se, u- se, ustupiti
komu n čemu. 2. (o noze) vysmeknouti se, svézti
se, sjeti; dem Bösen ~ strící se zlého. 3. = aus-
biegen II.; (o magnet streſce) uchýliti se. 4. (o věceh)
kloniti se, nahýbati se, chýliti se, povolo-
vati, hortiti se; der Zand weidt unter den Rüßen
aus o weicht dem Drude aus písek pod nohama
povoluje n klouže. — II. [weid] vₐ, vₙ (ju)
= abweichen I. A. a B; den Häring im Wasser —
slanečka ve vodě (ze soli) vymočiti; piv. die
(Seße ~ slad ze stoku házeti. — III. ~ d a
D₂, ¾ vyhýbavý. — IV. % A~ n E₇ bez pl.,
Auswechselung f E₁₈.

Aus-weichungs... (n~l~) = Ausweich(c)z...;
—kreise mpl. ast. výhybné kruhy.

aus-weiden (n~l~) C₁₃ odl. I. %a 1. Wird ~
zwei vyyrhnouti, vykuchati. 2. vypásti, s-
spastviti. — II. %n (b) ~, ausgeweckt haben do-
pásti. — III. % A~ n E₇ bez vl., Auswei-
dung f E₁₈.

aus-weigern (n~l~) ~ %/r sich ~ C₁₂ odl. do-
zpecovati se, dovzpouzeti se, dozdráhati se,
dovzpirati se.

aus-weichen (n~l~) vₐ C₁₂ odl. e-n Geißligen ~
duchovního vysvětiti.

aus-weinen (n~l~) C₁₂ odl. I. %a 1. sich (dat.)
tie Angen ~ oči si vyplakati n plaćem zkaziti.
2. ich hatte m-e Thränen ausgeweint vyplakal
jsem všecky své slzy; co jsem slz v očích
měl, vsecky jsem vyplakal; sein Leben ~ život
proplakati (v plači straviti). 3. j-n Zdymerz ~ bol
vyplakati; bolu slzami uleviti. — II. % sich
(recht) ~ a) vyplakati se, na- se (do syta), pla-
ćem si uleviti; b) vyplakati se (slzy výšerpat);
weine dich an meinem Bienen aus vyplać se mi
na ňadrech. — III. vₙ (b) doplakati.

Aus-weis (n~l~) m E₃ gen. ...je, dat. ...ſe, pl.
E₃. 1. ~ über ct. výkaz o čem; ~ über die Befolgung
des lesten Willens výkaz o splnění poslední
vůle; ~ des Erbredtes výkaz práva dědického;
nach ~ der Rednung jak úcet vykazuje, podle
výkazu účtu. 2. (Seweis) výkaz, prů-, dů-.

Aus-weis... (n~l~...) —bogen m průkazný
arch: —büchlein n knížka vykazovaci n vý-
kažni; —coloune f, —columne f výkazný
sloupec; —configuration f seznam výkazu;
—gefügt n práce vykazovaci. výkaz v n-
vykování; —gut n zboží vykazané (které třeba
vykazati po větoupi n do země); —karte f listek
výkazný n legitimační; —loß a bezvýkazný, bez-
prů-, bez výkazu: —loſigkeit f nedostatek
průkazů, bezprukaznost, bezvýkaznost; —pa-
piere npl. papir vykazné, prukáz; —jehn m
výkaz, výkazný list; —jettel m vykazovaci
n výkazný listek. poukazka.

aus-weisen (n~l~) C₆ odl. I. %a ~ a) vy-
pověděti, vypuditi, za- koho odkud; b) aus e-m
locaſe ~ (průstřup v) místnost zapověděti komu;
in Ausgeweiſener vypovězene. — II. %a, %r
(jach) v) vykazovati, pro-; p vykázati, pro-;
těž, c5 wird sich bald ~ brzy se to ukáže;
j-e Tauglichteit ~ sich über i-e Tauglichteit ~
schopnost osvědčiti n prokázati; schop-
ným se osvědčiti; die Žache wies sich als un-
měglich aus véc objevila se nemožnou. —
III. % A~ n E₇ bez pl., Ausweisung f E₁₈
v Ausweise.

aus-weißlich (n~l~) a D₂, ¾ průkazný.

aus-weissagen ~ (n~l~) vₙ (b) C₁₂ odl.
témér jen v: ausgeweisjaat haben dopředpovidati,
doveſtiti.

aus-weißca (n~l~) C₁₁ odl. I. %a ein Zimmer ~
pokol (n)ßflitit. — II. %n (b) ~, ausgeweiſt haben
dobřitli. — III. % A~ n E₇ bez pl., Aus-
weiſung f E₁₈.

Aus-weijungsz... (n~l~...) ~ = Ausweiſz...

Ausweicht... (n~l~) ~ = Aſeichen n rozvěrátko;
~slock m ukav. = Wenksted.

aus-weiten (n~l~) I. %a, %r C₁₃ odl. (ſich ~)
roztáhnouti, (roz)šíriti, rozvirati p rozevřiti;

Německočeský slovník. I. Deutschöhmijches Wörterbuch.

47

aus-wendig

— 370 —

|aus-wischen

Handicube ~ rukavice roztahovati. — II. ř. A- n E<sub>7</sub> bez pl., Ausweitung f E<sub>18</sub>.

aus-wendig ("2-2") I. a D<sub>2</sub>, (17) (wejši); adv. vně, zevnitř; z vené; adv., fig. et. ~ lernen z paměti umeti co; et. ~ lernen nazpamět se učiti a mu; b) das kennt er in und ~ on to zná skrz na skrz (dokonale). — II. s A-(c) (n) E<sub>2</sub>, zevnéjsk, povrch.

Aus-wendig... ("2-2...") lernen n učení se nazpamět; das lernen sált ibm schwer učí se těžko nazpamět.

aus-werden ~ ("2-2") v<sub>n</sub> (in) A<sub>2</sub> odl. (s)končiti se (= enden).

aus-werfen ("2-2") B<sub>1</sub> odl. I. v<sub>n</sub> a 1. Z-m ein Anac ~ oko hodem vyraziti komu; e-e denster; sjeve ~ okenni tabuli hodem vyraziti; Z-m e-n Jabu ~ zub vyraziti komu. 2. vyhazovati v vyhoditi (na urité místo); ein Heb ~ siť vyhoditi n vrhnouti; Seld unter das Wolf ~ penize mezi lid rozhazovati (srr. ausfreuen 1.); plav. e-n Theil der Ladung ~ ein’s Meer) čast nákladu vrhnouti do moře. 3. skoro † (berauswerfen) vyhazovati v vyhoditi (dokud); zim denster ~ oknem n z okna vyhoditi. 4. vyhazovati, vyvrhovati; to sopčer Feuer ~ ohěn vyvrhovati n vyhazovati n cluriti n sopititi; Blut ~ krev plivati a vyplivnouti n vychrечlati; f házeti, vyhazovati; tež abs. der Araute wirft start aus nemocně mnoho chreblen a mspr. vyhazuje; der Sturm wirft et. aus boure vyvrhuje na povrch co; an den Stund ~ na břeh vrhnouti. 5. ~ aus e- (Geleitdacht ~ = ausgesten II. 1. b). 6. e-m Thiere die Herden ~ ein Thier ~ zvíre vyřezati n vyklebiti n vyniskovati n vynunovati; e-m Thiere die Eingewerde ~ ein Thier ~ = answeiden den I. 1. 7. Ende o Zschlamn aus e-m Graben ~ e-n Graben ~ a příkop hliny n bahna zハžiti; b) příkop vyházeti n vykopati. 8. die Ztiefel sind so weit, dass ich sie ~ taum hóty jsou tak volken, ze jě mohu shoditi. 9. vymisiti, vybrakovati (srr. anschweigen I. 5.); 10. abch. e-n Posen im Rednungsbunde ~ položku v účetni chze im poznamenati v yznačiti na okraji. 11. Z-m e-e Reute ~ (= ansieten 1. 7. b) duchod vykázati ustanoviti vyměriti komu. 12. Feuer ~ ohem hězenim (země atd.) nań uhasiti. — II. "n (b) 1. v ~ 1. 3. abs.; 2. = anwirfen I. 1.; 3. hru hodem ukončiti. 4. a) doházeti; b) «, ansgewerfen haben doroditi (mladčata); (o koččo) do-kotiti se; (o sen) dostěnit se; (o oveč) do-bahniti se; (o evni) doprasiti se; (o kož) do-kozniti se; (o kráž) doteliti se; (o kobylo) dohřebiti se. 5. jížd. das Pjerd wirſt aus (hauſelt) kůž vyšlapává n -uje. 6. hóu. der Fendel wirſt gut aus kvyadlo dohře dokyvuje. — III. % A- n E<sub>7</sub> bez pl., Auswerfung f E<sub>18</sub> vyhoz.

Aus-werk © ("2-2") n E<sub>7</sub> sol. rosolní výparník.

aus-werten ~ ("2-2") v<sub>n</sub> a C<sub>13</sub> odl. odhadnuti (co).

aus-wettern ("2-2") v<sub>n</sub> (1), v<sub>n</sub> † jich ~ C<sub>12</sub> odl. es hat ausgewertet dobourilo, dohrinelo; die Wölfe hat (jid) ausgewertet iračno se bouri vyprázdnilo; fig. er hat ausgewertet vybouril se.

aus-wichen ("2-2") C<sub>14</sub> odl. I. v<sub>n</sub> a e-e Zcharte ~ a) zub zabrousiti n vy- n u; b) fig. odvetiti se, pomětit se; c) fig. napravovati chybu n

pokažené. — II. v<sub>n</sub> (v) ~ ausgewert haben do-brousiti, doostřiti.

aus-wichen ("2-2") C<sub>14</sub> odl. I. v<sub>n</sub> a 1. vyvoskovati (wemth, voskem vytravi). 2. fig. f 3. ~ spráskati, zbíti, stlouci kožo. — II. v<sub>n</sub> (b) ausgewidet haben dovoskovati, dotlouci ata.

aus-wichen ("2-2") C<sub>12</sub> odl. I. v<sub>n</sub> a 1. rozvijeti p rozvi(nouti), rozbaliti; Wemirteza ~ zamotané rozplěsti n roznotati; cí padeł ~ balíček rozbaliti; cím kund ~ ditě rozvinouti. 2. skoro † = entwicdet. — II. v<sub>n</sub> † jich ~ jich aus e-m ichlimen Handel ~ vyplěsti se, vyprostiti se, dostati se, pomoci si, vyváznouti ~ čeho (z nasnese, f zbyndy) ~ III. ř. A- n E<sub>7</sub> bez pl., Auswickefung f E<sub>18</sub>.

aus-wiegen ("2-2") odl. I. v<sub>n</sub> a B<sub>6</sub> = auswagen I. — II. v<sub>n</sub> (b) ~ ausgewiegt haben do-kolébati.

aus-wimmern ("2-2") v<sub>n</sub> (b) C<sub>12</sub> odl. dokúčeti, dokni, dokvi, doknomu.

Aus-wind(c) ... ("2-2...") -apparat m, -machtine f zdimadlo.

aus-windeln ("2-2") v<sub>n</sub> a C<sub>12</sub> odl. ein kind ~ ditě rozvinouti n z plenek vyhaliť.

aus-winden ("2-2") B<sub>1</sub> odl. I. v<sub>n</sub> a 1. = anwirken I. 1. 2. ~ 3-m et. ~ z ruky vykroouti n vyvinouti komu co. 3. vyšroubovati (co). 4. zdvi-hadlem n jeřábem vytáhnouti. — II. v<sub>n</sub> † jich ~ = answidet II. — III. v<sub>n</sub> (b) ~ ausgewunden haben dovinouti, dokroutiti.

aus-wieschen ("2-2") C<sub>12</sub> odl. I. v<sub>n</sub> (b) do-vrešteni, doječet, dokničeti, dokni, dokvi, doknourati, doskučeti. — II. ~ 1. sein Leben ~ život kůže n skúce dokonati. 2. kni-jake n kňouraje rikati co; vykniceti, vyknou-rati co.

aus-wintern ("2-2") C<sub>12</sub> odl. I. v<sub>n</sub> a 1. vydati zimě, na mraž vytaviti, do studenta dati. 2. přezimovati, vy-, přes zimu ujehovati. — II. v<sub>n</sub> (II) 1. (F. der Grumme +) die Zaat ist ausgewirmet, ošeni vzaž zimo na své (pomrto), 2. ~ tež v<sub>n</sub> jich ~ přezimovati, zimu stráviti (kale) (m. übers. wintern): © keram. den Thön ~ hlinu vyzimovati.

aus-wipfela ("2-2") v<sub>n</sub> a C<sub>12</sub> odl. = abwipfelsch.

aus-wippen ("2-2") C<sub>12</sub> odl. ožestude ~ = auswagen 1. 2.

aus-wirbeln ("2-2") C<sub>12</sub> odl. I. v<sub>n</sub> a kotoučen ata. (o Wubel: zbavovati. — II. v<sub>n</sub> (b) (o bubnech) dö-viriti.

aus-wirken ("2-2") C<sub>12</sub> odl. I. v<sub>n</sub> (b) 1. dopusobiti, dočinkovati. 2. pusobiti, účinkovati miti vliv n účinek. — II. v<sub>n</sub> a 1. vymoci, zpusobiti, zjednatí, prosaditi co; Z-m et. ~ vymoci komu co; id) habe nichts bei ibm ~ können nic jsem u něho nepořídil. 2. vytkati co; tkale, mit Blumen ~ květinami vytkati; fig. dotvořiti, dovzdelavati, dopěstovati. 3. hosp. Henig ~ = ausjeimen. 4. © pek. = abwirfen 2. 5. den knij ~ kopyto vystrouhati. 6. tov. = abwirfen 1. — III. % A- n E<sub>7</sub> bez pl., Auswirfung f E<sub>18</sub>.

aus-wirren ("2-2") v<sub>n</sub> a C<sub>12</sub> odl. myplětati v myplěsti, roz-, mynotati, roz-.

Aus-wisch ("2-2") m E<sub>7</sub> = Wüdher.

aus-wischbar ("2-2") a D<sub>2</sub>, vymazałený, s.

aus-wischen ("2-2") C<sub>14</sub> odl. I. v<sub>n</sub> a 1. den Ztand aus dem Maie, das ošta ~ prach v sklenice v sklenici VY-tirati p vytrivi; jich (dat.) den Zdajl aus den Angen, die Angen ~ oči si protírati; fig. f 3-m

Aus-wischer

— 371 —

[aus-zappeln]

die Augen ~ vytřiti zrak komu, napáliti, osíditi, podvésti koho. 2. (utčinim výhladito) stírati p setriti, smazati, vy-, za-; et. mit dem Zchwanme ~ houbou smazati co; die Tatel mite-m Zchwanme ~ tabuli utřiti; et. mit der Zmuge ~ slíznouti co; vylizati co; sich die Hände ~ ruce si utřiti. 3. F ~ 3-m Cine ~ zasaditi a vlípnouti komu růnu; uhoditi, udeřiti koho. — II. v_n (in) 1. = ent- wüden. 2. (in) věrwüden) zaniknouti, zajíti, zmi- zeti, ztratiti se. — III. v, ~ M_n E_7 bez pl.: Prv. dae ist ein A- to je pesky jako za vozem; pichnout jako říznout.

Aus-wischer (n²~) m E₆ = Wücher.

aus-wissen (n²~) C₁₇ odl. I. vₐ einied Znati pisen (celou) z paměti. — II. v_r sich nicht ~ prov. je neuměti si pomoci, neveděti si rady (ani pomoci, f neveděti kudy kam; ich weiß mich damit nicht aus nevim, co s tím potvrden).

aus-wittern (n²~) C₁₂ odl. I. vₐ 1. vyvětriti, z-, vyčenichati, vyčemuchati. 2. (dati na vzduch) (vyvětrati (in) prv. 1.) 3. zvětriti, vy-, vzduchem porušiti (co). — II. v_n 1. (in) vy- větrati, z-: a) vzdchem se porušiti; b) v prach se obrátil; c) vzdchem se vyhloubiti; d) chem. vykvětati; (fo. min- riehich) vytvřeti vykvětati. 2. (b) = auswirkern. — III. v, ~ A_n E_7 bez pl., Auswitterung f E₁₈.

aus-wiken (n²~) vₐ C₁₄ odl. A. chytrějšim učiniti, zehytriti, mbrousiti. o., otesati koho.

aus-wölben (n²~) vₐ C₁₂ odl. A- n E_7 bez pl., Auswölbung f E₁₈ = wölben.

aus-wölken (n²~) v_r sich ~ C₁₂ odl. vy- jasniti se; ausgewölter Abend jasný n světly večer.

aus-wollen (n²~) v_n (b) C₁₂ odl. chtiti ven n vyjiti (obv. auswollen).

aus-wringen (n²~) vₐ B₁ odl. = ausringen I. 1.

aus-wuchera (n²~) C₁₂ odl. I. vₐ vyhliva- titi, lichvou vydirati. — II. v_r sich ~ (py) bujeti, bujné vzrusiti co. — III. v_n (b) = dolichvariti.

Aus-wuchs (n²~) m D₁₁ 1. vzrůst = (auswadien V. 2. výrost, průstek. ná-, pří-, vyrostlina. Quade) hřb.(ol.) 3. figs. zem. pl. Aus- wüchse: ~ der Phantastie výstřelek ~ ky fantastie.

aus-wühlen (n²~) C₁₂ odl. I. vₐ 1. (ce) remi (py) výřápiti (n) (py) hrabati (n) (py) kutiti. 2. (py) výřápiti (n) dohrabati, nykutiti (rypánim (vyhloubiti). 3. (ceta) nyvýřápiti, do-, dohrabati (co). — II. v_n (b) = ausgewehlt haben dorý(papi)ti, dohrabati.

aus-wundern (n²~) C₁₂ odl. I. v_r sich ~ do- diviti se; (ich) jätt wundern vynadiviti se. — II. vₐ ein Wunder, das nie wird ausgewundert div. jemuž se nelze nikdy dosti vynadiviti.

Aus-wurf (n²~) m D₁₄ 1. = auswerfen III. 2. výhoztek, vyházka, vývržek, výmět; iek. výmětek), vývrh, -žek, výplivek, chrchel. 3. výmět, výhoz, vývržek), vývrh, brak; — der Mündscheit vývrhel n po- (lidstva); (= Ausiduis 2.); ☉ hor. vývrhel, výmět(ek). 4. ☉ hod (výkvy).

Aus-würfesel (n²~) m E₆ prov. a krtek = Mauhwürf.

aus-würfeln (n²~) C₁₂ odl. I. vₐ metati kostky (co). — II. v_r (b) dohráti v kostky.

Aus-würfling (n²~) m E₃ = Auswurf 2. a 3.; hosp. brak. brakyně (ovec).

Aus-wurf(s) ... (n²~) ... kegel m ~ kuželo- vitý otvor sopky; ~ loch n: ~ech am Hohel ústa hohlu; ~ münje f ohem. nepotrebný peníz; ~ papier n ☉ typ. pokazený papír, makula- tina; ~ rieje f vyhazovací plaz; ~ schanfet f lopata vejici, věječka, vejidlo; ~ iloffe mpl. látky výmětné, výmětky, výkaly; ~ warc f přebrané a charné v výměsné zboži, brak.

aus-würgen (n²~) C₁₂ odl. I. vₐ 1. vy- daviti, vyvrhni, vykuckati (co). 2. eeSTART = město povražditi n vypleniti. — II. v_r (b) dor- dousiti, doskrtiti, dovrlmouti co.

aus-wurzeln (n²~) C₁₂ odl. (ohw. entwurzeln) I. vₐ vykoreniti, s kóreny n zkořen vyvřatiti. — II. v_n (in) vykoreniti se, kóreny se vyhvěliti. — III. v, ~ A_n E_7 bez pl., Auswurzelung f E₁₈.

aus-wüthen (n²~) C₁₂ odl. I. vₐ (b) do- vztekati se, dozuriti, dobouiti, doráti; (fo) bouri dobouriti, dozuriti, utichmouti; et hat ausgewülft dozuril, vy- se, zurivost jej přešla. — II. v, ~ n-i- sern an ~ m ~ zlost si na kom vyliti, schla- diti si záhu na kom. — III. v_r sich ~ vyvuriti se.

Aus-zad... (n²~) ☉ cisen n port. spou- stáldo, zarázka.

aus-jacken (n²~) I. vₐ C₁₂ odl. im zoubko- vati, myvr, zoubkovité n vroubkovité vy- rezati; ausgejadt p. p., a D₂₃ zoubkovaný, vroubkovaný. — II. vₐ A_n E_7 bez pl., Auszackung f E₁₈.

Auszader (n²~) m E₆ vroubkovač. aus-zahlbar (n²~) a D₂₃ vyplatitelný, vý- planý.

aus-jahlen (n²~) I. vₐ C₁₂ odl. ~ m et. ~ vypláceti p platiti, za- komu co; ~ 3-m ~, ~ 3-m platiti koho, za- komu; die Ateuer ~ dělníky n dělníkům mzdzu vypláceti; fig. f wart! id will dö ~ počkej, já te vyplatiti na naučim. — II. v, ~ A_n E_7 bez pl., Auszahlung f E₁₈ vý- plata.

aus-zahlen (n²~) I. vₐ C₁₂ odl. 1. = jäbten. 2. = abzählen 3. 2. (pkeu) začiti počítati. 4. den Bus ~ spéryk kus kuusu vykládati; Eier ~ vejce jednotlivě n po kusu prodávati. — II. v, % A_n E_7 bez pl., Auszahlung f E₁₈ výčet.

Auszahler (n²~) m E₆, ~ in f E₁₈ vyplácet.

Auszähler (n²~) m E₆, ~ in f E₁₈ vypočítá- vatel.

Auszahlungse... (n²~) ... abzchnitt m ústři- žek n kupon výplatni.

Auszahlungse... (n²~) ... methode f způsob spočítávi, spočítáni; ~ tabelle f tabulka výpočtu n ová.

aus-zähnen ☉ (n²~) vₐ C₁₂ odl. (py)zoub- kovati, (py)vroubkovati.

aus-zahnen (n²~) C₁₂ odl. I. vₐ (b) = ab- zahnen II. — II. vₐ = ausgeaden I. — III. v, ~ A_n E_7 bez pl., Auszahlung f E₁₈.

aus-janken f (n²~) C₁₂ odl. I. vₐ vₐ (b) = ausgelten 1. — II. sich ~ v_r 1. dosváriti se, dovaditi se, dohašteriti se. 2. a) hádati se, vaditi se, hašteriti se, škorpiti se; b) vyvaditi se, vyhašteriti se, vyhádati se.

aus-zapfen (n²~) vₐ C₁₂ odl. 1. den Wein aus bem denaffe, das daids ~ vino ze sudu (py)točito a (py)icepovati. 2. = ausidenten I. 2.

aus-zappeln (n²~) v_n C₁₂ odl. 1. (b) dotřepati se(bou. dotláriti sě-bou), dozmatí se(bou).

aus-zännen]

— 372 —

[aus-ziehen]

2 (in) zmítaje se(bou) n trepaje se(bou) vyjít.

aus-zännen ("n-\-\-) I. $v_n$, $C_{12}$ odl. 1. plotem ohraditi na- (obv. einzännen). 2. přehraditi (plotem, plotem odřížit). — II. A. $\pi_n$ A.-n E. bez pl. Auszäunung f E₁₃. B. jen Auszäumung plot. přehradu (plotová) (za - II. obv. Einzännen a Einzäunung).

aus-zäusen ("n-\-\-) C₁₄ odl. I. $v_n$ 1. 3-m die Haare - vlasy vytahati, vyškubati in vytrepati komu. 2. s. sm. A. - vytřepati, vykrákati komu, vytahati komu za pářesy. — II. $v_n$ (b) - ausgezanst haben docuhati, dodrchati, dorvati atd. (srv. zerzaujen).

aus-zehen ("n-\-\-) I. $v_n$ C₁₂ odl. vypiti. — II. $v_n$ (b) - ausgezehrt haben dopopijeti, dopchmeliti.

aus-zeh enten ("n-\-\-\) $v_n$ C₁₃ odl. feud. právo vybirati desátek z čeho, podrobiti desátku (col).

Aus-zeh (c)nter ("n-\-\-\) m E₆ vybérač desátku.

aus-zehren ("n-\-\-) C₁₂ odl. I. $v_n$, $v_7$ 1. (ny)tráviti. (ny dhlodati, (ny)hubiti, (ny)moritavi, (ny)hubeniti; ein Land - pole vymrskati n vymrtviti n vyšlabiti. A. - vydirati, vyssáti, o peníze obrírati koho; jich - mychradnouti, vyhubnouti, prepadnouti se. 2. = abzehren 1.; des jüßer mze; die strańtke: a) mze vymorující: úbyte; b) s. sm. = III. B.: ausgezehrt vyzábly. — II. $v_n$ 1. (b) dotráviti, dotist. 2. im. v. jüßer jich - abzehren 1.; er zehrt (jid) zuehends aus (on) chradne vucihledé. — III. A. \& A.-n, E. w Fl. Ausz-jehrung f E₁₈ vytráveni, vyhubeni, zmořeni atd. jen Auszehrung f úbytě, újmy. mze; an der Auszehrung sterben umíti úbytémi.

Aus-zjehrungs... ("n-\-\-\) - jüßer n úbytě, mze; -kräuter npl. hot. kloa. Grelopsis versicolor komopice, komiva horská, korení souchotinové n úbytové, liberské thé, žabr; -thee m = -kräuter.

aus-zieichen ("n-\-\-\) C₁₃ odl. I. $v_n$ 1. e-cjahr - podobu (ny)kreslití na-n. 2. vyznamčiti, na- (ny)znamenati, na- vtykati v vytknouti; die wichtigsten jüdter - nejduležitější myby vytknouti - i-e (ny)jewien (ny)duret (ny)delten, baten - vládu svou hrdinskými činy proslaviti; jid (dat.) e-n Weg - cestu si vytknouti. 3. A. - vyznamenatáti (pred jinými) koho; A. ver Anderen - dávati komu přednost před jinými. 4. rozeznávati, rozlišovati, lišiti - II. $v_7$ jich - vyniknouti, vyznamenati se, proslaviti se; jid in et. - vyniknouti v čem. — III. $v_n$ (b) - ausgeziedmet haben dokresliti. — IV. % 1. A.-n E. bez pl. Auszichnung f E₁₈. 2. jen Auszichnung vyznamenání.

Aus-zichnungs..., aus-zichnungs..., ("n-\-\-\) -wert, -würdig a vyznamenání hodný. aus-jeideln \& ("n-\-\-\) $v_n$ C₁₂ odl. věcl. jeideln.

aus-jeitigen ("n-\-\-\) $v_n$ $v_n$ (in) C₁₂ odl. = reifen.

aus-zerren ("n-\-\-\) C₁₁ odl. I. $v_n$ (ny)trhati, rváti p vyrvati, (ny)skubati, dráti p vydrati oo z čeho. — II. $v_n$ (b) - ausgezerrt haben dotrhati, dorvati, doskubati

aus-ziceln ("n-\-\-\) $v_n$ (b) C₁₂ odl. (o kozách) dokozlit se.

Aus-zich... ("n-\-\-\) -kammer f svlékárna, svláčnice, -kiste f \& hor. přetírací hřeblo; -offnung f \& but.: a) vynáseci n vyhrabovací okno (v klamených přechř); b) výpustný otvor, výpust; -ordnung f řád o stěhování n stěhovací; -jchašt m \& but. výdušná n větrni šachta n jáma; -strecke f hosp. výdušná n větrni strída; -streitjachen fpl. rozepře f příčíně stěhování; -stube f = -tanmer; -tafelf f \& hor. rozlévka; -tisch m stůl skládací n roz-; -tusch m psaci n vytahovací tuš; -walzen fpl. \& přád. válece roztahovací n zjemňovací; -zeit f = -lie Zeit.

aus-ziehbar ("n-\-\-\) I. a D₂, 3 svleknutelný atd.; rys. roztažitelný; -livý. — II. s Auszichbarkeit f E₁₈.

Aus-ziehbarkeits... ("n-\-\-\) -messer m E₆ méridio roztažitelnosti — ilivosti.

aus-ziehen ("n-\-\-\) B₀ odl. I. $v_n$ 1. a) též $v_7$, ein kleingungsjud - šat n ze šatu se svlékati n svléci; die Handkunde - rukavice (s rukou) svléci; 3-m die Kleider -, 3 - (ze šatů) svlékati n svléci koho; šaty svléci s koho; 3-m die Ziehelf - (z bot) vyzouti koho; jid (dat.) die Ziehelf - z bot se (vyzouti; jid bis auf das Hemd - (ny)svléci se až do košile; A. ganz (jplinter) nadt - svléci do naho koho; fig. der uniform odložiti uniformu, zanechati vojenského stava; A. - obrati, oloupiti koho; f B. rein - ob-atio koho na dobro do posledně vindry; die Minderhandle ausgezogen haben = ausgetreten haben (e anstrengen II. B.); den alten Adam - v Adam: b) tahati p vytáhnouti (co)odkal; das Schwert - a) ans der Zechte meč (ny)tasiti (z pochvy); b) (aus der Zunme) meč (z tanj) vytáhnouti; e-n Splitter - e-n Zölljeff - trisku (z masa) n klíč (ze zámku) vytáhnouti; e-n Habu - zub vytrhnouti; die Zöllpflatte - desku stolu vytáhnouti (stůl rozložit); voj die Anget o den Dünse - kulí n ránu (z ručnice) vytáhnouti; ein Luch - z knihy vypisy delati n vypisovati; jangend - vyssáti; f C ein Olas - F sklenieci vytáhnouti n vyzknoutni; oben. Redun ngen - účty vypisovati; nat. 'c-e Wartel - odnuronovati, korène dobývati n hledati: e) chem vytahovati p vytáhnouti, delati extraktj n trest z čeho; ausgezogen Stoff trest, výtažek, extraktj; d) die freie Luft zieht die Färben aus na vzduchu barvy pouštějí n blednou; e) mytahovati, roz, vytáhnouti, roz-; prv. die Wurze - dávati na stoky; den Mabbanjen - sladu povoliti, položiti hromadutěněji. 2. \& hor. a) (v bachtě) (ny)štěžiti; b) hor. das Gold ans angereicherten Schleifen - vymývati zlato z obohacených sluchův; bei der Schlämmarkeit - zamoutiti: Gold zu Dräht - zlato v drát (roz)táhnouti. 3. e-e Unie - čáru dotáhnouti; e-c Burche - brázdu doorati. 4. e-n Wüchsenlauf - (ručničen) hlašen (ny)žlbkovati. — II. v. 1. I. 1. a). 2. vytáhovati se, (ny)táhnouti se, roz- se. — III. $v_n$ A. (in) 1. a) (ny)stěhovati se; Prv. dreimal ausgezogen in cinnal abgebranut trikrát se stěhovati (tolik jest) jako jednou wtořeti; b) vystěhovati se, odejítí (ze země); abs. odejítí: e) vytáhnouti (v zástupech): auf die Sarp - vyjiti na lov; in den Krieg - (ny)táhnouti do válkyl. 2. F ubíhati o jnekot,

Aus-zieher

— 373 —

Autographomanie

upalovati, tihnouti, uprašovati. B. (b) 3: a) ↗ = anziehen III. 2.; b) ausgezogen haben do-
táhnouti; ⊕ hor odcházeti, vy-; hor. die Wetter
ziehen an vétry (důlní) odcházejí vy-; lov.
vytáhnouti (na lov); (míí dem Leitunde zur Vor-
suche) ~ s vodičem na hledání vyjítí; das Wild
zieht aus zvěr útiká; her; ~ der Wetter (dacht vý-
dušná větrní šachta n jáma. — IV. §, A~ n
E<sub>r</sub> bez pl., ↗ Auszeichnung f E<sub>18</sub>.

Aus-zieher ⊕ (n̄l̄) m E₆ venhák.

aus-zieren (n̄l̄) v̄a C₁₂ odl. = ausſchmücken.

aus-ziffern ↗ (n̄l̄) v̄a C₁₂ odl. 1. obv. aus-
rechnen. 2. obv. entziffern.

aus-zimmern ⊕ (n̄l̄) C₁₂ odl. I. v̄a hor.
vydřeviti; (v šačtě) vyroubiti. — II. v̄n (b) ~,
ausgezimmert haben dotesati. — III. §v A~ n E₇
bez pl., Auszimmerung f E₁₈ hor. vydřeveni,
výdřeva; (v šačtě) roubení.

aus-zinnen ⊕ (n̄l̄) v̄a C₁₂ odl. (vγ) cínó-
vati, po-.

aus-zipfeln (n̄l̄) v̄a C₁₂ odl. 1. ⊕ kožel, (káži)
cipu zbaviti. 2. prov. (vi.) šetrně rozdělit.

aus-zirkeln (n̄l̄) v̄a C₁₂ odl. = abzirkeln.

aus-zirpen (n̄l̄) v̄n (b) C₁₂ odl. docvrkati,
-četi.

aus-zischen (n̄l̄) v̄a C₁₄ odl. vysyčeti, vy-
pískati (koho).

aus-zittern (n̄l̄) C₁₂ odl. I. v̄n 1. (b) do-
tiásti se, dochvěti se. 2. (in) fig. im Herzen ~
chvěti se v hloubi srdece. — II. ↗ v̄a fig.
e-n Šenjser ~ se záchvěvem vzdečlitovi.
III. ↗ v<sub>r</sub> sich ~ dochvěti se, dotřásti se.

aus-zuden (n̄l̄) v̄a C₁₂ odl. 1. (b) dotrhati,
doškubati (sebou). 2. ↗ (in) vyraziti (odkud).

Aus-zug (n̄l̄ n̄l̄) m D₁₁. 1. vytažení, vyjítí,
východ, výjezd; ~ der Kinder יraels aus Agypten
východ n vyjítí Israelitů z Egypta; ~ auf’s
Saßd odchod na venek; ~ zur Saßd vytažení
na lov; ~ aus e-r Wöhnung vystěhování se
zu bytu. 2. zásuvka. 3. zásuvka rozkádacího
stolu. 4. výsledek tahu loterního; s. sm. vý-
hra jednoho čísla, extrato¹. 5. ~ aus e-m Bude:
a) výpis, výňatek z kníhy; b) obsah. 6. vý-
taž(ek), vytaženina, trest, extrakt†; (mouka) vý-
ražka. 7. chem., lekár. vyloučenina; ~ aus Pflangen
vyvařenina. 8. ~ Altsgedinge. 9. ~ im Brettspiel
první tah, zahrávka. 10. mutace†, registr†
(v varhan).

Aus-zug=... (n̄l̄...) ~meijer n ⊕ struh(ač).

Aus-zügcl (n̄l̄) n E₃. 1. výpis z účtův,
řemeslnický účet. 2. ⊕ bed. venhák.

Aus-zügler (n̄l̄) m E₆ (= Ausürgler) vý-
měnkár.

aus-züglich (n̄l̄) adv. ve výtahu, u vý-
tahu, ve výpisu, zkráceně.

Aus-zugs..., aus-zugs..., (n̄l̄...) ~ba-
taillon n prapor výpravový; ~ feſt n slavnost
vyjítí (z Egypta); židovské velikonoce; ~haus n
dům výměnkářský, výměnek; ~macher m:
a) vypisovač, hotovitel výpisů n výtahů;
b) krádee písemnický, plagiatóр†; ~mehl n
= Auszug; ~mäfig. ia = ~weise; ~meijer n
(sindelár) struh(ač); ~öffnung f ⊕ hut. e-ſen
výkutné n vyhrobovací okno pěci; ~rohr n ⊕
(bei Schachtpumpen) roztažnássaci trouba; ~sam-
lung f sbírka výpisův n výtahův; ~schrei-
ber m vypisovač, pisatel výtahův; ~ſireſc f ⊕

hor. výdušná n větrní střída; ~weise adv.
u n ve výtahu, u výpisu, zkráceně; ~zeit f
čas stěhování.

aus-jupfen (n̄l̄) C₁₂ odl. I. v̄a = aus-
rupfen I. — II. v̄n (b) ~, ausgezupft haben došku-
bati, dorvati, dotřepiti, dotřásniti.

Aus-zupfer ⊕ (n̄l̄) m E₆, ~in f E₁₉ vy-
škubovač, roz- atd.

aus-jürnen (n̄l̄) v̄n (b) C₁₂ odl. dohně-
vati se, dozlobiti se.

aus-zwachen (n̄l̄) v̄a C₁₂ odl. = abzwängen.
aus-zweifeln (n̄l̄) v̄n (b) C₁₂ odl. dopo-
chybovati.

aus-zweigen (n̄l̄) C₁₂ odl. I. v̄a větve
prořezati n proklestiti. — II. ↗ v̄n (b) roz-
větvovati se (obv. sich verzweigen). — III. §v
Auszweigung f.

aus-zwicken (n̄l̄) C₁₂ odl. I. v̄a = aus-
rupfen I. — II. v̄n (b) ~, ausgezwört haben dobičo-
vati, dopráskati (běm)؛ die řízena ~ otesky vy-
spraviti n vyplnitı spáry.

aus-zwingen (n̄l̄) v̄a B₁ odl. 1. = auſzwin-
gen 2. 2. ↗ abzuigen.

aus-zwitschern (n̄l̄) C₁₂ odl. I. v̄n (b) do-
cvrlikati, došvrňkati, došveholiti, došvito-
riti. — II. v̄a 1. cin ſied ~ píſen došveholiti atd.

aus-zwischen (n̄l̄) C₁₂ odl. I. v̄n (b) do-
cvrlikati, došvrňkati, došveholiti, došvito-
riti. — II. v̄a 1. cin ſied ~ píſen došveholiti atd.
2. fig. f = ausſchwaßen.

aut-aut [lt.] adv. buď — (a)nebo.

Autarchie (~l̄) [řec.] f E₂, svévláda.

Authenticität (~l̄~v̄l̄) [řec.] f E₁₈ v násl.

Authentie (~l̄) [řec.] f E₁₂ hodnověrnost,
věrohodnost, pravost, authentie†.

authentificieren (~l̄~l̄) [řlat] v̄a C₁₂ ověřiti,
stvrditi.

authentiß (~v̄) [řec.] a D₂,₃ hodnověrný,
věrohodný, pravý, přesný, nepodvržený,
authentický†.

Autobiographie (~l̄~l̄~l̄) [řec.] f E₂₂
vlastní životopis, autobiografie†.

Autochir (l̄~v̄) [řec.] m samovražedník.

Autochirie (~l̄~l̄) [řec.] f E₂₂ samovražda.

Autochthon (~v̄v̄) [řec.] m E₂₀ domorodec.

Autochthonenthum (~v̄v̄~) n. Autoch-
thonie (~l̄~l̄) f E₂₂ domorodost.

autochthoniſch (~v̄v̄) [řec.] a D₂,₃ domo-
rody.

Autodafé (l̄~l̄) [špaň.] n E₂₅ věrosoud,
soud nad kacíri.

Autodidakt (~v̄v̄) [řec.] m E₂₀ id., samouk.

autodidatißch (~l̄~l̄) a D₂,₃ autodidak-
tický†, samoučebný.

Autognofie (~l̄~l̄) [řec.] f E₂₂ znání sebe
samého, sebeznalost, sebeznalství.

Autograph (~l̄~l̄) [řec.] n E₃ id. vlastnoruční
písmo, vlastní ruka n podpis, vlastnopis.

Autographen=... (~v̄v̄...) ~narr m náruživý
sběratel autografů.

Autographie (~l̄~l̄) [řec.] f E₂₂ autografie†
(zrozmnožování rukopisů kamenotiskem).

autographiciren (~l̄~l̄) [řec] v̄a C₁₂ auto-
grafovati† (kamenotiskem rozmnožovatí).

autographisch (~l̄~l̄) [řec.] a D₂,₃ auto-
graficky.

Autographomanie (~l̄~l̄~l̄) [řec.] f E₂₂
nesmírná záliba v autografech.

Autoklav

— 374 —

[avertieren

Autoklav ⊖ (~⁻¹) [plat.] m E₃ hrneč k rychlému varení.

Autofrat (~⁻¹) [rec.] m E₂₀ samovládece.

Autofratic (~⁻¹) [rec.] f E₂₂ samovláda.

autokratisch (~⁻¹|rec.|a D₂₃ samovládný.

Autotrator (~⁻²) [rec.] m = Autetrat.

Autokritik (~⁻²) [rec.] f E₁₂ autokritika, kritika sama sebe, samosudba, posudek vlastní práce.

Automat (~⁻¹) [rec.] m E₂₀ u E₃ automat, samohyb(ec), samohybnyj stroj, samostroj; fig. člověk bez vlastní vůle.

automatisch (~⁻¹) [rec.] a D₂₃ automatický, samohybnyj.

Automedon (~⁻²) npr. m E₂₅ id., fig. = Rejüenter.

autonom (~⁻¹) [rec.] a D₂₃ samozákonný, své.

Autonomic (~⁻²) [rec.] f E₂₂ autonomie, samozákonnost, své, samospráva; der (we)meinde samovládnost, samospráva obec.

Autonomiſt (~⁻²) [rec.] m E₂₀ autonomista, samosprávník.

Autoplastik (~⁻²) [rec.] f E₁₈ samotvorba.

Autopřic (~⁻¹) [rec.] f E₂₂ vlastní názor.

autopřisch (~⁻¹) [rec.] a D₂₃ adv. na vlastní oči, poľle vlastního názoru.

Autor (~⁻¹) [lt.] m E₁₂ awk)tor; původce, skladatel, spisovatel.

Autor..., Autoren... (~⁻²... ~⁻²...) -lečn b život spisovateluv; recht n: Verlegung der -redte porušení práv autorských.

Autorification (~⁻²⁻¹) [lt.] f E₁₈ autorisace, splnomocnění, oprávněnost.

antorisieren (~⁻²⁻¹) [lt.] v a C₁₂. Z. zu et. ~ splnomocniti koho; phnomocenstvi dáti komu k čemu (= kevollmäßigen).

Autorität (~⁻²⁻¹) [lt.] f E₁₅ 1. phnomocenost, samoplatnost, vážnost, autorita!; fig. váha, jmeno, vyšší mocnost, na slovo vzatost. slovnostnost; gesetzliche - mocnost zákonní. žízená zákonní moc; e-e unter effektiver ~ ausgeleitete litfunde listina pod veřejným overenim vydaná n zákonní listina; e-e sich annaßen sobovost sobě autoritu n mocnost. 2. úřad, osoba úřední; pl. -en autority↑, slovutné osobnosti.

Autorischaft (~⁻²⁻¹) [lt.] f E₁₅ skladatelství, spisovatelství, autorství¹; jid zur ~ betenent priznati se k autorství, znátí se ke spíšu.

Autotyp (~⁻²⁻¹) [rec.] m E₃ pravotisk, samo-

autisch (±) int. ... an!

autischen (±) v(n) (b) C₁₄ bedovatí.

autumnal (²⁻¹) [lt.] a D₂₃ podzimní.

Autumnus (²⁻¹) [lt.] m podzimke.

Au-wald (²⁻¹) m D₅ lužní les.

auwech, na. auwech (⁻¹) int. běda! (= w ch).

Au-wech... (~⁻²...) -schrei m (za)bědování.

Auvent (äu ovän) [fr.] m ústřešek, před.

Auriliar... (~⁻²⁻¹) -bücher, -contos npl. obch. pomocné knihy; -truppen fpl. pomocné vojsko; -wort n. pomočne sloveso.

auriliar(ich) (¹⁻²⁻¹) [lt.] a D₂₃ pomocný.

Ava (±) m E₃. Avapfeffer m E₄. Avastrach m D₁₁ Piper methysticum | arava, | yava, | kava

Aval [fr.] m E₂₅ obch. rukojemstvi směnečné, aval; (= Weidelviirgichait); per ~ jako rukojní směnečný, jako avalista.

abalicieren (~⁻²⁻¹) [fr.] vₐ C₁₂ ručiti.

Avalüre (~⁻²⁻¹) [fr.] f E₂₂ otok na kopytě konškém.

Avance [fr. äu avans'] f E₂₂ 1. = Verprung, Entgegenentemmen. 2. obch. zisk: mit ~ verfauien prodávati se ziskem. 3. a) předplatek, záloha, založení; b) ~ bei Conien nádavek na jmenovitou sumu; ~ bei Prejien přirážka, přískok.

Avancement (äu аванs ман... [fr.] n E₂₅ postup, povýšení v hodnosti (= Verjěrderung).

Avancement... -ausſicht f vyhlídka k postoupení, povýšení; das greife ~ hromadné povyšování.

Avancier... (~⁻²⁻¹) -jeit f čas postupu.

avancieren (~⁻²⁻¹) [fr.] I. vₙ (in) C₁₂ postoupiti n povýšen být v úřadě n ve službě; er iſt zum Hauptmann avanciert byl povýšen « postoupil za setníka. — II. s Avancierte(r) m voj. E₂₁ povyšene.

Avanie (~⁻¹) [fr.] f E₂₂ vydáření.

Avant... (äu avan) -corps [fr.] n přední shor; -cour [fr.] f předvori: -coureur [fr.] m předchůdce; -fossé [fr.] m přední príkop; -garde [fr.] přední voj. předvoj i (=ERMAT); -main [fr.] f = Verband; -patrouille [fr.] f voj. přední hlídka; -poſt m přední stráž; -propos [fr.] m předmluva (ke kmze); -scène [fr.] f popředi jeviště.

Avantage (äu авантаž) [fr.] f prospěch, výhoda; in ~ jeit být ve výhodě.

Avanturin... (~⁻²⁻¹...) ~Stein m E₃ (= Aventurin(tein).

Avanzo [it.] m = Avance.

Avaren (~⁻²⁻¹) mpl. Avari.

Avaric (~⁻²⁻¹) f E₂₂ škody námořské.

Ave! (±) [lt.] buď zdráv! ~ Maria! zdráva's Maria!

Avec f (äu avek) [fr.] m: er hat nicht den rechten ~ jest nemotorný: mit dem richtigen ~ s obratnosti.

avenant (äu avn'an) [fr.] a slušný, příjemný.

Aventure (äu avan(yr') [fr.] f dobrodružství (= Aventener).

Aventure... (äu avan(yr...) ~ Schiff n ozbrojená loď podlondnická.

Aventurier (äu avan(yrje) [fr.] m dobrodruh.

Aventurieren (~⁻²⁻¹) [fr.] vₙ (b) C₁₂ dobrodržuti.

Aventurin (~⁻²⁻¹) [lt.] m E₃, Aventurinſein ~⁻² m E₃ min. aventurin¹. leskovec, trpytinkáč.

Avenue (äu avn'vi) [fr.] f přístup, příchod (k nájakému místu), příjezd.

avercieren (~⁻²⁻¹) [lt.] vₙ C₁₂ ověřiti, dokázati.

Avers (~⁻¹) [fr.] m E₄: ~ e-r Münze lic(ní strana) n popředí peníze.

Aversion (~⁻²⁻¹) [lt.] f E₁₈ ošklivost, nechuť, oplor.

Aversional... (~⁻²⁻¹, f ~⁻²⁻¹...) ~quantum n, -summe führenečné, úmluvné (= Abfindung...).

Aversionős... (~⁻²⁻¹...) ~handel m obchod führenečný.

avertieren (~⁻²⁻¹) [fr.] vₐ C₁₂ dáti zprávu n návěstí.

Avertierungs...

— 375 —

Azymon

Avertierungs... (~-~.) ~apparat m. ná-
vestný přístroj.

Avertissement (èu -tys'maù) [fr.] a. ná-
vestí, zpráva; b) výstraha.

avid (~-~) [lt.] a. D₁,₂ zvědavý, dychtivý.

Avidität (~-~) [lt.] f E₁₂ zvědavost, dychti-
vost.

Abignon... (~-~... èu-vin'...) -becre f bot ſeſet-
lačka (= Welsbrecce).

avitieren (~-~) [fr.] vₐ C₁₂ snížiti, zlehčiti,
zhanobiti.

Avis (~è, avi) [fr.] m E₃ návěšti, zpráva.

Avis... (~-~...) -brief m = Avisebrief; ~boot n,
-ſchiff n návěštní člun n. loſ.

avišieren obch. (~-~) [fr.] I. vₐ C₁₂ dátí
návěšti (komu), zpraviti (koho o čem). — II. §v

A~ n E₂ bez pl., Avißierung f E₁₈.

Aviso [it.] n. obch. návěšti.

Avijo... (~-~...) -brief m list návěštný n
oznamovací; -ſchiff n plav = Avissidii.

a vista (~-~) [it.] adv. obch. po ukázce, na
ukázání, po uvidení.

Aviticiätss... (~-~... ) -recht n doživotní
přávo.

Avivage (èu-važ) [fr.] f oživení, okrášlení.

avišieren (~-~) vₐ C₁₂ oživiti, okrášliti.

Avocation (~-~) [lt.] f E₁₅ odvolání, žá-
dání zpět (èho).

Avocatori-um (~-~) [lt.] n zavolací list
(podlanym v cr. nè).

avišieren (~-~) [lt.] vₐ C₁₂ odvolatí.

Avogato-baum [spàn.] m bot. Laurus persea
čtveran, vavřin.

Avoir (fr.] n úvér, pohledávka («dal»).

avortieren (~-~) [lt.] vₐ C₁₂ (to ven) po-
trititi.

Avosette (~-~) f E₁₂ zo. avoseta'.

Avoué (èu auve) [fr.] m právní přítel,
oblájee.

avonieren (~-~) [fr.] vₐ C₁₂ přiznati se
k čem.

Avoyer (èu avoje) [fr.] m konšel (v městech
švýarských).

Avulsion (~-~) [lt.] f E₁₅ odtržení.

Ares (~o) f E₂₂ = Adhe; per ~ obch. po voze.

Aren... (~-~...) -frenz n kříž ošový.

Arenic (~-~) [rec.] f E₂₂ nehostinnost.

arenisch (~-~) [rec.] a D₁,₃ nehostinný.

ari-al (~-~) flt. [a D₁,₃ ošový].

arissa [lt.] f paždí, nadpaží; bot. úžlabi.

arillar (~-~) [lt.] a D₂,₃ úžlabni.
Arillar... (~-~) [lt.] -kuospen fpl. v Blatt-
achsehneuspen; -wiebeln fpl. pupeny cibulko-
vité, pacibulky.

Arinit (~-~) m E₃ min. id., axinit (hranolový).

Ari-om (~-~) [rec.] n E₃ axiom↑, zásada
samozřejmá, původní pravda, samopravda.

Ari-o-meter (~-~., F ~-~) [rec.] m E₆ plav.
vesloměr.

Aris... (~...) -hirsch m axis↑, jelen ganžský.

Arolott (~-~) n Amblystoma mexicanum
axolotl† (mexický).

arotom (~-~) a D₂,₃ ⊕ mn. pasodělný.

Art (~) f D₁₅ sekyra, sekera, bradatice;
die ~ an e-n Wald legen začiti porážeti les;
e-e ~ sticen sekyru nasažovati n -diti; tes (te-

satšká) sekyra, hlavatka (šuoka sekyra so širokym
čepem); die breite ~ širočina, pantok; die šimale ~
tesačka; die lange ~ hlavatice, hlavatka, ostě-
pačka; fig. die ~ an den Baum legen justiti se
n dátí se do díla: Prv. der ~ e-n Žiel drehen
vziti n chopiti véc za pravý konec.

Art... (~...) -behältnis n sekernice; ~blatt n
liſe u sekyry; ~helm m čepec n obuch tylec
u sekyry; ~futteral n w. pouzdro na sekern;
~hieb m rána sekyon; ~riuſen m = ~beim
~ſchallweite f dálka zvuku od sekery; ~ſiel m
topürko o násada u sekyry.

Aya [špaň.] f chúva, vychovatelka.

A-npnić (~-~) [rec.] f E₂₂ bezesnost.

äž... v äž... v.

Az... (~...) -taube f volavý holub.

Azalea (~-~) [rec.] f E₂₃, Azalea-en (~-~)
v Azalie.

Azalea-in (~-~) n E₁ bez pl. azalein†, fialově
červená anilinová barva.

Azali-e (~-~) [rec.] f E₂₂ bot. Azalea azalka.

Azali-en... (~-~) ~-strauß m bot. kytice
z azalek n azalková.

Azarol... bot. (~-~) ~-apfel m muchovyka;
~baum m muchovník (= Arereſt): ~becre f mi-
ſpule vlaská; ~birn fbot: a Aronia muchovník
(keŕ), muchovka (ovocer); b) Crataegus aza-
rolus nazarola, miſpule vlaská.

Azarole, Azerole (~-~) [ar.špaň.] f E₂₂
bot. Crataegus azarolus nazarola miſpule vlaská.

Azbuka (~-~) [rus.] f id., cyrilská n ruská
abečava.

Azimuth (~-~) [ar.] n E, azimuth†, temenní
úhel.

Azimuth... (~-~) ~-frecis m = Azimuthaltreis.

Azimuthal... (~-~) ~-compaſs m kompas
azimutální; ~frecis m kruh azimutální (=
ßébeutreis).

azo-iſch (~-~) [rec.] a D₁,₂; ~e Bildungsperiode
o Formation azoická n neozivěná doba n azo-
ický útvar.

Azolotl (~-~) [mex.] m zo. v Azolotl.

Azoren (~-~) fpl. E₂₂ azorské ostrovy,
Azory.

Aötot (~-~) [rec.] n dusik (= Züdičiš).

Azotisch (~-~) [rec.] a D₁,₃ dusienatý.

Aztekem (~-~) npl. Aztekové (tamer. kmen).

Azur m (~-~) [pers.] E₉ 1. min. lazur, lazurový
kámen. 2. (barval lazur, blankyt.

Azur...~, azur... (~-~) ~-blan: a a lazurový,
blankyný, oblakový; b) n lazur, blankyt,
modro (= Azur); ~natter f Coluber nativ
úžovka obecná n muchoplaná; ~ſcin m obch.
lazurit. lávovec dvanáctistěnný.

azur(c)n (~-~) a D₂,₃ lazurový, blankyný,
oblakový, modrojasný; též = azurblan.

Azurit (~-~) m E₃ min. azurit†, modrovec
(polohranový).

azura (~-~) a D₂,₃ v azur c.n.

azuriert (~-~) a D₁,₃ azurový.

Azugie (~-~) [rec.] f E₁₂ stav beze jha, ne-
spárenost.

Apreisb. (~-~) [rec.] a D₁₃ beze jha.

Azimmon [rec.] Azymum (~-~) n přesný n
nekvasený chleb.

B

— 376 —

Bach...

B (↓) n E₁, A. B, b 1. B, b (drůhé písmě a první souhlasiska abecedy); Prv. wer A�agt, muſſa auch ~�agen v A. 2. hud. b, hes; B-dur (tvrdá tonina, označena 2 b), B-moll (měkká tonina, označena 5 b). 3. hud. B. abbr. = Bafß. B. b hud. b, b ~znaměno snižovací. C. B. abbr. obch. (na kursoních listěch) = Brief; chem. = Ver; lekár. = balneum, balsamum.

ba (↓) hé, hé (posmřěok zvlúčímu); F er kamn nídt ~ jaen jest velmi hloupý.

bä (↓) int. bekot ovět bé.

Bä... ("...") zejm. äſt ~ſchaf n ovce (bečiſt).

Baak... atd. v Baf... atd.

Baal (↓) m E₃ Baal (bāh syrskofenický).

Baalit (↓) [hebr.] m E₂₅ baalovec, viznavač Baalův.

Baals... ("...") ~dicner m sluha Baalův; ~prierſter m, ~pſaffe m kněz Baalův.

baar (↓) v bar.

Ba(a)ſ (↓) [holl.] m E₃ v Bas.

Baba (↓-) f A. 1. E₂₅ äſts. postýlka, klébka; in die ~ gehen jíti hajat n do postýlky; ~ machen hajati, spinkati. 2. șvye. ditě; dětinská osoba. B. [slov.] 1. E₂₃ bába, -ička. 2. (tšvo) bábovka.

bäbä (↓) intj. äſts. e! ſuj!

Babbeleiſ (↓-↓) f E₁₈ žvanění, žvání. žvast, tlach(y), klábosení.

Babb(c)ſer (f (↓)) m E₆ žvanil, žvastal, tlachal.

babbelhaf t f (↓), babbelig (↓-↓) a D₂₃ žvanivý, žvastavý, tlachavý.

babeſt n (↓) f A. 1. E₂₅ zem. Báběl, Babylón; das neue ~ nový n moderní Babylón (paſſi); fig. zejm. bibl. = Wervirrung. — II. m E₆ = Bafel.

Babel... ("...") ~gedanke m ~ velkolepá myšlenka; ~thurm m babylónská věž.

babeſhaft ~ (↓) a D₂₃ = verwirrt.

Babelthum ~ (↓-↓) n D₅ zkáza mravů (= Sittenerberberi).

Babenberger ("...") m E₆ Babenberk (ělen rodu babenberschělo).

Babi-ča (↓-↓) [špaň.] m E₂₅ id., kān čiūd.

Babi (↓) n = Baba B. 2.

Babine obch. (↓) f E₂₂ kočeš. hnědá kožešina kočičí.

Babi-čle (↓-↓) [fr.] f E₂₂ hříčka, titěrka.

Babiruſſa [malaj.] (↓-↓) m (n) E₂₅ zo. Porcus babirussa, babirusa↑, vepř jelenovitý (= Hřířeber).

Babu-in (↓-↓) [fr.] m E₃ zo. Cynocephalus Babuin id.

Babuſchc (↓-↓) [tur.] f E₂₂ papuče (spřátá trepka).

Babylon ("...") n E₂₅ zem. Babylón (M. v Babylóni).

Babyloni-en (↓-↓) n E₇ bez pl. zem. Babylónie.

B.

Babyloni-er (↓-↓) m E₆, -in f E₁₉ Babylóan, f -ka.

Babylonish (↓-↓) I. a D₂₃ babylónský; fig. = verwirrt; ~e (Wesangenhafth babylónske zajetí. — II. % B- n neskl., das Bæ n, ~e Ţprade babylónština; ~er Thurm(bau) = Babel-Thurm.

Baccalaure-at (↓-↓) [lt.] n E₃ bakalářství (t. stupeň hodnosti akadémické).

Baccalaure-nš (↓-↓) [lt.] m E₂₆ bakalář.

Bacchanal (↓-↓) [fec.] m E₃ wyth, zejm. pl. -i-en (↓) Bakchanalie, bakchické slavnosti; fig.: a, hlučné n bouřlivé hody; b) řádění, vráva, orgie†.

Bacchant (↓) [fec.] m E₂₅, -in f E₁ bakchant (kněz Bakchův, -ka (kněžka Bakchova).

bach(ant)ifch (↓, ↓) [fec.] a D₂₃ bakch(ant)jeký; in e-r ~en Ztinnung ječn býti zpit n P napařen (pitím).

bach(c)ifch (↓, ↓) [fec.] a D₂₃ bakchický.

Bachchin (↓) f E₁₉ = Bachchintin.

Bacchi-nš (↓-↓) [fec.] m E₁₄ v metrice: id., bakcheios (stopa).

Bachchus (↓) m E₁ Bakchus (bāh vīna n hodů).

Bachchus... ("...") ~blume f bot. = Kreuzmuryſelbaum; ~bruder m f piják, -an, f bratr z mokré čtvrti; ~ſeſt n = Bacchanalianc; fig. hlučné hody; divoké veselí; ~pſlanzcn fpl. bot. Baccharideae; ~ſtab m thyrſus†, tyé révová; ~tanž m bakchický tanec; ~trank m poet. Bakchův nápoj (vinaol).

Bach (↓) m D₁₁ potok; Prv. kleine Bädechen greſſe ſilijſje malé potoky tvoří velké řeky; da, wo der ~ acbranut hat und mit Stroh geſelcht werden ijſ v říši báchorek.

Bach...-bach ... ("...") ~amper m bot. Rumex aquaticus stovik vodní; ~amſel f zc.: a) Cinclus aquaticus skorec n kos vodní; b) = ſterje; ~bambele f švče. ~binſe f bot. Junicus conglomeratus sítina klubkatá; ~blume f bot. Catha palustris, blatouch n žluťák bahenni, f koňské kopyto, boleočko, mášlenka, žlutá tolita, červilák, žluťák, potočka; ~bohne f, ~bunge f bot. Veronica beccabunga rozrazil potoční, f potočník, rozrazilka; ~erž n O min. geot. potoční železná ruda; potoční železovec n železnák; ~ſadcu m bot. = Wasserfaden; žabí vlas (žabinec) potoční; ~ſaſht f výmol, zmola, rokle; ~ſiſch m potoční ryba; ~ſiſcherei f rybářství potoční; ~ſloſc f bot. = ~gallerte; ~ſoſrelle f zo. Salmo fario pstruh obečný; ~ſurche f = ~ſaſht; ~gallerte f bot. Rivularia potočnice (ſasa); ~grasleder n bot. Conferva rivularis žabinečno potoční; ~hoider m bot. Viburnum opulus kalinæ obečna; ~holunder m = ~hoider; ~hund m, ~hündlein n lov. potočník (jezověšk na vydry); ~kaje f obléžek, křemen; ~kjeſel m křemel potoční, ſkajka; ~krebſ m zo. rak potoční; ~křeſſe f a) zo. = Gründing; b) bot. = Brunnen- trefſe; ~meiſter m dozorce nad plavci; ~minjeſ

Bach...

— 377 —

bot. Mentha aquatica n viridis máta vodní n f koňská, balsám vodní n planý, marułka vodní, koní nať: -müller m potočník; žert zabař, suchomel: -našs a mokrý promoklý až na kůži n jako mys; -pšlanžen fl. rostliny potoční: -punge f bot. = bunge; -rcid a hojný potoky: -rinne f strouha, vodoteř: -rinnig a 1. stružní. 2. bot. zvrýpaný; -sand m pisek potoční: -schaum m bot Limosella aquatica blátěnka obecná; -schmerc f 10. Gründling; -schwein n = Bade; -simperl m prov. 3. a) pekařská košinka; b) fig. hlupec, tupec, tulpas, blbec; -stall m ⊕ rozsvýp potoční; -stálle f kuna (kůt v plotu); -statt f = -stall; -stecher m cídič stok n kališť; -stelje f zo. Motacilla trasořitka, konipásek, podlíska, caccorka, plíska; -stelzenartig a trasořitkovitý; -stelzenartige Vogel z 20. trasořitky; -thal n údoli potočné; -nfer n břeh potoční n u potoka; -nferbewohnend a obývající na břehu potoka; -vogel m = lamfel; -wanje f zo. Velia currens potočnice obecná; -wassier m voda potoční n v potoce n z potoka; -wvide f bot. Salix purpurca. Salix Helix vrba červennice, zlatolýči červeně. zlatice, potoční vrba; vrba nachová; -weidenende f 10. Catocala nupta stužkonoska obecná; -weizen m bot Bromus giganteus sveřepek ztěpilý; -wurz f bot Pimpinella saxifraga bedrník obecný.

Bach... sta. v Bach... vrd.

Bache (2) f E₂, bachnat, bachynět, dvoká sviné; vierbarige - dorostlá bachyně; starfe - hlavní bachyně.

Bächchen (2-) n E₃, Bächlein n E₄, potoček.

bächeln (2-) C₁₃ odl. ¼ a prov. I. ¼a hřáti. — II. ¼n (b) crčeti n těci jako potok; pak močiti (v bacherln).

Bacher, Bächer (2-) [Bade] m E₆ 1. lov. dvoký kanec, kirou. 2. prov. selská halena (v Pomořit. 3. míra (v Breisgau).

bacher (1) n f (2-) vₙ (b) C₁₂ prov. J močiti, p scátí.

Bachmatt (2-) [slov.] m E₃ „E₂₀ podolský kůň s dlouhou hřívou a šrakými kopytí.

Bäschel (2-) m E₆ svýc. = Täschel 2.

Bacilari-en (2-) [It.] fl. E₁₃ₐ zo rozsikv.,

Bacille (2-) f E₃₂ bot. Cribithum maritimum motar pomořský, strači nužka mořská.

back (1) I. plav. adv. nazad; die Zegel - brassen o holen plachty zvrátiti n pře- (návětrně zvrátičky útahnouti, až vtr z předu zatěhá); die Zegel liegen - vitr přidouvá plachty ku stěžni při zvrácené plachtě. — II. B.-f 1. plav. a) hluboká mísa, z níž lodníči b); oddíl lodníků (kterí jedí z společním mýsy); e) místo mezi dvěma děly pro takový oddíl; d) čtyřthranná lodice užívaná při ucpávání lodi; e) polo(u)paluba, paloubka (na přídě lodní, nad vrehní palubou). 2. a) ohrazený prostor; b) skřínka; c) = Brunnenfassen; d) pap. (Holländertasfen) jímka holländru.

Badz... (2...) -apfel m a) pečené jablko; b) jablko k pečení; -berec f berl. = birne; -bein n kost stehenná; -birne f 1. a) pečená hruška; b) hruška k pečení. 2. žert. = pfeise; -blech n ⊕ pěk. pekařský plech; -hord n plav. levý bok korábu, levobok lodní; -bords-

gier f plav. levobocnost; -bordšlinie f plav. čara levobocná; -bordswache f plav. levobácí, polovina posádky na levém boku korábu; -brett n = jbanjet; -butter f máslo na smazení; -coaks m min. spečný n -ivý koks; -doje f, -döse f = -trog; -e-berec f = -bírme; -cisen n ⊕ hot e-s dríchbannery písťal n kavénochu mátu; -fähigkeit f min. der Steinfelden spečívost kamenného uhlí; -feige f = -pfeise; -fett n sádlo na smazení; -jist m a) ryba na smazení; b) smažená ryba; c) fig. f žába, žabka (nedospělé děvča as 14-17 let); -form f tvořítko na pečení; -gaſt m zákazník n odberatel pekařův; -gaſten mpl. plav námorňení, kteří při manevru mají místo na paloubce; paloubkáři; -geld n (po)pecne, plat od pečení; -geräth n pekařské načiní; -gerechtigkeit f právo pěci chleb; -geschäft n pekařský obchod, pekařství; -gejelle m plav. jeden ze společníků, kteří jedí z hluboké mísy lodnické; -hähnchen n, -hähn(b)cl f n smažené kuře; -haus n = -jußc; -hige f horko při pečení n od peci; če ijt e-c -biſc hier jest tu horko jako od peci; -huhu n = -bäbunden; -junge m plavéčk, který ji z lodnické mísy; -koſel f 1. uhlí k pečení, pekařské uhlí. 2. min. spečně n -ivé n spikavé uhlí; -foſs m min. spečný n -ivý koks; -korb m 1. = -dhiijel. 2. košinka pekařská; -driſc f svrab pekařský; -maſhine f stroj na pečení chleba; -mat m = ⊥)gejelle; -meiſter m: a) pekařský mistr; b) představený lodnické mísy; -mudc f = -trog; -obst n sušené ovoce, krížaly; -ofen m pec (na chléb); das Bret in den -veien chdieben chléb do pece sážeti; fig. F příliš teplý n vytopený pokoj; -ofenbeticben(in f) m majitel (f -ka) peci; -ofenbewölbe n klenutí pekařské pece; -higc f = -biſc; -ofenk flappe f dvírka peci; -ofenloch n otvor peci; -pſanne f pekac; -pſeife f poliček, zášiſek, pohlavek, pohſak; -pſlaume f sušená slíva; -probe f: a) mistrovský kus pekařský; b) pecivo podáně údado na zkoušku; c) zkouška pěkaci n pečením; -rädchen n kolečko pekařské; -schaufel f, -scheibe f, -scheit n, -schiebe f, -schieber m, -schieße f ⊕ sazečka n lopata pekařská; -schiſſel f ⊕ (Zaferter) (k) ošatka, ošitka, opálka. okřín; -schüſſelmacher m ošatkář, opálkář; -s-gaſten mpl. = -gaſten; -s-geselle m = -gejelle; -s-junge m = -junge; -tag n plav. des Augsbrüter levoboký stěh čelené; -tagſweise adv. plav. ze zadu na půl kolá; -tagſwind m plav. zádiſik(m)ý vitr (pod 45° ze zadu); -stein m ⊕ pálená cihla; -steinban m stavba režná n z cihel neomitnutá; -steinbogen m cihlový oblouk překlenutý; -steinbrennerci f ⊕ cihlářství, cihelna; -ſteinkohſe f speklé kamenné uhlí; -ſteinmacher m cihlář; -ſteinmanerwerk n ⊕ stav. režné zdivo, neomitnuté zdrivo z cihel; -ſteinmauerung f ⊕ vyzdívka z cihel; -ſteinmeiler m ⊕ polní cihela n pec na cihly; -ſteinschidung f přehražení z palených cihel; -ſtube f pekárna; -taſel f ⊕ stůl pekařský; -tag m den pečení; -tćig m těsto k smažení; -tijch m ⊕ = -taſel; -trog m ⊕ díž, stírka, necky; -tuch n ⊕ přikrývka těsta

Ném ekočeský slovník. I. Deutschböhmisches Wörterbuch.

Bach...

48

Backete]

— 379 —

[badisch]

Backete («—») f. E₂₂ švěc. = Geschäft.

backig («—») a D₂₁,₃ buelatý, boubelatý.

backsen («—») ¼a C₁₄ plav. die Kanonen = děla v zad posunouti, aby předmět miřicímu přišel před oči; vybočovati v úhlu při otáčení ve vodorovné rovině.

Bad («—») n D₅ 1. a) koupel, lázeň; faltes o warmes ~ studená n teplá lázeň; das ~ anrichten o anlassen lázeň n koupel připraviti; in's ~ o zum ~ e gehen jíti do lázně (vykupat se); b) fig., iron. ~m ein ~ rüsten o bereiten o zurichten chystati výtopek n lázeň komu; připravovati neprjemnosti komu; das ~ austragen o ausgießen o ausschüttigen o austrinken odnésti, odpykati, F vypiti, slíznouti, odskákati, p odsmrěděti si co; das ~ hat er sich selbst bereitet sám si to (zejm. nehodu) způsobil; sám tomu chtěl; das Kind mit dem ~e aussschüttigen = ausgießen I. 1.; ~m das ~ gefegnen vyplatiti koho, dáti komu co proto; bibl. das ~ der Wiedergeburt voda znovuzrození, křest. 2. a) lázně, koupele (místo zatřízené ke koupáně); b) lázně, lázenské místo; in's ~ reißen cestovati n odebrati se do lázní; warme Bäder teplé lázné, teplice, vary; c) ☒ barv. barvivská kád.

baddeln («—») vₙ (b) C₁₂ prov. J = herumrußtjen.

Bade... («—») ~auftast f lazební ústav, lázně; ~anzug m koupací oblek; ~arzt m lázenský lékař; ~aufscher m dozorce lázenský; ~bejen m = ~quast; ~buch n lázenská kniha; ~biirfte f kartáč lázenský; ~cur f lečba lázenská, koupele, lázně; ~dicener m služ lazební n lázenský; ~fleck m = ~plaß; ~fran f: a) lázenská; b) = Hebamme; ~freiheit f přístup do lázní; ~gaast m lázenský host; ~geld n lazebné, lázenské; ~gelegenheit f: a) příležitost (vy)koupati se; b) = ~gemach n pokojík ke koupání, koupelna, lazebna; ~geschirr n koupací vana; ~haube f čepice lázenská; ~haus n dům lázenský, lázeň, koupelna; ~hemd n košile a loktuše lázenská; čechel, čechlik; ~herr m pán lázně, lázenský; ~hosef plavky, koupací spodky v kalhoty; plovací oblek; ~hiitte f koupací budka (na břehu); ~inspection f lázenská dohlídká, lázenské dozor; ~kappe f češíčka koupací: ~karren m převozná kabina (na kolech), lázenský vozík; ~kleid n lázenský šat, lázenské ruchou; ~kncht m = ~diener; ~kopf m = Schreinropf; ~fraut n bot.: a) Levisticum officinale libeček lékařský; b) Origanum vulgare dobromysl občná; c) Stachys annua čistec roční; ~kübel m čbernice k umývání nohou; ~leben n život lázenský n v lázních; ~listje f lázenský list, seznam lázenských hostí; ~lußt f chuť (vy)koupati se; ~magd f (služka) lázenská; ~mantel m plášť lázenský, plachta n loktuše lázenská; ~meißer m lázenský; ~muhme f ☒ = Hebamme; ~mulde f = wanne; ~mutter f: a) ~frau a); b) ☒ = Hebamme; ~ordnung f lázenský n koupelní rád; ~ort m: a) lázenské místo, lázně, koupele; b) místo ke koupání; ~plaß m místo ke koupání; ~plaß im šlußfe koupe lište; ~lazniště; ~quast m chvost(adlo) v parni lázní; ~Z. mit dem ~quast schlagen o reißen chvostati koho; ~reise f cesta do lázní; ~saison f lázenská saisona

n loba, lázenské období; čas koupelní; ~salf n lazební súl; ~schaum m pěna lazební; ~schiff n koupelní lod; ~schlammt m kal lazební; ~schnecke f zo. Paludina muriatica bahenka; ~schrank m koupací skříň; ~shrape f drápačka; ~schürze f zástěrka lázenská; ~schwamm m lázenská houba, houba k myti, spuhať; ~schwesel m síra lázenská; ~süter m krápník tepličný; ~sommern m léto (strávené) v lázních; ~stein m = ~süter; ~stelle f = ~plaß; ~strand m plochý n mělký brech (ke koupáně); ~itube f: a) = ~gemach; b) potnice; ~itubenflachs m obch. jomný rižský len; ~itubenhalter m, ~itubenwirt m, ~stüber m lazebník, majetník lázní; ~stürze f švábská suknička; ~tau n plav. = Windetau; ~tuch n loktuše lázenská, čechel, čechlík; hačky, košilka, nohavice do lázné; ~wanne f koupací vana; ~warm a vlažný; ~wärme f teplota lázenská; ~wasser n: a) lázenská voda; b) koupel; ~wasserlinie f plav. e-ß Schiffeß nákladová vodoryska, (ponoru ponorová při zatížení); ~weib n (posluhovačka) lázenská; ~wirtschaft f život v lázních; ~jeit f a) čas (ke) koupání (ve dne) n; b) lázenské období, lázenská doba, čas koupel; ~jele f = ~gemach; ~zeug n prádlo ke koupání; ~zimmer n = ~gemach; ~zuber m = wanne.

baden («—») C₁₃ 1. %a ein sind o e-n Hund das n psa koupati; ein Pferd ~ koně plaviti; den Kopf ~ hlavu si mýti; die Bienen ~ pustiti věely na vodu; fig. ~e Hände im Blute ~ ruce své krví broti n třísniti; fig. ich bin im Schweiß gebabet jsem všeck spocen, jen se ze mne leje. — II. vₙ (b) a %r sich ~ in Thränen ~ tonouti n rozplývati se v slzách; Prv. wer das Wasser filtrichtet, muß sich nicht ~ koho oči bolí, nechod do mýlña; ☒ = waten. — III. s B-de(r) m E₂₁, B-de f D₂₁,₃ lázenský host.

Baden («—») npr. n E₇ zem. 1. (velkovévodstvo) Badensko. 2. id. (město).

Badener («—») m E₉, ~in f E₁₉ 1. Badeňan, obyvatel Badenska (= Badenser). 2. Badeňan, obyvatel Badenu.

baden(i)sch («—») a D₂₁,₃ = badisch.

Badenser («—») m E₉, ~in f E₁₉ v Badener 1.

baden(fisch) («—») a D₂₁,₃ = badisch.

Bader («—») m E₉, ~in f E₁₉ 1. koupající se. 2. m prov. s lazebník, zejm. ranhojič podřízeného druhu. 3. druhdy: majitel koupelny (arvořěn lazebník).

Bader... («—») ~gefeßt m pomocník lazebnický; ~gerchtigkeit f právo lazebnické; ~handwerk n lazebnictví; ~miide f zo. chronstík.

Bäder... («—») ~kunde f popis lázní, balneografie.

Baderei («—») f E₁₃ 1. lazebna. ž. lázně. 3. lazebnictví.

badern («—») vₙ (b) C₁₂ lazebníčiti, provozovati lazebnictví.

Badian («—») [pers.] m E; bot. Illicium anisatum badyaník pravý (= žterniš).

Badian... («—»...) ~wasser n badianovka.

badisch («—») a D₂₁,₃ badenský; das B-e n E₂₁ Badensko.

*

Bädc]

— 380 —

| Bahn...

Bädcle (²⁻) n E₆ prov. bážinaté rašelinisté.
bä-en (²⁻) vₙ (h) C₁₃ bečeti.

Bäſel (²⁻) m E₇ bez pl. otch výmět, výhoz,
vývižek, brak (Auschluß 2.).

baff (ß) intj. baf! ~, da haſt du Cüts! plesk.
tu más!

Bäſchen (²⁻) n E₂ 1. kněžský límeček.
2. = Vatermörber.

baffen 、. bäffen 、 vₙ (h) C₁₂ (o pscn. F o lidech)
bafati, h.-, stěkati.

Bagadette (~~2~) f E₂₂ zo. = Hödertanbe.

Bagage (²⁻ et -áž) [fr.] f E₂₂ 1. zava-
zadla (= Gepäck). 2. slota. holota, luza, shěř,
P pakáž.

Bagage... (~~2~...) -ſahne f druhay: korouh-
vička na kopí; -pſerd n nákladní kůn;
soumar; -wagen m nákladní vůz; vůz se
zavazadly.

Bagajſc (~~2~) [spañ.] f E₂₂ bot. vytlačená
třtina cukrová.

Bagatell... (~~2~...) -gericht n soud bagatelní
n drobnostkový; -klage f žaloba bagatelní
n drobnostková (v nepatřnye žaloktosť); -mäſig adv.
bagatelné; -ſache f drobnost, -ústka; -ſchul-
den fpl. drobné dluhy; -verſchren n plav. řízení
bagatelní n drobotné (v nepatrynych věčech právničk).

Bagatelle (~~2~) [fr.] f ~ n E₁₂ malíčkost,
nepatristod, robot(in) a, lichotina, tretví,
balatka, f pakatel†. chatrnústka. capart.

bägern 、 (²⁻) žid.-ném.] vₐ C₁₂ mučiti,
trápiči, trýzniti, soužiti (t = quälen).

Bagger Θ (²⁻) [holl.] m Eₘ hl(ou)bidlo,
čerpadlo bahenni, hrabadlo, stroj hlubici.
rýpadlo, vyběradlo.

Baggerz... (²⁻...) -arbeit f = Baggerei;
boot n člun s rýpadlem; -cimer m džber
rýpadla n vyběrací; -ſaken m hlubici n vy-
běrací hák; -maſchinc f = Bagger; -neč n šit
na čerpanou rašelinu; -ponton m ponton
s rýpadlem; -prahn m prám s rýpadlem;
-ſchiff n lod s rýpadlem; -torf m čerpana
raselina.

baggern Θ (²⁻) [holl.] ¹/₄ C₁₂ = ausbaggern;
Törj ~ čerpati rašelinu.

Bagi-en... (²⁻...) -iſceln plav. zadní plachta.

Bago (²⁻ ea) bago (it.] n E₂, průmoiska
tretnice, galejní žalár.

Bagonner, Bagonjer (²⁻) m E₆ vepl ba-
konskv 12 hakoſkéna lesa v Chlrich, f bagoun.

Baga-welſ (²⁻²) m E₁ zo Bagrus sume
nilsky.

bah (²⁻ n²) int. bah! houby! e co! ba ne!

bäh (²⁻ v) vä.

Bahama... (⁻²⁻...) -cinhorn n zo. Balistes
scriptus ost(e) nec bahamský; -holz n kampe-
skóvé dřevo; -inſeln fpl. -m. Bahamy.

Bähe Θ (²⁻) f E₂ = Bähe stube.

Bäh(c)... (²⁻) -tijſen n poduſky nahřívaci:
-kraut n bylina nahřívaci; -mittel n pařidlo,
náparék, nahrívka; -jädchen n = -tijſen;
-ſchnitt m hřánka (clov.) topinka; -ſtube f Θ
kožel potnice.

bähen (⁻) C₁₂ I. ¹/₄ 1. zahřívati; Pflanzen ~
rostliny zahřívati (k rychlešinu vržášte). 2. Bret-
ichunde = topinky delati. 3. tek a) pařiti, na-
parovati. za-, hráti, nahřívati co; nahrívky
přikládati nač: b) navlazovati co; vlhké ob-

klady dávati nač. 4. Θ eina Zdrowej männchen ~
opaliti sířanku; Holz ~ dřevo pařiti; uhl. e-n
Dieiler ~ pařiti milíř. — II. vₙ (h) = bäen. —
III. ſv A. B.-n E₇ bez pl., Bühnung f E₁₈
paření, napařování, nahřívání; nálev, nápara.
B. jen n bekot tovču. C. jen f Bühnung = Bühne-
mittel.

Bahn (²⁻) f E₁₈, Bahne (²⁻) f E₂₂ 1. dráha, h
(ražená) cesta (die) ~ brechen, o maſchen cestu
dráhu (pro) raziti n klestiti (tež fig.); 3. auf die
(rechte) ~ übrenn o bringen uvěsti na (pravou)
cestu Koho (tež fig.); die ~ des Lasters betreten dáti
se na dráhu nepravosti; f-e eigene ~ verſolgen
jiti svou cestou; často fig. 3-m die ~ abgewinnen
ihm vorlaufen) předběhnouti Koho, nadběhnouti
komu, předehnati, (v béhu n v rychlosti) před-
stihnouti Koho; auf der ~ der Zugend wandeln
kráčeti po dráze otnosti; die Sade iſt auf
der ~ (im Gange) věo just v proudu; et. auf die ~
bringen k řeči přivěsti co; vytasiti se e im;
vzpomenouti čoho. 2. s. sm. pohnouti čim, uvěsti
do proudu co. 3.: a) ~ auf dem Eise = Čisbahn;
b) ~ für Regel = Regelbahn; die lange ~ thra v kuželky);
et. auf die lange ~ j Scheven = auf die lange Banf
ichieben (v Bant); et. per ~ schiden poslati po
dráze n drahou co; sys. ~ e-š Mérperš dráha
téleſa (pro) tor jím proběhnutý); die ~ der Planen
dráha oběžnic. 4. zápišité, závodište, kol-
biště; die ~ eröffnen kolbiště otevřiti; die ~
betreten vstoupiti na kolbiště (tež fig.; v Lauf,
Neit, Reimz, -Zedbahn; ~ zum Reifen jízdba.
5. Θ ~ e-š Amboreſes plošina n lic kovadliny;
~ am Hebel plaz hobliku: Θ (Richtung) pra-
vítok; ~ e-š Cijens kam. ostří želizka; hor: a) ~ e-š
Hammers p. pouk. lic. dráha. čelo. hlava (u kla-
diva n u mlátku); b) Bahnen fpl. střihy plastu.
6. tabule. list. pole (urěsta ařſka látky jako mira); žl
diejem Reche gebären fünf ~ ein na tu suki je
potřebí péti poli ařtky.

Bahn... -bahn... (²⁻...) -abzweigung f od-
bočka; -aref f osa, středná čára dráhy; -anf-
jeher m dozorce n dohlížitel dráhy; -bau-
nen fpl. železniční stavby; -beamter m ze-
ležniční úředník; -bewadhungsbeamter m
železniční dozorčí úředník; -bestandblatt n
list podstaty železniční; -betrich m provo-
zování jíždy n vozby po dráze; -brehend a
dráhu p cestu razící; -brecher m klestitel
dráhy; zejm. fig.: pionýř, předák; -breite f šířk
dráhy; -brüde f železniční most; -damm m
železniční hráz; -diele f Θ vod. st. e-r Brüde
= Färbriele; -direction f reditelstvi dráhy;
-director m ſeditel dráhy; -durchſchneidung f
křížovatka n křížení drah; -fahrt f jízda po
dráze; -fracht f povozné po dráze; -ge-
biet n okušlek dráhy; -geleife n želez-
niční koleje; -häuschen n = -märterhäus-
chen; -hobel m zlábkovec; -hof m nádraží,
s. sm. stanice; -hofpontamt n post. nádražní
postovní úřad; -hofsinjepector m dozorce
nádraž(n)í; -hofsverwalter m správne ná-
draž(n)í; -hofsreßlauration f nádražní ho-
stinec; -körper m železni. železniční zemiště,
těleso dráhy; -freuzung f krízení drah, osa n
uzel n skřížení železniční; -länge f délka
dráhy; -linie f trat dráhy; -loš a bez dráhy;
-meifter m dozorce pozelezniený n podražný;

bahnen

— 381 —

Balancier

-nagel m kolejnák, hřebík do kolejí; -nec n zelezniční sít, sít drah; -oberban m vrechni stavba dráhy; -pcisjche f der Berater (douhý) bié pojezdnych, poželezniený; -planicungf planie dráhy; planvrka; -policeirclement n rát zelezniční policie, policejní rát zeleznic, -poswagen m poštovní vuz dráhy; -profil n pruzn profil dráhy; -raumer m an c r yecometive smetadlo kolejní; -reiten n jízda v jezdiště; -jicnje f zelezn., hor. kolejnice, sína; -schlitten m an yecometiven = Ždneceplug; -schwelle f prah, prazec dráhy n železniční; -schweller m zelezn, hor. špáda; -fohle f: e-š Vebels plaz hoblíku; -jebe ree Hammersb ploska, dráha skladava; -stollen m průkop. tunel↑; -strecke f, -stück n železniční trat, plasa; -strecke hor. kolejná strida; -telegraph m tet. železniční telegraf; -tra- cierung f vyměrování n trasování dráhy; trä- ger m bei stettentrüden nosídlice u ſetzervich mosty; -unfall m nehoda na dráze; -unternehmung f podnik zelezniční; -wächter m = -wärter; -wärter m podražník: hlídač dráhy, železniční strázee; -wärterhaus n, -wärterhäus- chen n domek železničního hlídače: strážný domek zelezničně; -wejen n železničničtví; -zeug m (železniční) vlak.

bahnen (L-) I. %a C₁₂ e-n Wea - cestu raziti n klestiti; sid (dat. e-n Wea durch's (e- dränge - raziti si cestu a prodírati se tlacé- nic; gebahnter Wea proražená a uvolněna cesta; B-t den Wea - připravovati cestu někomm. - II. % B- n E- bez pl., Bahnung f E₁₅.

Bahnen..., bahnen... ("..."...). Aps a nema- jic drah, (jsouci) bez drah; -wcijse adv. po tabulích, po listech, po polích.

Bagner (L-) m E₆, -in f E₁₉ razič, kle- tic (dráhy; pionyr'.

bahn-hobeln ⊕ (L-) %a C₁₂ trulb. hohlovati zhlákovcem.

Bagner f (L-) (-L- ei-mié) m E₂₃ železniční úředník n zřízenec.

bahnig (L-) a D₂,₃ 1. hor. na povrchu hladký.

2. weí, -dret dvoutabulový, trítabulový atd, o dvou n o třech polích.

Bahr-... (L...) -recht n: a) očista n soud boží při marách zavražděného; b: právo odnéstí mrtvolu na marách; -träger m nositáký, nosidlář; -tuch n příkrov.

Bahre (L-) [† bären o traqen] f E₂₂ nosítka, nosidla; zejm. též: máry = Todentbahre. 2. rakev; fig. smrt; vůd der Wiege bis zur ~ od kolébky (až) do hrobu. 3. = Banje.

Bahren-... ("...") v Bahr-...; -träger m ⊕ nosíč nosítek s kamením.

Bai (L-) f E₁₈ 1. zátoka. 2. † okno.

Baier (L-) m E₆ Bavor(ák).

Baiern (L-) npr. n zem. Bavory.

Ba-ikalit (~~L~~), Ba-ikal-stein m E₃ min. bai- kalit, -ovec.

Baiser (ei beze) [fr.] m E₂₅ 1. polibek. -íbení. 2. cukroví plnené.

Baisse obeh. [fr.] f E₂₂ padání n klesání cen (na bursel) (= Zütfen) (opak Baisje; ~ cřečen být snízen; die Papiere haben - ertten papřům spadlo.

Baisje-... [fr.] -partei f obeh spekulanti na klesání cen. ~ nížitelé. nízotáři; -strömung f

proud níživý n klesavý; -tendenz f tendence na klesání cen.

Baisseur (ěu bes ſur, Baissler (ěu bosjéym [fr.] id. spekulant na snížení cen, ~ nižitel, nízotář.

Bajadere (~~L~~) f E₂₂ bajadera| tinůdka zpě- vacka n tumečněm.

Bajazzo (L-) [it.] m E₂₅ sasek, tajtrlík, f paněra (— Hanswurth).

Bajo-ari-en (~~L~~-) n E₇, be[.] pl. = Baiern.

Bajon(n)ct (~~L~~-) [fr.] n E₃ voj. bodák, bodlo, bajonet; mit aufgestem o aufgepflichtem e s nasazeným bodákem.

Bajon(n)cti... (~~L~~-) [fr.] n E₃ voj. -anjaj m bodákový zázubec; -dille f, -dülle f bodá- ková trubice; -fechten n zápas n potýkání bodáky n bajonety; šerm bodákem; -hülfje f = -dille; -federhaft f držátko bajonetu na tuemel; -klinge f čepel bodáku; -ring m a = -dchieberring; b) = lluterring; -scheide f pochva na bodák; -schucide f ostrí bodáku.

bajon(n)ct(t)ieren (~~L~~-) fr. vₙ (b) E₁₂ voj. Sermovati n bodati bodákem.

Bake (L-) f E₂₂ 1. žemeln. vol = Meisichange.

2. plav. značka mělečinová bliže pobřeži (uzem. při ústí tek); schwimmende - plavatka, poplavek, mořský znak.

Bake! f (L-) [it.] m E₆ hůl (uzem. úvitelova), rákoska; fig účitel, f kantor; fig. den - jibren úvitelovati, f kantorovati.

Bakeljau (L-) m E₇ plv. = Kabeljan.

Bakelmann ("L") m D. 1. zo. Clangula glau- cion hohol (— Cuatcante). 2. F člověk zachá- zející holi, úvitel, kantor.

bakeſu f (L-) %a C₁₂ 3. ~ (holí) naprášiti n VY- komun.

bakeſn plav. L- vₙ, vₙ (b) C₁₂ odl. 1. pla- vatkami n poplavky označití. 2. = bläneu.

Baken-... (L...) plav. -gicd n poplatek za udržování značek mělečinových: poplavečné; -meiſter m označovatel meleč, poplavečník; -tonne f plavatka značková, poplavek.

Baker (L-) m E₆ plv. = Batenmeiſter.

batern (L-) %a C₁₂, ſr B- n E₇ bez pl. = bläneu.

Bakka-... 2c. v Baccas-... 3.

Bakka (L-) m voj. přezdivka vojákům, kteří nosí števice

a nke nobavice.

Bakope (L-) f E₂₂ hot. Scrofularia nodosa krtičník hlíznatý.

Baktri-ana (~~L~~-) E₂₅, Baktri-en (~~L~~-) n E₇ zem. a. st. v. Baktriána, -e (krainja v Asu).

Baktrier (L-) m E₆, -in f E₁₉ Baktřan, f -ka.

baktrisch (L-) a D₂,₃ baktrický, bakterský. bal (L) prov j, bav. = wemn.

Balaleika (~~L~~-) [rus.] f E₃₅ balalajka↑, citera o 2 strunách (trusky národní nastroj).

balamnischen (~~L~~-) [slov.] %a C₁₄ = ver- wirren.

Balance (ei -āns) [fr.] f rovnováha; ~ du commerce rozvahá a bilance obehodní tržební.

Balance-... -gewicht n. tr. protiváha, vy- vázení; -schuur f ⊕ tkale. oblouková šíura.

Balancella (~~L~~-) [it.] f E₂₃ balancella↑, lołka o 20 veslech a jedné plichté.

Balancier ⊕ (L-) [fr.] m E₂₅ 1. lihýř, váha, vahadlo u stroje. 2. bidlo, tyc provazolečů.

Balancier...

— 382 —

[Balg...

Balancier...Θ (~-~) -(dampſ)maſchine f
vahadlový párni stroj, parostroj s vahadlem;
-kuſt/uměni(u)držetirovnováhu;-maſchinef
čerpadlo; -ſáge f str. pila výkyvná n na kv-
vadle; -ſtange f str. táhlo, bidelec, vážítko,
rovnátko; -ſtange der Zeutanger bidlo n tyč provaro-
lezeſd; -träger m nosník vyyážený n vybalan-
sovaný = ſederbalancier; -japſen m str. čep
vahadla.

balancieren (~-~ au. -lāns-) [fr.] C₁₂ obch.
I. v rovnováhu uvěsti, do rovnováhy při-
věsti, v rovnováze držeti u ndržovati; obch.
dáčet srovnati, dělati pořádnost na rozvahu n
bilanci†; mal. ein Gemälte - rozdělití stejnoměrně
skupiny n části obrazu. — II. vₐ (b) 1. houpati
se, kolisati (se). 2. tanec balancovati. 3. držeti
si rovnováhu, vrovnovávati se, vyyažovati se.
4. mal. stejnoměrně se rozdělovati. 5. obch. die
Cinnahme und Ausgabe - příjmy a výdaje se
v vrovnavájí. — III. % Balancierung f E₁₈.

**Balane** (~-~) [frec.] f D₁₃, 70. = ſeechdel.

**Balanitis** (~-~) [frec.] f path. zánět před-
kožky a žaludu.

Balanophorace-n (~-~) [frec.] f E₁₈
bot. hlivencovité.

balanophora-artig (~-~) a D₂,₃ bot.
hlivencovité.

Balas (~-) m E₁₂ = Ballaſs (Rubin).

Balba(h)n (~-j [slov.] m E₃ n E₂₀ 1. lov.
tv. stád. na napodobený tetrívek (k vábení tetřivků).

2. col. krusec kamenné soli.

Balbier f (~-) v Barbier ze.

Balbużard (~-j [fr.] m E₁ zo. = ſüdhadler.

Balcon (~) [fr.] m v Wallen.

bald (2) (\-c) adv. 1. brzy, -o, hnedle;
jebr \- brzičko, co nevidet; co darauj o nachber
brzy potom, co wird \- vierzig Jahre alt jest mu
bez mála 40 let; už mu mnoho neschází do
čtvrtičky; \- genug dosti brzo; das tommt so
\- nicht wieder vor to se tak hned (opřt) ne-
naskytne n nepřihodi; so \- als möglich, můgtichit
co nejdřiv(e); \- balder, bálder (comp.) dríve;
je bálder, je lieber čím drív(e), tim lépe n lip;
\- auf’s Baldeſte o Bäldeſte co nejdříve (obv.
eher, am echenen). 2. † a prov. c, jen v otázkábč vyjadru-
jících nevoli = (dogleich; biſt du \- still? budeſ
hned zticha? 3. (teuht) das ist \- gesagt, aber
ſchwer gethan to se leče n snadno řekne, ale
nesnadno provede; er begreift jebr (on) leče n
rychle chápe. 4. (aſt beinabe) id wäre \- gefallen
byl bych málem n bez mála n hnedle upall;
id hätte \- gesagt... málem n hnedle bych
řekl... 5. (důmct) vierzebn Tage abend \- hin čtrnácre
dní rychle uběhne n uplyne; Prov. wer \- gibt,
gibt deppett kdo rychle dává, dvakrát dává.
6. † a prov. (trůbe) časně, záhy, brzo z rána.
7. bald... bald brzy... brzy, hned... hned;
\- das, \- jenes jedno z druhého; brzo n hned
to, brzo n hned ono; \- so, \- je hned tak,
hned jinak; \- so, \- so sprechen mluviti hned
tak, hned onak; \- ja, \- nein jagen říkati jednou
ano, podruhé ne; hned prisvědčovati n při-
takati, hned odpodovati; \- ladte er, \- weinte
er v tom se do smíeln dal a v tom do place.

Balſgreis (2) m bot. a Senecio starcek;
b) Erigeron turán.

Bald..., bald... (2-) -greis n bot.: a) Poly-
gala vívod.: b) = tranf; -traut n bot.: a) Sen-
cio vulgaris starček obecný, přímětné koření
menší, starček; b) Erigeron acris turán obecný;
-möglichst, -thunlichst adv. co nejdříve, co
nejrychleji, co nejspěšněji.

Baldachin (2-) Baldach = Bagdab] m, \- n
E₃, baldachvn†, nebesa.

Baldachin... (2-) -träger m nosičě balda-
chýnu; -ziertar m oždoha baldachýnová.

Bälde (2-) f E₁₂ bez pl. it \- v brzce, brzy
= bald 1.

baldig (2-) I. a D₂,₃ brzký, rychlý, spěšný,
časný; \-e Wiederfehr brzký návrat; auf \-es
Wiederjehen! na brzkou shledanou! — II. \-ſt
adv. co nejdříve; auf’s B-ſte = \-t.

Baldover (~-~) m E₆ zlod. = Anſfund-
jachter.

baldvern (~-~) vₐ C₁₂ zlod. = auſtund-
jachten I. 2.

Baldrian (~-~) [lt.] m E₃ bot. Valeriana
kozlik; bot. griechischer ~ Polemonium caeruleum
jírnice modrá.

Baldri-an..., baldri-an... (2-) -artig a
bot kozlíkovitý; -äther m éther kyseliny va-
lerové; -ertract m výťažek n extrakt va-
lerový; -öſ n silice valerová; -jauer a:
-jaures Ţalchem. valerant; -jaures Atropin va-
leran atropinový; -jaures Cjenoryd valeran
železitý; -ſaure m kyselina (iso)valerová
(normální) kozlíková; -tinctur f tinktura
kozlíková; -twurzel f dřevenák.

Bale-aren (~-~) f E₁₂ npr. f pl. Baleary
(ostrovy španělské).

Bale-aren... (~-~) -ſandkraut n bot.
Arenaria balearica píšečnice baleárská.

balcarisch (~-~) a D₂,₃ balearský; \-c
Jüniem = Balearen.

Balg (2) D₁, 1. slupka, š(l)upina, lusk(a), lu-
stina, struk; (u oběto pluchae; pleva; \-e r (če-
dchwulſt poudr'ec, -érko; \-am ſlečjamen kožišek.
2. a) kůže (zvířeet); \-e-ß Hajen zajezči kůže (s chupuy);
b) (u zvířat kůži svlékajčich) \-e r Ţzlankeje kůže
hadí; c) kůže tiadska; d) život, břicho; ſ-\-t \-füllen
f nacpati se n si břicho n p apr. nácka; fig.
\-ß 3-m den streichelt noch pochlebovati n lichotiti
koma. 3. tež pl. E₃ a E₂₀ měch (duvný). mé-
chové dýmadlo (= Blaſebalg); die Bälqe e r
Ergel treten šlapati méchy varhan. 4. vycepané
télo; vycepané zvíře. 5. a): a) nezpůsobné
dítě; b) chlap; o ženských: běhna, poběhlice,
nevěstka; b) lichotný výraz, zejin. o dětech: pou-
pátko, brouček.

Balg..., balg... (2-) -arm m rameno
u méchu; -artig a mechýřkovitý; -boden m
měchové duo; -brett n prkno n deska me-
chová; -deſdel m měchový svršek; -deute f
měchové sopló, měchová trubka; -dieſe f
-dieſſe f měchové sopló, měchová trubka,
= -dieſe; -drüſe f mišková zláza; -düſe f
nos méchu; -enarm m = arm; -enbrett m
= brett; -endeſel m = -deſdel; -engebläſc n
Θ = -aebläe; -engerüſt n Θ = -eriijt; -en-
haupt- n, -enkopf m = haupt; -enluſtklappe f
= inßtlappe; -enmacher m = -mader; -en-
nagel m = -nagel; -enpſanne f voj. äl. =
-pianne; -enſchemel m hut. = -echemel; -cä-

Bier...

— 193 —

Bier...

plouvoucí na píve; -flasche f láhev pivní n
na pivo n od piva; -fleisch n maso na píve
(dušené); -frage f otázka pivní; -führer m
vožič n rozvážejíc piva; -füllen n spílení piva,
spilka: -gährung f kvašení pivní; -gallen pl.
kaly; -garten m zahradní pivnice; -gäsch t m
= -dann; -gast m host na píve; -gelag n
pitka pivní; -gesaß n pivní nádoba; -gehalt m
sila piva; -geld n: 1. pívně, varně. 2. penize
na pivo. 3. zpropitně; -gelte f duhův dávka
piva; -geschmaß m chut pívní; -glas n pívní
glycerin dů piva; -grad m stupen pívní;
-grand m korýtko; -großtitt m velkoobehod-
nik n skladník s pívem; -hahn m kohoutek,
rápek, pipa (pívního sudu); -hale f pívnice;
-haus n pívnice, pívarna, kréma (= -idente);
-hauspolitiker m politický patokár; -(haus)
schild n tit na hospodě; -häusel m hospůdka;
-häuser m hospůdkár; -heber m hever n írek
n násoska n kolínko n krokvice na pívo;
-hefe f: 1. -geime drožd, kvasnice (pívní); -Flü-
badla. 2. (Sancabave) váření semeno; -hobel m
utérák, hadr (na stoly v hostincě); -hold m.
holerm z. = -amiet; -journal n denník pivní; -kalt(c)
schale f prov s F pívní nádrobenka, nápoj
z piva s kořením a se suchý; -kaune f
korbel, konek n víc na pivo; -spícák; -farren m
vozik na pivo; -kegel m zejm. bav znamení na
domě, kde se čepeju pívo, máje; -keller m
1. pívní sklep; -sklepní n podzemní pívnice;
-keller m sklepník; -kieser mpl. druhdy v Bav
komisář pívní; -klärungsmittel n, -kläres f
prostředky k čištení na seřecké píva; -klärrecept,
klärschrift f předpis n recept k učištení píva;
-lucipe f kréma, pivnice; -lochen n várení
piva; -frahn m kohout n pipa větší; -krauf
heit f nemoc piva; -franz m věnec, vích;
-krawall m kramola, rumrejch, srutka, sar-
vátka, revoľuje pívní (při zdraví píva; -krenzen m
pívní krejcar; -krug m: 1. džbán pívní n na
pivo. 2. = -idente; -krucke f hřeblo; -krufe f
džbáne(će) k na pívo; -knfe f kád pívní na
pivo; -füßlischiff n. -fühle f chladící stoky,
tarylky; -kühlen n chlazení píva n várky;
-faß m lak pívní; -lager n skladě (ište) píva;
-lagerhößernpl. líhy, kantuře; -lagerkeller m
skladní sklep; -lase f džbán n bau atka na
pívo; -lanfer m spilák, chasník obstarávající
spilku; -leitung f pivovod, potrubí pívní;
-leitungsröhren fpl. troby pivovodné; -lei-
tungsschläuhe mpl. hadice a šlehouny piv-
vodní; -literatur f literatura o píve; -local n
= -idente; -maische f rmut; -mamself f
sklepnice, číšnice; -manna n zápisník o píve;
-marke f známka pívní; -märte f = -latti(c)
schale; -maß n míra pívní n na pivo; -meife f
obvod n právo míle, obvod pivovářečný n
vystavovací (obvod s mili, v němž jest závarek k oděbrání
piva); -menge f množství n mnohost píva;
-messer m pívní vážka; -monopol m monopol
n samotřba pívní; -molken fpl. syrovátka
z mléka sraženého pívem; -namen m jméno
piva, mpl. jména píve; -ncige f nákonek,
pivo z mála n na mále, stažky, skloňky,
stěcky pívní; -niederlage f sklad píva;
-nußen m užitek z piva; -ordnung f zákon

n nařízení o píve; -parfüm m voňavá přísada
do piva; -parfümerie f voňavkárství pívní;
-patent n patent n zákon o píve; -pfund m
libra pívní; -plemperer m vid. = trutner;
-politik f politika při pivě n u džbánku;
-politiker m politik při pivě n u džbánku,
patokár; -polizei f = -beidau; -precis m cena
pívní n výstavni; -preiserniedrigung f sní-
zení ceny pívní; -prossion f tlakostroj pívní;
-privelegium n výsada na pivo; -probe f;
a) pívní zkouška, zkouška na pivo; b) -moge,
e) komise ke zkoušení piva; -probewage f
vážka na pivo, pivoměr; -producut m
výrobee piva, sládek; -pumpe f pumpa
pívní; -qualität f jakost piva; -quantität f
množství piva; -raubisch m rovás, vrubovnice
na pivo; -rechnung f pívní počet, účet za
odebrané pivo; -recht n pívní právo, právo
váření piva; -regale n právo výstavu prodeje
piva; -register n pívní rejstřík; -reise f; e-
reise machen chodiť z hospody do hospody;
-reisig n senkýrská maje; -revolte f = -rawall,
-righter m soude pívní, znalec piva; -rinne f
žlábek pívní n spilací, hasička; -saß m maloch
n pytlík k stáčení; fig. piják; -schaff n ško-
p(i)ček; (Sandaidsaffet) kbelík; (maly s jednou rukoječ)
(hirotek, čerpik; -schauf m prodej piva, výčep
piva, vytáčení n točení píva; senkt; e-n -dauh
aufgangen otevřiti včerp piva; -schränker m ho-
spodský, výčepník, senkýř, krémař; -schayf m
paka, velký nízký šouf n čerp; -schaußer f
nandavák, paka; -schaum m pěna pívní n na
píve; -scheffel m kbelík, saffík†; -schenk m
= -dauhner; -schenke fpl. kréma, hospoda, pi-
vnice; -schild n = -hanschild; -schlauch m
= -lad; -schläuche mpl. hadice (pívní); -schla-
cher m chasník, plníček sudy, sklepcík, slau-
cluhr' = -schmiederm ochutnávač píva, pivonil;
-schöne f = -kläre; -schopfen; -schoppen m
čerp(ik), šouf(ek); -schramen kládě na pívo;
-schreiber m písar pivovarský n pívní n vá-
reční; -chrifts f spis o píve; -schriftsflester m
spisovatel pivovarnický; -schröter m skladáč
píva. šrotýř: -schaffe f paka; -schuld f dluh
za pivo; -schwendung f ztráta na píve;
-scheidel n pívní zejdělk: -srandal m předn.
hádka n různice při pivě; -škat m student. hra
v karty; -seil n provaz k vytahování píva
ze sklepa; -sieden n = -sieden; -sieder m
přvní pivovarský, (yarmistr; -jöffel m =
jöffel; -forte f druh píva; -sprize f stříkačka;
-sandel, -ständer m džbe váření, stándlík†;
-stange f: a) pachole, -átko; b) rozporka;
e) znamení hospodní; -stein m: a) kámen
obilní (svařenina chmelně mladinky až do sucha); b) pívní
kámen (usazenina z píva): -steuer f daň z píva,
posudné, pobečne; -timme f = -bais; -stra-
tegie f strategie při džbánku; -streit m spor n hádka
n rozepře při pívou; -itube fpl. pivnice;
-jüffel m chlastovn. n tahoum píva; -jud m
var, várka; -suppe f pívní polévka; -taß,
-taß druhdy v Dol. Rák. posudné, daň z píva;
-tarif m sazba pívní; -tifch m pívní stolek,
pívník; -tonne f sud n bečka na pivo; so
diš wie e-cenne thustv jako soudek n bečka;
-treber mmláto: -trichter m nálevka, trychtýř;

Bies...

— 194 —

[Bilance]

- trinken n pití piva; - trinker m piják, -an, pivomil, -dus; žert pijavka; -trog m korýtko; -tulpe f mírka piva; -untersuchung f zkoušení piva; -verderber m bryndal, -ar, kmotr brynda, míchal; -verkauf m prodej piva; -verfäuher m prodavač piva; -verlag m skladníšte pívní; -verfeger m skladník piva; (druhdy v Praze) nákladník (majici přívo prodje piva); -verrechnung f súťování piva; -verschleif m = verlag; -verschleifer m = versleger; -verschreibung f předepsání piva; -versilberer m va. prodavač piva; -vertrag m pívní smlouva; -verzehrungsfleuer f potravní dan z piva; -verzehrungsteuerbollette f paleta várčení; -vorrath m zásoba pívní; -wage f pívní váha, pivomér, hustomér pívní; -wagen m = larren: -wcin m víno pívní a ječmenový; -wergel, -würgel m pump ék) a kolovrátek pívní; -wirt m senkýr. hospodský, hostinský; -wisch m = -hans idyll: -würce f mladinka; -würcethiakapparat m strg chladiec; -jagungsbollette f paleta várčení; -japfer m nacinač a vytáčen piva; -jeichen n venec n vích a máj hostinsky k senkýrský: -jeug n vářeník kvasnice; -jejece f zkač a accie; -zimmer m pívní sin. pívnice: -jipfel m student stužka na hodinkách mající barvu studentského spolku; -juber m džber várčení; -junge f fig. zmalec piva; -zwang m závazek pívní, vázanost propinací (= -bann).

Bies... (n...), -sliege f zo = Bremse; -lauch m bot = -dumtland; -wind m plav. ostiý) vitr severní studený a suchý.

Bieſe f ob. sverka n sveradlo při sešívání holení.

bicsſet(n) (L-) v'n (b) C₁₂ bzíkatí, střečkovati, splašené běhatí.

bicsen (L-) C₁₄ I. v'n (b) střečkovati, div se nezblázniči bolestí způsobenou pichnutím střečkovým; a. sm. vyskociti. — II. B. n E₂ bez pl. zůstivost.

Bieſſleef (n—) m E₃ spoševek.

Bieſt (L-) 1. p ſn D₂, pět čes. (trem. o hedeč); verdammtes - prokletá bestie! 2. pívní mléko od krávy po otelení, mlezivo, sdojky.

Bieſt... (n—) -butter f mášlo z mleziva; -lauch m = -dumtland; -mich f = -Bieſt 2.; -michbucheſte f (mor) báč. keč, fuca.

bicsen (L-) v'n C₁₃ dojiti mlezivo.

Bicſter (L-) I. m E₃ = Bicſter. — II. 6. a D₂₃ prov. s = irre.

bicsierig (L—) a D₂,₃ prov. s 1. pomatený, popřetený. 2. zarytý n p zažraný do čeho.

Bieſ: n E₃ ☐ 1. (semetette) vinný lis. 2. lesení. 3. švyc. = Gebiet.

bicten (L-) I. v'n, v'r B₅ prae ind., C₁₃, wí prae. du benjil, er bent 1. podávati, jeviti. Anlaſs - zavdári píčinu; ſich (ar = podávati se, jeviti se, vyskytovati se; das bietet Zdrujeria feiten to děla nesnáze, jsou s tím (spojen) ohříží; den Arm s die Hand - iámě n ruku nabídnouti n podati (komu); Geß für e-e Ware - nabízeti n podávati ponize za dožo; wieviel - Sie mir daſſir? kolik (mi za to) podálte? - 3-m die Hand - gur Hütio podati ruku komu (k pomoci); 3-m e-t (Wriß) - dáti pozdravení komu, pozdraviti koho; 3 m e-n guten Diergen - dáti dobre jitro, přáti do-

brého jitra komu; ponškuč †: 3-m die Zeit - pozdraviti voho; 3-m den Miden - záda ukázati komu; zády se obrátiti ke komo; 3-m Zdáſſe - bitin n výpraskem hroziti kohu; 2. feil - nabízeti na prodej, prodávati co; při drážbách: zuerit - poprve podati; höher - als 3. házeti n přihazovati na koho; auf et. - podati naše; bietet keiner mehr? (nepoľa) nikdo více? 3. 3-m nicht o faum das Wasser - nerovnati se z daleka kome; wer am meiſen bietet, hat es weg kdo nejvíce podá, více dostane; ein duhich bietet dem anderen die Hand zídka nestěſti samo přižázi. 4. = geboten; ina v karty: = anlagen 2.; bier Alten, ſie jellen ſich bereit machen ohlas všem, ať se připravi; 3-m (o 3. acc.) aus dem Haufe - vyhnati z domu koho; 3. zu Haufe - zváti n požvati koho (k hostinč aſt). 5. 3-m et. - opováziti se čo..., dovoliti si co proti komu; das darí mir niemand - toho od nikoho nejvíce 6. die Ztiru o die Zvíze o es 3-m - odpirati. odpor klásti. odporovati, na odpor se stavěti. čeći, vzdorovati komu; es 3-m - a) die Ztiru (v předč...): b) (es mit 3-m aufnehmen) vyrovnati se komu, b) ti s koho, (moci) mériti sě s kym, nedávati komu, nedati se komu. šměle obstáti vedle koho; 3-m Hecht o Dres - vzdorovati komu; 3-m Dres - et. zu thunt sázeti se s kym, ze nedovede n nedokáže čeho; dem němíze Zbad: a) hra v sáčku dáti šach králí; b) fig. vzdorovati (= die Ztiru o Dres bieſen). — II. B. n E₂ bez pl., ₩ Bictung f E₁₃ nabídka.

Bicſter (L—) m F₃, = in f E₁₉ 1. nabízeč, prodavač, dneš. přihazovac, f -ka. 2. švyc. obyvatel kraje.

Bieſe c) p (L—) m E₃, pr přs ženský, p-pr koza.

bicsen p (L—) v'n (b) C₁₄, spr cucati (= ſangen).

biferiſch (L—) [lt.] a D₂,₃ dvakrát v roce kveſouci ploody.

bifloriſch (L—) [lt.] a D₂,₃ dvoukřtý.

bifoliſch (L—) [lt.] a D₂,₃ dvoulistý.

biform (L—) [lt.] a D₂,₃ dvojtvárné.

Bifurcation (L—) [ft.] f E₁₈ vidlienatost, rozsochovitost.

Biga (L—) [lt.] f dvojspřeží.

Bigamic (L—) [ltrc.] f E₁₈ (Terceute) bigamic, dvojzenství.

bigamisch (L—) [ltrc.] a D₂,₃ bigamický†.

Bigamit (L—) [ltrc.] m E₂, bigamista†, muz dvou zen.

Bigamiſtin (L—) [rec.] f E₁₉ bigamistka†, žena dvou mužů.

bigarricren (L—) [fr.] v'n C₁₂ ostrakatiti, pomalovati, dnyzdobiti.

Bignonia (L—) f E₂₂ bot. Bignonia bignomu, trubac.

bigott (L—) [fr.] a D₂,₃ bigotní, pobožnostkářský, ruženečkářský, pověřivý.

Bigotterie (L—) [fr.] f E₁₈ bigoterie†, pobožnostkářství, ruženečkářství. náboženské pokryteví.

bigottieren (L—) [fr.] v'n (b) C₁₂ = irremeln.

Bijon [fr.] m, n, pl. -p (či zu) klenot.

Bijonterie (L—) [fr.] f E₁₈ klenoty.

Bijontier (či tjé) [fr.] m klenotník.

Bilance (či -an's) [fr.] f = Bilanž.

bildern]

— 496 —

|Billet...

obchodník n. f -ice s obrazy; obrazář. f -ka; -iluminierer m = -ausmaler; -jagd f shá-není se po obrazich; -kenner m značen obrazu; ikonograf; -kram m = -bandel; -frámer m = -händler; -krieg m 1. obrazoborství; 2. váka s obrazoborei; -funde f = -dejícení; -schref nauka o obrazech, obrazosloví, ikonologie; -licitation f drazba obrazu; -mašer m malíř obrazův; -mann m f = -händler; -mappe f to-bolkan a obrazy; -marmor m mrarmos obrazy; -nachahnung f napodobení obrazů; -narr m zuřivý milovník obrazů; -nišche f stav. výkle-nek na obraz(y); -rashen m rám na obraz; -rathseh n obrazková hádanka, rebus]; -reich a bohatý n hojný obrazy; -reichtum m bo-hatost n hojuost obrazů; -schaffend a obrazo-tvůrčí; -schrift f písmo obrazné n figurativní n symbolické n hieroglyfické; -schriftlich s symbolický, hieroglyfický; -sprache f řeč obrazu n symbolická; -sein m kameřě, ře-zaný drahokam; -střit m = -tric; -stuhl m = -Bildgestell; -sturm m obrazoborba; -rádlen obrazoboreu; -stürmer m obrazoborec, ikono-klast]; -stürmerei f obrazoboství, ikono-klastmus; -stürmerisch a obrazobrecký; -stürmerthum n obrazoborství; -sucht f zu-zivá záliba v obrazech, ikonomanie↑; -siith-tig a mající mužřivou zálibu v obrazech; -tafels f tabule obrazová; -trödler m obchodník se starými obrazy; -verehrer m = -anbeter; -verehrung f obrazosluzba; -verkauß m pro-dej obrazu; -verzierung f okrasa n ozdoba obrazu; -weberci f O tkalcovstvi látek s obrazy; -werk n: a dílo obrázkové n illu-strované; b) ₮ = Bildwerk; -weisen n bytost neskutečná n pomyslná.

bildern (↓-) rₙ (b) C₁₂ 1. (verma) hledati obrázky (v kníze). 2. ₮ mluviti obrazné n v obrazech.

bildlich (↓-) I. a D₂..₃ 1. obrazný, obrazem znázorňující; -taufstellen zobraziti, vy, pred-staviti obrazem n v obrazě; - und idealtitio erfüllen vysvětlit obrazy i písmem; sie steßt - da její obraz tu stojí. 2. o výrazě řeč, figurativní↑; -c řprache obrazná řeč. — II. s Bildtichkeit (↓-) f E₁₈.

Bildner (↓-) m E₆, -in f E₁₈ 1. tvůrce; výtvarce. 2. = Bildhauer.

Bildnerei (↓-) ... (↓-) ... -kunst f = Bildhauerei.

Bildnerei (↓-) ... f E₁₈ 1. tvorení. 2. = Bildhauerarbeit.

Bildnis (↓-) n D₁₂ 1. -er Penjen obraz n poboziva át. 2. - auf Mauzen obraz na minceich ato. 3. fig. figura, metafora↑.

Bildnis... (↓-) ... -mašer m malíř podobi-chn; -maſerci f malíſtví podobízen; -ſeite f = Bildſeite.

bildjam (↓-) I. a D₂₁ 1. poddajný, tvárlivý, útvarný; -er ſteff poddajná tvárlivá útvarná látka. 2. fig. schopny; -er Menich člověk schopny (vzdělání). 3. -e ſprache řeč schopná péstení. — II. s Bildſamkeit (↓-) f tvořitelnost (hlíný).

Bildung (↓-) f E₁₈ v bilten V.

Bildungs... -bildungsg... (↓-) ... -abwei- chung f bot lichotvar; -anomalic f chyba n vada ústrojná; -anſtalt f vzdělávací ústav; -art f útvar; -bestreben n snaha po vzdě-

lání; -cursuš m běh vzdělávací; -dotter m žloutek tvořivý; -element n = -mittel; -en-dung f gram. Koncovka tvořivá; -fähig a sechpny tvoření n vzdělání; -fähigkeit f způsobilost ke vzdělání; es geht ihn jede zábytkeit ab jsou naprosto neschopni vzdě-lání; -fehler m: 1. chyba v tvoření, chyba n vada ústrojná; 2. chyba při vzdělávání; -ſlüssigkeit f tvořivo tekuté, tekutina tvo-riva; -geschichts f dějiny vzdělaný; -geſch. 1. zákon tvorby; 2. math. zákon sestrojení n se-strojovací; -grad m stupeň vzdělání; -hem-mung f nedokonalé tvoření se; -kraft f moe n sila tvořivá; -lager n der Alledten bot stělka lisejníková; -laut m hláška cdyvodić n tvo-řici; -los a: 1. bez vzdělání n nevzdělaný; 2. bot. beztvarný; -mittel n prostředek vzdě-lávací; -nivca n mira vzdělání obečného; -procesj m proces tvoření. postup n poch Vorby: -rcife f zralost n dospělost duševní; -schule f. -stätte f ústav vzdělávací, vycho-vatelná; -sait m řáva tvořiva; -sitfe f sla-bika tvořivá; -stoff m tvořivo; -sittir n při-pona tvořící; -trich m = -bretchen; -berein m vzdělávací spolek; -justand m stav vzdě-nosti.

Bilge (↓-) f E₁₂ Θ po-ſtrihčstvi: podlouhlé dřevo k udržení mužek v rovnováze.

Bilin (↓-) n E₃ bot fl. chem. žluč(ov)ina.

Biliner (↓-) a neskl. = Wäßer (hoſkä) voda bilinska.

Bilke... (↓-) ... -ſpiec n E₂ = Beilfeſpiel.

Bilf (↓) [angl.] f E₁₈ 1. návrh zákona.

2. ₮ = ſtia und Redt (opak Unbill).

Biffard (↓-) [fr.] (en biljard) n E₅₃, pl. tei E₃ kulečník; -spicen hrátí na kulečníku (v) kulečník; das -stět ab kulečník odráží.

Biffard... (↓-) ... -bail m kulečněníková; -bentel m, -bifuse f = -loch; -feltner m sklep-nik při kulečníku, markér↑; -kugel f = -bail; -loch n díra n otvor kulečníků v na kuleč-níku; -saal m sůn ke hře na kulečníku, ku-lečna; -spiel n hra na kulečníku n kuleční-ková n v kulečník; -stof m tágo; -taſel f deska kulečníková; -überqu m povlak n sukno na kulečníku; -verčertiger m hoto-vitel kulečníků; -jimmer n = -saat.

billardieren (↓-) (en biljard) -fr. j v'm (b) C₁₂ dvě kule tágem zasáhnouti (= umdritzen).

Bilfe (↓-) f E₁₂ 1. Θ skyrwa na kámen; oskrd; mlyn.: a) (Garen im Seebaum) čep ve hřídeli; b) (Cuerbed die Müßtreme zu joharfen) oškrd n Spic na mýlnské kameny. 2. postřihčnství = Bilge. 3. ctb. koule. 4. play -It e-ß Œßiffes podělnice, krivky vzniklé podělnými rovnolěžnými řezy rovinnými s trupem lodním. 5. děts. = Ente. 6. [fr.] (en bij') = Billardball.

Billen (↓-) v'm a C₁₂ Θ mlyn. Müßtkeine = mýlnské 4a 4b oskrdem křesati.

Biller (↓-) m E₆ zlod. pes.

Billert (↓-) prov. s [fr.] n E₅₃ pl. tei -c, -cu listek; žolozn. ein = weiter Clasje jízdní listek druhé třídy; -für die Hain und Müchjahrt zpá-teční listek.

Billet... (↓-) ... -abgabe f odevzdá(vá)ní listku; die -abgabe findet beim Ausgange statt listky se odevzdávaji při východu; -aus-

Billeteur

— 497 —

[Binde

gabe f: 1. vydávání listků; 2. = -jchalter; -casse f pokladna pro vydávání listků; -controle f prohlídka n kontrola listků; -cinehner m přijímač n odběrač listků; -melde karte f (in ras děater) listek zamlouvající místo v divadle; -schalter m okno k vydávání listků; -verlauf m: der -vertauf begint um 7 llhr listky se začinají prodávati n vy- v 7 hodin.

Billeteur (~~~2~~) [fr.] (et) bilet (r) m E₂₅ 1. rozdavač listků. 2. odběrač (vstupních) listků, biletář'.

billetieren (~~~2~~) [fr.] n/a C₁₂ obch. listky označovati.

Billich (~~~2~~) m E₃ = Bilch (Manš).

biflig (~~~2~~) I. a D₂₃ 1. spravedlivý, slušný; cš ist (nurčaus) ~, daš... jest zcela v pořádku n po právu, že...; das ist nicht mehr als ~ to jest zcela po právu; wie ~ jak slušno, jak se sluši; -er Weise = biligerweise; Prv. was dem Einen recht ist, ist dem Ändern užo jednomu právo, to i druhému zdrávo. 2. laciný, levný; z- em Preiße za levnou cenu, levnu, lacino; es ist ~ (zú leben) o das Leben ist ~ in diefer Statt v tomten městě jest laciné živobytí; j-e Preiße -er stellen ceny zmírmiti n snížiti, sleviti; nidhte ist je ~, als was man geschenkt befommt darovaná věc jest nejlacinější; das Bilfigte ist immer das Thenernte läce za láci ~ -peníz darmo! - II. s Bilfigkeit (~~~2~~) f E₁₈ bez pl. 1. slušnost, rovnost, spravedlivost; der Bilfigkeit nach po pravdě; nach Recht und Bilfigkeit pro právu a spravedlnosti; gegen alle Bilfigkeit proti vši slušnosti n spravedlnosti. 2. láce, levnost.

bifligt-denkend (~~~2~~) a D₂₃ rozumný, rozvážný, spravedlivý.

bifligen (~~~2~~) I. vₐ C₁₂ et. ~ schvalovati p schváli, za slušné n za dobré uznávati co; svoliti k čemu; souhlasiti s čin. - II. vₚ Bₙ E₇ bez pl., Bilfigung f E₁₈ schváleni, souhlas.

Bilfiger (~~~2~~) m E₀, ~in f E₁₉ schvalovatel, f -ka.

bifliger-maszen, bilfiger-weise (~~~2~~) adv. po právu.

Bilfigkeits... (~~~2~~...) -gericht n soud spravedlnosti; -gründe mpl. du ody slušnosti n spravedlnosti; -vergleich m smlouva na slovo.

Bilfigungs... (~~~2~~...) -jeichen n znamení souhlasu n schvalovaci.

Billion (~~~2~~) [lt.] f E₁₈ bi(]lion↑ (million millionů).

billionieren (~~~2~~) [fr.] vₙ (b) C₁₂ obchodovati (se) špatnými penězí.

Bilje (~~~2~~) f E₂₂ hot Hyoscyamus blin.

Bilsen... (~~~2~~...) -krant n bot. = Bilje; -öf n olej blinový.

bimbam (~~~2~~ n ~~2~~) I. int. (zyku zvonu) bim-bam. — II. vₚ Bₙ m E₀ 1. zvonění, zvůčení. 2. er hat e-n guten Bₙ má z pekla štěsti.

bimm (~~~2~~) I. int. = bim-bam. — II. student. Bₙ m E₃ = Bieb.

Bimmel f (~~~2~~) f E₁₈ zvone(če)k.

bimmeln f (~~~2~~) vₙ (b) C₁₂ 1. cinkati, klinikati. 2. zvoniti, vyzváničti.

Bimetallismus (~~~2~~) [nlt.] m id. dvojí měna.

Bims (~~~2~~) m E₃ = Bimsstein.

Bims... (~~~2~~) = Bimsstein...

Nemeckočesky slovník. I. Deutschböhmisches Wörterbuch

Bimſe f (~~~2~~) f E₂₂ výprask. bití (= Prüſe). bimſen (~~~2~~) I. vₐ C₁₁ 1. pemzovati, pemzou natírati, pénou brousiti. 2. fig. f bití, tlouci (kohol). — II. sₚ Bₙ E₇ bez pl. mazání, tření, bití.

Bimsſtein (~~~2~~) m E₃ min. pemza.

Bimsſteins... bimsſtein... (~~~2~~...) -äuhtich a, -artig a pemzovitý; -lava f geol. pemzováláva; -porphyr m porſyrovitá pemza; -papier n pemzový papír; -schlade f ⊕ hot. pemzovitá truska; -ſcife f mýdlo pemzově.

bin (~~~2~~) 1. sg. ind. præs. od sein.

binär (~~~2~~) [lt.] a D₂₃ binárný†, sudý, dvojité, -ný, dvoudílný, dvéma délitelný, ze dvou složený.

Bind..., bind... (~~~2~~) I. = Binde... — II. -ahle f ⊕ = Binde-nadel; -art f ⊕ tes. sekera, kladnice, kálačka; -balten m ⊕ stav. vazný trám n vazník stěny (fošnově) drubově; — e-ö Hängwerſtes hlavni trám, zavěšený trám; -draht m vázači drát, drát na úvazky n prevázáni, vyhřátý drát; -faden n skí. píšťala sklářská; -faden m motouz, spagát, úvazek; mil-faden binden motouzem vázati; fig. (to špatnem ma-s) das ist reiner -faden to mato jest jako pod-šev (tahd); -fadengradierung f sol. = Zeitgradierung; -fadencrolle f klubomotouzu n spagátu; -gerte f = Bindeide; -gras n bot. Phileum Boehmeri bojinek Boehmerů; -holz n 1. vazební dříví. 2. (tum Verbinden der Ablaufe) stonek, probiječka; -holzarbeiten fpl. práce při vázání dríví; -latte f = Tragleiste; -loch n ucho, dirka vázači; -messer n ⊕ bedn. sekáček; -mittel n spojivo (ku př. malta, asfalt, klih); -nadel f = Bindenadel; -pfoſten m = Bunnpfoſten; -reidel m úvin, vazník n -riegel m svorec, vazný svor; -riegel n m (Meländer tes. zábradelní žerd (vodorovná); -riemen m 1. řemen (= Riemen). 2. římen u tobolky; Prv. es geht s kommmt an den -riemen u) musí se platití n klopit; b) š. sin. přestávají žerty, jde už do tuha; -rittings pl. druh siný; -scheidf bed. pouzdro nateslici; -scheit n záměk; -sichtf (z.d. vrstva vazáků, vrstva kamenů, jichž hlavy (šířka) jsou v lící viditelny n do lice postaveny; -sjeil n plav vazák, tenky provazec svazovací (k vázání dvou lan); -sohle f sandál; -šarren m tes. krokek souvazua, krokek ve vazném soukroví, krokek svázaná přímo vazním trámem; -ſtecken m = ſled; -ſtein m ⊕ sav = Anterjein; -stoſk m roub(ik); -wand f tes. stěna svázaná n hrazděná; -wase f = Sojine; -weide f houžev; -werk n ⊕ tes) a) vazba, dilo tesařské svázané v příhradry; b) latoví, stěna zlatí svázaná; -wertswand f ⊕ = -wand; -wiede f houžev); -wurm m zo. Distoma hepaticum motolice ověi.

Bindchen (~~~2~~) n E₇ dim. od Binde.

Binde (~~~2~~) f E₂₂ dim. Bindchen n E₇ pás(ka), obvaz(ek), obtáčka, obvinek, obinadlo, vázadlo, rouška. 2. (Augen - Stur - páska n rouška n obvinek na oči n na hlavu; stav páska, okraj, lem; m-die ~ von den Augen nehmén sníti komu roušku s oči; m-e- ~ ver die Augen thum dáti komu roušku na oči, zavázati n zastřiti (rouškou) oči komu; fig. die ~ fällt mir von den Augen prozírám, oči se mi

63

Binde...]

— 498 —

[Binge...]

otvíraji, rozbřeskuje se mi. 3. chr. obvaz, obvázka, obinadlo (na nemocny úd atd.); síd die ~ abuchnen, die ~ wegischten suiti si ~ sundati si obvazek; e-e ~ an et. anlegen dáti n příloži ti obvazek naš; den Arm in der ~ tragen nositi ruku obvázanou n na obvazku n na pásee. 4. bot melha, šmára, prouzek, šmouha, tryma. 5. óate ~ f nákrěnik, kravata]; e-n hinter die ~ glegen píti. 6. crb. úzký tám.

Binde... (ṽ...) -balken m ☉ spenka. trám hlavni n vázný; -band n vázanka, stuha, pentle; -bunt f ☉ but. stolice na svazky zeleza; stolice vazebná; -bof m voj. koza na otepi, haté, hadidlo; -bogen m oblouk spojovali; -veich m predehráz; -draht m žírený drát; -faden m ☉ spojovali níti; -futter n krejé. podpáska; -gerien fpl. lov. ratolesti olámané jeleny při trémni mladých parohu; -gewebe n slúcovina; an vazivo, svazovina; -gewebebündel npl. svazecky pletívové; -gewebefübrten fpl. vlakénka vazívová; -gewebefnorpef mpl. chrustavky vazívove; -gewebekörperschen npl. těliska vazívová; -gewebetrebs m rakovina vazívová tvrdá; -gewobehülle f vazívová blána; -gewebsleiste f vazívová listua; -gewebsmembrane f = -gewebshilfe; -gewebsnarbe/fazívová,jizva; -gewebschide f pochva vazívová; -gewebsstroma n pucenka vazívová; -gewebsjele f vazívová buńka; -glied n svazek, spojovali člen, -pona; -haut f spojivka; -hautentziindung f pat. zánét spojivky; -hautnarbe f spojivková jizva; -folben m mitrokyčka; -kraft f pojivost; -latten fpl. ☉ spojovali late; -Icine f = -strang; -loch n = Bündled); -lohu m = Binderlohn; -mittel n: a) pojítko, pojídlo; b) klejivo, tmel; -nadel f ☉ remenárské šídlo; -note f vázaná nota; -plat m vaziště, místo k vázání, sklíč(e)níště; -punft m (talec). teka vázová; -ricgel m = Rüttelqet; -riem(ch)em m (n) = Bündriemen; -salat m bot. Cichorium endivia cekanka, stěrbák, endivie†; -saj m spojovali véta; -schlüssel m ter wüde moc (knaš) svazovati (a rozvazovati); -seil n = Bindjeil; -sohle f sandál; -iparren m ☉ stav. = Guerband; -Iein m = Anferstein; -stoff m látka spojovali, pojídlo, spájka; -strang m voj. a lano; -strich m gram. čárka spojovali, tiret†; -strich m provaz. vazák; utahovák; -sticd f stav. spojovalic kus, spoj ovka; -sübik f tkain. -sübityk; geschwulst f nádor pojívový n hmoty spojive; -vermögen n vaznost (hlíný); -vocal m sponová n spojovali samohláska, spona; -weide f houžev; -wort n spojka; nebenordnendes o untererbündenes -wert spojka souadná n pod-; -wörterhänfung f luomadění spojek, polysyndeton†; -zichten n = -strich; -zeug n chr. obvazek), obinadlo.

binden (ṽ) B₁ I. %a, %n, %r (b) 1. vázati (%r se); ihm sind die Hände gebunden má ruce svázané, (zgm. i fig. =) nemůže volné jednati; kuch. (o oměškách) a) hustiti; b) %r (sich) ~ houstnouti. 2. síd eit Lúd um den Halo ~ uvázati si Sátek okolo krku; tež: vzítí na sebe nákrěnik; Garben ~ snopy vázati; e-n Strauß ~ kytici

vázati; fig. sich selbst e-e Ruthe ~ (n.) plésti na sebe metlu; ~m ct. auf die Zeele o an’s Geswissen o ~ in die Pflicht ~ na srdece n na sve domesticni za povinnost klásti komu eo; ~m nich alles auf die Rase ~ nepověděti všecko komu; hnd. Noten ~ (djetenjen) noty vázati u spojovali. 3. ☉ hed. nässer ~ (soly pobijeti; o malte) ~ vázati, pojiti se, chytati; koh (in (franßband) ~ vázati (do) polokozene vazby). 4. plav. (mit e-r Zemina) befeitigen (při) vázati ploskopeněmý lanem. 5. fig. abs. sich ~ zavázati se. vejiti v vázazek; ~ an ct. ~: a) zavázati, nutiti, primiti koho k čemn; b) připoutati u u- koho k čemn. 6. zatáhnouti koho, aby se vyplatil, zavázati koho (= anbinden I. 4.). — II. %r v ~ I. 1. s 5. — III. ~d part., a D₂, 3 vižíči, vázavný. — IV. gebunden p.p., a D₂, 3 an die Scholle gebunden ke hroudé připoutaný; aus Hans gebunden vázan(y) n odkázan(%r) na domov; an die Zunde gebunden er im hodinou byti vázán, ríditi se hodinami; er ist bei j-m Ante außerst gebunden jest úradem příliš vázán n zaměstnan; man ist gebunden, johald man zu Zweiem ist samoten člověk jako pták; gebundene Here vázana reé; fur gebunden ~ angebunden (p anbinden III.). — V. %r B ~ n E, bez pl., Bindung f B₁s; tkale. svaz, plétní, provázání; zei B. des Mörtels vaznost malty; tel. Bindung f der Dritte spojeni n svázání n zauzlení drátu telegrafních.

Binden... (ṽ...) -macher m hotovitel pásek n obvazů n nákrěniků atd.; -jinkthier n zo Mephitis vittata činga.

Binder (ṽ) m E₈, -inf E₁₉. 1. vazač, f-ka; hosp. (Marben) vazač snopů; ☉ (= näſs-) bednář: a) vazač n vázak (kámen na příč zdi połošený); b) ~ c-e Pfeffentädchen soukrokví, pár svázanych krokví; c) vazné soukrokví, souvazí. 2. ☉ = Anferstein. 3. ☉ přad. = Hundshaare.

Binder... (ṽ...) -balken m hlavní trám; -barte f jednorucka, bednárská širočina; -burſche m bednárský; -geräthholz n dríví; n nádohy bednárské; -holz n bednárské dríví; -junge m bednářík; -lohu m mza bednárská; -meſjer n sekáč, nuž bednárský; -pech m bednárská smůla; -rohr n bednárský rakos; -ſchicht f zez. vrstva vazáků; -ſchlägel m kyrjauka, bi-, pobičjačka; -ſchluiger m bednárský ſezák; -ſeil n lano bednárské; -iparren m tes. hlavní krokev; -ware f zbozi bednárské; -werkstätte f bednárna, bečvarna; -werkzeug n nádobí n náradi bednárské.

bindig (ṽ) a D₂, 3. 1. vazký, souvislý, spojitý, pevný, tuhý. 2. = fädig; na př. aditiv Atlas osmeronitný atlas.

Bindſel (ṽ) n plav. E₆ úvazek n ob-lana. bindſeln (ṽ) %a C₁₂ plav. lana úvazky svázati.

Bindungs... (ṽ...) = Bindes...

Bindungs... (ṽ...) -lehrc f tkale. nauka o provázání n propletení tkanin.

Binge ☉ (ṽ) f E₁₂, hor. = Pinge.

Binge!... (ṽ...) -kraut m bot. Mercurialis bažanka, psí lebeda; jáhriges -kraut Mercurialis anna bažanka polní n letní; -krauthonig m med bažankový.

Binger...

— 439 —

birken

Binger... (2') ... -feld n kotlinatka (mi-to),
kde se doty (n) rudy atd); -loch n průrva bingerská.

binieren (—>) [It.] 'n (b) C₁₂ dvakrát za den mši sloužiti.

bink (>) int. -bant! píl. paf!

Binken (2') n E₆ vol = Mannd.

Binn... (2') ... -fohle © f E₂₂ ob prostřední podšev.

binnen (2') I. prp. (s gen. a dat.) = inner-
halt: a) teměr † (to městě) -der Žárt vnitř města;
v městě: - e-š Landes vnitř země; b) (to čase)
- e-š Menats v měsící, za měsíc. mspr. během
měsíce; - bente und mergen ode dneška do
zítřka: - Mitternacht und Morgen od půlnoci
do rána; - adt Tagen v týdnu, za týden;
- vierundwanzig žtunden za čtyriadvacet hodin,
ve čtyriadvaceti hodinách; - Murzem za krátko,
v krátku. v krátkém čase, za nedlouho; - Jabr
und Tag do dne do roka. - II. adv. plav.
uvnitř; - lauen vplouti do přístavu.

Binnen..., binnen... (2') ... -achter-
Steven m plav. vnitřní kormovec; -afrifa n
vnitřní Afrika; -beken n pánev vnitrozem-
zemská (= Jeebeden); -fluss m: a řeka vnitro-
zemská: b) ponor; -gebiert n enkláva†, ob-
kličí, umění do cizího zabíhající n cizím
obklopené; -gehänge n straň n úboč vnitro-
zemská; -gewässer npl. vodstvo vnitrozem-
ské n pevninské; -gewirn vsázka (krajková);
-hafen m plav. vnitrozemní prístav; -handel m
obchod vnitrozemský; -kell m plav. pátře vnitřní;
-flüster m plav. vnitřní kosatá; -land n vnitro-
zemí; -länder m plav = Bilander; -ländisch a
vnitrozemský, -ní; -laufen n plav. zájezd n
vepluti do proudu n do přístavu; -lichter m
plav. = Lichter; -mauer f stav. vnitřní zez;
-muer n vnitrozemní n středo-moře; -pfahl m
@ vod. st. kůl jimkový; -planke f plav. vnitřní
plaňka n krytičina; -raum m voj. e-r Verj changing
vnitřní prostora na náspu: -reim m střední
rým; -schif(f)fahrt f plavba vnitrozemská;
-jchote f des Jeegegels plav. úponka závářené
plachty; -sec m jezero vnitrozemské n -zemní;
-jeebeden n sladkovodní n jezerní kotlina;
-šladtfvnitřní město; -verkehr m: spojení kom.
mmunikace n obchod vnitrozemní; -vorſte
vem m plav. vnitřní klounovec; -wasser n vnitř-
ní voda; -we(i)gerung f plav. vnitřné plaňky;
-joll m clo vnitrozemské.

Binnung (2') f E₁₈ plav. silná plaňka na
lodičích od předu až do zadu.

Binnweiß (2') n E₃ bot. = Bergkümmel b).

Binocle (či-kł') n sklíčko na (obě) oči.

Binom (—) [rec.] n E₃ math. binom†, dvoj-
člen.

binomial (——), binomisch (—) a D₂,₁₃
math. binomický†, dvojčlenný.

Binomi-al... (~~2'~~) math. -coefficient m
součinitel dvoučlenový; -factor m činitel
dvoučlenný n kořenový n v nulu uvedený;
-formel f formule dvoučlenová, vzorec dvou-
členový; -ſat m věta n položka dvoučlenová.

Binſe (2') f E₂₂ bot. Juncus sítina, škřípina,
šaší, palach, ostrava; glatte ~ Juncus conglo-
meratus sítina klubkatá; ſparrige ~ Juncus squar-

rosus sítina kostrhatá; dreíspaltige ~ Juncus
trifidus sítina trojklaná.

binſen (2') a D₂,₁₃ sítinový.

Binjen ..., binjen... (2') ... -artig a sítino-
vitý, na způsob sítiny; -baum m bot. Laburdon-
naisia druh stromu ebenového; -blume f
Narcissus ſonguilla šmel, nareciss sítinovitý;
-bohne f bot ... -schwarzes Bifentraut; -brüeſe f
městek ze sítí a vrhovi; -büſchel m svazek
n chomac sítí; -decde f rohožka (ka); -feld n
situisté; -ſlöte f trestinka, fujara; -gebüßn s
sítoví, houstina sítinová; -graß n bot. 1. Juncus
articulatus sítina článkovaná. 2. = Binje;
-halm m bot. Calamus třtina; -injel f in e-
Teide sítinový ostrov v rhybice; -forb m sítěný
košik; -kraut n bot. = schwarzes Bifentraut;
-lager n lůžko ze sítí; -lauch m pažitka,
cesnek sítinový; -matte f rohožka ze sítí
(-decder -messer n jezadlo sítí ok sobě snytovana
ostá srpů); -přriem m bot. Genista juncea kr-
cinka sítinovitá; -jänger m Sylvia salicaria
rákosník vodni; -schwertel m bot. Bumus
umbellatus šmel okolićnatý; -jeide f = Baum-
wollengras; -ſicngel m bot. = -halm; -voll a
sítinatý; -weizen m bot. Triticum junceum
přr sítinovitý; -wolle f = Baummollengras;
žüge mpl. © -tav. sítinový trílist.

Binficht (2') n E₃ sítí.

binſicht, binſig (2') a D₂,₁₃ 1. sítinový n
pokrytý sítím. 2. = binjenautig.

biogenetisch (——) biologisch (—) biogene-
tický, dokazující původ žití.

Biograph (—) [rec.] m E₂₅ životopisec,
biograf].

Biographie (—) ſec. f E₁₈; E₂₂ životopis,
biografie].

biographisch (—) [rec.] a D₂,₁₃ životo-
pisný, biografický†.

Biolog (—) [rec.] m E₂₀ id., životozpytec.

Biologie (—) [rec.] f E₁₈, E₂₂ biologie†,
zivotoslovi, -zpyt, nauka o zivote.

biologisch (—) [rec.] a D₂,₁₃ biologický†,
zivotoslovný.

Biosophie (—) [rec.] f moudrost života.
Bi-oryd (—) [lt.-rec.] n E₃ chem. dvojoxyd†.

Bipartition (—) -či -cjón) [lt.] f E₁₈ dvoj-
dilnost.

bibolar (—) [lt.] a D₂,₁₃ dvoupolový.

Biquadrat (—) [lt.] n E₃ math. čtverec
čtverce, čtvrtá mocnost.

biquadratisch (—) [lt.] a D₂,₁₃ math. čtvrté
mocniny.

biquetieren (—) [fr.] n a C₁₂ (stříbro n zlato)
mmocnými vahami odvazovati.

Biratt (—) n E₃ = Baretý), kužílek.

birgjt, birgt (2') ind. præs. od bergen.

Birſ (2') n E₃ okres.

Birſ... (2') I. = Birten... — II. -ſuchs m
zo. = ſuchs; -geſtügel n tetrivkové (v -hahn ata).
-häher m zo. Coracias garrula mandelík obečený;
-hahn m zo. Tetrao tetrix tetrív. k; -henc f.
-huhn m zo. slepice tetrívka; tež mladý tetrívek;
-hühnerbalz f kodrcování; -wifd(bret) n =
-geſtügel; -wurz f bot. = Bittemann; -wurzef
bot. Ferula communis ločidlo (čertovo lejno -

Birke (2') f E₂₂ bot. Betula bříza.

birken (2') a D₂,₁₃ březový.

*

Birken...

— 500 —

Bisam

Birken..., birken... ("...") -artig a
bot březovitý, na způsob brízy; -áste mpl.
břízdi; -ausständer m březový výstavek;
-baum m bot = Birke; -beifand m březovjina;
-blattkäfer m zo Adimonia stítonoš březový;
-blattweipe f zo. Cimber variabilis žlabatka
březová; -busch m březový, brízí; -falter m
zo Papilio antilopa babočka březová; -flader m
svalenina březová, fládrát; -freund m zo. =
-jetter; -fuchs m ryžák; -gebißch m křovi
březové; -gehölz n březový lesík n hájek;
-gretchen n žert. březová metla; -hain m
hajek březový; -hot n drívi březové, březovi;
-kampher m chem. betulin; -kohle f březove
uhli; -land n breziště; -laub n listi březové;
-laubjänger m zo. Phyllopneuste trochilus bud-
níček větsi: -maſer f tes. žilky drívi březo-
vého, kořenice březová; -meier m dźbán
z březového dřeva; -meth m březovice,
březové víno; -uesſpinner m zo Gastropacha
lanestris bourovec březový; -ßl n olej bře-
vový; -ort m březoviště; -pilz m bot. rauſter
-pil; Boletus scaber březáček, hřib šer-
pivý; -reisgerte f březová metla; -reißig n
brízdi, březové metly; -reißer m bot. Agaricus
torminosus bedla březová; -rinde f březová
kůra; die ebere -rinde bresta; -rindenzeit n
stan z březové kůry; -ritſche f bot. = reiſer;
-rußſelkäfer m zo. Curculio beti lac kliworoh
březový; -ruthe f březová metla; -ſaft m
březová míza, březovka, -ice; -ſaftwein m
vino březové; -ſame m březové semeno;
-ſchwamm m bot. Boletus ignitus choroſ zá-
palny; -spanner m bot. Imphidasys betularia
drsnokridlee březový; -splintkäfer m zo.
Eccoptogaster destructor blanožřout březový;
-jetter m zo. Rynchites betudeti zobornosoc
levový; -ſtoſ m: a březová hul; b) březový
pařez; -thcer n dehet březový; -thcerſl n bře-
zový olej; -tochter f žertchen; -wald m
březový les, brízí, -(ov)ina; -wäldchen n =
-achel; -wasser n = -aſt; -wein m = -metb.
-vurzſel f bot. a) Potentilla silvestris mochna
lesní, nátržník, pře-, tržené koření; b) Ferula
communis tučilo obecné; -zäpfchen n šiſtička
březová; -zjeiſig m zo. = zlaſchinf.

Birkenberg top Č (m) Březová Hora.

Birking bot. (L-) m E₃ = Birkenchwamm.

Birn..., birn... ("...") -apſet m hruškovité
jablko; -artig a hruškovitý; -baum m strom
hruškový, hrušeń, hruška (obecná) bot. Pīrus
communis, wilder -baum planā hruška, hruška
plānička; -balgling m Apiosporium hru-
ſulka; -baumwanze f zo. ploſtice hrušková;
baumen a hruškový; -breyer m hosp. vy-
lupovadlo ohryzku z hrušek; -eſſig m hruš-
kový ocet; -ſormig a hruškovitý; -gall-
müde f zo. Cecidomyia nigra bejłomorka
cerná; -kraut n bot.: a) = Wintergrünt; b) Py-
rola hruštička; -mcht n prachanda; -moſt m
hrušník, mest hruškový; -moſtkuchen m
mazanee n tykanee n dort hruškový; -ßl n
chem. silice hrušková; -pſlannef slíva hruško-
vitá; -ſämtling m pláne n planička ze semene
vyrostlá; -ſanger m zo Pýrlla pyri(suga)
mera hrušková; -ſchale f slup'na hrušková;
-ſchnecke f zo Pyrula lähevnatka; -ſchnitt m.

-ſchnitt m hrušková křížala; -ſtab m stav. hruš-
kovec; -ſtamm m kmen hrušňový; -walze f:
a) am Pſterceatujc hruškovitý váleček na uzáž;
b. zo. = Mauſquappenjüdne; -wein m = -moſt.

Birne (L-) f E₂₂, \ Birn (L-) f E₁₈, Birn-
chen n E₇ 1. hruška; fig. seine gebädenen -n
jeine sieden zagen) mitnebnen sebrati sítka n mspr.
svých pět švestek a jítí. 2. bot. = Birnbaum.

Birnen..., birnen... ("...") -pſlanzung f
hruš(koyí; -tragend a hruškonosný.

Birsch (L-) f E₁₈, lov. 1. a) (samo)lov, hon; auf
ter = na lova, na honbě; (auf dem Anland) na če-
kání; b) (Zagbeyburt) honitha. 2. loviště. 3. (Zag-
geredtigkeit) právo honebné.

Birsch... ("...") -bezirk m obecné loviště
n honbiště; -biüchje f tažená zbraň, tažnice;
-etat m rozvrh zástěelný; -frebſler m pytlák;
-geld n = Zdießgeld; -häuschen n střelnice;
-hund m honici n staveći pes; -farren m kára
na zvěř; -meister m lověi vudee; -oberſte m
nadlověí; -ordnung f lovecký řád; -pulbcr n
mělný střelný prach; -reqiſter m střelný se-
znam; -riemen m remen závěsný; -ſteig m
pěsina střelná; -wagen m vůz na zvěř; -wegm
cesta střelná; -jcit f čas střelný.

Birsch (L-) f E₂₂ = Birſch.

birschen (L-) v'ā Č₁₄, lov. 1. šoulati, honiti,
loviti. 2. striſleti z tažnice, poraziti (na homu).

Birschen... ("...") -fahren n jízda na střelbu;
-gehen n vycházka na střelbu s tažnici;
-reiten n jízda (kožno) na hombu s tažnici.

Birutſchc (L-) f E₂₂ lehký lovecký vozík.
biſ (L-) i. prp. až: 1. a) miſto: (bez násl. prp.),
-dabin až tam; -webin až kam; - hierber
až sem; b) čas: - heute do dneška; - jest do
nynějska, f do ťedka; - wann? do kdy?;
s násl. prp. - anß Stune až po kolena; - auf
den Gipsel až na vrehol; - auf Weiteres do
jiného opatření, nežli se rozhodne jinak;
man hat ibu - auf morgen vertretet odkázali
ho na ráno; - auf die Dicnerjdait: a) i se
sluzebnictvem: b) až na služebnictvo, služeb-
nictvo vyjímaje (v -3); -gegen Mittenerdach až
k půdnoci; - in den Garten až do zahrady;
- nach ßnen až do Asie; - über den Krep až
nad hlavu; - umt zehn lypr do desíti hodin;
- vor wenigen Zabren až (teprve) pred málo
lety; - za Ende (až) do konce; - zum Früh-
ſling o zum Sommer o zum Winter o (zum) herbst
(až) do jara n do létá n do zimy n do pod-
zimku. 2. pribížné údání číselné: sieden - adt Lunge
seldm až osm dní; - anl 1000 Perjden in
tisíc osob. 3. vyjímiń. er hat alles - auf sein
Daus verfaust prodal všecko: a) až na dům
n kromě domu, b) i s domem, ani domu ne-
vyjímaje, ich befunde mich webl - auf mein Bein
jsom zdráv, jen kdyby mne noha nebolela.
4. zeim. prov. j er femnt - Zemtag (ne)prijde až
v neděli; er wicd - September: hier sein bude
tu do září. - II. cj. 1. - - daſſ až; je lange -
tak dlouho až; niicht eher - ne dříve až; war-
ten Žic - er femnt počkejte na něho n až přijde;
femment Žie niicht, - (daſſ) Žie Nadříčen von mir
baben nechodeſt drive, dokud nebudete mítí
odo mne zpráv. 2. \ = je lange als (v lunge). -
III. at-man. - sei (imp. od sein).

Bisam (L-) m E₃ pižmoł, mošuł.

Bisam...]

— 501 —

Bijon

Bisam..., bisam... ("a...), -affe m zo. Cebus capucinus malpa pižmová; -apfel m pižmové jahlko; -artig a pižmovitv; -besať m obruba z kozesňu laroka krátkoočasého (e -ratte); -blume f bot. geſelbe oder wehſchiedende Blume Centaurea suaveolens chrpra libovonná; weiſe Blume Centaurea moschata chrpra pižmová; -boſ m zo. pižmoň; -biſchſ c schránka n skrińka na pižno; -centaurca f bot. = weiſe Blume; -diſel f bot. Carduus nutans bodlák nič; -duſter m = Zutfer; -ente f kachna pižmová; -farben a barvy pižmové; -geruch m zápach pižmový, vůne pižmová; -gűnſel m bot. Ajuga íva zběhovec pižmový; -hahncuſuß m bot. Adoxa moschatellina pižmovka obecná; -hi- biſcus m bot. Abelmoschus muscatus ibiſek pižmový; -hirsch m = thier; -hynaeinthe f bot. Hyacinthus muscari modſene piuškátový; -ſuſer m zo. tesařík pižmový; -kate f zo.

1. Viverra Zibetha eibetka pravá n asijská; 2. Herpestes promyka; -knabenkraut n bot.

Orchis (Platanthera) bifolia vemenník dvoulistý; -knopf m kulička pižmová; -korn n

zrno n semeno pižmové, abelmosn; -fraut m bot. a) = hahnenjuß; b) Geranium moschatum

kakost pižmový; c) = Inabentraut; -kugel f = knepſ; -fügelchen n pižmová kulička;

malve f bot. Malva moschata sléz pižmový; -ochs m zo. Ovibos moschatus pižmoň americký,

tur ovči; -pappel f bot. = Abelmosch; -ratte f = ratte f zo. Capromys pilorides larok krátkoocasý; fanadichte -ratte Fiber zibethicus dlakos.

ondatra; -riiſſcr m = -piſtmaus; -ſchaggarbe f bot. Achillea moschata ſebriček pižmový;

-ſchwein n zo. Dicotyles pekar↑; -ſchwein mit dem Halsbande Dicotyleſ torquatus pekar obojový, pekar↑; -piſtmaus f zo. Myogale moschata (vy)chochul (moskevský), Desman;

-ſtorschſnabel m bot. = -fraut b); -ſtrauch m bot. = Abelmosch; -ſtier m = -odv; -thier n

n zo. pižmoň; -wammen n záboči pižmové; -jege f zo. = -thier.

bisjamen 〈-1/2〉 C₁₂ I. vₙ (b) pižmový. -

II. 1/4 a pižmem napouštěti, pižmovati.

bisjamicht, bisamigt (—) a D₂,₃ = bisamartig.

Bijanž (—) n. n. neskl. zem. Besançon.

bisjanzißch 〈—) a D₂,₃ besančonský.

Bisarde (—) f E₄,₂ 1. bot. široce pruho-

vaný karafiat n tulipán. 2. zo. = Brandmeijc.

bisch f (—) int. pst! ticho!

bischen (—) a neskl. n. adv. s ‰fedch. žlenem n pron. possess., těz s Bischen trochu, troš(ič)ku, f drobet, krapet; s trocha; ein (f ganz) flein ~ (jen) trošičku; ein ~ Wein trochu vina; ein ~ Zeiße kous(ič)ek mýdla; fein ~ Brot ani kousek n sousto n drobet chleba: fein ~ Ztroch ani stéblo slámy; ein ~ drobet, prášek, troška, hrstka, ždibka, -ec; er hat fein ~ Vermügen anfgesetzht strávil tu trochu svého jméní; mein B-: a) (ta) trocha mého jméní; b) (ta) trocha mých vědomosti; ich habe mein B gefernt naucil jsem se všemu, čeho jsem potřeboval; F ein ~ viel: a) trochu mnoho; b) dosti; f iyr ~ Gesicht jejej malý obličej; das ~ Leben (ta) trocha života.

Bischir (—) m E₃ zo. Polypterus bichir bichyr n bichir (ploutvičkový).

Bischof (— n —) [řec.] m D₁₁ 1. biskup.

2. bishop↑, teply kořeněný nápoj vinný.

bischoſen F (—) n (h) C₁₂ piti bishop↑ (v Bischof 2.).

bischoſlich (—) a D₂,₄ biskupský.

Bischoſs... (—,—,—) -amt n úrad biskup

ský; biskupstvi; -brot n chlěb biskupský; -conſeren; f porada biskupská; -crocus m bot. Cro-

cus vernus ſafran jarń; -dičecce f diecéſe;

biskupská osada; biskupstvi; -cſsen f trestſ na bishop↑; -hut m 1. čepice biskupská, če-

picovka, mitra†; 2. bot a) Epimedium sladko-

měška; h krauner -hut Helvella esculenta n mitra) chrapač obecný; c) Mitella cepenka;

-kreuz n kríž biskupský; -mantel m plášt biskupský; -mántelchen n biskupský pláštik;

-meife f zo. Parus cristatus sýkora paručárka; -miſſe f: 1. = hnut 1., 2., 2. zo. Mitra episcopalis čepicovka hladká; 3. bot. Elixia orellana orelandik bařívský; -mützenblume f bot. Drummondia mitelloides čepičnatka; -rang m důstojnost biskupská; -rung m: 1. berla biskupská; 2. zo. Lituites (druh zkamenělých plůt); -würde f důsto-

jenství biskupské, biskupství, hodnost n důstojnost biskupská.

Bischoſ-teiniſch v. Č w Horšův Týn.

Bischoſthum 〈—) n D₅ = Bietbum.

Biscotte (—) [it.] f E₃,₂ = Bisquit.

Biscuit (—) [fr.] (ět. -kvit) m (n) E₃ n E₂₅

1. a) (wiebad) suchar; b) (Buderbret) piškot.

2. kamenina, porucán bez glasury, přežah, přežahnuté zboží hlinené n porucánové.

Biscuit... (—) -bäderci f pekarství n

pékárna piškotů; piškotářství, piskotářna; -ſfigur f figura z porcelánu bez glasury.

biscuiticren (—) [fr.] C₁₂ I. vₙ vypa-

lovati (v pet.) = II. B n E₇ vₚ = Biscuiticren

runašeprecis

Biscuiticerenungs... (—) process m vypalování (v pet.)

Bije 1/2 ~ [fr.] f E₂₅ severní vítr, severák.

Bi-ſeleuclid (—) [řec.] n E₃ bez pl. chem. dvoselend.

Bijefellium (—) [It.] n E₂₇, dvojsedadlo, (antické) sedadlo pro dvé osoby.

bifen (—) n (h) C₁₄ 1. če břiť: a) jest ve-

liký vítr; b) jest mlha (vo). 2. = bifen.

bisch (—) adv. (až) posud, d-, potud, posa-

lovad. (až) do té doby.

bischerig (—) a D₂,₃ posavadní, d.; die

len Knauchten posavadní n posavad doslé

zprávy; die len Minister dosavadní ministři.

bis-hinſlicgen (—) n E₇ dolet.

Bisfana (—) npr. n zem. Biskaj. a.

Biskayer (—) m E₆, inf f E₂₂ Biskajec. f-ka.

biska(n)ißch (—) a D₃,₃ biskajský.

Biskotte (—) [it.] f E₁, rak. = Biscunt.

bislang (—) adv. = bischer.

Bismar, Bismer (—) m E₆ = Dějem'ér.

Bismar... (—) -pfund n váha 6 kg.

Bismarck... (—) -farbe f červenohnědá barva.

Bismut(h) atd. (—) n (m) E₃ min = Bismut(b).

Bison (—) m E₂₅ Bos americanus bison; tur p buvol americký.

Bisquit

— 502 —

[bitten]

Bisquit (~2~) [fr.] m (n) E₃ n E₂₃ = Bisquit.
biſſ (2) impf. od beiſen.

Bisſ (2) m 1. (caſs Beiſen) kousáni, -nuti, hryznuti (do čeho). 2. kousnuti, pokousní; ~ e-r Zchlaane uſtknuti n štjmuti hadi; fig. ~ de Œwiffenß hryzeni n hněteni svědomi. 3. nakuonsané n (po) místo, pokousanina, uſtknutina. 4. lov. tlama viéi atd. 5. ⊕ hor. smrštná rozsedlina.

Bisſz ... (2'') ... blume f bot. Anemone pratensis koniklee lčni n visutý, zvonek kuchvňský, větnice; ~ minje f bot. Delphinium Staphysagria ostrožka révolistá, vsivec. všivá bylina, hnídoš. kapucínské semeno: ~ stelle f místo pokousane n na-, pokousanina, uſtknutina; ~ wunde f rána od kousnuti n (zpusobená) kousnutím n uſtknutím; ~ wurz f ... blume.

Bisſchen (2') n E₇. 1. dim. od Bisſen (v toto). 2. = bischen.

bisſe (2') imp., conj. od beiſen.

bijel (2') prov. = bischen.

Bissen (2') m E₇. 1. sousto; ein Vrot sousto chleba; ct. auf e-n ~ hinunterridingen najednou spolknouti n pozřiti n pohtititi co. 2. ü. sm. kousek jídla, jídlo; er ließt dieguten ~ on rám néco dobreho, rád dobrejí, jest vybiravý, mámlsnou hubičku), (ten vi, co je dobreho; 3-m schmale ~ geben stavěti žlub vyšoko komu; ich habe heute ndh feinen ~ gejeſſen neměl jsem dneſ dosud (ani) v ústech; ſich den ~ vom Maule abbarben, ſch feinen ~ gömen od úst n F od huby si utrlovati, ani sousta si nepráti; 3-m uteh ~ vom Maule wegſchjen jídlo od úst utrlnouti n urvati komu; das ist ein barter ~ to je kružen wuſ, muſe man gut anſteuchten suchá jídla chtejí vláhu (musi se zapitit). 3. bot. ſaurer ~ Anona muricata láhevník měkkoſtoenný; ſüßer ~ Anona squamosa láhevník ſupinatý.

bissen-weſje (2'') adv. po soustu n -ech, po kousku.

biffig (2') I. a D₂₃₃ (po-pch atd.) kousavý; fig. jízlivý, ústěpačný, zajedl(ivjý, vadivý. — II. s Bisſigkeit f E₁₅.

bift (2') 2. sg. ind. præcs. od sein.

Bistjen (2') v'n (b), va C₁₃ (3-m z A. ~) volati (pst!.) (na koho).

Bister ⊕ (1') m E₉ mal. kopt(ová čern), bistr. (hnedá barva).

Bisthum (2') n D₅ biskupství.

Bisthumſ... (2'') ... verſueser m správce biskupství.

Bistouri (a, bistu-) m łk. id., brítvice; geßnepſter ~ brítvice kusá.

Bijutphat (~1') [lt.] n E₃ dvojsíran.

Bijutphid (~1') [lt.] n E₃ chem. (dvojsírník, disulſid).

biswicen (2'') adv. (dann und wann) nékdy, časem, druhdy, sem tam. čas od času.

Bis-wohin-jeſen (~1'') n E₇ bez pl. dohled.

Biswurm (2') m D. 10. Staphylinus, Emus hirtus drabčik vlnatý; fig. den ~ haben zmiſtati se stálým nepokojem.

Bitt (2') n E₇ plav. = zheq.

Bithyni-en (2'') npr. n E₂₅ vom Bithynie.

Bitt..., bitt ... (2'') ... brief m = ~duſt; ~fahrt f pout = (Ballsfahrt); ~fuhre f povoz

vydlužený n zapujčený (na prosbu si), povoz z ochoty; ~gang m: 1. prosebný průvod, processíl. 2. stav. = Jerualemšweg; ~gesuch n prosebná žádost, peticé; ~jeſchen n výprosa, propúčka výprosná; ~schreiben n, častěn~ [schrift f list n spis prosebný, prosba n žádost pismenná, žádost; ~ſteller(in) f) m prosebník, f-ice; prositel, f-ka; žadatel, f-ka; ~weg m = ~ang 2.: ~weſje adv. prosbou, prosebně, zpusobem n ve zpusobě prosby, výprosy; ct. ~weje zu erlangen juchen hleděti prosbou dosſei čo, hleděti vyproſiti eo; ein Ann ~weje erhalten vproſiti se v úřad.

Bitte (2') f E₂₂ prosba, žádost; ich habe e-e ~ an Žie mám k Vám prosbu; chci Vás požádati za néco; dringende o infändige ~ snažná n důtklivá n naléhavá usilovnáproba; círk. die sieben ~n des Vaterunſers sedmero proseb Otčenáše; über diese ~ wird die Tagafut angeordnet na tuto prosbe narizuje se stání; fig. F sie geßert in die siebente ~ (erteue uns vom üke) jest (nám) nesnesitelná, rádi by(chom) se ji zbavili (sřv. běſe Zieh).

bitten (2') C₁. I. ſa 3. ~ et. zu toun prositi koho, aby udělal co; (3.) für 3. ~ prositi (w) koho za koho; 3. um ct. ~ et. von 3-m ~ 3. et. ~ prositi koho Zit co o co n co od koho; če dies von 3-m ~ prositi koho za to n o to; wenn ich did aber darum bitte ~ ale když tě (tolik) o to prosím; um was ich Žie bitte oč Vás prosím; um Gerund ~ prositi o strpeni; 3. um e-n Tienpt ~ prositi o službu n za prokázáně služby koho; um Snade o Verzeichung o Nachsicht ~ prositi o milost n za odpuštění n za prominuti; ich bitte um's Wert prosím o slovo; Prv. a) v abchlagen I. 1.; b) (einfatem) 3. zu Dichte ~ zváti p pozvati (ke stolu) koho; 3. zur Hedzeit ~ na svatbu pozvati koho; 3. webin ~ zaprositi koho kam; ſich zu Gaste ~ pozvati se (za hosta).

2. s označením účinku: frei e leš ~ vyproſiti koho (te zaveti atd.) n svobodu komu; prosbami svobodu vymoci komu. 3. bitte! bitte! prosím! prosím! geben Žie mir, bitte, Abbr Bud! dejte mi. prosím, svoji knihu! bitte, die Zache verbält sich anders prosím, věc má se jinak n to je jinak; (odper) bitte deč jebr! ale, prosím! bitte (tausjenmal) um Verzeichina prosím (tisickrát) za odpuštění; odpověď na to: bitte, hat nichts žt jagen prosím, to nevadí n to nie nedělá n nemáte proč; bitte, nur teine Umstände prosím, jen bez okolku; erteaunb Žie? bitte rech jebr dohvebe! prosím, s (největši) radostí; (vyraž ád wu) ich bitte Žie! prosím vás! není možná! možno li pak! neč et. Zappe, wenn ich ~ darf jesté trochu polévky (si vermut, smím-li prositi; darf ich nach Abnen (um die Zeitung) ~ smím prositi o noviny až přečtete? smím si zamluviti noviny, až přečtete? 4. skoro T če iſt dafür gebeten jest o to postaráno (shv. se to zabítalo); ~d part. a prosíci, prosebný; B-dc(r) m E₂₃. B-dc f D₂₃, prosenbník, f-ice (v Bisſtellerin). — II. § 3. B. n E₇ to pl. nach vieme o langem o auf vielse B-po mnohém n dlouhém prošení n po mnohých prosbách; durch infändige B. erlangen vyžadoniti; ~d adv. prosmo.

Bitter

— 503 —

[Blach...

Bitter (2) I. m E₂₀, -in f E₂₂ prošebník, f -ice; prositel, f -ka. — II. (n) ~ m): 1. = -falk. 2. ro. = Weindresſet.

bitter (2) I. a D₂₃ 1. hořký, (ber) trpký; adv. horce, -ko; -e Mandelu hořké mandle: e-n It Geſchmadt im Munde haben o erzengen miti a delati hořko v ústech; ~ dem Münd, dem Maſen gejund co odporné to zdravé; wenn die Maus jatt iſt, jchneſt das Meßt ~ syta-li maſs, hořka jimouka. 2. ig. hořký, trpký; -e Verwirſe trpke včeitky; -e Ziränen hořke slzy; -e Wapſheit trpká pravda; die -ie Noth: a (csteno) nejtrapneſj a nejkrutejſi bida a nouze; b) (ßwang) nejtrapneſj tiseň; jid ~ bellagen horce a trpee si stýkati a nařikati; ~ und běje = bitterveje. 3. (jóar) perný; -e Mätte tuhá a strohá zima. 4. f das iſt nicht ~ (nicht uben) to ujde, to neni spatné. — II. B-c(s) n E₂₇. 1. hořké, horka věc. 2. hořkost, -ta, hořka chuſt; fig. zluč. 3. prov. nicht das B-jie (verungste) ani zbla, ani trochu, ſani bo by se nohet vsoſlo. — III. s B-n E₉ ber pl. hořkost, -ta; B-cir) m E₂₁: e-n It B-It (dunavé) trinten vypiti sklemečku hořké (koſaľky). — IV. s Bitterkeit f E₁₈ hořkost, trpkost, trapnost ata; 3-m Bittertenen jagen říkati trpká slova komu.

Bitter..., bitter..., (2-) ...-apſel m Cucumis colocynthis (dyně) kopva, kolokvičtind; rajské jablko, morská cibule. — bier n hořké pivo, hořčák, horouda. — blatt n bot. Exacum hořepník; — blumc f bot. = Augemurk; c) — blunč f bot. Lupinus albus ſkrkavičník bilý, hráč ſkrkavičný, vlčák, vlčí bob. vlčíme bilý: bůje a: c rozhorčený, roztrpčený, horce n trpee nakvašený; b) zlomyslný, — brunnen m = Bitterling, — diſſel f bot. Centaurea benedicta benedikt, bodlák požemlaný, čubě lókařský, krasovlásek, přímětník vlasky (= Bernbar- dienerfrant); — ende n plav. konec lana (lodního); — erde f chem. kyslíční hořečnatý, magnesium- oxyd↑, magnesie↑ (pálená); — erdehydrat n chem. = Maſneſtumhydrord; — erdeſalz npl. chem. = Maſneſtumſalze; — cjeſe f bot. Simaruba versiſor simaruba měňavá; — ſcind m úhlavní ne- pritel; — ſiſch m: zo. a) Carassius vulgaris karas obecný; b) Rhodocus amarus hořavka, trepka; — harz n (der Alee) hořčina (aloová); — holz n: a) tek. dřevo hořké n kvassiové; b) = holzbaum; c) bot. Xyloplia hořkodřev; — holzbaum m bot. Si- maruba guianensis, Quassia simaruba simaruba guianská; — ſalt m un. hořčíkovec zemity; — ſalt a perně — velice mrazivý; — ſlee m bot: a) = Biberſlee; b) ſalſcher Alee = Beifraut; — knöterich m bot. Polygonum hydropiper palec- ník, pepř potoční, peprník; — koſſalz n hořká sůl; — kraut n bot.: 1. Picris hořčík. 2. = blatt: — krautſchafsbart m bot. Uroſpermum pieroides klepucha horyčovitá; — krefſe f bot. = Vergre- tſe a); — lange f sol. = Mutterlange; — magen- eliſir n tekár. eliſir hořký pro žaludek, videušký eliſir žaludeční; — mandelſſenſ f essence z hořkých mandlí; — mandelöl n olej z hořkých mandlí n hořkomadlový; chem. silice hořkomandlová, benzaldehyd; — mandelſeſeſ m výllo hořkomandlové; — mittel npl tekár. hořké léky, hořčiny; — öſſährung f kvasení hořko- mandlové; — öſſawſer n voda hořkomandlová;

-ſalz n: 1. chem. síran hořečnatý, magnesium- sulfat↑, hořká a anglická a sedlická sůl. 2. min. hořká sůl, hončin hranolový, eſpoſmit]; — ſalz- fee m geſel. horkosolně jezero; — ſalzwaſſer n voda hořkoslaná; — ſauer a chem. lauteres ſalz pikran; — ſaüre f chem. kyselina pikrová; — ſchlangenholz n bot. Ophiroxylon serpentinum zniujovice obecná; — schmerzlich a trpkolbný; — jchiver a nad miru tezký, pietézký, trapne- tézký, trapnuý; — ſpath m horčikovec steplný; — jſein m: a) min. pikrolith (odráda hadcei); b) geſel. = Nepbrit; — jtoſſ m hořema; — jüſß: 1. a hořkosladký, sladkohorký; fig. jüſſes (Sejißt sladký počit promísený hořkostí; 2. bot. n: a) Solanum dulcamara potměchu, filek sladkohorký, psí vino; b) greſſes — jüſß Polygonum vulgare osladie obecný; — waſſer n hořká voda, hořečivka; — wein m hořké n pelyňkové vino, hořčák, pelunčák, burčák; — werden n (z) hořknuti; — wurz f bot 1. — Bergenziat. 2 dineide — wurz Ophiorrhiza mungos hadovka kopiná; — wunz f bot. Gentiana horce; — würzig a horkokořenný; — zimm(c)t- baum m bot Cinnamomum Cudilaban — korićov- ník kulilaban.

Bitterkeit (2-) f E₁₈ hořkost.

bitterlich (2-) I. a D₂₃, nahořklý, za- zatrpklý, hořkonavilý, zaſtavelyk. — II. adv. fig. horce, trpee; ~ weiden horce plakati.

Bitterling (2-) m E₂₇. 1. hořký pramen (minerální), hořká voda. 2. bot. a) Agaricus piperatus peprník, podborovník, kravina; b) Polygonum persicaria (rdesno) cervivec, blesník. 3. — a) = Bitterſchid; b) Rhodeus amarus hořavka.

bittern ~ (2-) C₁₂. I. %a hořčiti, horkým dělati (co). — II. "n (h) býti hořký.

Bitternis ~ (2-) f D₁₄ hořkost, trpkost.

bittlich ~ (2-) a D₁₂₃ = bitweide.

Bitum(en) (~-) (ſt.] n E₂₅, bitum, živice, hned asſaltová

bituminifieren (~-~) [ſt.] %a C₁₂ (7) živíničiti.

bituminös (~-~) [ſt.] a D₂₃ min. živíničatý, smolity; ~ er ſchieſer ſlinovec.

bíčet ~ (2-) a D₁₃ (o blečach ato bodati, kousati, pichati; (o šampaškém víně atd.) páliti).

Bivouac (~-) n E₂₇, bivuak†, polní a noční stráz, tábor v (sirém) poli; daš ~ auſſchlagen rozbiti tábor v poli.

Bivouac... (~-...) — ſeuer npl. ohne bivuaku.

bivouafi(c)ren (~-~) %a (b) C₁₂ tábořiti a nocovati v poli.

bízarr (~) [fr. a D₂₃ 1. bizar(r)uiſ, (p)divný, podivínšky, zvláštní, nápadný, okatý. 2. vrto- sivý, rozmarný, nestálý.

bl... v pl...

ßlaa... (~...) — ofen m ⊙ but. = Blaſſoſen; Blaſſen.

ßlanke (~) f plav. trám spojující příjěk krytičiny na dně.

ßlaa-ofen (~%) m E₅ but. v Blaa...

ßlach (2) a D₂₃ plochý; — ce ſeld (širá) pláň; — er Krost = Barſrost.

ßlach... (~...) — ſeld n (širá) pláň, planina, rovina; — froſt m = Barſrost; — mal n ⊙ 1. zlat.

Blache]

— 504 —

[Blappert]

ryti ve stríbře vykládané cerným šmelcem;
2. truskovitá massa na stíbře zlato obsahu-
jím; ~mann m = Heimüber; ~slange f. plav.
tye na opora plachty křiě.

Blache (L-) f E₂₂. 1. ~Bladiel. 2. = Blač.

blach-malen (L-L) vₐ C₁₂ ⊕ zlat. vykládati
ryti ve stříbře cerným šmelcem.

Black (L) n E₁, bei pl. aněm. čern. inkoust (Tinte).

Blackšich (L-L) m E₁, to Sypia sepié obecná.

Blackšich... ~ ~, ~-bejn n kost sepiová.

Bladowiz top. M (v) Mladéjovice.

Bladung (L-) f E₁₃ ⊕ vs svázání trámů
příložkami n dížkami n do desk.

Blasard (L-) [fr.] (to) -far] m = Albino.

blaff (L-) I. int. 1. = baji. 2. (napodobené psiho
stěkovat hat! ~ II. Blaſſ m stěkov. hafání (pov.)

blaffen (L-) vₐ (b.) C₁₂ stěkovati. hafati (=bellen).

Blaffer (L-) m E₀ = Beller.

Blaffert (L-) m E₃. 1. = Beller. 2. [poza. lt.]
dobře penízek.

Blage (L-) f prov. v děštech = Balg 4. b.

Blache (L-) f E₂₂. 1. hrubé platno (k ba-
lem). 2. lov. plachta. 3. plachta na vuz.

Bläh... ("...") -hals m lek tlustý krk;
-jaſch n: a) aſts. ~ Vajdaj; b) fig. hlupák,
fulpas, húmp; ~ juchſ f nad měni. nadýmáni,
větrv = Trenmeludl. Windind (t).

Blähe (L-) f E₂₂ Blaung v Bläen.

Blifjen (L-) C₁₁, I. vₐ, vₐ, v (jich) = anblähen L.;
der Wind bläber die Zeget vitr v zdrouvá plachty;
die Zeget ~ jüd plachty se vzdrouvají; fig. jid ~
nadýmati se, nadukovati se. vynaucati se, pý-
chati. ~ II. vₐ (b) A. nadýmati (něchot), ~ es
bläbere ihm j-e beiße Rub nadmula se mu
nejlepsi kráva; ~ mit dem Krepſe ~ na-
dmouti si vole. B. plov (blosſem beceti, m.; ~d a
nadýmavý. ~ III. % Blähung f E₁₅ (na-
dműt), nadýmáni, vetv; versjedte Bläunagen
zastayené větru.

bläh-haſt, blähig (L-) a D₂₂ nadýmavý.

Blähung (L-) f E₁₅ v Bläen III.

Blähungs... (""...") -beschwerden fpl. path,
nadýmáni; ~eſtascie f path rozedma z plyn-
tosti; ~krankheit f path vetrnost; ~mittel n
proſtredek proti nadýmáni n proti vetrum;
~verjebung f path zaražení větru.

Blak (L-) n E₃ bei pl. coud n čacheni lampy.

blaſſen (L-) vₐ (b) C₁₂ (o lamp) čaditi.

blaſſen ~ (L-) vₐ (b) C₁₂ = blaſſen.

Blaker (L-) m E₃. 1. plochý svícen se širokým
okrajem bez podstavec 2 = Wandlendier.

blaſſ er ig, w p blaſčerig (L- a) L₂₃ (o jidlech)
příčmoudli.

blaſkern (L-) vₐ (b) C₁₂ = blaſſen.

Blamage (L-) du n- máž) f E₁₅ bei pl.,
Blam(e) (L-) [zkaž, fr.] m (n) E₁ bei pl.
blamáž, ostuda; sich e-e ~ zuzicben ~ jid
blamieren.

blamieren (L-) I. vₐ C₁₂ blamovatij,
zneutitij. prizěti v nedobrou povest, uči-
niti směsným, 5 ostuditi koło, delati ostudu
kому. ~ II. vₐ sich ~ †blamovati se, utriziti si
ostudu. f Škoditi si

Blamüſer (L-) m E₆ penz, drve v Záv. Německu.

Blanca (L-) [lt.] npr. f kř. jm. E₁₅, sg. to
neskl. Blanka.

Blanco (L-) [it.] a neskl. in in bianco,
in blanco (na prázduem papř.)

Blanco... (L-L...) -indoffement n rubopis
nevyplněny.

blank (L-) a D₂₂. 1. (continen) s(t)kvělý, (bělo-
s(t)kvouci, leskly, třpytný, býškavý, zářivý;
sěsta).bliſt und ~ běloškavý, jasně zářivý;
~ aěidenertera Zimmer čistě vydrhnutý pokoj;
tae (Seidtir) ist ~ geibenten náčini (jest čiste
vydrhmuto), jen se leskne; ~ reiben o ~ bohne(r),
~ ihebern (n) vřiti to až se to leskne, vyleštit;
o; ~ es (Geld)taft leskly peníz; ~ es (Zetog- o Szeß)
Waffe zbran sečná n bodná; mit der en
Waffe sečnou n bodnou zbraní (srv. 2.).
2. (bar, běto) nahý, obnažený, holý; ~ und bleß
zeela) nahý n obnažený; in -em (obv. bleſem)
Hemde jenom v košili, v pouhé košili; ~ es
(aeagte u błoſe) Waffe tasená n obnažená zbran;
mit ~ em Degen nadým kordem; ~ jen
tasiti (zbraná); ~ machen opilovati do lesku; tel.
ten Drabt ~ machen drát čeſtití n oskrabati
vyleštití n vyciditi; ~ pachen vyleštití; fig.
~ jein (wie e-e Mirdennan) nemiti (ani) grose
n (ani) vindry; der e-ge Wille pouhá dobrá
vule; ~ e Worte pouhá slova, nie čnež slova;
jest hab id's ~ teč chápů, teč se mi roz-
běskuje: el. F e-m Wunde den W-n (blosſen Sinte.)
bejemen dětí namrskati na přes holou p.-l.
3. = blach 1.; im en ſelde na pláni; ~ e Bläde
plán. 4. čistý, čistoučký: fig. ryzi; jein ~er
Name jeho ryzi jménó, jeho jménó bez hony
n bez poskviny. 5. (třpytné) bílý, běloškvouci,
běloučký; ~ es Märden h-zoučke n roztonni-
děvce. 6. ~ jěhen: a) mit N-m ~ jěhen býti
v nepřátelství n na kordy n na štiru s kym;
býti rozkmotřen s kym; b) ~ den Dag ~ jěhen
mijen im Gramen сел den býti vyslýchán;
er Credit üver neuhrazený. ~ II. Blankheit f
E₁₅.

Blank... (L...) ~jroſt m = Barjreſt; ~koſhen n
vareni na vlákná; ~leder n (contant geſehenes ſeder)
hlazenice, hlazená ſeménice; ~machen n
leſteni, hlazení; ~mascher m hladíč, leſti;
~paſch m hra v domino: paſs; ~puſhen n cídeni.
leſteni, hlazení; ~jcheidec f ter 2 dmarbruſt pochva
planžetová; ~jſchleifen n ⊕ broušení (kovů);
~jſchleifer m ⊕ brusič (kovů); ~jſtoſbova m
lavice na hlazení koží; ~jſoſen n kožel. bla-
zeni (kožo); ~taſſe f tel. bilá n prázubná klávesa
n klapka; ~vers m vers bez rýmu, blank-
vers; ~jěhen n (vy)tasení, obnažení (zbraně).
Blanka (L-) [lt.] npr. f kř. jm. E₁₅ = Blanca.

Blänk-breit ⊕ (L-L) n D₅, mlov = Bolierbrett.

Blanke (L-) f E₂₂. 1. místo v kuchyni na

kovově nádobi, mísnič. 2. = Planke. 3. =
Blantet.

Plänke (L-) f E₁₅. 1. pláň, holina; v tese
bάστεμε myt. paseka. teš louka (= Wijen).
2. lesk(lost, třpy(nost). 3 = Blanke.

blaſſen, blaſſen ~ (L-) vₐ C₁₂ leſtití, čiditi
(= blant machen).

Blankett (L-) [fr.] n E₃ blanket† (navit hlisty

s náčennou nádobou (L) běžkou měděloušti)

Manheit (L-) f E₁₅ bei pl. v blank II.

bläntlich (L-) a D₂₂ belavý.

Blappert (L-) m E₃ = Blaſſert.

Blas...]

505

Blas... ("...). -<u>deute</u> f e-s (w)ebtajtes dmyšec, ústnice dmychacího potrubí; -druckwerk n Θ str. měchový tlakostroj; -engel m vid. buelatýv anděliček, baculatá holčice n krásotinka; -hütte f Θ dymadlo; -lampe f dujný n dmychací kahan; -rohr n Θ: 1. mech. průdušná trabice (parný stroj), dyšec. 2. chem. dmuchavka, dmv.. 3. foukačka.

Bläschen (L) n E7 dim. od Blaſe puchýřek, měchýřek, bublina atd.

Bläschen..., bläſchen... ("...). -bildend a
tvořící puchýřky atd., puchýřkotvorný atd.;
-<u>artig</u> a měchýřkovitý, bublinkovitý, puchýř-
kovitý; -kraut n bot. Utricularia bublinatka;
-<u>schnecke</u> f zo. Bullaca dutenka.

Blase (L) f E22 1. - auf e-r <u>üſtſchaffte</u> bublina,  
\_ boubel; c8 reget\_ n děſt bublinkuje; \_ n\_ werfen dělati bublinky, bubliněiti; mit Scifen,  
waſſer n machen dělati bublinky z mýdlové vody;  
zo. offene - Bulla (Philive) aperta manlovka  
rozvitá (n) -<u>schnecke</u>. 2. jig. (Schwutt) nabubřelost  
(slohu). 3. (Bauer) blaſe auf der Haut) puchýř, pryskyř,  
zprýſtěnina, boubel; er hat vom Schein n an den  
Füſſen bekemmen dostal od chůze puchýře  
na nohou; path. (u osutin) puchýř, pryskyř, puklice,  
buſſat; porodn. mázdry; die - springen puchýř n  
mázdry atd. protrhnouti; die - iſt sprunſaſtig  
puchýř jest n mázdry jsou na puknuti.  
4. (Harn-) měchýř (mocový); Prv. e-e mit drei  
Erbjen macht mehr Geräusch, als e-e velle prázdné  
sudy nejvje duni; (Weltbent) měšc (n) penize);  
Tabakſeßter pytlik na tabák; - der Füſſe duſe  
(ryb). 5. Výduſt (prostor naplněný vzduchem v pevných těſchels).  
6. Θ (větſſ) retorta n křivule překapovadlo  
v Almeſbif. 7. Θ eukr. groſe - pátý stupeň čištění  
cukru; kleine - čtvrtý stupeň čištění cukru.  
8. F student. die ganze - celá společnost.

Blasen... ("...). -balg m vheslo o sob; -balken mpl.
plav. klounové plaňky n krytiečiny; -deute f
Θ e-r Jelschmierte trubka měchová; -gewölbe n
Θ hut. e-s Schachtoſens důvkové klenuti ſchichtove
pec; -horn n: 1. roh, trubka. 2. zola
Physa levatka; -inſtrument n dechový n foukaci
nástroj (hudebn); -inſtrumentenmuſk f dechova
hudba; -loch n: 1. nátrubek, noſtraj decho-
vého nástroje. 2. zola der Bale stříkací otvor
velryb, chripě; -maſchine f Θ foukaci stroj;
-ſofen m Θ hut. dymarská n selská n vlčí pec;
-probe f eukr. zkouška foukáním; -rohr n:
a) foukačka; b) = Lethrbrch; -röhren n zlat.
foukačka zlatníků; -ſtaſh Θ m. osmendská
ocel, ocelovité železo; -tisch m Θ sklářský
stolek; -ventil n Θ hut. beim Gebläſe výduvná
klapka n záklopka; -ventilator m Θ hor.
(v)douvaci větrník; -weſe f (za)troubení;
-werk n e-r Orgef měchy (varhan); -zeug n dechový
nástroj (hudebn).

Blasebalg (L) m D₁₁ (dýmací) měch(y),
měchové duvdlo n dmychadlo; deppeſter
- dvojčinný měch.

Blasebalg... ("...). -geräuſch n path. silný
šěleſ; -kammer f větrovnice, vzdušnice
u varhan; -klappe f příklop n klapka měchu;
-leder n kůže (na) měchu; -rohr n, -röhre f
trubka u měchu; -schwengel m, -misse f
machadlo, těhlík, tažné bidlo u měchu; -treter m

šlačap měchů, měchošlap, kalkant†; -zieher m
tahač měchů.

bläſeln (L) n/2) n/2 (b), n/2 C₁₂ 1. lék. puchýře
vyražeti (na kážu), káži zprýſstiti. 2. vanouti, tiše
foukati.

blafen (L) C7 (ich blaſe, du bläſt o \ bläſest,
er bläſt, blieſ, p blüſ (L), blieſe, blaſe, thäblafen
I. n/2 (b), n/2 douti, dmýchati, foukati, vanouti,
váti, čišeti; der Wind bläſt vítr vané n duje
n fouká n fučí; woher bläſt der Wind? odkud
vane n věje n fouká vítr? die Ţuppe falt \ foukati
do polévky, aby vychladla; fig. aus einem Munde falt und warm \ (toppeſtüngig fein)
z jedněch úst chlad i horko pouštěti, hned
mluviti tak, hned jinak, hned chváliti, hned
haněti; J-m et. in die Dhren \ našeptávati
komu eo, 2. hud. das Horn o auf dem Horn o die Trompete-
troubiti na roh n na troubu; Feuerlärn \ troubiti
na poplach při požáru; voj. den Haujenstrech \ troubiti
k návratu; ein Lied auf der Döte \ písen
na ſnétu pískati; lov. den Hunden \ zatroubiti
na psy (k návratu). 3. Prv. fig. in ein Horn o aus
demjeßen Ten (mit J-m) \ býti s kym za jedno,
táhnouti s kym za jeden provaz (souhlasiſt s kym);
he \ in ein Horn jsou spolu za jedno, táhnou
spolu za jeden provaz; ce läſt jid nicht gleid \ nedá se to sfouknouti (neni to tak hned n bez práce
hotovol; ich will ihm waſ \ n na nakašlu n P spr. na-
prím mu; to si počká! (neudělám mu po jeho!); in
die Bichſe \ müſſen musiti klopiti (penize), mu-
siti s penězi ven n F a dřevo; J-m Ţaub in
die Augent \ sypati komu prach do očí, podvádeči,
klamati koho; ich blaſs ihm darauf kašlu mu n vy-
kašlu se mu na to (necstojm, nadbám o to); merfen, wo der
Wind herbläſt pozorovati, odkud vítr (věje) \ odkud
co poečáži; J-m in den Beutel \ podplatiti, f pod-
mazati koho; auf der lesten Pfeife \ psem zeli
voziti; f Trißfal \ býti malomyslný n sklí-
čený n smuten; \ -de Inſtrumente = Blaſe-
inſtrumente; das Eisen \ taviti železo. - II. %
B \ n E7 bez pl., \ Blaſung f E15 dech.

Blasen..., blasen... ("...). -ähnlich, -ar-
tig a bublinovitý; puchýřovitý; měchýřovitý;
-alge f hot. Vaucheria posypanka; -arterie f
an. tepna n arterie měchýřová; -auffschlag m
path. puchýřovina; -ball m balon(ek) (z měchýřo);
-band n = schur; -bandwurm m = wurm;
baum m bot. Colutea arborescens (žanovec)
měchýřnik; -bildend a bublina n puchýře
působící n tvořící; bublinovitý; -bildung f
tvoření měchýře n puchýřku; -bruch m path.
kýla měchýřová; -cervicaſſtſel f an. píštel
měchýřočipkový; -darmbruch m path, kýla
měchýřostřevná (enterocystocele); -citerung f
path. hnisání měchýře; -entzündung f path. zánét
měchýře; -erbſe f bot. Cardiospermum hali-
cacabum srdcovnice lvsá; -erwciterung f path.
rozšíření měchýře; -ſieber n path. horecný zá-
nět měchýře; -ſiſtel f an. píštel měchýřový;
-ſiſche mpl. zo. ryby s měchýřem vzdušným;
-ſörmig a bublinovitý, měchýřovitý, puchý-
řovitý; -friuſchig a bot. měchýřkoplodý; -ſuſh
mo. Thrips puchýřnatka (hmyz rovnokřídł); -ſüſer m
zo. (hmyzi) měchonožei; -gährung f kvašení
bublinaté; -galle f path. žluč měchýřová;
-(gallen)gang m path. žlučovod měchýřový;
-gras n hot. Carex vesicaria ostřice puchýřitá;

Némecko-ésky slovník. I. Deutschöhmisches Wörterbuch.

Blasen...

64

Bläſſ

— 506 —

Blasen...

-grics n. path. písek méčhřový; -grünü n. harv. zelen méčhřová; -gruń dno méčhře; -hämorrhoiden fpl. méšky méčhřové; -hais m. huldo méčhře; -heuſchreſc f. zo. kohylka z rodu Pneumorus; -hüſch f. Colutea žanovee; -hut m. klobouk h. helm alembikový; -hüperſtrophie f. path. zbytnúlost méčhře; -kä ſer m. = -jpaniſche žiſcie; -katarrh m. path. katar méčhřový; -ſetmie f. bot. Hibiscus vesicarius prosvirník bublinatý; -ſiemer mpl. zo. vakozabri; -ſirſche f. bot. Physalis Alkekengi mochyně boborolka, boborolka, židovská jahoda, židovská m. morská višně, měchuňky, lišči jahlko; -ſice m. bot. Trifolium fragiferum jetel jahodnatý; -knotenſisch m. zo. puchýřnatec; -köder m. (Meceratæ) bot. Macrocytis bobulák; -kohl m. bot. roketa obečná; -ſopſliſcie f. m. Myropa hlavule; -löpſig a vrtohlavý, motoliči stížený; -foralle f. zo. Sertularia keřnatka; -forallenartig a keřovitého tvaru koralů morských; -frampf m. path. křeč méčhře; -fraut n. bot.: a) masnice, bulliarda†; b) = Bläſcentrant; -krebs m. path. rak méčhřový; -ſuchen m. druh omeletek; -kupſer n. ⊕. bot. puchýřovitá bublinatá méſl; -lähmung f. path. obra n. ochnutí méčhře; -leiden n. path. neམoc méčhře; -loſſel m. chir. Izička na kámen méčhřový; -machen n. zprýskání, zprýštení; -maſtdarmſſitel fpiſtel méčhřopochvopastolinový; -mole f. zásnét méčhřový; -moos n. bot. Splachnum volatka, tež Diphysium dvoububen; -muſchel f. zo. dutenka; -naſht f. an. šev méčhřový; -neuroſe f. path. neurosa méčhřová; -nuſſ f. bot. Staphylea pinnata klokoč zpřeňu; -ornd n. kysličník méčhřový (noučast kamene méčhřového); -orndpissen n. path. močení kysličníku méčhřového; -pſlaſter n. iek. přílep zprýskavý, zprýštidlo; -pocken fpl. path. plané n. ovči neštovice; -polyp m. zo. = -keraſc; -puppen fpl. bot. = -firſche; -qualle f. zo. Physalia méčhři moſký; -räußer m. chir. = -löffel; -raute f. bot. Fumaria vesicaria routička bublinatá; -regen m. děšť bublinový n. twořící bubliny; pršení n. děštení bublin; -ricd n. bot. = -gras f. path. růže méčhřová; -sateſ zprýskavá mast, prudidlo, zprýskadlo, zprýštidlo; -sand m. = -wrie; -ſaure f. chem. kyselina mocová; -schambeinpatte f. štěrbina méčhřostydká; -scheidenſſitel f. an. pistel méčhřopochkový; -ſchheit m. tomeno méčhře; -ſchinken m. šunka (bez kostí) uzená v méčhři; -ſchmer; m. path. bolest méčhřová; -ſchnecke f. zo. Bulla dutenka; braune ičmende Bulla liguaria dutenka hnědá; geſprentelte -ſchnecke Bulla ampulla dutenka páskovaná; -ſchnitt m. chr. ſez méčhřový; -ſchnur f. an. provážek méčhřový n. močový (Urachus); -ſchoſ f. bot. = -bülſe; -ſchwanz m. zo. Cysticercus cellulosae houbel (tasemnice); -ſectang m. bot. = -tang; -ſegge f. bot. = -gras; -ſenſe m. bot. = -bülſe; -ſonde f. iek. cévka (kathetr†); -ſpaltes měčhře rozeklaný; -ſprenger m. prístroj kezkoumník tlaku atmosféry; -ſprite f. iek. stříkačka méčhřová; -ſprung m. prasknutí blan n. mázder; -ſtaſh m. bot. puchýřovitá bublinatá (cementová) očel; -ſtäubling m. bot. Physarum nadmuťka (thoubl); -ſlein m. v. hesto o. sahě;

-ſtich m. chir. nabodnutí méčhře; -ſtrauch m. bot.: a) = -baum; b) = -rante; c) Vesicaria žanovee, méčhřník; -träger m. zo. Physophora mysonema medusa vaknatá, vakonoš; -vorfall m. path. výhřez méčhře; -wand f. an. stěna méčhřová; -wanze f. zo. Tingis ploštice síňatka; -wurm m: a) Cysticercus méchořep; b) Echinococcus měchožil; -wurſt f. cervelát n. f †vůrt uzený v méčhři; -ziehen n. zprýštenání, zprýskání, zprýštení; -ziehend a zprýskavý, zprýštivý; -ziebende Mittel zprýšťovadlo; -ziebende Käſer puchýřníci; -zieher m. zo. Meloc vesicatorius majka; -jins m = -Brantweinſteuer; -zug m. bot. Clematis flammula planének.

Blasenſtein (n-1) m. E₃ path. méčhřový kámen.

Blasenſtein... (n-1... -brecher m. chir. nástroj k rozdrvení (méčhřového) kamene; -messer n. chir. nůž na (méčhřový) kámen; -reſt m. chir. zbytek (méčhřového) kamene; -ſchneider m. operovač (méčhřového) kamene; -ſchnitt m. chir. ſez méčhře; ſez na kámen; -zange f. chir. kleště na (méčhřový) kámen; -zerbohrung f. chir. rozvrtání (méčhřového) kamene; -zermalder m. chir. drátel kamene (méčhřového); -zermalmung f. chir. (rozdrvení kamene méčhřového).

Bläſer (n-1) m. E₆, -in f. E₁₉. 1. f. o. ukač. 2. had. hudebník na děchový nástroj. 3. (ys. magnet (odstrukující zelezo). 4. min. = -Jdichtbläſer, Aſchentreder. 5. = (Schläbe).

Blaserei (n-1) f. E₁₈, ſoukání, f. o. ukačěství. bläſern (n-1) v₇r ſich ~ C₁₂ pokrývati se bublinami, pěniti se (obv. Blasen werfen, v Blaſe 1).

Blasicht (n-1) a D₂,₃ 1. = Blasenartig. 2. = blasig.

Blasieren (n-1) [fr.] C₁₂ I. %a otupovati, přesycovati; ſiř et. blasiert přesycený (čim) nabažený (čeho); otupělý (k čemu); blasevaný†. II. s Blaſch (er)theit (n-1) [fr.] f. E₁₈ bez pl. otupělost, přesycenost.

Blasig (n-1) I. a D₂,₃ plný bublin a puneuň, bublinatý, pumenatýta (n. Blaſe); ~ měden zprýšteni, zprýskati. — II. s Blaſigkeit f. E₁₈ bublinatost atá.

bläſig (n-1) I. a D₂,₃ nady mávý. Blaſius (n-1) m. E₁, Blažej; zert. pan Větrovský (vte).

Blason(nieren (n-1) v₇r a C₁₂ 1. erb. a vyložiti n. vysvětliti (erb. alredicady); b) erby malovati n. dělati n. rýti. 2. fig. přetrepávati, přemílati koho.

Blasphemic (n-1) [řec.] f. E₁₈ rouhání (se Bohu); rouhačství, blasſémie†.

Blasphemieren (n-1) [řec.] %a, %n (b) C₁₂ rouhati se (Bohu).

Bläſſ (n) a D₂,₃ bledý; ein Nülingling mit Blaſsen Wangen tež jinoch bledolíci; ~ werden (t) blednouti; ~ měden ~ blediti (eo).

Bläſſ... (n-1) -blan a bledě modrý; -ſleicht farbig a harvy bledě masové; -gclb a bledozluty, nážlutý, bledě žlutý; -grünü n. názelený, názelenalý, bledě zelený; -roth a náčerveny, pří, načervenalý, bledě cerveny; -röthlich a bledě červenavý n. načervenalý.

Bläſſ (n) m. E₂₀ = Bläſſe 2.

Blatter...

— 509 —

|blau

savě n splývavě; modificierte -n neštoVICE plané; Radber von den -n zurißdbehalten mítí dálky po neštoVICích; wabre -n neštoVICE pravé; zajeď, puchýř v ústech konštych.

Blatter..., blatter... (ł...;) -ſchleſte f bot. Variolaria neštoVICńice obecná; -giſt n. neštoVICina; -grube f, -narbe f důlek n dubka po neštoVICích n od neštoVIC; -frańk m. stoVný na neštoVICE; nemocný neštoVICemi; -nárbig a podubaný, zdobaný, dolíčkovatý, zdrápuńý; -roſe f vlk břišní, vřed ohnivý, oheň sv. Antonina; -ſchalenſſel f zo. Glomeris pustulata svinule lesni; -ſtein m. min. variolit| (odráda ſabáku, diabasafanu v též Blatternt... a Beden...

Blätter..., blätter... (ł...;) -abdriſche mpl. geol. otisky listů; -abſall m padání n oprchávání listí; -arm a chudý listy n -im; -ausbruch m vyrážení a rozvíjení listů; -binder m = Blattbinder; -blume f bot. Pliyْllanthus pōlistník; -condensator m list(klový hustíč n hromádíc; -dach n streca z listí n listnatá; -deſel m listový pokrov; -drnje f min. druza listovitá; -cidechje f zo. Geko gekon (jastěrka); -erde f chem. listova zem, -erz n. min. vagygił, kovolistek jehlanceový; -jall m = Blattfall; -fragmente npl. zlomky listově; -jřeſſend a zo. listožravý; -gebackenes n pečivo listovité; -gericht n. st. v. soud lástkový (v Syrákusěch), petalismus|; -gips m sádra listovitá n šupinovitá; -gold n. hut. = Blattgeld; -holz n ⊕ truhl. dyhy (huťdyva ku vykládňu ve dřevě); -hörniq a zo. listorohý; -hěrníq Käfer brouci listorozi (= Blattbern); -keute f zo. tykadlo brouků listorohých; -kipſel n loupěč(h) -knospe f bot. = Blattneſpe; -kohl m bot. Bras-sica oleracea acephala kapusta zimní, jarmus; -kohle f min. uhlí listovaté n lupenate; -kofbenkäfer m zo: großer -telbentäfer Dynastes listoroh obrovský, kapucinek; -koralle f zo. korál listnatý z rodu Agaricia; -kron n. not. Hepatica triloba jaterník trojlaločný; -kuchen m a) koláč z máslového n loupavého tésta; b) zo. mlž z rodu Chama lazarus; -losa = blattlos; -losigkeit f = Blattlosigkeit; -magen m zo. der Wiedertauer kniha (přežišavě) (= Haltemagen, Buch, Pfalter); -magnet m tel. list(k)ový magnet; -motte f zo. zámotek listový; -pilz m bot. Agaricus bedla; gisiger -pilz Amanita bul-bosa katmanka hlíznatá, zemanka jedovatá; hoher -pilz Agaricus procerus bedla n prasivka vysoká; mörderijcher -pilz Russula torminosa (Agaricus necator) čirůvka kravská, ryzec kravský n ovčí n huňatý; -pilzartig a bedlotvítý; -pilzſternporling m bot. Asterophora agaricoides hvězdomet obecný; -ranken fpl. star. uponky listové; -reich a (hojně) listnatý, hojný listy; -reſt m zhytek listů; -riinde f zo. (Rindenböh) Flustra foliacea kornatka listnatá; -schimmel m (= Wielthau) Erysiphe padli; -schlag m = Baumjſchlag a); -schmuck m poſt. listová (o)zdoba (stromů), listí; -ſchunbäler mpl. zo, vrubozobí ptácí (kachny) -ſchopf m der (Nanana) chochol listový; -schwamm m bot.: a) = -pilz; b) ſcharfer -schwamm = Birfenreizſer; e) gelber -schwamm = Aderschwamm; d) geſtrauſter -schwamm Amanita katnanka; -schwammtabenjchim-

mel m bot. Botrytis agaricina (pliseń); -jpat(h) m. min. živeč listkový; -stand m bot. umístění n uspořádání listů; -ſtein m listokam (odráda zelenokam); -ſucht f bot. fýllomanie|; (z)listmatění; -tabak m tabák v listech; -teig m máslové n loupavé n francouzské testo; -teigbackwerk n přeivo z máslového tésta; -teigſuchen m = -huchen; -teigpaſtete f paſtika z máslového tésta; -teikur m min. = -erz; -thom m. mn. hliňa vrstvitá; -torſ m. min. geol. raselina listovitá; -tragend a listnatý, listosnosný; -treiben n raſeni n pućení n výhánění n vyražení listů; -treibend a raſei, pu-ćei, vyražejći; -trieb m (listnatý) prát n výhonek n výrostek; -trockner m liha, lžka n tažení; -verſiec n zálisti; -vertretend a místo-listy; -voll a listnatý, hustolistý; -weiſe adv. po listech; -werk n listový, lupeni (= -Blattwert); -žahu m 1. lupenity zub; 2. = Schal-ath, Schießath; -zolch m. mn. heulandi|, stibit|, puchavec polohranolový.

blatt(e)rig (ł) (v) a D2,3 path. trudovitý, vyražený.

blätt(e)rig (ł) (v) a 1. listnatý, listovitý, lupenatý; -ity. 2. listnatý; breit = širolistý; wei = dresi = dvoulistý, třílistý.

blättierig -gezähnt (ł) (v) a zo. dřipatý.

blattern (ł) v_n (b) C1, osypati se (neštoVICemi), osutiny dostati.

Blattern..., blattern..., (ł...;) I. = Blatter... II. -anſtedung f, -epidemie f nákaza neštoVICiňa n -cová; -giſt n neštoVICina; -imſper m očkovatel (neštoVIC); -imſung f očkování (neštoVIC); -frańk a nemocný neštoVICemi, stonavý na neštoVICE; -frańkheit f = Blatter 2.; -jchuzmittel n ochranný lék od neštoVIC.

blättern (ł) I. v_n (b) 1. (in e-m Buche) -listy (w kníze) obraceti n přev. -2. zlod. jeti (v povozě) -II. v_n, v_r ſich = 1. = entblättern. 2. e-n Kuchen = koláč (n loupavého česta) rozlupovati; ſich = opa-dávati po listech, lupati se, prýskati. -III. p. p., a 1. geblätert listnatý 2. rejim. ve slož. = blät(e)rig 2. - IV. % B n E7 bez pl., Blätterung f E18.

Blatticidi-um (ł-ł) [lt.] n E13 prostředek proti švábům n rusům.

blattrig, blättrig (ł) a D2,3 v blatterig, blättert atd.

Blattung (ł) f plav., tes. (Blatt e-ß Riemeno) lopatice veslová, sploštění n sploštěnina (= Zherbe, Verzajnung, Zügung).

Blazen top. Č (v) Blatce.

blau (ł) I. a D2,3 1. modrý, siný; (binnewo) blankytný, (ł)azurový|; die = en Geſilde azurové nivy; = e Ringe um die Augen modré kruhy kolem očí; cfrk. = e Zbawěrtem modré sestry, augustiniánky; erb. = eo ſeld modra modré pole ve sřitu]; = anlaufen do modra nabiłati n p. na-béhnouti; = angelenſenes Auge (baben) (mití) oko s modřinou (od rán) od půdá|, (míti) oko celé modré n promodralé n podběhlé n na- (od rán); = maden, = färben modřiti; ſich = färben, = werden (ž)modrati; (o slověku) zsinati; e-n Karpsen = ſieden vařiti kapra na modro; path. = e Krauſheit evanosa†, zsinalost; fig. = e Wärden báchor(k)y,

Blau...

— 510 —

|Blau...

pohádky, povídačky; ~ les (Sehtach habend sin-
líči; ⊕ hot.; ~ antlanjen taffen (ocet kaliti na modro;
der Stahl kńčt ~ an o ift ~ ocel nabíhá (modrou
harvou). 2. (unbeffiannt) neurčitý, mlhavý; in ~ der
šene v mlhavé dáli. 3. F (angerijen) stříknutý,
podnapiłý; ~ sein mítí spícku; 4. fig. es
wird mir griln und ~ vor den Augen (mir wird
wšimintet) delají se mi kola mžitky pred
ocima, pojímá mne závrať, točí se mi hlava;
3. braun (o ₩ grúin) und ~ schlagen stlouci n
zmalovati (do modra) koho; das ~ Blut modrá
krev (slečto); ~ Eleden (von Schlagen) modriny
tod ran; ~ Bebe, ~ es Keru kulka (knečnu); 3-m
~ en Tampf o Dunst o Rebel (dunntereien) vermaden
malovati komu straku na vrbe, povídati komu
báchory, balamutiti koho; ~ es Temnerman!
zpropadený tlachale); wie wird die ~ Oritse
dämchen? žpatná strava po hodech a práce
do zahále bude se ti zájdati; ~ en Mómac
maden světit i ~ f držeti modrý pondělek; die
Wege ~ machen mítí cely týden svátek; Věder
do die ~ der Natur sjídejen stříleti pánu Bohu do
oken; Du weißt den ~ en Tensel mlč, ty pecku
viš (nu); sein ~ es Wunder jehen viděti ne-
vidané věri, viděti divy divoucí, být všechny
užasłý; ~ er Dunst dým, obluha, stín, bělko
mámení; 3-m ~ en Dunst vermaden dým komu
v oči pustiti; ~ an antlanjen tajjen frak komu
zapáliti, obělhati ho; P-er skryw kołka, pítěn
(= ~ Schnepe); Pje ~ nejsme tak hloupí! nejsem
v temeno uražen! f bodej, co pak jsme
dnešní to si an me nepiřide! kam s tůt
hlintou? — II. s B., n., pt., ₩, B.-c(s) n D., 13
1. modro(st); das ~ des Himmels blankyt; (l) azur
n modro nebes; ~ Simmeln; ~ blankt, (Lazur.
2. modř (v Berliner). 3. fig. das ~s evem Simmel
herunterdöwen (dugen) látí, ze n a7 se od huby
práší; inš ~ B- bincin; a) (in die freie ufto do
vzduchu, do šíra, pod širé nehe; b) fig. d'n
(Seget bincin na zdař Büh, jen tak; in ~e bincin
reden: a) mluviti nadsazované, napovídati toho
příliš mnoho; b) (tummes ~eng) mluviti hloupě,
tlachati.

Blau..., blau... ("...") ~aderig a modro-
žiln(atý, s modrými žil(k)ami; ~ äugig a
modrooký, s modrýma ocíma, modrých očí;
~ bändchen n 70. modrá páška, modropáska
(můra); ~ bart m: a) Modrovous; b) 10. Chry-
sotis festiva amazonan červenohrbetý (= Mico-
mench); ~ becre f bot borůvka = idwarka ~
ſinge (p toto); ~ bleier n min. modrý olovec;
~ bod m 70. Hippotragus leucophaeus hřivnatec
sivý; ~ blut n modrá (fig. = šlechtická) krev;
~ bndn m modrá knila (sburka diplomatických zpravy Angli-
~ cijencrde f ⊕ hot. modrá zemina, zemitý
vivianit; ~ cijener n, ~ cijenspath m mm. vivi-
auit; ~ cijenstein m mm. krokydolit; ~ entef
70. Fuligula ferina polák veliký; ~ crz n mm.
zvětralý a zmodralý siderit, zmodralý lměn;
~ farbe f 1. modrá barva. 2. modř; smolka;
~ farbemühle f 1. mlný na šmolku. 2.
~ farber vert; ~ farbcosen m ⊕ šmolkárska pec;
~ farbewerk n ⊕ šmolkárna; ~ färben m barveni
na modro; ~ farbenglas n ⊕ smolkové sklo;
~ farbenglasofen m ⊕ = ~ farbeesen; ~ farben-
(glas)probef ⊕ šmolková zkouška; ~ farben-
werk n ⊕ = ~ farbewerf; ~ farbenwerkspro

duete npl. výrobky šmolkářské: ~ färber m:
a) barvíř na modro; b) f zert. lhrá (= Lügner);
~ färberei f barvířství na modro; ~ felschen n
~ felschen; ~ feuer n hot. ~ ofelt; ~ fisch m ryba
na modro n v octě; ~ fleckig a modře skvrnitý,
modroskvrný, smodrýmiskvrnami; ~ floſſiga
~ gefliigelt; ~ flüigeliq a zo. modrokřídly,
s modrými křídly, modrých křídel; ~ föſchen n
zo. (ryba) a) Coregonus oxyrrhynchus síh ostro-
hubý, nosen severní; b) Coregonus Wart-
manni síh modravý; ~ fuchs m 70. Canis lago-
pus liška lední n severní; ~ fuſt m zo Falco
peregrinus sokol stěhovavý; ~ süſiig a modro-
nohý, s modrýma nohama; ~ gefleſt a =
~ ſleſt; ~ gefliigelt a 1. modrokřídly, s mo-
drými křídy, modrých křídel. 2. zo. ~ gefliigelte
žíde modroploutvě ryby; ~ geschwängt z mo-
droocasý, s modrým ocasem; ~ glas n =
~ farbenglas; ~ gras n-grad Mollinia caerulea bez-
kolenec modrý; ~ grau a modrosedý; ~ griin a
modrozelený; ~ grünlich a modrozelenavý;
~ grundel m 70. Gobio fluviatilis říčanec, obecný;
~ hai m 70. Carcharias glaucus žraloun mo-
dravý; ~ halſig a zo. (p tädle) modrohrdly,
s modrým krkem; ~ hoſl n kampeſ(k)ové n
kampesské dřevo, kampeſ; ~ hoſzbaum m bot.
Hæmatoxylon campechanium kreveň obecná,
kampeſka]; ~ hoſſlotte k kampeſkový odvar;
~ hoſzroth n obch. kampeſka, spizvýa modrá n
kampesská; ~ hörnig a zo s modrými tykadly n
výrustky n ružky; ~ keſchen n 10. Cynanecla
suecica modráček tundrový; ~ koſtoł Episema
cyanoccephalus modrohlávek ovocný; ~ forſig a
modrohlavý, smodrouhlavou; ~ kopſpinnerm
zo. = ſepſ d); ~ förner npl. zrnka borytu
barvířského. (Isatis tinctoria); ~ kräſe f 70.
= ~ rade: ~ küpe f ⊕ barv. káł k modieni;
~ kupfer(c) n mm. = Kupſertur; ~ meije f,
~ müller m 70. Parus coeruleus modrinka;
~ metall n mm. = ~ itcin; ~ öchschen n bot. Viola
odorata violka vonná: ~ ofen m ⊕: a) dřive;
dymarská n vlčí n selská pec; b) později štýrská
bánoyka. stýrská báňovitá vysoká pec se
zavrenou hrudí; ~ ohrig a modrouchý, s mo-
drýma ušima; ~ rade f zo. Cacarias garrula
mandelík obečný; ~ roſ m člověk v modrém
kabáte, modrokabáturik; ~ jejm: ſvoják (= Zerat);
~ röckl n zo. (via) pstruh (= ſerčel); ~ röſte f ⊕ roseni
nu na modro; ~ rotha modrocervený; ~ rothliſa
modrocervenavý; ~ ſaucr a chem.: ~ Jaures Cijen-
eryduerbr berlínská modř (= Berlinerblau);
chem. ~ Jaures Zalz kyanid†; ~ ſaure f chem.
kyanovodík, kyselina anovodíková; ~ schä-
del m f kocovina; ~ schädelig a f: ~ schädelig
jeim být po opici; ~ schiller m: a) (blaues Žillertu)
modravý tipyt; b) zo Apatura iris barvo-
ménka duhová; ~ schimmel m bělosivka;
~ schnabel m 70. vraheec modrozobý (čínský);
Sitta brhlík; ~ schörl m mm. cyanit, k.; ~ schre-
ber m to. stroj modrou barvou pišící, Morsc
modřepisuň; pelarifierter ~ schreiber polarisovaný

blechen

— 512 —

Ble...

-[s]orte f druh plechu; [spank]oben m skřípec zámečnický na plech; -[spn]lc f ⊕ ukle. cívka plechová pro útek; -[st]empel m ⊕ hor. výnosný v poslední pest (při postován přes plechové sítík); -[st]ümpel, -[st]urz m ⊕ hut, plech. klop na plech; -[ta]fel f ⊕ hut plechová tabule; -[t]roq m ⊕ hor. plechové necíky; -[t]rommeln fpl. příša. bubny (duté váleč plechové; -[b]er]jinnung f ⊕ (po-)cinování plechu; -[wal]twerk n ⊕ hut. 1. válcovna n válečov stan na plech, plecharský stan. 2. plechárna, válcovna na plech; -[wal]ze f ⊕ hut. válee na plech n plecharské; -[w]arc f plechové zboží, plechovina; -[warenf]abrik f ⊕ továrna na plechovinu; -[w]inkel m ⊕ hut. úhlový plech; -[z]ange f ⊕ plecharské klešť; -[z]eng n ⊕ plechovina. plechové zboží; -[zi]erat m ⊕ plechová ozdoba; -[z]inn n ⊕ = -[z]tanieł.

blechen (z) I. I. a s n (b) platiti, f klopiti. - II. a D., 3 v bleděm.

bleche(r)n (z) a D., 1. plechový. 2. fig. dutě znič; = Weichsheit jalová moudrost.

Blechner v] (z) m E, 6 = Blech, žlebigerläder. Blechnum bot. (z) Blechnum boreale zébrovice ohečná.

Blecke... (zv.) -[z]ahu m vyčnivající n vyčeněný n f kančí zub.

blecken (z) C, 1. I. (b)ten (a)sen ukazovati. zjězovati, odkrýti, obnažiti; dě Záben = o mit den Zábenen =: a) zuby ukazovati; b) (ſ)etſchen (7a)zubiti se, zuby ceniti n čeřiti n šklebiti. - II. 2m, v (ſ)id v vyhlížeti, vykukovati, čouhati; wenn die Haupt durch Zůb und Ztrümpfe bleſt když střevící a punčochami kůže svítí.

bleſsen (z) m, 14 zol. hroziti.

Blei (z) I. n E, 3. 1. a) olovo; gediegen - samorodé olovo; chem antimonſaures - = antimonſaures - euſd; berjaures - = berjaures - euſd ata. 2. fig. der Kummer laſtet e wie - auf ihr zármutek tižil ji nesmírně klesala pod tříži bolu; f = im Munde haben miti těžký jazyk. 3. voj. mit Pulver und - (h)urichten odpraviti prachem a oloven (t)astſeliti; ohne Pulver und -: a) bez náboje; b) (ſ)rietid) bez krveprolití. - II. m zo. = Blei(b).

Bleiz..., blei... (z...). -[ab]gang m hut. olovný sor; -[a]der f geol. olovor(ov) ná žilka; -after n hor. olovná chvostina; -[a]malgam n ⊕ hut. amalgam olova; -[a]nſchuss m min., geol. nasazení olovorudných krystalův; -[a]ntimeron n, -[a]ntimonglan m min. = [i]nfenit; -[a]ntimonit m min. antimonit olovný, džemsonit; -[a]rbeit f ⊕: a) hut. vyrábění olova z rud a hutněch výrobků, hutnické vyrábění olova, olovářská práce, olovení, ordináře -arbeit obyčejné olovení, prazení a tavení olovných leštěnčů. 2. olovnická práce. olovnictví; -[a]rbeiter m ⊕: 1. olovař (= -bittenmann). 2. olovník; -[a]rſenglan m min. = -[t]erſellas; -[a]rſenit m min. = -[i]tjenenit; -[a]rtiq a olovitv; -[a]r(c)nei lěk olovnatý; -[a]ſche f ⊕ chem. olovený popel, pálené olove; -[a]nſloſung f chem. roztok olova n olovnatý; -[a]nsbringen m hut. výroba n výnos n výtěžek olova (z rud); -[b]arnt m min. olovec; -[b]edachung f kryt olovený, střecha olovená; -[b]ergbau m ⊕ hor. a) dolevání olovo n na olové rudy, dobývání olovných rud;

b) = -[b]ergwerf; -[b]ergwerk n ⊕ hor. olovaň důl n rudník, olovné hory; -[b]ismutit m min. kosalitě; -[bl]att n list olovený; -[b]ech n ⊕ hut. olovený plech; -[bl]ic m ⊕ hut. blysk olova n -ný; -[bl]ock m olovené kousky; -[bl]ume f bot.: a) Leucaena glauca; b) -[bl]umen fpl. kysličník olovnatý (= -[er]nd); -[bl]iite chem. olovný kvét; -[br]nnen m ⊕ hut. Ahrentsův výpust; -[carbonat n chem., min. = leſſenjanze -[or]dy; -[ch]lorydammoniat n chem. chlorid olovnatoammonatý; -[dach n] olovená střecha, střecha z olova; -[d]armgicht f path. = -[fel]it; -[d]ampſ m = -[ra]nd; -[de]cker m ⊕ pokryvač olovem; -[dra]ſt m ⊕ hut. olovený drát; -[d]reſ m ⊕ hut. = -[get]räb; -[d]rije f min. druza olovná; -[ci]ndeſung f ⊕ = -[bed]achung; -[erde f min. olovná zemina, olovenka; -[er]z nuda olovná; -[er]ſflammofen m ⊕ hut. plamenná pec n plamenovka na olovnou rudu; -[er]gang m ⊕ geol., hor. = -[an]g; -[er]zgrube f ⊕ hor. = -[be]rauwerf; -[er]ſknoten m ⊕ min. olovorudné srůstky; -[er]zröſtoſen m hut. pražná pec n pražnice na olovnou rudu; -[er]zröſlen n ⊕ hut. pražení olovné rudy; -[er]ſchlaſe f ⊕ hut. truska olovorudná; -[er]ſchmelzofen m ⊕ hut. tavná pec n tavenice na olovnou rudu; -[er]ſij m chem. oceet olovnatý; -[er]ſijſalbe f mast ze stříbrné pény; -[ſ]abrik f = -[wer]t; -[f]ahler z min. burnonit; -[ſ]aſt(c) m zo. Falco peregrinus sokol stěhovavý; -[ſ]arbe f: 1. ⊕ chem. olovná barva. 2. min. olovová n -šedá barva; -[a]rben a, -[a]rbiq a olovošedý, olovové n olovošedé barvy; -[ſ]eder f olůvko, tužka; -[ſ]edernotiſ f poznámka olůvkem; -[ſ]leč m ⊕ (auf der ſapence) olovená skvrna na maſoliu; -[ſ]flammofen m hut. = -[er]ſflammofen; -[ſ]ofic f ⊕ hut. olovená folie, plumbiol; -[ſ]uſ m min. ložiště olova krystallisovaného; -[ſ]riſchoſen m ⊕ hut. pec k oživení (klejtového) olova; -[ſ]riſchen n hut. oživení olova, zkovení klejtju; -[g]ang m geol., zůžila olovo(ov-rud)ná; -[g]aus, -[g]anz f ⊕ hut. houska olova n olovená, slítek olova, slítek olovený; -[g]ehalt m teſ Čeſz hut. olovoratost (rudy); -[g]ekráb n hut. olovný sor, olovná stírka, stěr, sehnání; -[g]elb n chem. žluť olovná, massikot↑; -[g]ewicht n váha olova, olovené závaží; -[g]ewinnung f ⊕ hut. výroba n vytavení olova (z olovných rud a hutněch polovyrobků); -[g]iečer m ⊕ slévač olova, olovník; -[g]iečerarbeit f ⊕ sléváni n -aŕství olova; -[g]iečerfunſt f ⊕ slévačství olova; -[g]iečerei f ⊕: a) sléváni n -aŕství olova, olovnictví; b) = -[a]uſwerſ; c) = -[hi]tte; -[g]lan m min. leštěnec; berachdiſcher -[g]lanz galenit, leštěnec olovný n krychlový; dichter -[g]lanz = -[ſ]chweiſ; verwitterter -[g]lanz = -[ni]tm, -[e]der, -[d]wärze; -[g]lanzbergwerk n ⊕ leštěnový důl; -[g]lanzſchlied, -[g]lanzſchlieg m hut. Slích leštěncový; -[g]lanzſchliegſchlaſe f ⊕ truska z leštěncového Sliehu; -[g]las n ⊕: 1. olovnaté sklo. 2. sklovitvý klejt (ovn. verglastes -[er]d); -[g]lasur f ⊕ chem. glasura n poleva olovenatá; -[g]lätfe f ⊕: a) (olořený) klejt; b) natitřiſche -[g]lätfe = -[g]laſſicet; -[g]limmer m min. slída olovná; -[g]ran a olovošedý, olovové barvy; -[g]raupen fpl. ⊕ hut. olovené kroupy; -[gr]ube f ⊕ hor. = -[b]erg-

Blei...

513

Blei...

werf; -gummi n min klovatin; -guſſ m 0: a) slévání olova; b) odliłek n s- olovený, litina olovená; c) zalévání olova; -hafen m: a) hák olovený; b) 0 vod, st. háková trubka olovená; -haltig a min. atu. olovenatý; -händler m obchodník (s) olovem; -haut f: -hautchen n 0 (hut, auf dem acidiemsetzen Blei) olovný škraloup, povlak na olovu; -herd m 0 hut. hrnovka olovní n na olovo; -hochofen m 0 hut. šachtovka olovní, šachtová pec k tavení olova; -horner n min. olovec rohový, rohové olovo, kerasin†, fosgenit†; -hülle f obal olovený; -hütte f 0 olovarna, olovná huť, olovný závod -hüttenumann m 0: a) v. sm. olováři; b) š. sm. olovárník; -hüttenproceſſ m hut. olovárský pochod; -hüttenvesen a hut. olovársći; -hüttig a = -baltig; -hydrony d n chem. hydrát olovenatý; -hyperoryd n chem. = Mennige; -induſtric f hor.; but. olovaršký průmysl, olovársći; -induſtriceller m olovarník; -kabel n olovený kabel; -kacherie f path. črhnadnutí olovem; -kalt m = oryd (toto novějši); chmmer f: a) 0 (při výrobě kyseliny sirově) olovená komora; -kelle f hut., slév. naběračka na olovo; -kiffen n 0 der Schneider polstářík olovený; -kolit f path. kolika z olova; -fönig m hut. králík olova n-éný; -korn u: a) chem. zrno olova n -ěné (v kapelce); b) (Bleischwrot) broky, drobené olovo; -körncu n 0 hut. drobení olova; -frankheit f path. = -kolit; -kräſe f hut. = -geträß; -kraut n 0, = -wurz; -kugel f olovená kulka; -kugel-form f, -kugelpresſe f = Angelserm, Kugelpresſe; -kafur f min. linearit†, modroveč dvojrodý; -led m hut. = -ſtein; -leder n 0 hut. černá blyskovina; -legicierung f 0 hut. slitina olovná; -loth n 0 stav. olovnice závaži, odvěs; mit dem -lothe messen = leiben, senuſel; -lothung f 0 1. spájení olovem. 2. olovený spoj, spojba, spaj; -männchen n tatrmánek (= Bürzelmännchen, Stehauß); -maß n 0 = -leth; -messer n sklenářský řezák na olovo; -miſch f chem. olovené mléko; -můlde f 0 hut. = -nans; -mum m min. zvětralý leštěnec (olovný); -napf m olovená míska; -niederschlag m chem. sraženina olova n olovnatá; -niere f min. olovin†, antimičnían olovnatý; -nitrat n chem. = salpetersaures -erud; -other m olovný okr, olovná ochra; -ofen m 0 hut. olovná pec (tavná), olovná tavnice, tavná pec n tavnice na olovo; -oryd n chem. kysličník olovenatý; antimenjaures -erud antimičnían olovenatý, žluč antopolská; berfaures -oryd neoran olovenatý; chromjaures -orud chroman olovenatý; gelbes -orud = gelb; fiesefjaures -erud křeman n silikát olovenatý; ſchlenjaures -oryd uhličitan olovenatý (pravidelný); kasiſch ſchlenjaures -erud uhličitan zásaditý, běloba; phosp horjaures -erud fosforečnan olovenatý; retheſ -erud = Mennige; salpetersaures -orud dusičnan n ledek olovenatý; schwefesjaures -erud síran olovenatý, skalice olovná; -orydhydrat n chem. = hiberyd; -orydſalz n chem. sůl olovnatá; -orydul n chem. kysličník olovenatý; -papier n olovený staniol; -paſhen f m via. nemotora, neohrahanec, louda; -pſanne f 0 hut. pánev na olovo; -pſlauſe f bot. Amorpha canescens netvaře; -pſlaſter n náplast olovná; -pſropsen m

Nemeckočesky slovník. 1. Teutichbühnischen Wörterbuch.
zátka olovená; -phosphat n chem. = phosphersaures -erud; -platte f olovená (kryci) deska, olovený plech na strečiv; ut. olovená deska článku; -probe f 0: 1. hut. pruha na olovo. 2. hřr. ruda, skládající se hlavné z leštěnce oloveného; -presſe f olovený lis (k oblačování drátů olovem); -rad n = -ura; -raſſination f 0 hut. rafſinování n čištění olova; -rauch m hat. neřistý kysličník olovenatý, olovený dým; -recht a = lebřed; -regulus m 0 hut. = -lebřig; -rohr n: a) olovená trubka; b) gum Bleischwrot drážka na olovo (na tuhu) v tužce; -rohrkabel n rourové olovené telegratické lano; -röhre f: 0 hut. olovená trouba; -rolle f 0 hut. stůčka oloveného lechu; -roth n 0 chem. = Mennige; -sach m 0 chem. zachlazená n zastuzená průba na stříbro; -safran m 0 chem. = Mennige; -sajgerofen m 0 hut. olovočední pce; -salpeter m 0 chem. = salpetersaures -erud; -salz n chem. sul olova n olovnatá; -sand m hat. olova n olovnatá; -fander n 0 mm. pískovitá n píšětí olovná ruda; -ſälenſchmetzen n 0 hut. sloupecové zolovení lechu; -sauer a chem. -jaures ſalz olovan; -jaure f chem. kyselina olovičitá, kysličník olovičitý; -schachtofen m 0 hut. = -hadezen; -schaun m 0 chem. = -ajde; -ſchicht f 0 hat. olovní šichta, denní pečení násada při tavení olova; -ſchicjer m min. břídlice olovnatá; -ſchlacke f hat. truska; -ſchlägel m 0 olovná palička; -ſchlich m 0, -ſchlieg m hor. olovný šlich; -ſchmiege f 0 stav. zapouštění svislé; -ſchur f 0 zed., tes. šnůra olovnice; -pflav. = Lohtheine; -ſchrot n 0 hat. broky, drobené olovo; -ſchwamm m 0 olovná houba; -schwärz f min. = -mutm; -ſchweiſ m min. olovnák, celistvý antimonový leštěnec olovný; -ſchwer a těžký jako olovo; fig. tříči; tisnící, skličující; -ſenkel m = -loth; -ſiegel m obch. olovená pečet; -ſpath m min. = Cernujit, Weißbleier; -gelber f -path = Gelbbleier; rother -path = Rothbleier; -ſpeife f 0 hut. olovná mišen; -ſtange f 0 sklen. tyč olovená; -ſtein m 0 hut. olovný lech; -ſteinarbeit f 0 but. tavení praženého olovného lechu; -ſteinröſten n 0 hut. praženi olovného lechu; -ſteinschlaſe f 0 but. truska od olovného lechu; -ſteinschmetzofen m 0 but. tavná pec n tavnice na olovný lech; -ſteinverblafen n 0 hut. prodouvání olovného lechu; -ſtift m = -ſeder; -ſtiftblätthen n lístek napsaný tužkou; -ſtiftfabrikant m výrobce tužek; -ſtifthalter m násadka na tužce; -ſtiftnotiz f = -ſedernotiz; -ſtiftrohr n násadka na tužce; -ſtiftschneider, -ſtiftſpiſer m ořezavadlo tužek; -ſtiftſtrich m čárka tužkou; -ſtiftzeichnung f výkres tužkou; -ſtiftlich adv. tužkou; -ſtock m 0 olovená hůl(ka); -streifen m 0 stav. olovený pásek; -stück(chen) n kus n kousek olova; -ſuche f olovená ruda; -ſulphid n chem. = Schwefelblei; -ſulphurat n min. = -glan; -ſulphat n chem. = Schwefesjaures -erud; -superornd n min. = Mennige; -taſel f = -platte; -tute f 0 chem. tavítko olova; - und kupferhaltig a olovenatý a mědnatý; - und ſilberhaltig a olovenatý a stříbrnatý; - und Zinkarbciter m 0

65

bleiben]

— 514 —

| bleiben |

olovař a zinkař; ~ und Zinnasche f Ø hat, papel olovň a cinový; ~ vergiftung f otrava olovem: ~ vergußt m kam. zaliti olovem; ~ verschluſs m olověná závěra: ~ vitriot m = 1. chem. = idwejlanres ~ und. 2. skalice olovná, olove hranolový, anglesit; ~ wage f chem. 1. prubřské vážky na olovo; závazí zednické. 2. krokvice; ~ walzwerk n hat. válcovna na olovo; ~ wand f Ø sklar. olověný okraj tabul okennich; ~ ware f olověné zboží, olověný tovar, olovina; ~ wasser n lek. olověná vodička: ~ weiß m chem. běloba olovná: ~ weißfabrik f továrna na bělobu olovnou; ~ weißhandel m obchod bělobou; ~ weißſalbe f lekar. mast bělobová; ~ werk n v hüitte; ~ winde f = zug: ~ wutrg m = Zentülei; ~ wurz f bot. Plumbago mlékoseda: ~ zange f Ø sklen. klešťě na olovo; ~ zechef f Ø hor. = vergawert; ~ zichen n: a) = siegel; b) lov, stopa ostrá na kamen: ~ zinfer n min. = zint baltges Weiſbeter; ~ zinnobcr m min. = Mentige; ~ zuder m olovňatý cukr; ~ zug m Ø sklen. vytahovadlo olova, válec na sklenářské olovo.

bleiben (22-3) C, odl. I. Vn 1. (dibrig, zuriidtbeibem, zůst(är)ati, (verweiten) dlíti, prodlévati, meškati, vytrvati; a) er ist ein halbes Jahr in Prag geblieben (ist jest fest) zustal n zdržel se n prodlel půl roku v Praze (odegel v Prahy; er ist dort geblieben zůstalt tam (a jest tam posud); bleibe da! zůstaň tu! bleibe nicht da! nežůstávej mi tu! auf j-m Plaſe zůstati na (svém) místě; gehund zůstati zdráv; ſie ~ sich gerren zůstávají si věrní; es bleibt noch übrig, dafs... jestes zbýva to, ze... am Leben zůstati na živé; ſigen zůstati seděti: b) hangen - a) zůstati viseti n pověšen, viseti dále; b) uvisnouti (na streuse at); liegen - a) zustati ležeti, ležeti dále; - b) (o nemoenem) ulehnouti; die Arbeit ist liegen geblieben präce uvázla; steben - a) zůstati zůžeti, uváznouti, zahríſt; fig. Foctnouti se vbyrnyde; b) in der Mede: uváznouti v hovoru; c) 4. hli: in der Thür steben zůstati (trčeti) ve dřeſich; uváznouti ve dřeſich; steben - a) (nicht umfaßen) zůstati státi, ne(p)ho)hnouti se (z místa), státi dále; b) stantnouti (v ehözi zaraziti), zastaviti se; bleibe steben! stůj! haſten ~ ustrnouti, utkvěti, uváznouti; haſten geblieben ustrnulý, utkvělý, uvázlý; idt weder bier steben - ostanu zde; das Monument blieb steben pomník stál dále; die blieb blieb steben (an) bei hodiny se zastavily (na jedenáči); bleib nicht steben! nežastavuj se! we; find air steben geblieben? kde jsme zůstati n preukencili? ~ wir dabei steben! zustanme pri tom! anj balbem Wege steben ~ zůstati v polovici cestv; steben ~ přilnouti, přilipnouti se k čemu; uváznouti; an Art und Stelle ~ nehy bati se. místa nezměniti; haſten ~ uvisnouti; beztändig ~ fischer ~ obstáti; nebýti dopaden; bleibt iigen! sedl; c) (nurig) es wied mir als die Dähte ~ zustane toho přes polovic: poſt vier von steben ~ drei dtyri od sedmi (odčteno) da tři; sedmi bez etýr jsou tři; fig (es) bleibt zu wiffen třeba jeste věděti, minio to třeba veděti; d) (onfemmen) im Duell ~ auf dem Plaſe zůstati mrtev ~ zabit na míste (souhoje); die (Gebliebenen padli; plav. hinten ~ zůstávati po-

zadu; e) fig. Œi können mit Ähren Spötterreien zu Hanje ~ dejte si pokoj se svými poſklebky; bleibe damit zu Hanje schovej es tím. ~ Œi mir vom Halje o vom Leibe! nedotýkejt se mne, nepřibližujte se ke mně, pryč od mne!; Prv. es blieb im das Nachjeben utřel ústa; ~ laſsen (za)nechlati čeho, opustiti, zůstaviti (co); es bleibt zu wiffenden bylo by si přáti; wem's bei Œinem bleibe kdyby se na jednom zastavilo; kdyby nebylo je iného; das werd' ich ~ laſsen toho se budu chrániti; dabei blieb es na tom zůstalo; bleib(en Œit) mir weg mit diejen Tingen! dej(te) mi pokoj takovými věmi; laſte das liegen, bleib daven! nech toho, nesahejj na to ~ nedotýkej se toho; von et. (weg) ~ neúčastiti se čeho, vyhnouti se čemu; er weiß nicht zu ~ ver Ærende nemůže se radostí udržeti n opanovati; jest radostí (jako) u vytrženi; nevi radostí co délati; er bleibt doch immer Ihr Later jest přeč jen Vašim otcem; er ist und bleibt ein Aufjedneuer jest a zůstane hlaſrem; Kraft bleibt Kraft sila je sila; es bleibt jetzt hell bis sechſ Ihr teel je světlo n den až do šesti hodin; todt ~: a) (terben) skonati, zemřiti; todt ~ b) zůstati mrtvým (nepreotin) k zvotu; er bleibt ein Verschwender zůstane do smrti marnotratníkem; ~ wie man ist zůstati státy týž; neměnit se; ſiben ~: a) (nicht tanget) seděti, netančiti; b) (unverbeiratet) ~ zůstati n zbyti na ocet, neprovdati se; voj. im Reib und Glied ~ zůstati v řadach a šicře; Prv. bleibe im Lande und nähere did redlich zůstana doma a živ se poctivě. 2. (tertjahren zu jeim) trvati; ničts bleibt ewig nie ne(p)otrvá věené, všeeko na čas; ewig grünen ~ věené se zellenati; Prv. es taunt ja nicht immer je ~, hier unter dem wechſelnden Mund na světe se vše meni. 3. bei (s) auf) et. (ebarren) ~ (vytrvati), státi na čem: beim Läugnen ~ neustäle; vytrvale ~ houževneta zapírati; bei einerlei Rede ~ hovořiti stále o téže věci; o svädkovi: bei seiner Auslage ~ trvati na své výpovědi n na svém seznáni; bei der Sade ~ zůstati při věci; neodchylovati se od věci; er bleibt bei der Bebauptung, dafs... trvá n stojí na tom, že ~; c) bleibt dabei, dabei bleibt sie při tom zůstane! (to so nezmeſsen); dabei taunt es (nicht) ~ tak to (ne)může zůstati: es bleibt alles beim Alten všeeko zustáva pri starém n jako dríve; bei sich ~ jeine Rube bewarten) (z)držeti se, mírniti se, přemáhati se, opanovati se, zachovati klid. 4. (ausbleiben) er bleibt lange nejeje n nepřichádi dlouho; wo nur meine Etern ~? kde jen jsou n kde meškaji (tak dlouho) moji rodiče? Œi sind lange geblieben zdržel jste se dlouho; wo bleibt das ſchlußtiid? kde jest n proc nepřicházi snídaní? wo ~ (stedem) Œi denn? kde vězíte? wer weiß, wo er bleibt kdo ví. kde jest mu n ho konec; wo blieb die gliidliche zic? kde jest das blahý čas?; kam se poděl ten blahý čas?; wo bleibt dem gegebenes Wart? kde jest tvé cestné slovo? kam se děje tvé čestné slovo; wo ist dem Nut geblieben? kam se połdel tvůj klobouk? kde's nechal svuj klobouk. 5. a) (unterbleiben) scházeti p sejřiti s čeho, nedojiti k čemu; b) ~ laſsen: a) (unterlagen) vynechati, opominouti (co); b) (aufbören) prěstati, u-

bleich]

— 515 —

[blenden

v čem; das sellen Sie mir wohl ~ lassen! k tomu
n to bych Vám neradil; toho se neopova-
žujte; das laſs ich wohl ~! toho nechám, tomu
se vyhnu; dergleichen lassen Sie tilſtig ~ po-
druhé toho nechte; wenn Sie nicht wellen, so
laſsen Sie es ~! nechcete-li, nechte tak; dante
ſchreſt, das laſſe ich ~! děkuji, nechci; laſſet das ~
nechte toho! neodvažujte se toho; f willt du
daa mal gleich ~ lassen! nechaſs toho (hned)! ~
II. ~ part. a trvalý, (neu)stálý, uſtaviňny;
~Der Eindruč trvalý dojem; ~der Wehert trvalé
a stálé bydliſtě. ~ III. ~ B. ~ n E₇ bez pl.:
hier ist meines B-s nicht mehr, hier ist kein B-
für mich nemohu tu déle zůstati; nemám tu
stání; das Geld hat kein B-s bei mir penize
nemaji u mne stání, penize se mne nedrži;
das B- wäre gefährlich zůstati bylo by ne-
bezpečno.

bleich (v) I. a D₂₁₃ bledý; ~ werden (ſid-
entjärrben) (v) blednouti; ~ wie Wachs wer zemn
bledý jako stěna (zlostn); ~e Tinte bledý in-
koust. ~ II. s Bleichheit f E₁₈ bledost.

Bleich top. M (v) Bělidlo.

Bleich..., bleich... (v...). ~anſtalt f =
Bleiche 3.; ~blaun a bledě n mdle modrý;
~erde f min. olovná zemina, olověnka; ~erz
min. olovná ruda; ~erzſlammoſen m hat. pla-
menná p in plamenovka na olovnou ruſu;
~ſlußgeſt f = ~wasser; ~gelb 1. n běložluť;
2. a bledě žlutý: ~kalk m ⊖ chem. běličské n
chlorové vípno; běličský prášek; ~mittel n
bělidlo; ~plan m, ~plau n = Bleiche 3.;
~putver n ⊖ = ~kalk; ~roth a ~ bledě čer-
vený, plavý; ~rother Wein = Bleichart; ~ſänreſ
chem. kyselina běliči: ~but kyselina chlornatá,
buť kyselina siřičitá: ~ſchnabel m f fig. prov. j
bledolič osoba, bledous, f zelená sedmička;
~jeſe f mýdlo běliči; ~stätte f = Bleiche 3.;
~ſtein m ⊖ bledý n mědlig drakokam; ~ſuſt f:
a bledost; b) blednička, ~ce (chlorosis); ~jüch-
tig a bledničkou stižený n trpič; ~wand f
⊗ lepenice; ~wasser n ⊖ chem. běliči voda,
roztok chlornatanu draselnatého; ~wolle f
bot. Ochroma žluťovník.

Bleichart (~) m E₃ bleděčervené vínó,
bledák, klaret; heſthereth ~ = Strohwein.

Bleiche (~) f 1. (bleiche Farbe) bledá barva.
bledost. 2. = bleichen IV. 3. Aunftalt. Plak zum
Bleichen bělidlo, ~ſtě. 4. = Blahe 1. 5. ⊖ =
Bleichwand.

bleichen (L) C₅ n C₁₂ I. v₅ (h) (p. p. skoro
vždy gebliecht) (vy) blednouti, z.; leicht zu ~ bělný,
snadný biliti; ~des Haar probělavé n pro-
kvétající (Sedinami) vlasy; fig. poet. (verbleichen)\zaniknouti, zajíti; ~ (sterben) umřiti (mi-to er-
blaffen). — II. v% ſich ~ = ~ I. — III. v
jen C₁₂ leinwand 7c. ~ platno atd. biliti, bě-; ~
činiti bledým, ~ blediti. — IV. % B- n E₇
bez pl., Bleichung f E₁₈ bělení.

Bleicher (~) m E₆ 1. ~ (-in f) bělič (f-kal).
2. jen m = Bleichart.

Bleicher... (v...). ~lohn m plat běličům
n od bilení; ~bchein m společenstvo běličt.

Bleichert (~) m E₃ = Bleichart.

Bleichheit (~) f E₁₈ v bleich II.

Blei-e (~) f E₂₂ = Bleihe.

blei-en (L) C₁₂ I. v/a 1. olovem opatřiti
n zatížiti n vyplniti ata.; Heche ~ sitě olovem
zatížiti; Häbue ~ zuhy plniti n plombovati.
2. olovníci měřiti n vymerovati. — II. a D₂₁₃
olovéný (= Bleiern).

blei-ern (L) a D₂₁₃ olověný; ~er Schläger
hůl s olovénou hlavičkou.

blei-haſt ~, blei-ig ~, blei-isch ~ (L) a
D₂₁₃ olovnatý (= bleiartig, bleihaltig).

Bleiche (L) m E₁₈, f E₁₇. Abramis brama
(v) Blei II.) cejn veliky, dlešec, pražma (rybal).

Bleichtadt top. C (m) Olovi.

Bleiswedel (top. C (v) Bližvedly.

Bleke (L) f E₁₈. Alburnus lucidus (= Bleide)
ouklej občena, bělicě.

Blemme (L) f E₁₈ ⊖ plocha podkováčku
pod hovasv.

Blend..., (v...). ~arcade f ⊖ stav. oblouko-
řadi nástěnné, obloukové sloupořadi ná-
stěnné, obloukových sloupořadí nápořobené,
simulované n na slepo provedené n naličené
loubení; ~baum m bot.: a) Excaecaria oslep;
b) clonicí okno, clonúvka; ~glas n sklo stínící
n temné; ~laden m: a) voj., adí, fošsna v zá-
štité; b) = ~fenster; ~laterne f clonicí sví-
tilna, zlodějka (= Diebsfaterne); ~leder n =
Schlußtappe; ~platt f ⊖ stav. deska obkladné
n k obkládání; ~rahmen m ⊖ stv., mal. zů-
rubeň, obrubeň, obrubní rámeč; rámeč klí-
čový (na plátnol); ~ſtein m ⊖ stav. kámen na
zástěny (na pentlování), kámen k oblepení;
~tritt m lov. nepravá stopa jelou; ~wand f ⊖
stav. jalová stena; ~wert n ósala, šálení,
šalba (o)mámení, klam (a mam), zamydlení
očí; ~wurf des Teujels o der Hölle šalba pekelný,
mámení pekel(né); ~wermacher n ~ šaleb-
ník, mamič; ~zichen n lov. = Bleichiden b);
~ziegel m ⊖ stav. cihla na zástěny (na plen-
tování) n k oblepeni.

Blend (L) f E₂₁ 1. oslňení; někdy tež = Blend-
werf. 2. a) an Perilytaven překážka, diafragma
(dalekohtedů); b) voj. über dem Jüger des Ziehagerebcreb
stínidlo nad mířtkem n přečilníkem n cílov-
níkem střelné zbraně; e) voj., pevn. zástita,
zákryt (z vošen a hati); d) = Schlußtappe.
3. lov. = Blendtritt. 4. min. (Ziuf) ~ blejno zin-
kové, přeřestek dvanáctištěnný. 5. ⊖ stav.
slepé okno; slepé dvěre; mělký n plochý
výzděnek n výklenek. 6. zástěna. 7. ⊖ horn.:
a) pření, přehrada, zástena; b) svítilna saská;
c) (Zoumwand) zástita; d e-e maden zalepiti
n zamazati n zakrýti nové rudný nález. 8. bot.
pohanka (= Buchweizen). 9. krejé. osazení stři-
žené řízko.

Blende..., blende... (v...). I. = Blend... —
II. ~haltig a blejnatý, blejno obsahující;
~haut f: ~haut des Auges duhovka (iris).

Blenden (L) C₁₃ I. v/a 1. (stumb maden): a) osle-
piti, za-, zraku zbaviti; auf einem Auge ~ na
jedno oko oslepitie; b) oslňovati; der Zdune
o die Sonne blendet sníh n slunce oshluje;
zrak od sněhu n od slunce přecháži; er war
fo gebendet, daſs er nidsf seheft feunte zrak mu
přechážel tak, že nic neviděl; e. fig. zasle-

8

Blender

— 516 —

|blind

piti, okouzliti; (o)mámiti, (o)šaliti, (o)klamati.
2. (cašuštabbattem) (za)bloniti, (za)štiniti; ein Přeru-
koní klapky (na oči) dáti; lov, den řalten ~ sokola-
zastiniti; eine Lampe ~ dáti stíničko na tampu.
3 (dem Anblied entziehen) zraku odnímati n. ukryti;
tajiti, zatajovati; lov, a) zradidly zatáhnuti;
b) o jeleno: mámivě šlapati (tadnám během do stopy
předního běhu); voj, pevn. c-n Vanišgraben ~ zandari
n zaštítiti n zakryti zápruži n zákop n průkop.
4. zakaliti deskle molty m. kalnym, c-mětmi ~ II. d a
oslnivý: d weiß bělostkvoucí; fig. čarovný,
mámivý, šalebný. ~ III. s.č. Blendung f E₁₂,
ta ~ n E₇ bez pl.; opt. Blendung am Zweck
přepážka, diabragmat; voj. dělo-oz. = Blent
laden a); pevn. = Blende 2. c); Blendung der Zschic-
ʃarten zákryt střílen.

Blender (L-) m E₆ zaslepovač.

blendern (L-) 'n/a C₁₂ hs. mýtiti.

blendig (L-) a D₂₃ = blendehattig.

Blendling (L-) m E₆ 1. = Blender. 2. ♀
snadno zaslepitelný člověk. 3. misence.

Blendlings ... (L-) ... -art f zvrhli n mí-
sený druh, odráda, pře-

blenkeln (L-) 'n, b) C₁₂ les. stříleti bez vý-
sledku na drobnou zvěr.

Bleſſ (L-) m E₂₀, Bleſſe (L-) f E₂₂ lysina.

blessieren (L-) [fr.] I. C₁₂ %a (poraniti. —
II. s Bleſſieren (r) m. Bleſſierte f D₂₃ (po-
ranený člověk), ranená (zena).

Bleſſur (L-) [fr.] f E₂₃ poranený, rana.

Blette (L-) f E₂₀ plocha lod na Dunaji.

Bleß O (L-) m E₁ nor. klinák. veliký n
hrvěž klín.

Blen-el (L-) m E₆ = Blänel.

blich (L-) bliche (L-) imp. od bleichen.

Blid (L-) m E₃ 1. pohled; bějer ~: a) zlý
pohled; b) uhrančivý pohled; sejíc ~ von et.
abwenden zrak(y) odvrátiti od čeho; alle ~ sind
auf Sie gerichtet zraky všeich jsou k Vám obrá-
ceny; auf den ersten ~: na první pohled;
b) geleschen ihmned; c-n geübt en ~ haben mítí vy-
vičený zrak; ~ mit naſſem ~ c s vlhkým
okem; mit weggewandtem ~ c s odvráceným
zrakem; šärfliche ~ c auf V. werjen očkem há-
zeti po kon. 2. ~ Ablicht. 3. skoro † (Augenblic).
okamžik. 4. ~ záblesk, zákmit. 5. O hó-lot, hor.
nález bohatý); b) hó-lot, předek (Siroký); c) hó-
Zubernbuhlyk s vzlesk ~ šubra. 6. mal. ~ c pl.
světlá místa na obrazce.

Blid..., bлик... (L-) ~ ſeuer n: a) O hat,
blysk. b) plav. (Zignateneru světluše, světlušové
znamení plamen světlušový; -gold n zlato
affinovane se zbytky stříbra; -ſchieber m
zlod, žebrák prosći o šatstvo; -ſchneul ~ a
rychle jako blesk (ohv. blisjuduell); -ſilber n O
hat. blyskové stříbro; -ſpiel n hra pohledů;
-vögelei f P apr. milostné pohledy n poku-
kování (gevič smyslnou touhu); -vögeſlu n (b) p mi-
lostné pokukovati, pohledy na jevo dávati
smyslnou touhu; -ziel ~ n = Ziepunt.

Bliche (L-) f E₂₂, 00. = Weißlied.

blicken ~ (L-) 'n/a (b) C₁₂ ~ Blingelu.

bliken (L-) C₁₂ I. 'n/a (b) 1 a) ~ (auf S. c auf
c.) pohlížeti, patřiti, hledeti na koho n nač;
gem Himmel ~ k nebi vzhlížeti; rinas um sich

ber ~ rozhlížeti se: vor sich hin ~ hleděti před
sebe; jhecel ~ hleděti ukosem; joweit das Ange
blidet kann oko dohlédne, na dohled; b) schart ~:
a) hleděti ostre ~ pronikavá, c) mítí proni-
kavý zrak; in die Anbaut ~ pohlížeti do bu-
dounosti. 2. (ausjeben) sanjt ~ mírné vypadati
n vyhlížeti; jen�er ~ des Ange temné ~ zachmu-
řené ~ zasmušilé oko; Verachtung blidt aus jei-
nem Ange horddání se mu jevi ve zraku.
3. (v) (řid) ~ laſſen (objevit) se; ukázati (v) se;
v) vyskytnouti se, vyniknouti; wo er sich ~ löst
(vše.) kde se objeví n ukáže. 4. (denoter)
blýskati se, lesknouti se; das Zilber blidt
stíbro blvští. — II. v. 1. zrakem jeviti;
jein Ange blidt hebt jeho oko (n v jeho oku
se) jevi opovržení. 2. sprp. (označený šinku) říčen
in S-s Žeete ~ pohledem působiti mír n klid
v duši š; Tein Ange blidt mir alleſ vid vom
Sezen tvůj zrak zbvuje mé srdee všehe
holu. 3. mal. c-c Žtelle im Gemälde ~ místo
v obraze světleji vytknouti.

Blicer (L-) m E₆ kdo pohlíži n patři atd.

bliche (L-) imp. od bleiben.

blicſe (L-) blicje (L-) imp. od blajen.

blicſeln (L-) 'n/a (b) C₁₂ prov. s šeptati.

Blill (L-) m E₃ zlod. = Unterfatter.

Blimber (L-) m E₆ zlod. = Zunder.

Blimbing (L-) m E₁ hot Averrhoa Carambola
karambola ostrá.

bind (L.) I. a D₁₁ 1. slepý, adv. -é; nevi-
domý, -oucí; ~ geboren slepý od narození;
~ für j-é Schler jeim býti slep ke svým chy-
bám, neviděti svěch chyb; ~ geworden oslepý.
2. ~er Blaube slepá (aprotost) vira: ~er Värm lichý
n prázdný n jalový krik; ~ c Snub slepá bába,
bra na slepou bábu; schovávaná, hra na
schovávanou; ~ am Verhande slepý, roz-
umu neuživající, nepovázlivý; ~ machen =
blenden L. 1.; ~ jein býti slepý); ~ werden oslep-
nouti; sib ~ weinen od place n placem oslep-
nouti; Přv. c s ist Meiner je ~ ats wer nicht jejen
will neni většího slepce než ten, kdo viděte
necche; wer sich nicht für ~ hält, sehnt sich nicht
nach Licht o čem kdo nevi, po tom ne-
touži; auf einem Ange ne bei beiden Angen ~
slepý na jedno oko n na obě oči; ~ daranf
los schlagen o jüchsen tlouci n stříleti na zdar-
büh; Přv. da bat c ~ c Deme neu gejunden
slepá slepice našla zrnko; um ein Ange war die
Snub ~ o oko sedlák prohrál kobylu. 3. (und
jehn den tahan) slepý, dělající neviditelným; vo-
~ c Gräben slepe přikopy; die ~ (inſuſere) Macht
tmavá n temná noc; ins S-c hincin = ins
Blaue binem (v Blan II. 2.); im Bcun tappen tä-
pati ve tmách n fig. v nejistoté. 4. trübe, an-
gelaufen (zrendlo od) mělý, kalný, zakalený; ~ ma-
den (za)kaliti; ~ ein Münſtüd öſtenr. n osoupaný
penſi; ~ er sein kalnö vino. 5. (und in jenen,
verſten) ukrytý, tajný; ⊕-csohel = Minbelh; ~c
Zdileis ukrytý n tajný zámek; pľav. ~ c Alippen
úskali pod vodou; die Beje jiecht ~ ploplavek
n plavatka jest pod vodou. 6. ⊕ overjeito za-
paný. 7. fig. (nur den Zcheim badent) ~er Augriſſ
útok na oko n zdánlivý; ~er Kauf koupé na
oko; ~ c Namen mymyslená n s-jména; ~c
Jenſterc slepé okno; ~er Tain = Blinddarm.

Blind-...

— 517 —

Blinzer

Θ stav. — e Begenstelung = Blendarcade; — (beine
sungen) laden o schließen nabijeti n strileti na slepo
(hez kulky. opak na ostro); — er Zehnje rana na
slepo; plav. — e Lute = Blinde 3. b). S. quidita,
ubattesee) — er Färm plany n jalový poplach;
mnoho křiku n povyku pro nie o nie; — er
Passagier (er beimtum mirfahnt) f slepý pasazér;
cestujici, üčastníci se jízdy tajně v úkrytu;
das — e (obv. leere) Radjeben haben býti sklamán
v nadějich, f utřiti hubu; Fasteten — (beine datum)
abbadeit v abbaden II; dot — blühende beine Brust aniquegen
kvěstina jalovo (bez plodu); plav. die Verjegel liegen
prední plachty jsou na jalovo (stočeny tak,
že jiná plachta vitr jim odnímá; Prv. — er Cifer
jadeber nur prílišná houlivost skodí. 9. überujung,
überujungja přehyčtený, z. zbývající; — er Rahnmen
= Blendrahmen; plav. — er Mann pomocník kor-
midelníkův; — e Klippen útěsy skalní mělko
pod hladinou; — e Ragaafelsa jalová rahiénka
na čeleni; — e Schleife (deicht aniqueben klička,
již lze snadno rozvázati; — es Veder mi dláe useň.
10. rig. (beine Angen) — Zappe polétyk bez ok;
— er Wund stěna bez dveri a oken. — II. s
W-cir) m, W-c f D, 3. 1. slepce, f -á; Prv. bei
den Blinden ijt der Eingängige děnig kde ryb
neni, i rak v rybu platí; das secht ja ein
Wer, das taum ja ein Wer mit dem Stede füllen
to slepý uvidali; to by slepý nahmatal; to
jest makavé; ein Wer will den Andern jühen
slepe chce vésti slepce. 2. fig. hra v karty. =
Brothmann; Wer am Wege hromádka lejna
n p spr hovna. — III. s Blindheit f E, 8
1. (töperitide) Bünden slepota; mit Blindc uit ge-
schlagen eint býti poražen n ranen slepotou;
býti slepý. 2. fig. Verbtenung) zaslepenost, po-
blouzeni.

Blind..., blind... (2...) -aal m 10. slepý
ůhř; -achic f pomocný hřídel; -amcise f
Dorylidae mravenci slepi; -augen 20. Typhlops
slepák (= Rauffeljüdleider; -baum m lot. =
Blendbaum a); -boden m drsná n hrubá n ne-
hoblovaná podlaha pod parkety vlýsky ato;
-bremse f 20. Chrysops coecutiens zlatoočka
vidomá; -darm m an. slepé n jednooké
strevo; -darmklappe f an. chlopeň slepého
streva; -fechter m st. at. zápasník na slepo,
andabat†; -nišch m 20.: a) Syngnathus acus
igla hranatá, jehla mořská; b) Myxine gluti-
nosa sliznatka slepá; -flantsche f příruba
jalová; -form f soch. forma† slepá n ztracená;
-fournicr n truhl. dýha poddýžková; -gebornc a
slepý od narazení; -geborenc (r m) f slepec
od narazení; -glänbig a slepé věřící, slepé
viry; -glas n mde broušené sklo; -hacer m
bot = Barthäfer; -hol3 n Θ truhl. poddýžka,
jádro, dřevo spodní n základní, na něž se
jiné připevňuje (klíží, lepí ato); -huhn n kuře
na jalovo; -kohlung f pálení na slepo; -la-
den m přiokenice; -mausf 20. Spalax Typhlus
slepec slovanský; -natter f 20. = schleiche;
-rahn(en) m e-ß Fenferš 1. truhl. stnv. záruheň
okenní, obokní. 2. v0. vnitřní n krytý rám; oblo-
žení; -rahmen der Contijsje jalový rámec diva-
delni zástěny; -saf m Θ ryb slepý sak;
-schacht m Θ hor. důlní jáma n šachta, komín;
-schleiche f 1. 20. Anguis slepýš pravý, mědá-
ček, vřetenice; gemcine = schleiche Anguis fragilis

slepýš občeny. 2. fig. potměšilee, pofouchlec, úšník; -ſchleichenartig a slepýšovitý; -ſchus m v blind I. 7.; -ſeil n ryb. provaz upěvněný jedním koncem na stojate sítí, druhým na kamenech v pisku pohřížených; -ſtendch a: -ſtehender Auler plav kotva vržená ležici n stojící na jalovo; -ſtenge f plav jalová čnělka; -tram m Θ tes spodní stropnice při dvojitém stropu anglickém; +, rákosník n rákosový trám; -treiben n Θ hor. podzůmní téžení; -wanze f 20. Capsus laniarius drobnocka cervena; -werden n 1. o-lепnutí. 2. w. tes ostames brus. zacházení n úbývání n ztráení se lesku; -wüthe f 10. Caccilia slepoń, červoř (božineňalo); -wütheud ☞ adv. ve slepém vzteku (obv. in blinder Wuth).

Blinde (2-) D, 23. I. m v blind II. — II. f
1. zo. Myxine glutinosa sliznatka slepá. 2. pevn.
= Blending (v blenden III. 3. plav. a) greke
(činčes ſeget) plachta pod lezatým stězném
(na přídě); Angen der — otvory k odtékání
vody; b) (blinte vute) jalový otvor. 4. zlod. (pl.
—) okenice (= Jenſterladen).

Blinde... (2...) -ſall m plav. jalová spouště;
-ſuh f: a) hra na slepou bábu; b) slepá
bába (ve hře); v 20 blind I. 1.

Blinden... (2...) -anſtalt f ústav slepčů
n pro slepce; -baum m lot. = Blendbaum a);
-ſchrift f pismo pro slepce; -berein m din
zůinro spolek pro slepce n k blahu slepču.

Blendenburg ... (2...) -spiel n hra v šachy: hra
Dunajem.

Blindheit (2-) f E, 8 v blind III.

Blinding (2-) E, 3 path. I. m vřed, nežit,
bolák. — II. b. +, + a (gen v Kantal) slepý.

blindlings (2...) adv. slepě, se zavřenýma
očima; — darauf zuifslagen bez slož-
vahy bíti; er hat sich — unbejenem darauf ein-
gelassen pustil se do toho slepě n bez roz-
mýšlení n bez rozvážení.

Blindlings... (2...) -spiel n hra v šachy: hra
na slepo.

blint (2) I. a D, 23. — und blank skvoucí,
skvělý, třpytný, lesklý, zářivý, býškavý. —
II. s B. m 1. ☞ mrknutí (na koho). 2. záblesk.
3. plav. jasný pruh na tmavé obloze.

blinſen (2-) C, 1. I. v (b) 1. (jantetunt teudtem
třipytiti se, lesknouti se, býškati se, blyštiſti
se, zářiti; — d a třpytný, -ivý, lesklý, býškavý,
zářňý, -ivý. 2. = blinſeln. 3. λ-μ — mrknouti
na koho (na znamenů). — II. s B. n E, bez pl. lesk,
třpyt, záře, blyskot.

blinfern f (2-) v, (b) C, 1 = blinten I. 1.

Blinſe (2-) f E, 22. Blinž (2-) m E, = Blinje.

Blinz..., blinž... (2...) -ängig a s mžouravýma očima, mžouravý, mh-; -haut f blána mžikavá (= Mihaut).

Blinzel... (2...) -aſſe m 20. Simia nictitans druh
opic; -mausf, -mäuschen n zo. = Blindefub.

blinčeln (2-), blinču (2-) C, 1. v (b) 1. očima
mžourati, mh-, mrkati, blikati. mžikati;
oči přimluřovati n mhouřiti; -d a mžouravý,
mh-, mrkavý, blikavý, mži-. 2. = blinſen I. 3.

Blinzer (2-) m E, 1. mžouravec, mh-
mžoural. mh-, blikal, mrkal. 2. zo.: a) (ptak)
Motacilla perspicillata konipas; b) (rthv Labrus
luscus pýskoun.

blinzern

— 518 —

[Błozč...

blinzern ¼ (Ł-) vₙ (b) C₁₂ = blinzeln.

blinzlings ¼ (Ł-) adv. mhouravě, mž-, mrkavě, blikavě.

Bliſowa top Č (v) Bliživa.

Bliž (Ł) m E₃ 1. a) blesk, (za)blesknutí; der ~ hat in ein Haus eingeschlagen uhodilo n blesk uhodilo do domu; ~e juden sertwährend am Himmel blesky se krížují na nebi, nebe jest v jednom plameni (blesků); b) (jeduell) wie der ~, im ~ bleskurychle, rychle jako blesk; seine Augen schießen ~e jeho zrak metá blesky; blesky s rší z jeho očí. 2. ter ~ schlage drein! hrom do toho! ~ Donnerwetter! ~, Donner und Hagel! Pet ~! hromy a blesky! blesky boží! tisíc hromů n, láter! ~! wie sie schreiten! hrome! (aj, aj), kterak si vyšlapují!

Bliž... (Ł...) -ableiter m ¼, -ableitung f
bleskosvod, hrom; -autehnatischer -ableiter samo-
činný n automatický hromosvod; -ähnlich a
bleskovitý, jako blesk; -beherrscherm blesko-
vládce; -blank a blyskavý, jasný n závýžný
jako blesk; -blau a plavý, siný; N. -blau
schlagen zmalovati n spráskati koho (taž zmodrá);
-deuter m a. st. v. vykladač blesků; -dummt n
a hloupý až buči n jako boty n jako troup;
blbý jako Dunaj! -durchslammt a brázděný
blesky, naplněný plameny blesků; cs-schnelle
v Bližes... -feucr n: a) vypšuknutí prachu
(bez ran); b) ¼ = Ciehtriciä; -feucrzeug n krě-
sadlo elektrické; -funfe m fys. bleskova zíkrala
(elektrická); -geschoss n delo; -geschwindig-
keit f = Bliżej-schnelle; -hageldumm a f =
~dumm; -haus n fy dum s bleskosvodem;
-junge m f = -ferl b); -kasten m komora
podzemní u hromosvodu; skřín hromos-
svodu; -ferl m: a) zpropadený n prožluklyk
chlap; šlakovitý chlapec, šlakovec; b) čertěv
chlapík; -kraut n bot. = Kärentappe b); -fröte f
F zpropadená žába n zatrolná holice; cer-
tova holka; -kuchen m koláček; -lcitend a
bleskosvodný; -mädel n p = -fröte; -mesſer m
bleskomer; -papier n = -üppert, -hener-papier;
-platte f deska podzemní u hromosvodu;
deska hromosvodná; -pulver n chem. plavuň;
-rad n Neeſovo kolčeko; -raſke f ō ohněstr.
blesková raketa: -röhre f m n. blesková roura,
a-strapialit', fulgurit; -ſchibe f vs magický
obraz; -ſchlag m úder n ráná blesku, udeření
n uhozeni (hromu); -ſchleuderer m blesko-
metač, hrimatel; -ſchneff a bleskorychly;
adv. -e; -ſchubvorrichtung f ocherné za-
rizeni proti blesku, hromosvod; -ſinter m
= -röhre; -ſteg m hrotový hromosvod rour-
kový. -ſternhagelvoll a F opilý na mol;
-ſtoſſ m fys. látka elektrická, elektrina, hromo-
vina, moc hromová; -ſtoſſflasche f elektrická
láhev; -ſtoſſhalter m fys. elektrofor), -noš;
-ſtoſſhaltig a obsahující elektrínů; -ſtoſſ
mesſer m elektroměr; -ſtoſſaugerm m fys. kon-
densátor n hustie elektriny; -ſtrahl m pa-
pršlek bleskový, zákmit n sleh blesku; blesk;
-tafel f fys. deska elektrosvitná; -tragend a
bleskosoný: -boll a bleskuplný; -wcnig adv.
velmi málo, po čertech málo.

bliſen (Ł-) C₁₄ I. vₙ, v₃ (b) 1. blýskati se;
es blíž blýská se; Zeus blíž Zeus metá blesky;

ſig. die Augen ~ vor Zern oči blýskají n ~rší
bněvem. 2. = blinfen I. 1. 3. fig. (suchen) auf
o gegen et. ~ (und wettern) hromovati, láteřiti
ná; mag er ~ wie er will at si láteři, jak chce.
4 (nich blifſchneit bewecken) (w) z jut es blížte mir ein (Gedanke
durch die Seele duší mou kmitla se n (bleskem
projela myšlénka; er ist daven gebliſt rychle
se vzdálil. — II. 1/8 (s označením účinku) die Augen
blinſt ~ oslepiti n oslniti blesky koho; ~-m daš
Schwirt in Geficht ~ blýskati n p zablesknouti
mečem do očí komu; ~, ut Boden ~ bleskem
k zemi sraziti koho. — III. v₃ B ~ n E, ver pl.
B ~ ter Vajonnette třipyt bodáka.

bliſern f (Ł-) vₙ (b) C₁₂ = blinfen I. 1.

Bližes... (Ł...) -schnelle f E₁₂ rychlost
blesku.

Bloch... (Ł...) -holz n drívi špalkové, kládi; -ſtärce f sila špalku; -theil m = Theilheit; -ware f špalky.

Blochel (Ł-) n E₃ 1. = Heiner Bloch. 2. =
Blechethobel.

Blochel... (Ł...) -hobel m Œ bedn. strihač.

Bloch (Ł) m D₁₁ 1. a) balvan, kus c.amen. úhli
ata; erratijche Blöde bludné balvany; b kláda,
pařez, špalek, -ik; c klát, kláda, kozel,
trlrice (nástroj mučieci) 2. Œ -tr. ~e-r Nanne beran.
3. Œ nut. balvan, slitek; ~ Mlei balvan „
slitek olova. 4. Œ stav. = Ţtćmeiniiric; zelen.
zavírka, závěra; zveijdeibiger ~ dvojkotoučová
kladka; ob. e-n Ţliſet auf den ~ idlagen botu (na
kapyto) narážeti; (= blöden 2.). 5. fig. über
Zedt und ~ jagen hnáti se maní nemaní; (in
überführender Haft) hnáti se o překot; Prv. ven
greifen Blöden hant man große Ţpäne: a) na bo-
háčích lze získati více než na chudácích;
b) velké podniky nesou více než malé. 6. fig. (un-
agebetette Ferien) neohrabanec, nemotora. 7. hr.
v kury peníz ke hře; v L'homme: Redt und ~ částka
penéz, již každý hráč musí přede hrou vsa-
diti n před sebou míti; hlavni část n oddíl
hospodářství.

Bloch... (Ł...) -apparat m ſelezn přístroj za-
věraci; -bau m stavba srubu; -baum m Œ
(Zagrebctc) pařez; -blic n Œ nut. slitkové olovo,
olovo v kusech; -boje f Œ dřevěná pla-
ratka; -bremſc f ſelezn. závěrná zdrž n hrzda;
-damm m hřaz z kmenů (stroomočen): -deſc f
plav., pevn. viko n závora kladkovnicová prověsák,
skrípec kladkovnicový; -dreher m: a) sou-
stružník; b) = mačer; -cís n led v balva-
nech n ve krách; -cisen n Œ slitkové železo;
-fabrik f = -vollenfabrit; -flöte f flétna ce-
listvá (z jednoho kusu); -förmig 7. geol.: -jěrniqje
Ztructur sloh balvanový n -itý; -halter mpl.
Œ in der Zagrebische klanice (k držení klády) na
pide; -händler m = Stöbenhändler; -haus n:
a) Œ stas. scrub stavení n budova z vodo-
rovné kladených klád n trámu na rozích
sikmým náplazem [tyrolským plátem] salva-
zaných; b) voj., pevn. scrub z kmenů; c) (Ztöd-
bau) vojenská trestnice n věznice, vojensk- žalár;
-holz n Œ tes. kláda; břevno; driví na sruby;
pařezové drívi; -holzbau m stavba srubu n-ní;
-ingwer m bot Amomum zerumbet závzor zerum-
bet; -kalanderm Œ tkale stroj skládací, sklá-

Blöckade

— 519 —

Blondchen

dačka; -kalenderm kalendář špalíčkový n tihace
u snimací; kalendář na trháčku; -farren m
Θ zedn. (h) ſebenáč (kolečo n tikač na balvaný);
-faſten m ſelezn. skřín žávěrová; -lafette
f vj., dšl. laſeta kládová, lože kládové; kládová
ližina; -(lafetten)jchwanz m voj., dšl. zadek
u laſety kládové, zadek u lože kládového; -leitung
f železn. vedení žávěrové; -ma-
cher(meſſer m) m hotovitel kladkovnic;
-mange f Θ stroj skládací, skládací (=
-ſalander); -meſſel m utinka, dláto hřebikáře;
-mörſer m voj., dšl. moždiř v kládě n na sa-
ních; -mühſc f Θ hor. vlečný mlný; -nagel m
svorník kladkový; -pſeife f pišťala celistvá
(v) -ſteic); -rad n: a) Θ kolo z jednoho kusu;
b) voj., dšl. kolo špalkové n plné; -rädcr-
lafette f voj. laſeta, lože na kolech špalko-
vých n plných; -räderschleppc f —wagen;
-rolleſc f kladka; -(rolleſn)fabriſc f továrná
kladek; -ſäge f Θ pila na ſlezání prken;
-ſcheibe f plav. kladka; -ſchiff n: a) (ſtejo) prám,
lodice; b) plav. (mameſt) druh pontonu k uleh-
čení lodi; -ſchrift f Θ egyptské písmo;
písmo trámkové n nápisné; tež Grotesk
(taby silné, veskrz stejně bez šlápek, bez tlapek); písmo
hůlkové; -ſchwanz m voj. = -lafettenſchwanz;
-jeife f oběch mýdlo ruské; -ſignal n železn.
závěrací návěst; -ſignalſiſtem n železn. sou-
stava návěstní; -ſiüſc n: a) kus balvanu;
b) kus klády (v) Bleed); c) = Block d.; d) zět
velký peníz (opak. drobný peníz); -ſtufe f Θ (=
Anfangsſtufe) hmotný n plný stupeň, stupen
z kusu (dřeva), masivní dřevěný stupen (do
sklepf atd.; -tau n plav. lano kladkovnicové;
-taube f zo. a) Columba palumbus hřivnák,
(h)řivnáč; b) Columba ocnas doupnák; -theil m
část klády n špalku; -verband m Θ železn.
vazba polokřížová n obyčejná, anglická
(vazba cihel, kádež se stůdňan jen dvě vrstvy, v liči jednoj
jest) větž bouny, v druhé vrstvy vazáče); -verkagen f prodej
špalků n klad; -verschluſs m železn. uzavření zá-
věrové; -verwertung f: a) prodej srubu na nasto-
jatě; b) zpeněžení klad; -wächter m železn stráž-
ník závěrový; -wagenm Θ železn. vůž závěrový;
valník; otevřený nákladní vůž železniční;
vozík u pily; povozn. nízký vůž nákladní;
-walzwerk n Θ hut. válcovna na balvany u
balvanová; -wand f srub; -werk n plav. c-ß
Zchiffes (veskeré) kladkovi toda; -zargen f pl.
svázaný rám z trámů jako záruben pro dvěře;
-jink m Θ hut. zink slitkový u cihelkách;
-jinn m Θ hut. slitkový cín, cín v cihelkách,
cihelkový; -jittwer m bot. Zingiber casumunar
zázvor kasumunar.

Blo(c)kade (2 1/2-) f E₂₂ 1. voj. blokádaſt, se-
vření, uza- n obklíčení válečné; Aufhebung c-r —
zrušení blokády, deblokování†. 2. Θ typ.: a) blokádač (obráčen výsázené písměno); b) sázení
blokádami.

Blo(c)kade=... (2 1/2=...) -brecher m plav. lod
průlomná n protrhovací; -juſtand m: et. in
-juſtand erflären prohlásiti blokádu čeho.

blöcken (2-) C₁₂ lov. I. vₙ (b) o sokelech:
a) hřadovati (s koſisti na strom vyletětů); b) nad
kořisti (nehybně) se vznášeti. — II. vₙ =
blöden.

blöſken (2-) C₁₂ vₙ 1. uvězniti. 2. Θ e-n
Hut — klobouk (na formu) narážeti; e-n Ţtie-
sel — botu (na kopyto) narážeti. 3. 7 = blöſen.

Blöckicr- (2 1/2-) -ſtoſj m hra v kuhč. bloko-
váníj, sehnání koule přímo do díry n do rohu.

blo(c)kieren (2 1/2-) [fr.] C₁₂ I. Ⅿ a 1. e-e Ztad-
město blokovatí n sevrítí n obklíčiti; ein Meſis
-zelezn. zavítí n blokovati koleje; hra v kulečník
sraziti kouli přímo do díry; Θ typ. Buchtaben —
pismena blokovati (obráčen sářet). 2. typ. e-e Buch
druſerici — knihtsirnu zavítí; plav. uzavítí n se-
vřiti přistav válečným loděstvem. — II. s
η
B- n E₇, wpr pl., Blöckierung f E₁₈ blokádač.


bloſtig 7, bloſtisch 7 (2-) a D₂₁₃ nemo-
torný, neohrabaný.

Blöfsberg (2 1/2-) npr. m zem. id. fig. místo
carodějnic; id meče a ſi dem e jein raději
bych se (na světe) nevidel; raději bych byl
bůh ví kde n kraj světa.

Blöd=..., blöd=... (2 1/2=) -auge n: a) slab(o-
zrak)é n krátkozraké oko; b) slabozraká n
krátko- osoba; -augig, -sichtig a (jedwadichtig)
slabozraký, darhunntan krátko-; -sichtigkeit f
slabozrakost, krátko-; -ſinn m: a) blbost,
pitomost, slaboduchost; b) (duhinn) blbost,
nesmysl; welcher -ſinn jaký to nesmysl! hü-
ferer -ſinn vyšší nesmysl, nesmysl, jaký je
muže býti; -ſinnig a blbý, pitomý, nesmy-
sliný; fig. blbý, (nesmírně) hloupý; -ſinnig
maßen f zblbiti, zpitomiti; -jinnig werden
zblběti, zpitoměti; -jinnigc(r) m blbec, pi-
tomec; -jinnigkeit f = -jinn a); -wolle f
obeh. bilá vlna; -wurzef f bot. = Augemwur.

blöd(c) (2 1/2-) I. a D₂₁₃ 1. původne: blbý,
(art) jemný; ein — Bluge haben: a) míti slabý
zrak, býti slabozraký; b) býti krátkozraký;
fig. e-n Verstand haben býti obmezen n za-
bedněn; míti zabedněný mozek. 2. nesmělý,
úzkostlivý, stydlivý, upejpavý; er ist verjämt
und — wie ein Mädchen haben sich nevysta;
Prv. in der Liebe muſs man nicht — jein k läsee
treba odvahy; ein — er Hund wird jeten jein líná
huba holé nestěstí. — II. s Blödigkeit f
E₁₈ v nisl.

Blödigkeit (1-2-) f E₁₈ 1. slabozrakost,
krátko-; fig. blbost, pitomost. 2. nesmělost,
bojáenost, házlivost atd.

Blohm (2-) m E₃ lov. ijistě (místo řígen).

Blokade (2 1/2-) f E₃₂ v Blöckade.

blöken (2-) C₁₂ I. vₙ (b) o oveich. bečeti;
o kožách: mečeti. mekati; o hovězňm dobytku: bučeti,
řváti. — II. s, B- n E₇, wpr pl. řev, mekot atd.

blöckieren (2 1/2=) v₄ C₂₂ v blödieren.

blond (2-) I. a D₂₁₃ rusý, plavý; -er Sinabe
o Menſch rusovlásek, člověk rusovlasý. [blon-
dýn; F blondák; —čě Mädchen e Weib ruso-
vláska, plavo-, blondýnka; impertinent e úm-
famt — iert. zrzavý; — werden zrusaveti, zruso-
vatěti. — II. s Blondheit f E₁₈ rusá n plavá
barva, rusost. blavost.

Blond=... blond=... (2=) —gelockt a s ru-
sými kadeřemi; rusokadeřavý; —haarig a
rusovlasý; —kopſ m rusohlávek, f -ka; ruso-
vlásek, f -ka; blondýn, f -ka; —lodig a =
—geleſt; —werden n (r)rusavěni.

Blondchen F (2-) n E₇ dim. od Blende 2;
blondýn(ka).

Blonde

— 520 —

[Blume

Blonde (↓) f E₂, 1. obch. blonda†, hed-
vábná krajka. 2. blondýnka, rusovláška,
rusovlasé dívce. 3. prov. bert. f zert. küble ~
(velká) sklenice bílého piva.

Blonden... (↓↓...) ~händler(in f) m pro-
davač(f-ka) blond; ~köppler(in f) m pletač,
(f-ka) n drhač(f-ka) blond: ~schleier m závoj
s blondami.

blondiert ⊕ (↓↓) a D₂,₃ pracovaný na
púsob blond.

Blondine (↓↓...) f E₂₂ 1. blondýnka, rusovláška. 2. zahr. druh broksvi.

Bloomerismus (~↓~ ~i blu-) m neskl.
1. mužský kroy pro ženy (zavedený v Americe 1850.)
2. nosení tohoto kroje.

Bloomerift (~↓) m E₂₀, ~in f E₁₉ při-
vrženeč n f-ka bloomerismu (n předch.).

Blöfsh (↓) m E₉, w b- a D₂,₃, švýc. (kráva)
s bílými pruhy m lysinami.

Blösdorf top. M 6 Mladéjov.

bloš (↓) I. a D₂,₃, adv. 1. pouhý, adv. -ze,
jen om; der ~ (Graufante ist ein Verbrecher pouhá
myslénka) jest zločinem; ~ der Aubtich erfüreit
pouze n jen pohled jest rozkoší (ne po těk); es
ist e-e ~ Erdichtung jest to pouhá myslénka;
~er Reid pouhá závist, nie (vic) než zavist;
nicht ~ ...., sonder an auch nejen ...., ale i....
auf ~em Ztreb liegen ležeti na holé slámě;
~ allein ~ o nur ~ pouze, jenom; mit ~em Ange
pouhým okem. 2. (unteredt) mit ~em Rüken bosýma
nohama; der ~em Haut na holé kúži; ~em Kopfe s holou
n nepokrytou n obnaženou
hlavou; našt und ~ zeela chudý; auf ~er Erde
idflafen späti na holé zemi; mit ~em Hafte
gehen. fich ~ tragen mití vystřížený šat u krku;
die Ziefel auf der ~em Haut tragen nositi boty
na boso; dieses ~eif läst ja ~ tento šat jest
příliš vystřížen; o ženskch: mit ~em Kopfe gehen
e jein nemiti ni na hlavě; auf ~em Bierde
scheine Zattoen reiten je(zidi) na koni bez sedla.
3. (bar von aller Hilfe ~ zbaven vší pomoci, bezie
vší) pomoci; alles Münthes ~ zbaven vší odvahy;
uplne bez odvahy. 4. v spomeni ~ stolovers fich ~
denken odkryti se, odkopati se; skopati přikrývku se
sebe; fich ~geben: a. objeviti se, odhaliti se.
~kázati se; b) fig. ~kázati n. projeviti své
záměry; c) zadati si. škoditi si, kompro-
mitovati se; ~legen obnažiti, odkryti, odha-
liti, objeviti; ~liegen: fig. es liegt ~ am Dage jest
zéjmo n patrno ná bledni; sich der (efabr) ~ecken
n tupo ~stellen vydávati se n vrhati se n nehoz-
pečenstvi; fich ~stellen: fich e-c Blöfie gehen
n Blöfe 2. b) ~ II. v B-c(r) m. B-c(s) n D₁,₂
1. holá zadnica n p spr. poldel; 3-m Zahlage
auf den Bem geben, 3-m den Bem begeben vy-
plácati komu přes holou p.... 2. 3. im Wem
lassen nechati koho v rozpacich n na holíčkách
f v bryndé. ~ III. s Blöfheit ~ f E₁₈ ~
Blöfe.

Bloß..., bloß... (~...) ~füßig a via bos-
nohny; ~ legen n obnaženi, odkryváni ~ yti,
ohdaleni; ~liegen n nahota, obnaženi, -ost,
odkrytovot: ~stellung f vydávání se (v co).

Blöfie (~) f E₂₂ (Jaddeit) nahota; fig.
(Manach) nedostatek, nouze. 2 šerm. fich e-e
geben: a) odkryti se; b) fig. zadati si, škoditi
si, kompromitovati se; ~labá stránka; 3-s

~n aufdenden odkrýti n odhaliti a clyby n ač
slabou stránku. 3. ~ mvr. paseka. seć. 4. ⊕
kofel holice, ostrouhaná kuže.

blößen (↓) a C₁₄ = entbechsen.
Blöfheit (↓) f E₁₈ v bloß II.
bloß-legen, bloßliegen v bloß.
Blöfling ⊕ (↓) m E₂ v Blöfe 4.
bloß-fjen, bloß-stellen v bloß.
Blouje (↓) ex v Bluse ex.
Blubber (↓) f E₂₅ 1. tuk velhyb. 2. so.

Medusa medusa†, slimýs.

blubberig f (↓↓) a D₂,₃ = blüchig.

blubbern f (↓) C₁₂ v'n (b) breptati.

blüchig (↓) a D₂,₃ prov. s koktavý, zma-
tený.

blüchern (↓) C₁₂ prov s I. v'n (b) breptati,
koktati. ~ II. % B- n E₂ bez pl. 1. koktání.
breptání. 2. bra v karty.

Blü-ette (~↓) [fr.] f E₂₂ drobný, tipný
kousek, blvskotka, tipvná maličkost; div.
dramatický zert.

Blühe... (~...) jeit f čas kvétu n roz-
kvétu n kvetení.

blühen (↓) C₁₂ I. v'n (b) 1. kvěsti; die
Bänne ~ stromy kvetou; der Handel blütt obchod
zkvétá n kvete n jest v rozkvétu; fig. a) vier
Zehne blühen mir mél jsem čtyři syny v kve-
toucím věku n v rozkvétu mládi; des Lebens
Mai blütt einmal und nicht wieder mládi kvete
jen jednou; b) T ir blütt das schüfte (Blütt na tebe
céká nejkrásnjsj stěsti; mir blütt kein jemu
gemu nekvete stěsti; wer weiß, was mir ned
blütt kdo vi, co mne (ještě) céká. 2. o barvách.
lesknouti se; reine Waide blütt cisté prádlo
des leskne; die Flammen blühten fréßlich plamen
zárily veselé n širily veselou září. 3. ⊕ a) do
Majper blütt měd dostává bublinky při chla-
zení; b) = beischlagen I. 7.; prv das Vier blütt
pivo kvete n šnečkuje n maže v vystrkuje. ~
II. ~d p. p.. a kvetenit fig. = de derbe jasná
barva; im ~dšten Alter v kvetoucím věku:
v rozkvétu mládi; ~ der Stil obrazný n bo-
hatý n květnatý sloh. ~ III. % B- n a ~ Bl.
Blühung f E₁₈ 1. kvetení. 2. fig. zkvetání,
rozkvét.

Blümchen (↓) n E₇ 1. květinka, kvítek.
2. = Blume 3 kl.

Blümchen... (~...) kaffee f m prov. d káva
tak slabá, že jest videti květu na dně tráku.

Blume (↓) E₂₂ 1. a) květina; b) kvét
v Blüte: kińtútie o gemachte ~ umělá května;
mit ~n jomniiden zdobiti květínami. 2. blane ~
modrý kvét (symbol romantický); bot unvergänliche
~ Athanasia immortelka; ~ von Kandia Mesem-
bryanthemum Tripolium kosmatec hvězdník.

3. a) ~weißer (sct) am Maquet květ na nehtn; ~ alte-m
(Sejduwiere vrehol vředu; b) = Blässe 2.; c) lov.
a) pírko (oczn zycen bily konec těško půtu); b) (ocas
červené n daněi zvěře) kelka; d) lesklá pěna; e) vůně,
aroma†; f) (h.m.) kvét; g) (weiches Müthbar) chmyří,
p; h) fig. jádro, trest. výhěr, -or, nejlepší část
ě chó; ~ der Mitterschafft výkvét rytířstva; f die
~ von ct. haben užiti první zeho; f při píva; ich
fomme dir m-c ~ ! pronášim tobe první pří-
pitek; připíjim tobe prvnímu; i) řečn. květ-
natost, okrasy (řečnická); durch die ~ w (vot)num
frechen mluviti zahalené n zavinutě n s obalem

Blümelei

— 521 —

Blumen...

n allegoricky; k) (ungfrauichait) panenství; 1) ¼) čmyra (=Mienstuation); m) 0) kořel, das Leder sejt e-e helle ab na kůži vyraží se jasná kytka n kůže jest světle kropenatá.

Blümelci ¼) (-L) f E₁, sypání květin.

Blüm(c)lein (L(-)) n E₂, dim. od Blume: květinka, kvíte(č)e k).

blümen (L-) C₁₂ I. %a (b) 1. sbírati n trhati květ(in)y. 2. (o větěch) sbírati med s květin. 3. mluviti † psáti květnátě n obrazně n allegoricky†. — II. %a = blümen.

blumen, blümen (L-) C₁₂ I. %a v'r (sich ->) 1. zdobiti n krášliti (v'r se) květinami. 2. květovati, kvítkovati (malovanymi n tkanými květy zdobiti) (col.) → II. gebliimt part. p. a 1. květovaný, kvítk. 2. = verblümmt.

Blumen..., blumen... ("...") = -ähnlich a květ(in)ovitý, podobný květině n květu; -arm a chudokvět(n)ý, chudý květinami n -v; -ašf m květináč, kořenáč, hrnec květnový, kruhule; -au f květn(at)á niva; -ausstelung f E₁s výstava květin; -balg m bot. pléva (= Keldspelze); -bande npl. květn(at)á n růžová pouta; -bau m péstění květin, květnářství; -beet n zahr. květiště, květn(at)ý n květovinový záhon; -behänge n = -gewinde; -berg m květn(at)ý vrch; -beschreibung f květopis, popis květin; -bienne f zo; = Afterbiene; -bindc f květn(at)á páska; -binder(in f) m vazač květin, kytičkář, květinář; -binse f bot Butomus šmel; Butomus umbellatus sítì druhé n květné; -blatt n bot. plátek, listek korunni; řápek, list bez stopky; -blatt-artig, -blatt-förmig a bot. plátkovitý; -blatt-fortfass m bot. výrostek, přívěsek plátku, (pa)korunka, věnec, věneček; -blatthaltig a bot. plátečný; -blattlos a bot. bezplátečný, bezkoruny; -blatt-ständig a bot. náplátečný, plátkovitý; -blätterig a plátečný; -blüttig a korunovětný; -boden m bot. lůžko, ježle; -bremse f zo. Bombylius dlouhososka; -brett n prkno na květiny, podkvětník, květiště; -bringenend a květonosáz; -buhler m: a) kytka; b) keř(fk) květinový; -büschel m: a kyt(ič)ka; -corjo n květoviny korso†; -deblatt n bot. bractea listen(ec); -dece f bot. perianthium obal květový n květní, květokryt; -duft m vůně květin(ová); -erde f květoviny prst; -erzeugend a květoplodny, -rodý: -cshc f a) Fraxinus ornus jasan manový, zimnář; truhl. jasan květovaný; b) = Bergeide a); -cshenfournier n truhl. dýha jasanová květovaná; -fabrik f továrna n výroba umělých květin; -fabrixin(in) m továrník (f -ice) v obrybe (f kyně) umělých květin; -faden mbot. nitka květová n tyčinková (=Ztaubfaden); -farbig a květobarevný, -vý; -feld n: a) květinová niva; b) část zahrady vyhrazená květinám; e = -garten; -fest n květinnová slavnost, slavnost květin; -fischen npl. zo. vříniči z rodu Floscularia (čorvi) (= Räderthierchen); -fliegen fpl. květomilky; -flor m: 1. sbírka má vybraných květin; er hat e-n schöfle fler má krásné květiny. 2. čas květu. 3. ozdoba květinová; -flur f: a) poet. květná niva, květnatý palouk; die blaue -flur modrovkvět(n)á niva, niva s mo-

drými květinami; -förmig a na způsob n v podobě květiny n květu; květ(in)ovitý; -fressend a kvátožravý; -fresser m zo. (brouk) květinový drábečik z rodu Lesteva; -freund m = liebhaber; -frucht f bot. v Blüth (bentinden); -fang m cesta osázená n ovroubená květinami, květn(at)á cesta; -garten m květnice, květinová zahrada; -gärnter m (zahradník) květinár, pěstitel květin; -gärtnerei f květinárství; -gebinde n = -gewinde; -geschilder n (reym. pl.) = flur; -geslecht n pletenec květinový, guirlanda†; -geclo n žlut květinová, anthoxanthin†; -gehänge n: a) = -gewinde; b) stav. svísle n visutó věncovi; -geschirr n = -topf; -gewächs n kvetoucí n květná rostлина; -gewand n: a) květované n květy vyšivané roucho; b) poet. roucho květ(in)ové n z květin; výzdoba květ(in)ová; -gewinde n pletenec květoviny, pletivo květinnové, feston†, guirlanda†; -gewirke m květné tkanina, tkané květy; -glas n sklenice na květiny; -göttin f myth. Květena, bohyné květovité n -ü, Flora†; -gras n = Augentreifas; -griffel m bot. čenálka; -grund m = -feld; -gruß m pozdrav květi nový; -hår n: a) vlasy odzobené květy; b) bot. Cuscuta kokotice; -händler(in f) m medchodník, f -ice květinami, květinář; -kahippe f zahr žabka; -honig m bot. med květ(in)ový, medová žáava květin n květů; -honig gefäss n bot. medník; -hiügel m: a) pahorek z květin; b) pahorek květnátý n porostlý květinami; der grüne -hiügel pahorek zelenokvět(n)ý n pokrytý zelenými květy; -hiülbase f květináč glasurovaný a dozobený, do něhož se kořenáč vkládá; -hiülle f bot. perignium okvětí, jednoduchý obal květový; -igel m zo ježatec; -läfer mpl zo brouci v květinách se zdržující květomilové; -kalender m kalendář květeny; -kelsch m bot. kalich, věnjsi obal květoviny; -kenner m ználec n = tel květin; -kette f retěz n pletenec květinnový; -kiemer mpl. zo. květožábři (pim); -knospe f bot. pupen květový, poupě, nákvětek, brosk, nebřet; -knospenstand m bot. členosmér pupenový; -kohl m bot. Brassica oleracea botrytis květák, karfiol; -kohltopf m hlávka květáků; -kohljamen m semeno karfiolové; -fönig m bot. květ prorostavý; -königin f královna květin (ráze); -lopf m bot. strboul, hlávka; -foralle f zo. větvičník; -forb m: 1. košík květinový n na květiny. 2. bot. = -ferf; -franz m věnec květoviny n z květin, květenee, guirlanda†; -frapp m bot. červeň mořenová, mořena barvířská n mořenovina; -frenz n soch. kříž kvítím zdobený; -kraut n bot. = Amblatt; -frönchen n bot. korunka květová; -frone f: 1. koruna z květin. 2. bot. corolla korun(k)a; bedenfěrmige -frone pohárovitá koruna; frugfěrmige -frone baňkovitá koruna; lippenfěrmige -frone pyskatá koruna; oberständige -frone nadokvětná koruna; präfentiveterfěrmige -frone -repicovitá koruna; rachenfěrmige -frone tlamátá koruna; umfländige -frone obkvětná koruna; unterschiedige -frone podokvětná koruna; verwachmenblätterige -frone srostloplátečná koruna; weißäbige -frone sudočetná n dvojitá koruna; -froucnähnlich n bot. korunovitý.

Německočeský slovník. I. Deutschöhmliiches Wörterbuch.

66

Blumen-...

— 522 —

Blüse

-[kronenartig a b a. na způsob koruny (květně), korunovitý; -kronenblatt n. bot. listék korunni, plátek: -kronenförmig a bot. korunokvětý; -kronenständig a bot. nákorunní (= art.) -[kronig a bot. korunový; -krng m = -krng; -fugcl f bot = Ballblume; -fager n: a) sklad květin; b) bot. lůžko květní, plodnice; -laub n bot. drvolist; -leben n život květin; pot. život krátký n pomíjející (jako život květin); -fchre f nauka o květech; -fcsf: a) květobraní; b) fig. -flej aus Tidtern květobrani n květobor n †anthologie z básníkův; -liebhaber m milovník květin, květ(in)omil; -liebhaberei f záliba v květinách, květ(in)omilstvi; -los a bezkvětý; -macher(in) f) m květinár, f -ka, výrobce n -kyně umělých květin; -mädchen n (mlad. istvá) květinnárka n prodavačka květin; -maler m malíř květin n -ů; -malerei f malba květin n -ů, květ(in)omalba; -markt m trh s květinnami; -matte f = -au; -mcht n = -naub; -monat m květen, maj (= Mai); -muster n vzorek květinový; -naht f in Spitzemüllernd květovany šev v kraikovych vorechen; -narr m zuřivý milovník květin; -narrheit f zuřivá n ne(s)mirná záliba v květinách; -nelke f bot. hvozdík, karafiat; -orden m květinový řád (spolčenost básník v Norimberce v 17. stoł); -partie f: 1. květinová část zahrady. 2. díl květin; -pfad m -tezka květinami posetá n květnatá; -planzen fpl. bot. jevnosnubé pustlínny; -polyp m 70. Anthozoum polyp koralový; -quirl m = -delde; -pradit f nádhera květu; -rädchen n 20. Floscularia ornata krvotřívník dlouhobrýv; -rabatte f záhon květu; -rand m květinový okraj; -regen m (na př. v divadle) květový n květní děsť, děsť květin n -ů; -reich 1. a květnatý, bohatý n hojný květinnami květy; fig. -reder řítil květnatý sloh. 2. n ríse květeny; -reichstum m bohatství n hojnost květů; -rispe f bot. Panicula lata; -rohr n bot.: a) = Blumenbewetter; b) indijes -revr Canna dosna ozdolňa (indir. cevník; -rök f bot toul květní (= Blumenkeide); -rojette f květinnová ružice; -roth n červen květinová, anthervthrin†; -ruthf f bot. Anthocercis litora; -sammlung f: a) květobraní (= leier; b) bot. zákrov, okrov, podhal, pokrývka; -jaquer m 70. Cinyris Nectarina medossayka; -jchaft m bot. = -stenacf; -jcheidchen n bot. toulee, plucha; -scheide f bot toul(ee), toul mlná v dvouradový, -jcherbe(n) m f = -ajde; -schirm m bot. umbella okolik; -schloßs n visaei zámek hruškovitý; -schmuck m výzdoba n okrasa květ(in)ová; -schnur f pletenec květinnový, feston†; -schweif m bot. chvost květový; -fitec f des Věderst lie vydolané káže; -simfe f bot. Schenuchgeria hrouznice,ematnice; -spelje f bot = -bala; -sprache f květomluva; -sprihen m stíkač na květiny; -slab m = -stied b); -stand m bot. květenství; -ständer m stojan na květiny n květinový,jardiniéraj; -ständig a bot. květový, příkvetní, příkvetový; -stand m bot. pył, pěl, prášek květní; -stand-bentel m bot = -standelben; -stand-faden m stamen tyčinka; -stand-kolben m anthera prasník; -stein m = -gel; květokam; -stempel m

knihrač květinové razítko; -stengel m bot. lodyha, stonek; řapík; -stider m vyšívač květu; -stielchen n) m bot. stopka květní; stopečka n stopčíčka květní; -stiel-ständig a bot. stopění, stopkový; -stod m: a) květina; keř n trs květinový; b) opora květinová; -strauß m: 1. vonici, kytyce nevává; 2. voňačka (druh hrušek); -streuer m sypać květin (na cešu atd); -stüf n: a) zahr. = -bet; b) mal. květinomalba, obraz květní; c) kuč; zvláště pěkný kus (hovězi) pečené; zadní hřbet, cemr; -such recht n druhdy: právo k pleti a požinání; -sucht f = -narrheit; -thaf n květnaté n -ové údolí; -thec m = -Naijerthee; -thier n zo. = -petop; -tisch m, -tischchen n stůl na květiny,jardiniéraj; -topf m květinnáč, kořenáč,hrnec na květiny,kruhule; -träger m 1. květinár. 2. = brett; -traube f bot. Scilla italica skila vlašská; -treiberi f = -wucht; -uhr f hodiny květeny; -basc f vása n nádoba na květiny; -boll a = -crid 1.; -wanze f zo. ploštice z rodu Anthracis; -wicde f = -au; -weiderich m bot. Epilobium palustre vrbka bahenni; -werfer m házeč květin; -werk n: 1. květiny (všeho drhu), květ(in)ovi. 2. @ stav květiny, květinové ozdoby, květovani; -wejpef zo. Philanthus triangulum květolib včelí; -wiec f = -au; -jeichnung f kreslení květin n -ů; -jeit f doba květin n -ů; -zeug n ˇ př. před. jezconnej květiny, chamrač květinnová; -jicher m květinár, pěstitel m; -zicrat m stav. ozdoba květinová; -zucht f pěstování květin, květinnarství; -zwiebel f bot. cibule a cibulka květni, cibulopupen. pukopupen. pupen rozmožovací.

Blumenau top. Č (w) Květná.

blumenhaft (‡) a D₂·₃ květinový, květimatý.

blümerant f (—) [fr.] a D₂·₃ namodraľ, bledě modrý; na smrt drúž; mir wříž gan, - (ver den 21sgem) dělají se mi mžitky (dělá se mi mha) před cěima, hlava se mi točí, pojímá mne závraf.

Blumet (—) m E₃ bez fl. |švýc|. = Blüth(he)erit.

blumicht (—) a D₂·₃ = Blumenkait a Blumiq.

blumireen (—) n. h. m. s ciz. konc. v a C₁₂ květinnami pomalovati.

blumig (—) a D₂·₃ 1. Blumenhaft. 2. květovány, kvitkovany. 3. květnatý, pestovany. 4. (su rovem zelež) kvitkový.

Blumine (—) f E₂₃ sbírka květin.

Blumifst (—) m E₂₀, -in f E₁₉ pěstitel, f -ka n milovník, f -ice květin.

Blumifterei (—) f E₁₈ = Blumenzucht.

Blum-kohf (—) m E₃ = Blumenofhl.

Blümlein (—) " E₂ = Blümelein.

blümlich (—) a D₄ = verblümt.

Blunder (to blöe) |angl.| m chyba.

Blunder-büchse (—) f voj. E₂₂ = Muskotentuer.

Blunzen (—) f prov. J 1. jelito. 2. hlupák, hníp, trulant, troubá.

Bluse (—) [fr.] f E₂₂ blusa, halena, kylt(ie)ef.

Blüje (—) f E₂₃, ptaš. 1. plamenné znamení na pobreží. 2. maják.

Blusen...

— 523 —

[Blut...

Blusen... (2... ) -mann m muž v bluse
n v haleně, á sm. dělník; -tang m bot. =
Blasen(ie) tang.

Blut (1) n. E. bez pl. 1. a) krev; mit ~
besleden zakrvaceti; mit ~ besledt, voll ~
zakrvácený; dem ~ nach krevně; geronnenes
~ sražená ~ stydlá ~ ssedlá krev; das ge-
ronnene ~ bei e-r gebratenen Gans nächst dem
Steife mlz; sich mit ~ überfüllen překrivi se;
Überfüllt mit ~ překrvení, hyperemö; mit ~
unterlaufen krvi podlitý; Žednug des ~ es sta-
veni o mspr. zaražení krve; mit ~ gefärbt zkrva-
velý, krvi zbrocený; sich im ~ baden krvi se
broditi, mnoho krve prolévati; es ist viel ~
gesoffen prolibo se ~ teklo mnoho krve; nicht
durch Reden fannt das bewirkt werden, fendernt nur
durch Eizen und ~ rečmi se to nesvede, nýbrž
jen železem a krvi; sein ~ köbt o siedet in den
Aderu v žilách mu kypí ~ vře krev; im ~
liegen o schwimmen v krvi tonouti, býti všeck
zbrocen krvi, ležeti v kaluži krve; ~ und
Wäster wiewigen krvi a potem se zalévati,
kravé se potiti; er fannt sein ~ jehen ošklivi
si krev, desí se krve, nemůže viděti krev;
~ spicen krev pl(i)vati ~ chratiли ~ chriiti;
~ weinen plakati n roniti krvavé slzy; das
ist mein Schweiß und ~ krvouci n krvavou
praci o mozoly svými jsem se to vydełal n
jsem se toho domohl; ~ Gur (Ader) lassen (krev)
žilou pustiti; von ~ triessen kapati krvi, roniti
krev; ein Mäßchen wie Milch und ~ děvce (jako)
krev a mléko; immer rußig ~ jen klidně-
das macht böſes o sein guteſ ~ to popuzuje n roz-
cüluje n vznecuje, to dělá zlou krve, to kali
krev; in ſlech und ~ z masa a z kostí, jak
žije a tyje, živouci, živý, vtělený; fig. ~ (obv.
Haare) lassen müßen utrpěti těžkou pohraka
n ztrátu; bis aufs ~ widerſten odporovati až
na krev ~ až do těch hrdel; bis aufs ~ jüchten
dobrati (komu) do živého; sie festet in im bis aufs
~ zu dobrali mu do živého, dotali mu; knuti-
brim ~ (Gottes! tisic láter!) h fig. (easto = mysl,
letora); mein ~ empfert sich krev se mi bouři; má
duše n mysl se (tomu) vzprirá, vše se ve mně
vzprá; mit falem ~ e (= (fatbtutig) s chladnou
krvi n mysli. chladnokrevně; heizes ~ haben
míti horkou krev, býti zhorka nakvašen; sich
in's ~ schäumen styděti se do hloubi duſe;
~ (givet oživujet, živod) = der Wein freidet mir das
~ auf vino mne vzpružuje n rozjařuje; fürt
et. mit j-m ~ einſtehen krev ~ život nasaditi,
krvi svou ruciti za ~; mit dem ~ es beſiegt
krvi spečetiti; Gut und ~ anſopfern nasaditi
život a statky, státi až do těch hrdel a statku;
d) (rod, původ) = Baute deſ ~ es svazky pokrevni
~ -enské; er ist mein ſlech und mein ~ jest
(tělo z mého těla a krev) z mé krve; aus
clem ~ entſprechen sein býti n pocházeti z uſle-
chtilé n vzácné krve n ze vznešeného rodu;
Prv. das ~ verſenquet sich nicht krev se nezapře.
2. meton. junges ~ mladá krev; mladik, divka;
armes ~ ubožátko! chuderka; mein süßes
sladké dítě; sie ist noch ein junges ~ jest dosud
mladličká; ich armes, unschuldiges ~ já nevinny
ubožák. 3. (Zait) ~ der Jüben štava n krev
hroznů. 4. Keraffe vom erſten o zweiten dritten ~
korál první n druhé n třetí jakosti.

Blut..., blut... (2...) -abgang m ztráta
n ucházení krve; krvácení; -achat m min.
achát červený; -acter m bit. pole krve (Hakel-
dama); -ader f zila, cěva krevni, krevnice;
-äderschen n žilka; -ader-geschwüſt f path.
otok žíly, výduf; -ader-knoten m chur. městka;
-ader-hjſtem n soustuda žilná; -ähnlich a
krvi podobný, na způsob krve; -albumin n
bílkovina krevná; -ampfer m bot. Riomex sani-
guineus šſovik krvavý n hájní; -anafje f
rozbor krve; -andrang m path. nával krve;
-anhäufung f, -ausammung f překrvení;
-apſel m bot. krvavé n červené jablko, krkavka,
-ec; -arm a: a) chudokrevný, nedo-; b) pra-
chudý, chudičký; -armut f path. chudokrev-
nost, nedo-; -artig a na způsob krve; -augen
1. bot.: a) Cornarum zábělník; b) = Adere-
den; 2. path. zakrvení oka; -ausſcrend a 1.ck.
vypřadňující krev; -ausſcrend f vyprázdně-
ní krev; -ausſchwibung f (vy)poceni krve;
-anstritt m výlev krve; -anſwurf m med.
a) chrieni n chrální krev; b) krvavý chrël;
-bad n fig. kraveproliti; ein ~ bad anrichten krve-
proliti způsobiti; -bahn f dráha krevná n krve;
-bann m hrdelné n útrpné právo; -bars m
zo. druh okounná; -bau m krevný grunt;
-baum m bot.: a) Haematoxylon krevěn; b) =
Zradenbaum; -becre f bot: rothe -becre = Ball-
baum; -beschl m krvavý rozkaz; -besſlect a
krvi zbrocený n poskvrněný n skropený; -be-
fleddort krvíſte; -bereitend a krev tvořici;
-bercitung f fysiol. tvoření krve; -beschaſſen-
heit f jakost krve; -besprechen n, -bespre-
chung f zastavení krve zaričáváním; -bespre-
cher(in) f) m zaříkávač (f-ka) krve; -beuſe f
modrina, podlitina, boule; -bewegung f pohyb
n průdění krve; -bildend a krvotvorný krve
tvořící; -bildung f tvoření krve; -bírnc) f
bot. krvavka (truska); -bläschen n puchyřek
krevný; -blumc f bot. Haemanthus krvokvét;
-brech) m bot. Tormentilla officinalis mochna
lesní, nátržník, tržené koření přetrzník;
-brechen n path. vrlmuti n dáveni krve; -bruch m
path. kýla krevná; -buche f bot. Fagus silvatica
atrorubens buk lesní krvavý; -bühne f pc-
praviste; popravné lešíni; -enſil f bouil-
krevný; -druck m tlak krevný n krve; -druck-
messer m fys. tlakoměr krevni; -durſt m krve-
žíznivost, krvelačnost; -duriſt a krvežíznivý,
krvelačný, ukrutni(ický: -cgc1 m v hesto o sobě;
-eindigung f zahuštění krve, záhustost
krve; -eintcweiß n krevni bílkovina; -ent-
ichend a odnímající krev; -entzichung f
odnímání n pouštení krve (sry. Alderlajš); -ent-
ziindung f zánét krve; -crbrechen n = -be-
den; -ergießung f, -erguſs m path. výlev krve.
krvácení; -erz n min. krevel (= Retbühltauer);
-erzengend a = -bereitend; -erſcungung f =
-bercitung; -ertract m vytaženina z krve;
-fäden mpl. nemoc sokoł = -fadenwürmer -fahne f
kravvý prapor (na znamen hrdelního pravva); -farb-
ſtoff m fysiol. barvivo krevné; -farben, -far
big a krvavý, rudý, do krava zabarvený,
barvy krvavé; -faſer(ſtoff m) f = -farbi-
-ſeige f bot. Opuntia smokvoň podivná;
-ſeind m úhlavni nepřitel. nepřitel na smrt;
-farbестoff m = -farbſteff; -ſennich m bot.

Blut...]

— 524 —

Blut...]

Sanguinale vrosieka krvavá, rosa; ~senuich-
falter m zo. = ~rasefalter; ~sibrin n vlák-
nina krevná; ~sieberblume f bot. = Auren-
traut; ~sint m zo. Fringilla caclebs pénkava;
~flagge f: a vlajka vztyčována při vyko-
návání trestu; b vlajka válečná (vztyčována
před /ačátkem b[tyvy]; ~flechte f bot. lisejník krvavý;
~sled(en) m podlitina, skvrna krvavá; ~slechen-
franthefitf path nemocskrvnitá; ~sledig a krva-
vý. zkrvavený, kravé skrvnitý, krvi po-
trisněný; ~slojier m zo. Idus melanotus jesen;
ryba májová; ~slujs m path. krvácení, krv-
tok; menatřider ~luisi émýra, nesiéky, éas.
kvét; ~slujs-stillend a krvotok stavíci (=
~illent); ~slujsig a krvotokem (poštížený;
~fremd a zelač cizi; ~freund ˇ atd. v Bhtis...;
~fülle f překrvení; ~gang m path. = ~slujs;
~gase npl. plyn v krevné; ~gefäß n céva krevni,
krevnice; hujíbrende ~jaseje těpy; radjíbrenne;
~jefäke žily; ~gefäß-chjte f boubel cev krev-
ných; ~gefäß-driijen fpl. žlážce cev krevných;
~gefäß-lehre f nauka o cevstvu krevník;
~gefäß-hjstem n cevstvo krevník; ~gefäß-ver-
bindung f spojení čívů a cev; ~gehalt m
mnozstvi krve; ~geld d 1. pokuta za zabíti;
2. peníze získané vraždou n zradou; š. sm.
krvavé peníze, peníze získané vyděračstvím,
lichvou at.; krevnína, krevpení; kravý ven;
~gericht n = ~banu; ~gerinnung f sra-
ženina krevná; ~gerütt n popravité; ~ge-
schricben a psany krví; ~geschwulst f path.
a) boule krevná; b) kýla krevna; c) ~jedwulstvi
der Zdantlippen krevní nádor stydkých pýsků;
~geschwiir n path. carbinculus paleit v pýskvý,
nežit, bolák; ~getränkt a krvi zhrocený n pro-
syceny n nasáklý n napojený; ~gier f = ~můt;
~gicrig a = ~jürgig; ~jicjen n bot. pokropeni
krvi; ~glize f bot. = ~blume; ~gras n bot. =
~kunnd; ~grasfalter m zo. Hipparchia Medusa
okác krvavý; ~hänfling m zo. Linaria rubra
čečetka (obecná); ~haltig a krvi naphnený;
~harnen n: a) path. mocení krve; b) h. kon.
cervenka: ~hans n zgm. dum. dum krve; ~hjirf
bot. rosa krvitá n rozestrelán obecná; (~~ječnund;
~hochzeit f dš. krvavá svatba (noc Bartolomeška
v kresli); ~holz n bar. krvén, kampestka; ~hund
m: a) nov. = ~zchweißhund; b) fig. krvežiznivec, krve-
lokač, ukrutník, člověk bestie; ~husten n (m)
path. kašlání n chrechlání krve; ~hustend a kasla-
jící krev; ~icterus m path. žloutenka krevná;
~infection f nákaza krve; ~jaßis m min. ja-
spis cervený; ~jung a pramładý, mladický;
~krivsch f bot. = ~marcelle(nbaum); ~leem bot. Tri-
folium incarnation jetel nachový; ~klumpen m
chuchel krevný, srazenina n slitina krevná;
~kohl m bot. hliš Diocesca alata jám obecný;
~kolif f patjem krevní; ~förperchen krevné
tělisko, krivinka; ~förperchen-haltig a obsa-
hující těliska krevná; ~frankchiten fpl. ne-
moci krve; ~frant n (bot.): a) Amarantus laska-
vec; b) = Augentraut; c) Geranium rober-
tianum kakost smrdutý, čapi nísek; d) =
Verudnabeltraut; e) = Bauernschminte; f) Lyr-
thrum kyprej; g) Orchis nigra vystavá cerný;
b) = Vederblume; i) = ~ampfer; k) Sangu-
naria krevnice; l) Scleranthus perennis chme-
rek ozimý; m) Sanguisorba officinalis toten

lekaŕský; ~krautwurz f bot. Spiraea ulmaria
tavolník jilmovitý; ~kreisfauß m fysiol. (kol)
oběh krve; ~kryslalle mpl. hráne mspr. hlati
krevné; ~kuchen n an. krevný koláč, kra n
slitina krevná; ~fügelchen n fysol. krvinka;
~lache f kaluž(ina) n louže n tratoliste
krve; ~lager n krvosklad; ~laffen n ˇ
poustění krve (= Aderlois); ~lasser m = Ader-
fasser; ~lauß m: 1. oběh krve. 2. krvotok;
~lauge f chem. krevný louh; ~laußen f auß
zlutá krevná sůl, kyanid železnatodraselnatý,
terrokyanid draselnatý; ˇ skvaruha; ~lauß f
zo. Schizeura lanigera vlnatka n mšíee
kravá; ~leben n 1. život živočišný. 2. lopotný
život; ~lechzend a dychtíci n žíznící po krvi;
~lcer a bezkrevný, chudo-, nedo, práždňový
krve (= ~arm); ~lecre f, ~lcerheit f =
~armut; ~lcter mpl. splavy; ~liebe f: a) =
~darjt; b) láška k pokrevním prátelům; ~litf
bot. = rotbe Berglilie; ~lohn m = ~jeld 2);
~losa bezkrevný (= ~arm); ~mal n: a) kravave
znamení, podlitina krevná; b) (Bundmab) jizva;
~mangel m = ~armut; ~marke f = ~mal a);
~maß n krvemér; ~maffe f množství krevné
hmoty; ~mensch m = ~bund b); ~milschen
n zvěroł. dojeni krve (n krev); ~mole f zásůnět
krevný; ~muschel f zo. Sanguinolaria krv-
avec; ~näpfchen n miska při pouštění žlou;
~nujs f bot. a) Coryllus avellana rubra láša
obecná n červená; b) = Vambertsnujs; ~veter-
lein n bot. = Verteinlehrant 2.; ~pfrisch m bot.
broskev krvavá n šafránová; ~pfozpf m path.
záhať; ~pilz m bot. = ~idmann b); ~pijsen n
path. = ~harnen; ~plasma n plasma krevné;
~rache f krevní msta, krvina; ~rächer m
mstitel krevní viny, krevní mstitel; ~rath m
krvavá rada v Nizozemí; ~reich a plnozrevný,
krevnatý, překrvený; ~reinigend a lak. krev
čistící n počistující; ~reinigung f (po)čistění
~reinigungsmittel npl. léky krevní či-
stici; ~richter m: a) krevný n hrdelní soudce;
b) popravěk, kat (= Iafrädter); ~rinne f ˇ
ze ta Zabettunnen žlábeč cepše; ~röschen n bot. Ger-
nium sanguincum kakost krvavý; ~roth 1. n
fysiol. červenina n červená krevná. 2 a: kravavý,
kravě rudý, do kravava červný; er nurbe
~retj zarděl se do krve (jako pivojkal); ~ruhr f
path. úplavice, červenka, průjem krvavý; ~riin-
jijig a ztyraný, kravý, zkrvácený; ~riinjig
dlaqen do krvava n do krve stlouci; ~sach m
krevní vak; ~satz n sůl krevní; ~samen m
path. a Sisymbrium sophia hulevník mnoho-
dilný; b) Sisymbrium irio hulevník drobuokvětý;
~saujer a kravý, trpký, téžký, trapný, mo-
zolný; c s id ~sauer werden lassen dříti se n a-
nábati se do úpadu; ~sauerjalz n chem. hydro-
sulfocyanatj; ~saufer m ˇ = ~hund b);
~sangend a zo. krev ssajici; ~sauger m kdo
ssaje krev. ˇ krvostřebce: a) = ~cagl (v heslo
soh); b) hmvz krev ssajici; c) = ~ampur
(oz. a fig.); d) fig. pijavice, dříć, vyděrać,
utiskovatel, upír; ~angerei f upírství,
dířství; ~schande f krvesmilství, smilstvo
krevné, zprzuňení; ~schänder(in f) m
krev-
smilník, kazirod; ~schänderich, ˇ ~schau-
dig, ˇ ~schändisch a krvesmilný, kazirodný;
~schen f krvestitivost, strach před krvi;

Blüthe-zeit

— 526 —

Boc

květu; -blatt n. bot. = Blumenblatt; -boden m
lůžko květové, ježlo; -busch m. bot. chomáč,
svazek; -büschel n. chomáč, svazek; -decke f
bot. zákrov, -ecek. obal květní příkrov;
-deck(en)lage f. bot. poloha listků příkrovnich.
členosměr; -dick a \ pokrytý n. obalený
květy; -durchwachsung f. prorůstáni květů;
-erzeugung f. tvoření květu; -esche f. bot.
= Blumenecide; -feld n. kvetoucí niva; -füllc
hojnost n. množství květů; -gehänge n
květ(in)ový pletenec, feston]; -haar n. pro-
kvet(a)lé (sedinami) vlasy; -hag m. -hain m
kvetoucí háj; -höhe f: a) výška květu;
bilg vchol rozkvětu; -hüll-chuppe f. bot. šu-
pina, listen, listenec příkrovní; -hülle f. bot.
okvětí, příkrov. pokryvka; -jahre npl.: 1. rok
květen. 2. -labre des Lebens = alter; -käfer m. zo.
Anthrenus rusnik květinový; -käschen n. bot.
jehněda, f. kočička; -kelsch m. bot. kalich květi-
nový, květokryt; -knäuel(chen n.) m. bot. klu-
beleko; -knauf m. strboul květní (v. lep);
-knopf m., -knospe f. bot. poupě, pupen květní,
oko, nebied, nákvetek; -knospenlage f. členo-
směr listu; -kolbemn. npl. ter kalme palice. kvěka;
-kopsf m. bot. strboul, kotrba, hlávka. palieka;
-korb m., -förbchen n. bot. anthodium úbor;
-korbförmig a bot. úborovitý; -kronc f. bot.
= Blumenentrone; -fuchsen m. placatka;
-lager n. bot. lužko květní; -los a bezkvětý,
bez květu: fig. neutěsený, smutný; -meer n
kgt květné moje. moře květu; -nager m. zo.
Phyllobius listohlod; -organe npl. ústroje
květu; -pilance f. bot. jevnosnubná rostlina;
-reiber m. zo. Anthribus sironosec; -reich a
květnatý, plný květu, bohatý n. hojný květy,
samý květ; -schächen n. jehněda; -schide f
bot. Blumenideire; -schopf m. Desmuthus
sucholec; -schraube f. bot. Spiranthes svihlik;
-schwanger a vůni n. květy nasycený;
-schweif m. bot. chvostce; -spindel f. rhachis
vřeteno; -stand m. bot. květenství; -händig a
bot. květový, nákvetní; -staub m. bot. pel. pyl:
-staub-driise f. pylová žlázka; -staub-erze-
gend a pylorodný (= Blumenstaub); -staub-
förndchen n. pylové zrnko; -staub-masfe f. bot.
bryka pelová; -flecher m. zo. Rhynchites
aequatus nosatec. zobonoska; -stěllung f. roz-
květnatost, -enstvi; -stengel m. bot. stonek n
lodyha květní; -stiel m. bot. stopka květu n
květová; -strauß m. kytka; -stiet-vertretend a
místostopečný; -theile npl. bot. části n. díly
květu; -träger m. bot. součnělčí; -traube f
bot. hrozen; -trauben-förmig a hroznovitý;
-umdufstet a ovanutý vůni květů; -viel-
ständig a stopkový, stopečni, na stopce při-
pevněný; -wanze f. zo. Tingis clavicornis
sitnanka kyjorohá; -weiß a pokrytý bílými
květy; -weißer Weß cesta květy (instr.) bílá;
-welke f. vadnutí květu; -wirtel m. vesticulus
lichopřeslen; -zeit f = Blüthzeit; -zweiig m
kvetoucí větvicka.

Blüth(c)zeit (n-2) f. E₁₈ doba květu; fig.
- des Lebens jaro zivota (mlad); -c- šando zlatý
věk zem.

blutig (L-) a D₂₃ 1. krvavý, krvácející,
zkravený, krvi zbrocený, krvelačný; -idlaqen
do krvava a do krve stlouc; das -e Zdachadt-

fjeld krvavé n. krvi zbrocené bojiště; (fid) ~
maden pokrváceti, za-, krvi zamazati (yr se);
- werden okrvavěti, z- fig. teinen -en (ret)en
Heller haben nemíti ani grose n. ani vindry n
ani heble; - rigen do krve rozškrábati. 2. =
blutroth 2).

Blutig..., blutig... (n-...) -machen n. po-
krváceni. za-, zbroceni n. potírsněni krvi;
-roth a = blutroth.

Blutling, Blutling (L-) m E₃ 1. bot. -ag-
ricus deliciosus ryzec. ryznik, rezek. 2. 20.
Accentor alpinus pénice podhorni.

Bluts-... (n-...) I. = Bluts -II -freund(in) m
 po)krevní přítel n. příbuzný; -freundschaft f.
 po)krevní příbuzenstvo; -tropfen m. 1. krúpej
 n. kapka krve; fig. in ihm stedt tein guter -tropfen
 není v něm ani žilka dobrá; 2. bot. = Blut-
 traut; -verbindung f. skrevnění; -verwandt a
 von väterlinder Žeite spřízněný po otiel; -ver-
 wandte(r)m f = freund(in); -verwandtschaft =
 = freundschaft.

blutt (n) a D₂₃₄ prov. j = bleß.

Blutscher (L-) m E₆ plucek, plosek dáhve při-
ploské n. hlíněné na pivo.

Blutscher..., (n-...) -bier n. puchkové pivo.

Blutskopf (L-) m D₁₁ zo. Heterodon diodon
kosatka (druh pl-kalec)

Bö (L-) f E₁₈ dněm, plav okamžitý náraz
větrový, větrově.

Bo-a (L-) f E., pl. -š 1. zo. Boa constrictor
hroznýš královský. 2. kožesina na krk (pro
dam); f kočka.

Bo-abab (L-) m E₃ bot. = Affentcr. teamn.

Bobak, Bobut (L-) [pol.] m E₂₅ Arctocyrs
Bobac bobák, bobukt.

Bobbel (L-) f E₁, bublina (= Waffelbäle).

bobbeln (L-) v₅ (b) C, bublati.

Bobbinzen..., (L-) -bleidcheri-einrichtung/
zařízení ku bílení nasoukane příze; -dampf-
fassen m. päd., tkale. propařovací přístroj nasou-
kané příze.

Bob b.inct (L-2) [angl.] m E₂₅ ſtkale. jemný
tyl.

Bob(b)inet (L-2...) -mаш fine f, -jußt m
( tkale) stav bobinetový.

Bobine (L-) f E₂₅ tkale., prd., buben, cívka;
bobina, pl. -N turke bubny k ploskym, těžím laněm.

boben (L-) adv. prov. s (s tsk) = oben.

Boberelle (L-) f E₂₅ = Indenturcic.

Boblatche (L-) [écs f E₂₂ prov. (slez.), pavlač,
áltanú, leseni.

Bobo f (L-) m E₂₅ prov. j = Pepe.

Boccaccio (L-) šu bokačo) npr. m E₂₅ id.

Bocia (L-) [it.] f E₂₅ (malá) koule.

Bochara (L-) šu bok-) npr. m E₂₅ zem. =

Buthara.

bochen (L-) v₅ (b) C₁₂ † a diat. = poděn.

Bocher (L-) [hebr.] m E₆ zlod. prvorozenee,
š. -m. syn.

Boit (L-) m D₁₁ 1. kozel (= Jiggenbed); fig.,
bad, die Schade von den Böden scheiden odděliti n
odloučiti ovce od kozlu (spravedlive od ne-prav-
ervisyb); nach Schweiß stüßen wie ein - smuděti
kozlovinou; wie ein - springen kozlovati. Prv.
den -zum Gättner jessen a auf die Hälterliße jessen
udelati kozla zahradnikem; dáti hlídati
kozlu petíže; den - melten wellen mátiti

Boden...

— 529 —

Boden...

-credit-bank, úvěrní ústav pozemkový, ústav banka pro úvěr pozemkový; -credit-pfand brief m zástavní list pozemkový, obligace pozemková; -cultur f vzdělávání země, zemědělství; -cultur-angelegenheit f záležitost zemědělská; -cultur-fortschritt m pokrov v zemědělství; -cultur-gebiet z zeimeist)ě vzdělavací; -cultur-verhältnisse npl. poměry zemědělské; -decf s pokrov m při n kryt půdy; -draht m drát ze dna (formy v papírně); -druck m fys. tlak na dno; -Durchmesser m průměr dna; -einschritt m: 1. rozpuklina n rozsedlina n trhlina n rýha v půdě. 2. údolíčko, úžlabí; -eintheilung f rozdělení půdy; -eisen n plav. = Didteisen; -entivertung f snížení cen pozemků, pokažení půdy; -erhaltung f zachování půdy; -erhebung f povýšení půdy, vyvýšenina; -erschöpfung f vyžílost n vysilení n vymrskání půdy; -ertraq m výtěžek z půdy; -ertragswert m výtěžková cena půdy; -erivartungswert m hodnota výtěžků z půdy očekávanýb; -erzeugnisse npl. plodiny zemské n půdy; -factor m činitel půdy; -feld n der Stamenen plav. pole nádenní (mezi dvěma klečemi); -fuciter n O stav. okno na půdě, vikýř; -feuchtigkeit f vlhkost půdy; -fucer n ohěn při zemi, pozemní; -fläche f plocha m povrch půdy; O bed. plocha dna: -flil m plst v půdě; -fries m voj. děl.: -fries c-s Gdchbiihrhörs Šchutje (javenfanf) okrasa n obruba kolem dna děla; -frieſe mpl. jednotvárné okrasy; -ſuge f O bed. střih dna; -gahre f uložení půdy; -gebild n útvar půdy; -geridt n lov. oka n lečky na zemi; -geschmack m: 1. chuť půdou. 2. chuť dnem; -geschosj n: a) O stav = Ergeſchoſs; b) (Adetagec) podkroví, rozstřeší, půdní patro; -gewinnung f rozdělení n rozřešení půdy n podkroví, vyzískání půdy n podkroví; -grundlage f základ půdy; -güte f dobrota n hodnota n jakost půdy; -haube f čepec s dýnkem; -heben n O hut sbírání obělených placek (surověho zeleza); -heſc f (npl.) spodní n podsudní kvasnice, spodiny (hajſögefager) procez(ování); -heiſung f zahřívání dnem n od dna; -hobel m O bed. dná, hóblík na dna; -holz n bed. dřevo na dna (sudův); -käſer m zo. brouk v rodu Licinus; -kamm m O bed. vtěrák, zatéřečka, útorník; -kammer f komora podkrovní n na půdě, mansarda; -karte f mapa půdy; -kohstrabi m, -kohstrübe f bot. Brassica rapifera tuřín, dumlík, řepa, vodnice, vodnatka, vodňačka, vodní řepa, kolník; -kostenwert m nákladní cena půdy; -kraft f sila země n půdy, plodnost země; -kraft-erschöpfung f vyžití n vysílení síly půdní; -krume f ornice, vrchní vrstva půdy; -kunde f znalost země, půdoznalství, půdověda, nauka o půdě; -kupfer n O hut, spodová měd, spodinky měděné; -lage f: geographische o formale c; -lage poloha zeměpisná n útvarná sta; -legung f vod. stav. podenkování (na vodním kole); -leitungsvermögen n voditelnost tepla v půdě; -loch n okno ve střeše, vikýř; -los a bezedný, nezměrný; -leic Tieſe bezedná hloubka, propast; fig. er ist ein -lojesß Jaſs jest bezedný n nenasyta;

Německočesky slovník. I. Deutschböhmiſches Wörterbuch.

(to píjko) pije jako nezavřený; -lev jſedlted prašpatný; -leſe (Semleinheit sprostota, jíz není rovno; -loſ ungliſdliſch přeſneſtastný, nesmírně n nevyslovně neſtastný; -nſke f okénte ve střeše, vikýř; -machen n O hat. (tež Bödmachen) = remnen; -matte f rohožička) na zemi n na nohy; -meiſter m na nádražeh, dozorce skladiſt; v cukrovarech půdeek, půdný; -meliation f zveleběni půdy; -miſchung f míchaní n smíšení půdy; -model m O bed. modla na dno; -nagel m dlouhý n celý prkeňák, hřebík do podlah, podlažník; -nährtoſſ m potravní látka půdy; -näſſe f mokrota půdy; -nettorente f čistý duchod z půdy; -nußung f zužitkování půdy; -oberfläche f povrch půdy; -parcelle f parcella (půdy); -partie f mal. půda; -planierer m upravovatel n urofnavatel půdy; -planken fpl. plav. krytíčiny na dně n nádenní; -platte f: 1. e-r Gecne spcdní deska housli. 2. voj. děl. e-r Gecchibnreſſe = -fries; -probe f ukázka n zkouška země; -product n plodina n výplodek zemský; -production f podnost n -ivost půdy, úroda zemská, těžba polní n půdová; -qualität f jakost n dobrota půdy; -rand m okraj n obruba dna; -raum m prostor půdy; -reidthum m hojnost půdy; -reinertrag m čistý výnos n výtěžek z půdy; -rennen n O hat obělování surověho zeleza; -renct f duchod z půdy n z pozemku; -renten-erhöhungsmittel n prostředek zvětšiti důchod z půdy; -rippe f stav. ponton: podlažnice, polstřen połdažní; -riſs m: 1. trhlina n puklina v zemi n v půdě. 2. trhlina n skulina v podlaze. 3. = -schrumpf; -faiten fpl. had. e-r Trennmet spodní struny bůbna; -ſat n: 1. sůl tvořící se na dně jezer. 2. kuchyňská sůl vyvářená z moršké vody; -ſat m usazenina, usedlina, osad; -jat ter Butter emour, kal, rantoška; e-n -jat abſagerit kalusazovati n srážeti; -jat (ſeſe) ter Bevüſternung (nejnižší) luza; -jat-haltig a obsahující usedlinu n osad; -ſcharre f O hor. hrabadlo n hlubido hornické; -ſchäfung f odhad půdy; -jchaufel f O str. beim Jaſenat svorec; -ſchicht f vrstva zemská; -jchirmholz n stromoví půdu zaslánějící; -ſchliſſel m klíč od půdy: h půdě; -jchmicr m plav. mazivo ku potírání trupu lodního pod vodou; -jchrumpf m odpadky obili na sypče; -jchut m podklad; -jchym ochrana půdy; -jchym-holz n stromy (a dřeva) půdu chránící; -jchwächung f seslabení půdy; -jchwelle f práh; -jce m v heslo o sobě; -jenſung f snížení, -ina, proláklina; O hor. propadání, sedání země, propadlina; -jpalte f rozsedlina půdy; -jpieſe m voj. děl.: -jpieſel e-r Martätschbitche popudek n rozhon dnový, část dnová, díl dnový; -jpiſcer m = -nagel; -jprecije f podpěra půdy, vzpěrák; -jamm m bei der Stieſe podlaha (u plazu n usmyku); -jständig a bot.: -stünde Pflanzen roſtliny lůžkovkvéte; -jstatif f statistika půdy; -jſcin m: 1. mtyn spodek, spodní kámen mlečí. 2. hat. spodník, spodní kámen v hrdnité vysoké pece; -jſcin e-s Herdes základní kámen, dno; -jſtet a půdostáły; -jſtreu f hrabanka, stlaní, strouhanka; -jſtreubennung f braní hrabanky; -jſtreu-erſaß m

67

Boden-see

— 580 —

Bogen...

náhrada za hrabanku; -streu-nnung f užívání hrabanky, duché z hrabanky; -stüf n drevo n kov na dno, dno; -talg m usazenina ze škvařené loje; -taration f odhad půdy; -temperatur f teplota půdy; -thätigkeit f činnost půdy; -thür f dvěfe od půdy n tvedo n na půdu; -tiefc f: 1. hloubka půdy. 2. hloubka dnová; -transport m stav přévoz půdy země v vykopané); -treppf s schody na půdu; -überzu m půdní porost n povlak n vrstva; -unarbeitung f předčlenání půdy; -untergrund m celinec, podloha n spodek půdy; -unterlage f spodní puda; -unterführung f stav. Däch Bebrung nýzkum n pro půdy navrtáním; -vagenpfanden fpl světoběžné rostliny, světoběznice; -veränderung f změna půdy; -verarmung f ochudnutí n z-půdy; -verbesserung f zlepšení n zvelebení půdy; -verbesserungsarbeiten fpl práce půdu zvelebující; -verderbung f kažení n hubení půdy; -verderbungsagentien npl činitelé kazici n hubici půdu; -verhältnisfe npl poměr půdy n pozemkové; -verkaufswert m trhová cena půdy; -verschiedenheit f rozdílnost půdy; -verschlechterung f zhoršení půdy; -verschwendung f marnění půdy; -verstärkung f vose BENseleni dna; -vertheilung f rozdělení půdy; -verviinigung f zpustění půdy; -vorbereitung f připrava půdy; -wahl f vyvolení n zvolení n volba půdy; -wärme f teplota půdy; -weite f sířka dna; -wert m hodnota n cena půdy; -wert-schätzung f odhadnutí ceny n hodnoty půdy; -wosungn f byt podkrovni (— Tadwemma); -zackn m O = Zündwemmer hat, spodková plitka, spodek n dno v kryčeném hru; -zange f O hed. venhák; -zieher m 1. O hed. vtěrák, útorník (— Zargzieher). 2. dar = Zhädelbebrer; -zimmer m světulice v podkrovi n podkrovni: -jins m: 1. poplatek n nájmené z půdy. 2. (Branzins) úrok z pozemku; -jins-herr m práv, vrechni vlastník vlastník povrchu; -jins-mann m dědičný držitel povrchu; -jins-recht n právo dědičného držení povrchu: -joll m právo na skladište; -zubereitung f úprava půdy; -zubereitungs-kunde f nauka o upravení půdy: -zuhand m stav půdy.

Boden-see (—) npr. m E₆ b z pl. Bodamské Bodmanské jezero.

Bodi-an (—) [lit.] m E₃ z0. Bodianus (okoun). bodmen, těz bödmen (—) v a C₁₃ 1. O (mit c-m Boden verfechen) ein dais — u0 (za)bedný (dnen opatřiti); ein Zimmer — pokoj podlahou opatřiti; — Heisen — src. einfehen. 2. plav, ein Zdih — (mit Vormerei be- stafen) dáti lod v zástavu.

Bodmerci (—) f E₁ plav zastavení lodi (zaužišení n dání v zástavu), lodní zástava v ten snysl, že znícením lodi požadavek zástavní přestává; mit — belašen = bodmen I. 2.

Bodmerci... (—) plav -brief m, -vertrag m smlouva n úpis zástavní; —geber m veritel lodní zástavy; —nehmer m dlužník zástavy lodní, zastavovatel; —prámie f odměna zástavní; —schuld f dluh zástavy lodní; —jins m úroky dlulu lodní zástavy.

Bodmerist (—) m E₂ zástavce lodi.

bödnen (—) v a C₁₃ vid. podlahou opatřiti.

Bod-stüf (—) n E₃ = Didbrett.

Bo-c-dromi-en (—) [sec.] npl. neskl. d. st. v. boedromie† (slavnost Apollónova v Athénách).

Boer (—, éu bür) [holl.] m E₂₅ boer† (holandský osadník v Kapsku).

Bofese (—) [it.] f E₂₂ vid. řízek z telecího mokzu.

Bofesen-kammerl F (—) n vid. mozek.

Boſiſt (—) x v Boſiſt x.

bog impf. ind. od biegen.

Bog (—) m E₃ plav. = Bung.

böge (—) impf. conj. od biegen.

Bogel (—) m E₆ v Bügel.

bögeln (—) v a C₁₂ 1. hosp. vázati rév šlahouny. 2. = bügeln.

Bogen (—) m E₅ pl. Bogen 1. oblouk (tej math a stav). 2. ohyb. zátoka řeky; e-n — bilden činiti oblouk n tvoriti záhyb n zátoku, zatáčeti se. 3. luk; den — spammen luk napnouti; mit dem — schifen střileti z luku. 4. in Bauh und — v Bauh 4.; Prv. man soll den — nicht uj sehr spammen lučistě tuze napjatě puká; přepínaná struna ráda praskne; den — hoch spammen délati veliké požadavky. 5. hnd. spojka, obložek nad notami; jiedel — smyčce. 6. — (Papier) arch (papíru); fig. F (rak.) den blauen — Pensionanweijungsbogen) kriegen (beim Militär) přijiti do výsluzby. 7. O hřeblo uhlířské; — des Mühltrades kružina.

Bogen..., bogen... (—) —abnehmer m typ. posunovač archú; —artig a obloukovitý, okrouhlý, do oblouku: —bezeichnung f typ.: 1. znamenání archů. 2. = —zichen; —bohrer m O nebozez s obloukovité; —spracová vrták lukový n šmyčcový; —brüde f most obloukový n na obloučích spočívající; —dach n tes střecha obloukovité; —dče f O stav klenutý strop; —dreiec n vačka trojhranná; —drele, —drille f O = —bohrer; —einfeger(in) m vkladač f ka) chd; —fahrt f beh. prodej úhrnkem; —sänger(in) m typ. a) odnímač, f-ka výtisků; —bjanter Wachme pazouek(kzachycování archů); —sfeic f O (spracov. kovu) obloukovité; —förmig a obloukovitý, okrouhlý; —fries m stav. obloukový vlys (ve slohu romantickém), oblouková ozdoba pod římsou; —führung f had držení n vedení smyče; —futteral n nálučnice: —gang m: 1. stav. chodba oblouková, arkády, podloubí l. j chodba pod loubím). 2. an. chodba oblouková; —geriüſt n arch. skruží, lesení obloukové n pod skruže, klenbové podstavce; —gestelle n skruž, —e, —i (évtv kolá o ſoßen vykrouzena); —geiübt a zacházející n vládnovéi obratné lukem; —gewölbe n stav. klenutí obloukovité; —grad m stupen obloukovité; —gröſe f velikost n rozměr archu; ein Buh ven —gröſe kniha formátu foliového; —häſte f polo-vice oblouku n archu; —hängewerks—brüde f

Bohr...

— 533 —

Bo-iquira

drážka; -lochs-wand f vrtná stěna, stěna
vrtné díry; -loch-wischer m hor. vytírák, vytěrák; -löffel m: a) hor. želonka, ležka n ly, f slámovka; b) = Zveüllöffel, Zandöffel; c) = -träger2.; -maschine f (mehl), vrtadlo, vrtací stroj, vrtačka; -maschinerie f hor. vrtací strojivo, vrtadlo; -masſe f = arns; -mehl n vývrtky, moučka, (vý)drt, vrt(an)ina; -mel des Wurmee cervotočina; -meißel m dlatový nebozez n svědr, dlatovík; -meißer m mistr n dozorce vrtáský; -methode f O hor. způsob vrtání r -aci; -minc f voi. podkop vyrvtaný; -mühſe f mlýn na vrtání uo; -mitschel f zo.: a) Pholas skulai; b) Anomia terebratula beztvorec vrtavý; c) = -wurm; -nadel f podk. žehlice n jehla střelná; -ort m O hor. = ledbéſle; -pſcife f O podk. patka; -pſlug m seci pluh; -pſriem m voj. vrták, nebozez; -poſt f O podk. svazek n soubor nebozezů n svědru; -probe f O hor. vrtná průba; -ratsche f O vrtaci řehtačka, vrtačka (= -farre): -räumnadel f voj. (S)parátko, (S)parák, kančík, vrták; -regirer m O hor. rejstřík n výkaz vrtání; -röhre f O hor. 1.vrtnátrouba. 2 = -länder: -ſac m O hor. méchovík(vrtaci),měchový nebozez svěd; -ſchicb věnec, -ček; -ſchacht m O hor. vrtná jama n šachta; -ſchast m O hor. = -ſtange; -ſchauer m O hor. = -bibe; -ſcheife f O polk. = -deſel, -franß; -ſchlägel m O = -ſaüſtel; -ſchlam, -ſchmand, -ſchmant, -ſchmund m O hor., podk. vrtne blátko, vrtná hřez; -ſchüſſel m O hor. tahadlový klíč; -ſchmied m O kovář pro vrtání; -ſchmiede f hor.: a) kovárna pro vrtání; b) = Bohrerjehniede: -ſchnecke f 70. Terebellum vrtavce: -ſchneide f O ostří nebozezu n vrtáku strojového; -ſchufs m voi. výbuch z podkopu; -ſchwengel m hor. páka vrtaci; -ſcül m O hor. vrtací provaz n lano; -ſpäne mpl. O vývrtky, vrtny, drt. třísky; -ſpindel f e-r Bohrmachne vřeteno vrtacího stroje; -ſpitz e f O kopí vrtákové, hrot vrtákový; -ſtampfer m O podk nabiják (= Labstod); -ſtandel m O hor. dížka, válověčk; -ſtange f O hor. vrtací tahadlo, týv n násadec k vrtáku, neboziště; -ſiciß m 70. luměk z rodu Proctotrypes; -ſtock m O hor. = -tänder; -ſtoſjer m O hor. nabiják; -ſtube f vrtárna; -ſtuck n O hor.. 1. = -ſtots. 2. -ſtüde e-S Erdböhrens části vrtadla n vrtacího přístroje; -ſtußl m O hor. stolice vrtací, koza; -ſluß m = -ſtandel; -ſſtem n = -methode; -täucher m O hor. úvodní n nápravní trouba (vrtné díry); -technik f hor., podk. technika vrtání n -ařská, vrtařské umění; -thurm m O hor. vrtná věž; -tour f O hor. doba vrtání; -triangel m O hor. třinožka vrtná; -trog m podk. = -ſtandel; -und Schicharbeit O hor. vrtná a střelná práce; - und Schichgeräth, - und Schießzeug n vrtací n střílecí n trhací náčiní; -verjuß m pokus vrtací; -borrichtung f O hor., podk. vrtací přístroj, vrtadlo; -wagen m O kam. vozík stroje vrtacího; -waren fpl. obeh. vrtané zboží; -welle f = -ſpindel; -werk n sol. = -attlage; -wespe f 20. vrtavka (rod luměků); -winde f O prsník, nebozez prsní; -wirbel m O hor. obrtlík (vrtací); -wurm m 20. Teredo navalis šašěn lodní; -zeug n O hor. vrtací náčiní n nástroje, vrtadlo.

bohren (L) C₁₂ I. v. 1. vrtati; a) ein Loch in ein Brett - (vy) vrtati diru do prkna; Maſjer - sich in das Holz brouci zavrtávají se do dřeva; ein Zhoff in den Grund - loch ponoriti (nárazem) n pohroužiti n potopiti; 3-m den Tegen durch den Weich - kordem probodnouti n prohmati koho; kord tělem prohmati komu; sich (dat.) ein Messer in s Herz - vraziti si nůž do srdece, probodnouti se (nožem); e-e Wunde - zasaditi ránu; den Bienen e-n Durchgang - briti; die Rede - na-vrtati píst n náboj, nabiti kolo; b) fig. er mag keine harten Bretter - es er bebt gern, wo das Brett am diinften ift nerad v tvrdém vrtá; nerad se namáhá; má rád práci - udělanou; der Brief behrte (prágt) sich ihr schmerzlich in die Žele list vtiſkl se ji bolestné do duše n dojal ji bolestně; 3-m den e-n Ciel - prsty n ſik komu ukazovati; dělati dlouhý nos na koho; s-sm. posmívati se komu, tropiti si posměch z koho. 2. O vrtati; podk. e-n ſuchy - událati pecku; auf den Aufwurf - vrtati na zdvih; auf den Fall - vrtati na odtép. - II. 1. 3-m mit et. durch das Chr - v uchu vrtati n dloubati n ucho provrtati komu čem; in der Rede - dloubati (se) v nose; der Speer bebt sich in die Erde kopí zavrtává n zaráží se do země. 2. fig. an 3-m - stále znepokojovati n soužiti koho; das bohrt mir sich lange im Kopfe již dlouho mi to vrtá hlavou n mozkem. 3. o oku-ihre Augen bohren auf iqn zraky její upíraly se nań n květěv na nem. - III. 4. 1. 3-m E₇ bez pl., Bohrung f E₁₈; O hor. cint = zwei-mämiiches Vrtání jednoručné dvouručné; hehendes Vrtání točivé; steſtündes Vrtání razivé ú úderné; maſchinelles - vrtání strojov n -em; V mit jeſjem Geſtänge vrtání tahadlové; V mit Holſgeſtänge vrtání trubkové n vodní vrtání s trubkovými tahadly a vodním tlakem; V mit dem Zeile vrtání provazné n lanové; V und Schieſen = Bohr- und Zdiecharbeit. 2. jen Bohrung f provrtaný otvor; O = Bohrloch; voj.. aſl. (= Seeendurchmesser) vývrt, průměr vývrtu, ráž, duše.

Bohrer (L) m E₆. 1. (osoba hor. Böhrer) vrtac, horní vrtajići. 2. O a) nebozez, svědr (ruční horní); cint = zweiermaßlicher und ručručný dvouručný nebozez; b) zemní nebozez n svědr vrták. 3. zo. = Bohrfäser, Bohrmusſel, Bohrwurm.

Bohrer... (L...). -rolle f O pouzdro vrtáku; -ſchmiede f kovárna na nebozezy: -ſtrick m utahovák.

Bohrungs... (L...). I. = Bohr... - II. -canal m voj.; -canal des Stellenſ am Percussiengewebre průvrt štoly; -durchmesser m voi. des Rüntenaufs ráž, průměr vývrtu ve hlavni palné zbraně.

Boi, Boj, Boj (L) E₂₅. 1. [fr.] O m souk. boj, zimní tlustá tkanina vlhěná o vřehním a spodním outku. 2. [lt.] n. A. f tež Boic (L)= Beje.

Boi... (L...). -aufert m jednoramenná kotva (plavatková); -ſalz n mořská sul; -jeil ‚plav. = Butline; -weber m tkale. tkadlec boje. (v Boi 1.). boien (L) 1. a D₂₃ ‚tkale. bojový. - II. plav. ¼a C₁₂ = anſbojen.

Bo-iquira (L)= m E₂, zo. Crotalus horvidus chřestýš brasilský.

bolsig]

— 535 —

| Boznot

-čišen n ǒ hut. železo svorníkové n na svor-
níky; -gečen n ǒ zápustka svorníková; -šchóſſ n ǒ plitkový zámek; -ſchraube f svor-
níček; -ſchrot. -ſchrott m, n; -ſchrot zímc-
rung f ǒ hor. věnové dřevění na stojkách
(všachtel); -ſchüſ m klinkostřelec; -žange f
-ǒ plitkokleste.

bolžig (↓) a D₂₃ vyboulený.

Boſzung (v) f E₁₈ roubení, zhárování.

Boſzungs... (↓...) -rahmen m rám roubený,
sroubený rám.

Bomba (↓) [it.] neskl. Menia ~ král Bomba
(přesdvika posledního krala neapolsko-ho).

Bombarde (↓↓) [fr.] E₂₂ 1. druhý švihovka,
tarasnice (dělo na házení kamenných kulí). 2. hrd. bom-
hard', bručný hlas u varhan. 3. plav. = Bom-
hardiergaliete.

Bombardement [fr.] n E₂₅ bombardování.

Bombardier (↓↓) m = Bombardier.

Bombardier... (~-~...) ~galiote f plav. druh
dvoustěžňové lodice; -fäser m to Brachinus
crepitans prskavec obejený; -löhnung f mda
pumovník(ovia n bombardýra.

Bombardieren (↓-↓) [fr.] I. ¹/₄ a C₁₂ bom-
bardovati ¹; stríleti do čeho; c-t Štát ~ obi-
jeti město; fig. dorážeti, naléhati, do-, úto-
čiti na koho; ohlučeti koho. — II. % B- u E₇
bet pl., Bombardierung f E₈.

Bombardier(er) (↓↓(~)) [fr.] m E₀ bombardýr↑, pumovník.

Bombardist (↓↓) m E₀, to = Bombardier-
täjer.

Bombardon (~) [fr.] m id. (kovový nástroj
dechový).

Bombassin obeh. ǒ (↓↓) [fr.] m E₂₅ tkale,
id., bombazet (keprovaná kanina hedv.).

Bombast (↓, ↓↓) [angl.] m E₃ id., nabu-
břělost, nadutost slohu (zastráni přázdného obsahu
hledanými vyrazy).

bombasten (↓↓) ¹/₄ (h) C₁₃ bombasticky
se vyjadrovati.

bombastisch (↓↓) a D₂₃ bombastický†,
nadutý, nabubřelý, chvástavý.

Bombe (↓) [It.] toj. f E₂₂ puma; mit ń
beschießen bombardovati (co), pumy hážeti
(na co); ! pozor! (ať se nestane neštěstí);
die ~ ist geplagt puma praskla; jako klenf: Pot
~it und Granaten! prach a broky! u sta hro-
mův! tisic kulí a granátů!

Bomben..., bomben... (↓...) -brand-
(rakete f) m pumový prskou n zápalný; -ſest a
bezpečný od pum, pumám vzdorujíc; pu-
mami neprostřelný n nedobytný; -ſest madoen
krýti n chrániti od střelby z děl; ein Schiff
-ſest madoen loď obrniti; daš šteft -ſest to jest
nade vši pochybu (jisto); -ſest-machen n ope-
vněni proti pumám, obrněni; -ſcuer n bom-
bardování, házení pum, palba n střelba
z děl; -füllen n plněni pum; -gießerei f:
a) slévačství pum; b) slěvárna pum; -ha-
ken m hák m pumy n pumovní; -kanone f
pumovnice, dělo pumovní; -kartätsche f
šrapnel; kartáč pumový; -liſte f bedna na
pumy; -knüppel, -knüttel m sochor na pumy;
-luftball m balons pumou; -modell n vzorek
pumy; -mörſer m hmoždíř na pumy; -öhr n;
-ring m ouško n kroužek u pumy; -splitter m,

-ſliſk m tíska n střep n kus pumy; -ſchiff n
= Bombardiergaliote; -verkeſipäne mpl. kliny
k pumé; -werſen n střílení pumami, házení
pum; -werſer m = Bombardier(er) 1; -jünder m
= -brand(rafete).

bombieren (↓) [fr.] w₄ C₁₂ (s)klenouti.
vydouti, vypukliti; bombiren vypouklý.

Bommel F (↓) f E₂₂, f Bommelage (~-~
ět, -ňě) f E₂₂ = Bammel 1.

Pompernickel (↓↓↓) m E₀ = Pumper-
nidel.

Bon (v) m E₂₅ list zavazovací závazný;
bon†, poukázka na určitou částku penéz
(= Anweisung, Schein).

Bön... (↓...) ~hase m = Bölnhause.

bona fide (↓-↓...) [It.] adv. bezr. zlého
úmyslu, nie zlého netuše, v dobrém úmyslu.

Bonapartist (~-~) m E₂₀ bonapartista pět-
ouc Bonapartův.

Bonbon (↓↓) [fr.] m E₂₅ bonbon↑, (jemná)
eukrátko.

Bonbon... (↓... ↓...) ~dose f krabice na bon-
bony n od bonbonů n s bonbony; ~dite f
kornout na bonbony n od bonbonu n s bon-
bony; ~fabrication f výroba bonbonu: -la-
den m krám s bonbony; ~schachtel f ška-
tulka na bonbony n od bonbonu n s bon-
bony; ~ und Zuckervarensfabrik f výroba
bonbonů a eukroví.

Bonbonnière (~-~) [fr.] f E₂₂ bon-
noniera†, krabička na bonbony.

Bonet... (~-~...) ~ſich m to = Benite.

Bongracc (ět bongracc) [fr.] f klobouček
proti slunei.

bonheur (ět bon- tr) [fr.] à la ~ (to je)
dobrá.

Bonhomie (~) [fr.] f E₁, dobrota, dobro-
srdečnost.

Bonhomme (ět bonom') [fr.] m E₂₅ dobrák.

Bonifaci-nš, Bonifaz (~-~) [It.] npr. m
neskl. Bonifác.

Bonification (~-~) [It.] f E₁₈ bonifikace.
nahrazení, náhrada, náprava.

bonifícieren (~-~) [It.] ¹/₄ C₁₂ nahraditi,
napraviti.

Bonís (~) [It.] práv in ~ cedieren postou-
piti statky véritelium.

Benit (~) m E₂₀ to = Benit(c).

Bonit... (~-...) ~ſich m = Bonit(c).

Bonität (~) [It.] f E₁₈ bez pl. 1. dobrota,
dobrá jakost n hodnota (hoži, poli at. l.) 2. jistota
požadavků.

Bonit(c) (~-~) f E₂₂, Bonito (~-~) m E₂,
[špań.] to. Thynnus pelamy's tunák menši,
bonita†.

Bonitäts... (~-~.) -classen fpl. trídly
hodnoty půdy; -factor m činitel hodnoty;
-ſtufe f stupeň hodnoty; -verhálnis n po-
měr hodnoty.

bonitieren (~-~) [nlt.] w₄ C₁₂ ho-p. vy-
zkoušeti n odhadnouti jakost n výnočnost půdy.

Bonitierungs... (~-~) ... -geschäft n zji-
stování hodnoty n dobroty n jakosti.

Bonito (~-) m E₂₅ v Benite.

Bonmot (ět bōmo) [fr.] n id., případné
n řízné slovo, vtipný nápad.

bonmotisieren

— 536 —

Bordell

bonmotisieren (~~-~) [fr. | v̈r (b) C₁₂ vtipkovati].

Bonne (~~) f E₂₃ [fr.:] a) vychovatelka; b) chůva n opatrovatelka děti.

Bonnet (~~) [fr. n E₂₅ 1. voj., pevn. zvýšení n přívýšení predprsně (hlavně na vystupujících uhlech násypu). 2. plav. nástavek plachtový.

Bonnetierung (~~) f E₁₈ = Bonnet (t) 1. Bonnenš (šu bónšta) [fr. m zdravý rozum.

Bontar (~~) m E₃ bot. Borassus vějírník obecný (loutan).

Bonton (~~) [fr. m bon ton], jemný způsob, uhlazený mraț.

Bonvivant (šu bōvivān) [fr. m světák, rozkošník.

Bonze (~~) m E₁₁, Bonzin (~~) f E₁₉ [čm.] 1. bonz (kněž buddhisticky) f -ka (kněžka buddhů). 2. pop, kněžour.

Bonzenschaft (~~) f E₁₈, Bonzenthum (~~) n D₅ = Pfaffentumb.

Boog (~~) m E₃ oblouk.

Boot (~~) n D₁₁, p., -c. Böte; dim. Bötchen n E₇. 1. lodice, lodka, člun. 2. zo. Patella nimbosa přílipka obláková.

Bö-oti-en (~~) [fec.] npr. n E₂₅ cm, d. st. v. Boiótie.

Bööt-iter (~~) [fec.] m E₆, -in f E₁₉, tei pl. Bö-ten (~~) Boiót. f -ka.

bö-ötisch (~~) f fec.; a D₂₅₅ boiótský.

Boots... (~~) ...-anker m plav. kotva člunová; -bauer m stavitel člunův; -david m jeřah člunový; -cigenthümer m vlastník člun -ů; -fahrer m čluná; -führer m člun vědouci; -haken m hák člunový (k odrážení a přítařování člunu ke břehu); -klampen plav. sedla člunová (ku podpoře člunů umišťaných na palubě); -kncht m: 1. sviják n oporník člunový (= Rudertincht). 2. = Zdihšfemant; -leine f úvazový provazec člunový; -leiter f rebík provazový, po němž muzstvo do člunu vstupuje; -leute mpl v -mamb); -maat m plav stridník, pomocník vřehního lodníka; -mann m: a pl. -männer vřehní lodník (manep doron na plachtoví, lanovi, kotvy n čluny a na příče vykládá a nakládá); b) pl. -leute námořník, lodník; -manns-gašt m plav host. pomocník vřehního lodníka; -manns-gehilfem m = -maat; -manns-maat m = -maat; -manns-pfeife f pištala vřehního lodníka (dávájící námeni k praćimi); -manns-kammer f kotee vřehního lodníka; -ricmen m veslo člunové; große -riemen zum Vriden velveslo k šourání; -roſſen f úkol týkající se obsazení člunu; -tajſen fpl. kladkostroje, jimíž se čluny na jeřáby zdvihají a s nich spouštějí; -wächter m: a) (Wachte) hlídač n strážce člunu; b) (Zdítuwače) stráž člunu; -wagen m ponton. vůz pro pontony n pro čluny; -zieher m: a) člověk támoucí člun n tahající čluny; b) (ná-troy) vlecník člunový; obtahovadlo, ciddína člunová.

Bor (~~) [lt. n E₂₅ hez pl. chem. bórſt (prvek).

Bor...-bor... (~~) ...artig a na způsob bóru, bórovitý: -fluor-wasseritoff- säure f borofluorovodík; -flußſaſſer a: -flußfaures Salz borofluorid; -flußſäure f kyselina borofluorovodíková; -oryb n kysličník borový, boroxyd; -ſauner a: -ſaures Flaten-berar boran sodnatý, borax; -ſaure f kyselina bórová; natřílřide

ſaüre boříkovka hranolová, sassinol†; -jäure: weinſtein m borovinan draselnatý, borovinný kámen; -verbindung f sloučenina s bórem; -wurz m bot. = Mariendijef.

Bora (~~) [slov.] f neskl. rboa (šv.-vých. zimní vitr na vych. pobřeži jádřivšeho mofe).

Boracit (~~) n E₃ min. = Borarſpath.

Borat (~~) n E₃ 1. chem. borat, boran. 2. Lorat (bpatná látka vlněná).

Borar (~~) m neskl. ♂ E₃ 1. obch. borax†. 2. min. borax (surový), bledna hranolová, tinkal. 3. chem. tetraboran sodnatý.

Borar...-borar... (~~) ...-qlaſn boraxové ~klo, borax bezvodný u sklovitý; ~lójung f roztok blednový (k bření teletin); -jaurc a chem. obsahující kyselinu bórovou; -ſaure Bittererbe boran hořečnatý, magnesiumborat: -jaures Sal; boran; -jäure f (hem.: a) = Beriäure; b) min. boříkovka; -ſpath m min. boracit (čtyřstěnný).

Bord (~~) m (n) E₃ 1. okraj, lem, obruba. 2. (p)okraj vody, břeh, pobřeži. 3. a) úvodně jen okraj lodní; b) lod sama; an: u ſeſment vloditi, vziťi na palubu na lod; gegen - ſteuern proti sobě čeliti; heßer (ca) vysoký brod: an: fahren jeti na lodň na brod; au: ſommen přijíti na brod; an: ! (pov) na lod! - an: bok k boku (když dův lodi těsně u čele tež); iiber - fassen spadnouti do moře přes okraj paluby); iiber - werfen do lodi vyhoditi, do moře hoditi. 4. † vyvýšené prkno; -m, bočnice solvarného črenu: bočnice črenové. 5. (obv. Beide, Berte) obruba, lemova. prýmek, porta'. 6. O -tav. vlys, trámen, obrubnice.

Bord..., bord... (~~) ...-anker m plav, vlastní hlavní kotva; -arreſt m lodní vézení; -be ſech m rozkaz lodní; -blech n O sol. bókový plech n bóková tabule solivarného črenu; -einſaffung f, -eſiſch f plav. vroubení, obruba, lista obrubni; -gericht n lodní soud; -linie f plav. obrys obrubový; -linie des Ode (= Redutiinie) ryska palubni; -pſahl m O = Angeteuf pſahl; -planken fpl. plav. pláňky n krytičina obrubová; -reich a prov. J švýc. = ſteinreid; -jaſ; n -m, žlutá sůl; -ſchicht f pokyvač, krajní vistva; -ſchwelle f kam. obrubák, obrubní kámen; -spital n lodní nemocnice; -ſárſe f kam. síla stěny v okrají; -ſlein m e-r Pſaſtermau krajní kámen, krajník (dlažby střeby); -ſtück n sol. = -Meb: -nhr f lodní hodiny; -voll a plný až po kraj, plný plničký.

Borde (~~) f E₂₂ = Bord 1., 5, 6.

Börde (~~) dňem. f E₂₂ úrodna plán.

Bordeaux (~~) ét bordō) npr. m neskl. zem. id. (franc).

Bordeaux...-bordeaux... (~~) ...farben a (barvy) bordeaux, p bordó, tmavočervený; -rothn červeň bordová; -wein m bordeaux, vino bordoské.

Bördel... (~~) ...-maschine f klemp. stroj obrubovací, obrubovacka; -walſe f klemp. válec obrubovací.

Bordelcſe(r) (~~) m E₂₁, -in f E₁₉ Bor-dosan. f -ka (obyvatel Bordeaux).

Bordell (~~) n E₃ bordelſ, veřejný dům, hampejz, ♂ nevéſčinec.

Bordell...

— 537 —

Bordell... (22...). -bcšuchcr m návštěvník
n vytloukač bordelů; -dirncf, -huref nevěstka
n p spr. kurva z bordelu pelešnice; -wirt m
-virtirn m majetník n f -ice bordelu.

bördehn Θ (λλ) ν'α C₁₂ klemp. obrubovati.

borden (λ) ν'α C₁₂ 1. okrajem opatřiti, olemovati, ovroubiti. 2. plav. (eint Schüff) ~ (entern) sraziti se s (jinou) lodí.

Borden... (λλ...). = Verten...

Borderean (du bordérô) [fr.] m příručná kniha vedlejších účtů.

bordicren (λλ...) I. ν'α C₁₂ obroubiti. olemovati, opremovati. — II. sp. 1. B - n E₇ bez pl.,
Vordierung f E₁₅. 2. ien Vordierung f E₁₈ obruba, lem, prým.

Bordierer (λλ...) m E₆ lemovač.

Bording (λ) m E₃ plav. obruba, obrubová čára (ryska) (druh pruskych přístavních pramíci).

Börd-mann (λλ) m D₃ plav. = Berruttmann.

Bordur (λ) [fr.] f E₁₅ tkale. prým (ka), pruh, lem.

Bordüren... (~λλ...) -ornament n lemová ozdoba, lemový ornament.

bore-al(i)ch (~-l~) [rec.] a D₂,₃ severni.

Bore-as (~-l~) [rec.] m neskl. poet. a myth. id., severní výtvr.

Bore(t)sch (~) v Vörtertich.

Borg (λ) I. m E₁ vyřezané prase. — II. m E₃ bez pl. 1. úvěr, (daš Borgen) (zá)půjčka; auf ~ gcben: a) dáti na úvěr n dluh; b) (zá)půjčiti; auf ~ mehment: a) bráti na úvěr na dluh; b) vypůjčiti si 2. plav. výpomocný předmět.

Borg..., borg... (~...) -bindſel npl. plav. des Bonnets výpomocné provážky svazovaci; -braſſe f plav. zvratička; -drehcep n plav. lano rahnové spouštěci; -gcber m úvěr, dávající na úvěr, poskytovatel úvěru, půjčovatel; -geschäft n úvěrný obchod, úvěrování a vývěrování, dávání a braní na úvěr; -aſauf m koupě na úvěr; -nemher m kdo běře na úvěr, úvěr přijimající, úvěrník, dlužitel, ~ dlužec; -pardun f plav. výpomocná uponka (nadkošová), čnělková; -raa f plav. růhno zásobní n reservní; -ſtag m výpomocný stěh; -ſtenge f plav. čnělka výpomocná; -tau n plav. výpomocné lano; -bertrag m smlouva úvěrní; -want(tau n) f výpomocné upona (košová), stěžňová; -weſſc a na úvěr, na dluh, půjčkou.

Borgel... (λλ...) -blume f = Vörre(t)sch.

borgen (λλ) I. ν'α C₁₂ 1. (auf Berg nehmen) bráti na úvěr, vypůjčovati si, dlužiti si (co); ct, von o bei I-m ~ (entleihem vypůjčiti se n vydlužiti se co od koho; Prv. auf den alten Kajer - vypůjčiti si na věčnou oplátku; wer will ~ der tomme morgen dnes za peníze, zítra zadarmo; wer gernt borgt, zahlt nicht gernt dlužník vesele běře, ale smutně vrací. 2. (auf Berg geben) dávati na úvěr, půjčovati komu co; lange gebergt ist nicht geſſenft co se vleče neuteče. — II. ν'α sich zu et. ~ podvoliti se n podrobiti si (emu); pro-půjčiti se k (emu. — III. ν'α B - n E₇ bez pl. (za)půjčka, vý.; B - will ein Wiedergeben kdo se vypůjčil, má oplatiti; B - maſt Zeranl dluh zlý druh; dluh není bratr; B - und Anujchmen thut zum ersten wohl, maſt aber juleſt viel Zanerſcheſens půjčka činí přátely, upomínka neprátely.

Nemeckočesky slovník. I. Deutschbühnisches Wörterbuch.

Börſen...

Borger (λ) m E₆, ~in f E₁₉ 1. dluzitel.

2. ~ půjčovatel.

Borgerci (λλ) f E₁₈ vypůjčování (ze zvyku).

Borgis (λ) f E₁₈ bez pl. typ. id. (druh písma),
borgweise (λλ...) adv. v Borg...
Bori-nm (λλ) n E₁₈ ~ Bor.

Borſ... (y...). 2c. v Verten... 2c.

Borſc (~) f E₁₅ 1. vrechní kůra (tromova),
luh, koráb; Prv. zuinden Baum und ~ v Baum 1.
2. (zherſ) strup (na vředu); ~ des Erdbedens skraloup,
kůra.

Borſ(en)=... (y(y)...) -dach n stěcha z kůry n korová; -käſer m zo.: a) Boſtrychus typographus lýkožrout smrkový; b) Boſtrychus ligniperda lýkožrout obecný; c) Ećcogaster korovee; -käſer-fraß m žraní lýkožroutů n koroveů; -käſer-geſjahr f nebezpečenství korovee; -käſer-hol; n dríví korovcem zahvácené; -käſer-verheerung f spousta od koroveů; -käſer-vertilgung f zahlazení korovee; -reſiſen, -ſchalen n loupání kury; -thier n zo Rytina koroun severní; -wurm m: a) zo. Lampyris světluška; b) zahr. červivost kůry (choroba stomol).

borkig (λ) a 1,3 korový; path. strupaty.
Born (λ) m E₁, ~ D₁₁, D₃ 1. studně, ice.

2. pramen. 3. prov. (Luthwajer) pramentá n studničná voda; s. sm. nápoj: tež napajedlo (= Weichträufe). 4. Θ ... studnice solná.

Born... (~...) -ſahrt f prohlídka studnic solných; -garn n leč na chytání ptáku při napájení; -herr m dozorce studnic solných; -knecht m sol. delník v studnicích solních; -kraut m bot. = Bernhardinertraut; -meiſer m in Zatinen představený studnic solných; -ſchreiber m piſar v solivárnách; -wurz m bot. = wilſe Artiſchede (v toto).

bornen, börnen (λλ) ν'α C₁₂ 1. daš Wieb ~ dobt'k napájeti p napojiti. 2. ein Nalb ~ tele mlékem vychovávati.

Borne-o (~-l~) npr. n E₂₅ zem. id. (ostrovi; p zert. ~ ist sein Waterland (srv. borniert) jest z Hloupětina).

Börncr (λ) m E₆ zo. = Hirſchkäſer.

Borngrund top. C (v) Boriiny.
bornieren (λλ...) [fr.] I. ~ ν'α C₁₂ = beſchrańten I. ~ II. borniert p. p., a D₂₃, obmezený, zabednělý, hloupý (sř. beſchrańfen II. b); s Bornierter m obmezenec, obmezená hlava, hlupák. — III. s Borniertheſt f E₁₈ obmezenost.

Boron (λ) n E₂₅ bez pl. = Bor.

Borrago (~-l~) [flt.] E₂₅, Borre(t)sch (λ) m E₃ bot. Borrago officinalis brutnák.

Borromä-ns (λλ...) a D₂₃, Borromaeus.

Börs (λ) m E₁, sg. D₆, Pl. E₁ zo. = Bariſch.

Borsdorfer, Borsdörfer (λλ...) a (tež b-) neskl. a m E₆ ~ (Apfel) mišenšké jablko, mísnátko; er hat Baden wie ein Paar ~ Apfel má tvářický n lícka jako jablíčka.

Börſe (λ~ n ~) f E₂₂ 1. (Gebreutem) toßolka, peněženka, včeſek na peníze. 2. bursa: (Weichbütte an der ~ machen činiti bursovní obchody.

Börſen..., börſen... (~... n ~ ... ~) -alte(r) m nejstarši na burse, předseda bursy;

GS

Börſi-aner]

— 538 —

Bös...

-bericht m., -blatt n bursovní zpráva n list.;
-beſuch m návštěva bursovní; -buch n (píruční kniha bursovní; -cours m kurs n cena bursovní; -effecten npl. hodnoty bursovní; -fürst m kníže bursovní; -gebände n budova bursovní, bursa]; -geschäft n obchod bursovní; -halle f bursovní sin; -mäſler m dohodee bursovní; -mann m bursovník, bursián; -mäßig a bursovní; adv. po bursovnicku, die zpusobu bursovního; -nachricht f bursovní zpráva; -ordnung f řad bursovní; -ordre f zakázka bursovní; -plaſt m náměstí bursovní; obch. místo bursovní; -ſchacher m šmejd bursovní (= -wunder); -ſenſal m bursovní sensál n dohodee; -ſchluſs m závěr(ka) bursovní; -ſpeculant m bursovník, spekulant bursovní; -ſpulation f bursovní spekulace; -ſpiel a hra na burse n bursovní; -ſpiercl m bursovní hráč, hráč na burse, bursovník; -tag m bursovní den, den bursy; -treiben n řádění n praktiky bursovní; -verfech m obchod bursovní; -verſammlung f schromádění na burse; -woche f tydén bursovní; -wucher m lichva bursovní; -wucherer m lichvář bursovní; -jeit f bursovní čas hodiny; -jeitung f casopis bursovní; -jettel m obch. = beridt.

Börſi-ancr (= -börſenpiercler, Börſenpeculant). -börſt (2.) impf. od berſten.

Borſt (2.) m E₁, n D₁, A. trhlina, puklina; c-n = betemmen dostávati trhlinu, pukati, praskati. B. = Berſte 1.

Borſt... (= -börſten...)

Borſte (2.) f E₂, 1. = des Zdeimeſs štětina; = des Zaeſt oſten: feine Haare stehen ibm wie n in die Heße má vlasy zjezené, vlasy mu stojí jako hrelbíky. 2. = Berſt A.

börſte (2.) impf. conj. od berſten.

borſeln (2.) nₐ (b), vₐ ſich ~ C₁₂ = berſten 1.

borſten (2.) nₐ (b), vₐ ſich ~ C₁₂. 1. (= ježiti vₐ = berſten. 2. = berſten.

Borſten..., borſten... (= -aunſaß m ter vanbemke podſadka; -aſge f bot. = Lemana nitrosedka(tas); -artig a štětinovitý; -besen m směták: -bſume f bot., ježatka; -blüttig a s květy štětinatými; -štětinokvětný; -bliſch m: 1. chomáč štětin; 2. zo. -bliſchel der Kanpen svazeček štětin; -dolde f bot. Torilis tořice; -aſſule f zv. hnilina štětín: -ſirniſpinſel m štětec na fermežový nátěr: -ſiſch m zo. Chaetodon setifer klipka vlajková, sapin; -ſörmiq a štětinatý, -ovitý; -ſiſhlerig a zo. s obrvenými tykadví: -geſlecht n des Weichemücherei voj. pletivo zo štětin na vytéráku dělovém; -graſs n bot.: a (gemeines o jeſeje) -graſs Nardus (stricta) smilka (tuhá); b. Setaria bér; -haarig a bot. hrvitý. kosmatý, štětinatý; -haarigſeit f bot. kosmatost, štětinatost; -hering m zo. Clupea n Megalops thrissa slanecek. sleſ obrvený; -hirje f bot. = -graſs b); -hörniq a zo. štětinatérohatý; -hüllbätter npl. obstětné listi: -hülſe f ter Wöſſe bot. obſtěti mečba (perichactium); -igcl m zo. Centetes (ecaudatus) bodlín (douhottinný), tanreſk, tendraſt; -krant n bot. Carthamus tinctorius světlice barvírská. Šafrán planý; -lachs m zo. Mallotus villosus huńáček severní; -lilie f bot. brſteca osinatec; -pinſel m

štětěka, štětec (z prasečich štětin); -ſamen m bot. = Abrahameſtrauch; -ſchwanz m zo. Apus lupenonožka: -ſchwänziga lupenonohý; -schwänzige Burſecten npl. jepice, hmyz lupenonohý; -ſchwanz spibmaus f zo. Crocidura etrusea reſsek štětinatý; -thierchen n zo. (Ratertbier) Chaetonotus hibetobrveč (červ); -thierchen npl. zo. štětinatci (červi); -tragend a zo. štětonosný, štětinatý; -träger m bot. Chaetophora brvoноška (tasa); -umitarr(c) t a ježatý, obklopený štětnami; -vich n štětinatý v věpřový n černý u súpiňaný dobytek; -wauſe f zo. Miris laevigatus trávnice hladká; -wiſch m smeták; -wiſcher m vytérák štětinový; -wiſchliic m držák smetáku; -wurm m zo. červ hadi, ne-reidka podezřělá; -jaſn m: 1. bot. ranunſel artiger -jaſn Selago rapunculoides strboulatec; 2. zo. tež -jaſnſisch m Chactodon klipka, sapin.

Borſtendorſ (top. M v) Böſtov.

borſenhaft (= -a D₂, 3 štětinovitý.

borſtig (2.) I. a D₂, 3. 1. štětmatý; -ſleuhaariq štětinomrtnatý; -werden štětinatéti. (= ježiti se. 2. fig. f z horka nakvašený, rozčepřený, rozkačený; -werden ježiti se, če-pyriti se. (roz)zlobiti se, rozkatiti se, kohou-titi se, býti (hned) z horka nakvašen. 3. = riſiſ; -werden pukati, praskati, dostávati trhliny. = II. s Böſtigſeit f E₁.

Borſtling (= -m E₂, zo. = Badch.

Bort (=) m I. E₁. 1. = Bort 2. 2. = Band II. 5. = tov. Bort 3. b). = II. D₂. = Bort 6.

Bort... (= ... I. = Bort... = II. -ſchwellen fpl. Θ toſes; -chwellen des Rethes krajové prahy restu n roſtu).

Börtchen... (= -a, = -hammer m Θ lemovák.

Borte (=) f E₂₂ porta', lem ov ka. prým, obruba, třepeni.

Börtel... (= -a, = -cijen n Θ kam. lemovadlo.

börteln (=) nₐ (b) C₁₂ v běrdem.

Borten... (= -a, = -händler m obchodník (s) portami atá.; portár, prýmkár; -mader m výrobcé port n prýmu; portáí, prýmkár; -roſt m premovaný kaſt; -warcn fpl. prýmkářské zboží: -weber m tkadlec port n prýmků, prýmkář, portár; -weberci f portařstvi, prýmkářstvi; -werk m premování, prýmy, porty; -wirker m = -mader; -wirkerci f portařstvi, prýmkářstvi.

Bört-mann (=) m D₂ = Beurtmann.

Borſſe (= -) [nlt.] m E₁, = Boruſſin f E₁⁹ poſt. Prus, Pruſan, f -ka (= Preuſe).

Boruſſia (= -) [nlt.] npr. n E₂₅ poſt. Prusko (= Preuſen).

boruſſicieren (= -a, = -) [nlt.] C₁₂. I. nₐ po-puštiti. = II. vₐ R. n E₁, bez pl., Boruſſicierung f E₁.

boruſſisch (= -) [nlt.] a D₂, 3 poſt. pruský (= preuſch).

Bor-wiſch (=) m E₁ = Borſtenwisch.

Borſe (=) f E₁₂ voj. = -Fahchine.

bös (=) v beje.
Bös..., bös... (= ... a: a) zlý, zlé povahy, zhoubný, skodný, nakažlivý: path. -artiges Sieber nebezpečná horečka; b) zlomyšlný, zlý; -artiger Měnčd zlomyšlník; -artigſeit f: a) zloba, zlá povaha; b) zlomysl-

["böschen]", "— 539 —", "Boschenwerks...", "nost; blumef böt Orobanche záraza; -dingſa, a\nprov. švye. = tam; -fertig a hotovy n má-\nchylný k zlému; -fertigkeit f náchylnost\nk zlému; -gclant a ve spatnem zermaru,\nv nedobré mře, mspr. spatne nadalěný; f roz-\nbrnkaný; -herzig a zlcho srdece (= artig);\n-fraut n plevel; -meinend a zlovolný, spátné\númysly majici, zlé obmýšlející, obmyslný;\n-willig a zlovolný, zlomyslný; -willigkeit f\nzlovlúle, zlomyslnost.", "böschen (L-) I. vª C₁₂,₁₄ stav. skláníti, sva-\nhovati (dosovati) ! (= abbeziden). — II. % 1. B-n\nE₇ bez pl. 2. Böschung f E₁₈ svah, sklon(itost).\núbočí, škarpa†; e-e Böschung geben (= ab)beziden.", "Böschungs... (L-) ... -absaſ m c-ß Dammes\nbermaß, odval; -anlage f, -nſuſ m základna\nsvahu; -ebene f rovina svahu; -linic f čára\nsklonu; -maſ n mira svahu a sklonu, sklo-\nnitost; -mage f svahomer, sklonomer, klino-\nmetr; -winkel m úhel sklonu, úhel sypkosti.", "Bosc (L-) f E₂₂ 1. hor. = Panje. 2. = Banje.", "böſc (L-) I. a D₂,₁₃ 1. zl. šv. adv. zle; der = Geiſt\ne der = zl. žl. durch (schenb); er hat ein = Gewijven má\nzlé n špatné svědomi; in = mit Auf bringen při-\nvěsti ve spatnou pověst n do lidských řečí\nkoho; rozkríčeti, rozněsti koho; in = mit Ruſe stechen", "zlé jméno n zlou chválu mítí, mítí spatnou\npověst; = Wille zlá vůle, zlovůle; zlovolnost;\n= Glande obmyslnost, nepoctivost; er ist nicht\nd, wie er ausfeicht není tak zlý, jak se zdá.\n2. bolavý, chorobný, nemocný; = Finger\nbolavý prst; e-n = mit Finger haben mítí bolest\nna prſte; = = Ding am Finger = Nagelgeschwir;\ndas = Weh o Weſten (attende Zunde) padoucnice,\nepilepsie†. 3. (ſchwer zu ertragen) = Nachricht zlá\nzpráva n novina; = Zeiten zlé n špatné časy;\n= Weß špatná cesta; = Luft dusen povětři.", "4. (aumenten) hněvivý, rozhněvaný, zlostný, zlo-\nbivý, popudlivý; = = maſen rozhněvati, roz-\nzlobiti, popuditi f dopáliti koho; auf = fein;\n= = = feut hněvati se, horšiti se, zlobiti se\nna koho; zlou vůli mítí, ve zlé vůli býti s žym;\nici jei nicht = nehorší se = nehěměř se = ne-\nzlob se na mne, neměj mi za zlé; sie sind\nsich = = sie sind = miteinander hněvají se na sebe,\njsou spolu v hněvu n ve zlé vůli; = werden\nrozzlobiti se, rozezliti se, rozhněvati se, za-\nnevřiti (auf = S. na koho, über et. na co); er wird\naleid = = je hned von horka nakvasen; = je hned\nhr! = thun, sich = stellen býti zlý na oko; hně-\nvati se na oko. — II. Böſe(r) m, Böſe f\nzlostn/k, f -ice. — III. Böſe(s) n. 1. zlé, zlá =\nbeabsichtigen ţamvšleti n ob- zlé; nichts = B- da-\nbei denen ne(po)mysliti při tom na nic zlého;\n= = = nachreben o nachsagen pomlouvati koho;\n= = = mit Gutem vergelten zlé dobrým spláci-\nauf = = finnen zlé obmýšleti; = = thun zlé\nčiniti; = = = alleſ mögliche = = = = = =\nnejhoršho; Prv. = = muſs man mit = = =\nvertreiben zlé zlým a ostré ostrým se zahání:\npilník s železa rez stříá. 2. (= unbeif zá věc.\nneštěstí; mir = = = = = = = = = =\ntschwant = = = tušim cos zlého n ne-\ndobrého, předvídám neštěstí, mám zlou před-\ntuchu.", "Bosenig top M (v) Tvarožna.", "Böſe-wicht (L-) m E₃ zlosyn, nešlechtnik,\npadouch.", "bosjen, bosjen (L-) %a, %r sich ~ C₁₄ zlobiti\nse, horsiti se, hněvati se.", "böſern f (L-) %a C₁₂ (ſ)horsiti.", "boshaft (L-) a D₂,₁₃ 1. I. 1. zlomyslný; jížlivý;\n= der Zneid) zlomyslnost, tićemnost. 2. zlostný,\nhněvivý. — II. s Boshaftigkeit f E₁₈ = Bosheit.", "Bosheit (L-) f E₁₈ 1. zlomyslnost; voll ~\nſteden býti pln zlomyslnosti; hábinte ſtedt irgend\neine ~ v tom jest n vězí nějaká zlomyslnost.\n2. zloba, bezbožnost, nešlechtnost, nepra-\nvost. 3. zlomyslnik, f -ice; a. sm. dit ~ (Zehlmin)\nty šelmicko)! 4. skoro † (Sinn, Wut) vztek,\nzuřivost; ver ~ berjen o wenen vztekem pu-\nkati n plakati; in ~ gerathen rozzuřiti se. roz-\nvztekli se; alle j-c ~ an = = = an auſtajjen vyliti\nsi všechen vztek na kom; shladiti si žáhu\nna kom.", "Bosheit(s) ..., bosheits ... (L-...) ~jünde f\nhřich (spachany) ze zlomyslnosti; -boſ a phý\nzlomyslnosti.", "Böſig (top. Č 1. Bezdež (trev v č. 2.) a) Pez-\nděkov o Pětěku a Trntovskou); b) Bezdeřice (u Beſel).", "Bosin top. Č (v) Bosvné.", "Bosſett (L-) [fr.] n E₃ hájek, houšti, -inka\n(v parku); boskeſ.", "böslich (L-) a D₂,₁₃ 1. zlostný. 2. (beswittig) zlo-\nmyslný; = = = = = = = = = = = = = = = = = = =

Boſſer...

— 540 —

botz

Boſſer... ⊠ (~...?) slož.: ~arbeit f vypoukla;
práce: ~bein n = ~holz; ~cisen n soch. želízko
modelovací: ~holz n soch. modelovátko ze
dreva; ~tunſt f umění vyp(o)uklých prací;
voskotvárné umění, voskotvárnictví.

botſsieren ⊠ (~...?) [fr.] ¹/₄ C₁₂ 1. těž
botſjerieren (~...?) vypouklou práci dělati.

2. bosovati|, modelovati (a vosku, bliny). 3. kam.
c-IT Bruchstein ~ (abpiſem zdrsniti n zbrázdití
ulomek kamenný.

Boſſerer ⊠ (~...) [fr.] m E₆ mosazník
(= (Selbigleber).

botſiq p (~) a D₂,₃ prov. s mrzutý.

Botſler ~) m E₆ = Boſſerer.

Boſjon (~-či bost'n) E₂,₅ 1. zem. id. (M v Am-
ricæ, ~ II. id. (hrz v karty); e-IT ~ auſagen ohlásiti
boston't n pět přebitku n f štychů|.

Bot ~) (~) n (m) E₃ nabídka (při dňažbě) (obv.
(Občet).

bot (~) impſ. od bieten.

Botanik (~) bot. [řec.] m E₆ botanika↑,
rostlinopis.

Botaniker (~) [řec.] m E₆ bot. botanik↑,
rostlinopisec.

botanisch (~) [řec.] a D₂,₃ botanický|,
rostlinopisný.

Botanißer... (~-...?) ~bühſch f, ~trommelf
torba botanická.

botanificiren (~-~) ¹/₄ (b) C₁, botaniso-
vatit: a) sbírati rostliny; b) studovati rost-
linopis.

Botarga (~) [it.] m E₂₅ jikry v octě
zavázané na způsob kaviáru.

bote (~) impſ. c. od bieten.

Bote (~) m E₂₁. Botin prov. J Bötin (~) f
E₁₄ 1. posel, f-kyne, poslice; ein angenehmer
- blahověst: ~it (aſs ~ laufen poselská; ~blech n
stítek poselský; ~brot ~ n: a) = John; b) iron.
zpropitné za dobrou zprávu; ~dienſt m služba
poselská n poslova; ~fran f poslice posel-
kyně. ~gang m: a) posílka, poselství; b) chuže
poslova: s. sm. zdrouhavá chuže; c) plat za
posílku; ~gänger m (pěší) posel; ~institut n
= ~amt b); ~jägercorps n poselni sbor my-
slivci; ~laufen n poselstvování, běhání n za-
městnání poselské n poslovo; ~läufer m =
~jänger; ~läuferin f = ~fran; ~lohn m plat
poslovi n -um, poselné; ~lohn tarif m sazba
poselného; ~meiſter m dozorce poselského
uřadu; ~meiſterci f = ~amt b); ~paunſchale
přidavek na vydržování sluhy; ~poſt f poſta
poselská; ~poſt-wagen m poſt. poselný posov-
stvský vůz; ~ritt m pojíždka, jízdná posílka;
~ſchiff n = Badetbeet, ~ſchid n = ~blech; ~ſpieß m
kovaná hůl poslova; ~taube f = Brieftaube;
~verbindung f spojení poslem; ~weib n =
~fran; ~weife a na způsob poslův; ~wefen n
poslovství.

Boten..., boten... ("...?) ~amt n: a) úřad
posluv. zaměstnání poslovo, živnost poslova,
~ poslovství; b) úřadovna poselská; ~blech n
stítek poselský; ~brot ~ n: a) = John; b) iron.
zpropitné za dobrou zprávu; ~dienſt m služba
poselská n poslova; ~fran f poslice posel-
kyně. ~gang m: a) posílka, poselství; b) chuže
poslova: s. sm. zdrouhavá chuže; c) plat za
posílku; ~gänger m (pěší) posel; ~institut n
= ~amt b); ~jägercorps n poselni sbor my-
slivci; ~laufen n poselstvování, běhání n za-
městnání poselské n poslovo; ~läufer m =
~jänger; ~läuferin f = ~fran; ~lohn m plat
poslovi n -um, poselné; ~lohn tarif m sazba
poselného; ~meiſter m dozorce poselského
uřadu; ~meiſterci f = ~amt b); ~paunſchale
přidavek na vydržování sluhy; ~poſt f poſta
poselská; ~poſt-wagen m poſt. poselný posov-
stvský vůz; ~ritt m pojíždka, jízdná posílka;
~ſchiff n = Badetbeet, ~ſchid n = ~blech; ~ſpieß m
kovaná hůl poslova; ~taube f = Brieftaube;
~verbindung f spojení poslem; ~weib n =
~fran; ~weife a na způsob poslův; ~wefen n
poslovství.

Botenwald top. M (m) Butovice.

Bötter ~) (~) m E₆ = Bootſſilher.

bothniſch v bothniſch.

Botin, Bötin (~) f E₁₉ v Bote.

botmäſzig (~-) I. a D₂,₃ 1. (u gebieten be-
rechtigt) představený, nadrízený, vládnoucí.
2. (um Geberjam verſchlebtt) podrízený, poddaný,
podrobený, prikázaný; ein B-er přikázanee.
3. (tributyſchlebtt) poplatný. — II. s Botmäſzig-
feit f E₁₈ 1. moc, (nad)vláda, panben) poselství,
zpráva, zvěst, vzkaz; Prv. chlinme ~ tommt
immer zu freiß neblahá zpráva přichází rychle;
e. poslání, poselství (které panovník posilá sňemu); bři
trebe ~ eirk. blahozvěst, evangelium|. 2. posel
( Bote). 3. (vel vyslanectvo; těi: budova
(vele)vyslanectva.

Botry-oqen (~...) [řec] n E₂₅ min. botryogen↑,
krupín polohranolov.

Botry-olith (~...) [řec.] m E₃ min. id.

Botjchaft (~) f E₁₈ 1. poselství, poslov-
ství, posílka: a) auf ~ geben poslem býti,
posílkou jítí, posličkovati; b) (stunbe) poselství,
zpráva, zvěst, vzkaz; Prv. chlinme ~ tommt
immer zu freiß neblahá zpráva přichází rychle;
e. poslání, poselství (které panovník posilá sňemu); bři
trebe ~ eirk. blahozvěst, evangelium|. 2. posel
( Bote). 3. (vel vyslanectvo; těi: budova
(vele)vyslanectva.

Botjchafter (~...) m E₆, ~in f E₁₉ (vel)-
vyslanee.

Botjchafter... (~-...) ~poſſen m úřad (vel)-
vyslanecký n místo velvyslanecké.

Botjchafts... (~...) ~rath m rada (vel)-
vyslanecký n při (vel) vyslanectví.

Bott (~) n neskl. plav.: ~ geben uvolniti vazák
člunový.

Bott... (~...) ~hammer m v heslo o sobě.

Böttcher ⊠ (~) m E₆ bednář, bečvár.

Böttcher... ⊠ (~...) ~arbeit f bednářské
dílo, bednářská práce, bednářství; ~hand-
werk n bednářské řemeslo, bednářství; ~hol; n
bednářské dříví; ~meiſter m mistr bedná-
ŕský; ~ordnung f řad bednářský; ~ſchlägel m
kyjanka; ~werſtätte f bednářská dílňa;
~woche f obch. v Lipsku první tyden trhu; ~jange f
bednářské kleſtě.

Böttcherci (~...) f E₁₈ 1. bednářství, bečvář-
ství. 2. dozor nad knížecimi sklepy, knížeci
sklepovnictví.

Botte (~) f E₂₂ = Böttich

Bottelerie (~-...) [holl.] f E₁₈ = Botterei.

Bottelier (~) m plav. [holl.] dozorce nad
potravinami, špiřník, správce špiříren.

botten ⊠ (~) m C₁, třepati, trdli ti, mědliti.

Bott-hammer ⊠ (~) m E₆ trdlice.

Böttich ⊠ (~) m E₂₅ kád.

Böttich... ⊠ (~...) ~dauben fpl. ⊠ bedn.
kádovina, duhy kádové; ~gährung f kvašení
v kádi; ~inhalt m obsah káde; ~macher m
= Böttcher: ~reifen m kádová obruč; ~raum m
prostor káde; ~wechsel m piv. kohout do káde;
~apfen m piv. čep do káde.

Bötticher ⊠ (~) m E₆ = Böttcher.

Bottlerlei (~) [holl.] f E₁₈ plav. špižirna,
zásobni komora.

bottniſch (~) a D₂,₃ ~er (o B-er) Meerbusen
Botnický záliv.

bot (') int. v pos.

Bozen

— 511 —

Brach...

Bozen (≈-) n E₂₅ zem. Bocen, Bolzano.
Bösig ◦ (≈-) m E₃ sol. odpadky sádry.
Boucherie (čt. bušťri) [fr.] f E₂₂, jatky, porážka.
bouchieren (~-t čn buš-) [fr.] % C₁₂ zacpati.
Bouchon (čt. bušón) [fr.] m pív. čípek, jim
se okouši pivo.

bouleieren (~-t čn buk-) [fr.] % C₁₂ kadeřiti.

Boudoir (~-) n E₂₅ budoár†, (nákladné vyzdo-
bený) pokojik dámský (jako útulek, pracovna a čitárná).

bouffieren (~-) [fr.] % C₁₂ nabírati.

Bouffon (~-) [fr.] m E₂₅ šašek.

Bouffonerie (čt. bufonči) [fr.] f E₁₈ šaško-
vání.

bouffonieren (~-t % n) C₁₂ šprýmovati.

Bougie (~-) [fr.] f E₂₅ 1. svíce (vosková).
2 čir. lek. svíčka, voskovka, váleček, bužie†.

Bouillon (~-) [fr.] f I. E₁₈, pl. ~š id., sílna
polévka masita; fig. ct. mehř ~ gěben přidati
trochu života n vznětu. — II. ⊕ m E₂₅ =
Kantilfe.

Boulangerit (~-t) m E₃ min. boulangerit↑,
bulanžerit.

Boule ⊕ (≈ čt. bál') [fr.] f E₂₅ (m) v Poulé.

Boule=... ⊕ (≈...) -arbeit f truhl. práce
bulová, bulové vykládání; ~möbel npl. truhl.
nábytek práce bulové.

Boulevard (≈ - čt. buk vár') [fr.] m E₂₅ id.:
a) bášty, procházkové stromořadí kolem
města (na místě někdejších bradů); b) široká, dlouhá
trída n ulice vysázená stromy po obou
stranách.

Boulogne (~ čt. buloň') n E₂₅ zem. Boulogne
(franc. M).

Boulogner (~-) 1. m E₉, -inf E₁₉ Buloňan,
f -ka. — II. ~, b- a neskl. buloňský.

Bouquet(t) (~-t) n E₃ 1. kytice. 2. id., vůňe
vina.

Bouquett(s)..., (~...) ~halter m držátko
na kytice; ~wicke f bot. Lathyrus latifolius
hrachor širolistý.

Bouquiniſt (čt. buk-) [fr.] m E₁₀ vetešník.

Bourbon m E₂₅ id. a) či (franc. M; b) tež- (≈-t) m
E₂₁ Burbon(ec) (člen franc. rodu panovnického).

bourbonisch (≈-) a D₂₁₃ b(o)urbonský.

bourbonismus (~-t) m bourbonismus;
š. sm. legitimismus.

Bourdonnet (čt. burdoně) [fr.] n E₂₅ žemně
n podušťice ostružní, žemnice z třejeňi.

Bourette (čt. buret) [fr.] f spředené hedvábi
z odpadků.

Bourgeois (≈ čt. buržoá) [fr.] I. m neskl.
obyč. přfh. 1. měšták, šosák. 2. stav městský
(střední stav). — II. ⊕ f neskl. = Borgiš.

Bourgeoisie (čt. buržoži) f E₂₂ buržoasie†
a) měštanstvo; b) stav městský; c) šosáctvo.

Bournonit (~-t) m E₃ min. burnonit↑, krušec
dvojhranolový.

Bourraden (~-) [fr.] fl. E₂₂ rýpání, dlou-
bání (vž fig.).

Bouffole (~-) [fr.] f E₂₂ plav. bus(s)ola†,
kompas (lodní), jehla magnetická.

Bouteille (čt. buteje) f E₂₂ láhev, -vice;
Wein auf ~n ziehen vino do láhví stáčeti.

Bouteilen=... (~-t...) ~bier n láhvové pivo;
~glas n butelové sklo; ~stein m vltavín,
moldavit↑.

Boutique (čt. butik) [fr.] f 1. budka, krám.

2. hospůdka, kréma.

Bovist (~-) m E₃ bot. Lycoperdon bovista
pýchavka obecná.

Bovist..., bovist... (≈...) -artig a pýchavko-
vitv; ~schwamm m = Bovist.

Bovo (~-) npr. m E₂₅ 1. jméno hrádn v starofr. r.t.
rom-mech. 2. člunek z pohřeží adriatického.

Bowie (~-čt. bůle) [angl.] f E₂₂ 1. mísa, pohár,
cíše, kořík, šálek, míska. 2. (obehn) nápoj, zejm.
puncovina.

Bowlinggreen (~- čt. bōlinggrīn) [angl.] n
E₂₅ drn(ov)ště n trávník.

Bor... (≈...) ~ſtoſ m klofec, štulec.

boren (≈-) [angl.] % n (b), %r (ſich) ~ I. %
boxovati (y' se)↑, pěstí potvákati se, zápasiti.
*pěstníčiti. — II. % n bez pl. zápas pěstní.

Borer (~-) m E₆ zápasník pěstní, pěstník,
boxovač†.

Borcrei (~-t) f E₁₈ boxovačství, pěstni-
čení.

Boy, Boye x. pájka v Boj x.

Boycott [angl.] m boykot† společenská a hospo-
dášká klatba.

bocskieren (~-t) [angl.] % C₁₂ boykotto-
vati† koho n co, boykot výhlášiti proti komu n čemu.

Bozen (~-) x. v Bozen x.

br (≈) int. = burr.

Br. abbr. svob. zedn. = Bruder.

Brabank (~-) f D₁₅ plav. zvratiště (místo na
bíchu ke sklopení lodí, tak, aby pátře vyšla nad vodu).

Brabant (~, ˇ ~) npr. n E₂₅ zem. Brant
bant(sko).

Brabanter (~-t, ˇ ~) I. m E₆, 1. -inf
E₁₉ Brabanfan, f -ka. 2. ten m brabantský
tolar (asi u franká). — II. ~, b- neskl. 1. = bra-
bantijd. 2. ~ Koſł bot. brabantské zeli.

brabantisch, ˇ ~ brabäntisch (~-) a D₂₁₃
brabantský, ~ č spraše, ~ n neskl., čas ~ B-
E₂₁ brabantština.

brabbeln (~) % n (b) C₁₂ 1. F = babbeln.
2. plav., o měři: vřiti.

Bracelet (~-) [fr.] (čt. brasele) m (Armband)
náramek.

brach (±) I. a D₂₂,³ hosp., o rolič: úhorem
n ladem ležíci, nevzdránělý; ~ liegen úhorem
n ladem ležeti; fig.: a) o osobách a včech: zaháleti,
odpočívati, nepracovati; b) f S. ~ liegen lassen
nechávati v nečinnosti koho, neužívati schop-
ností čich. — II. impf. od brechen.

Brach=... (≈...) ~aſter m hosp.: úhor, úvor,
příloh; lada; ~aſtern v brechen I. 2.; ~am-
jel f zo.: 1. Charadrius varius kulik bledý;
2. Emberiža hortulana strnad zahradni; ~di-
jicel f bot. Eryngium campestre máčka (polní);
kotačka, toita†, mužská víra, větrník; ~ſahref,
~ſahrt f prov., hosp. krojení, první (ž)orání úhoru;
~ſeld n, ~ſur f = ~aſter; ~ſroſch m zo. Rana
temporaria žába hnědá, skokan hnědý n ro-
ňák; ~graſs n tráva úhorová n -ní n příložní
(rostoucí na úhře); ~heu n seno úhorní n z úhoru;
~hut(ung) f pastva úhorová n na úhoru;
~käſer m zo. Rhižotropus solstitialis chroustek
letní; ~karſt m kracee okopáváčka na úhor;
~korn n žito úhorní n po úhoru (opak Žommer-
fručt); ~land n = ~ſlag; ~läuſer m, ~lerche f
zo. Anthus campestris linduška rolní; ~liegen n

brach-ackern

— 542 —

Bramen...

hosp. úhoření, ležení ladem (= Brache); -männchen n, -männlein n bot. Agaricus campestris úhelka či pečárka; -miſt m úhorní hnúj; -monat m (měsíc) červen; -pſluß m úhorní pluh; -pſlügzen oráni úhoru; -pieper m 20. = läuſer; -pilz m bot. = -männchen; -schein m nový měsíc v červnu; -ſchlag m lada (pl.), úlehli, traſt úhorní; -ſchnepſe f 10. Numenius arquatus koliha veliká; -ſchwalbe f 70. Glaröola pratincola úhorlik obecný, kur píšečný; -trift f pastva na úhoru n úhorní (= -weiſd); -vogel m 20. a) = -ferde; b) = -dchemje; c) Turdus viscivorus brávník, tež tussvec, jmelucha; -weide f pastva na úhoru n úhorová; -zeit f doba úhoru, čas úhoření.

### brach-ackern (m²) v'n (b) C₁₂ = brachen I. 2.

### Brache (m²) f E₂₂ hosp. 1. (Brachliegen) ležení úhorem, úhoření. 2. čas úhoření. 3. = Brachader. 4. oráni n krojení úhoru.

### bräche (m²) impf. conj. od brechen.

### brachen (m²) I. hosp. v'a C₁₂ úhořiti, (s) / příložiti: 1. nechati úhorem n ladem ležeti (= brach liegen laſſeu). 2. příloh n úhor orati n krojiti. 3. c-n Teiß - rybník sušiti n prosušovati n úhořiti. - II. jmet. v'n (b) = brach liegen (v brach I.).

### Bracher (m²) m E₆ 1. hosp. krojitel n orác úhoru. 2. 70. = Brachwegel.

### Brachichorc-aſ (m²) [řec.] m neskl. v metrice: id., amſibrachysſ.

### Brachistochrone (m²) [řec.] f E₂₂ tež brachistochronische Linie f math. čára n kiivka nejrychlejsiho párdu.

### Brachling (m²) m E₃ bot. = Brachmünchen.

### Brachmanc (m²) m E₂₁ v Brachmanc.

### Brachs (m²) m E₃, Brachsſen (m²) m E₇ 20. = Bräſsen.

### Brachjen... (m²) -ſarn m, -krant n bot. Isoetes ſidlatka jezerni.

### brachte, brächte (m²) impf. od bringen.

### Brachnographie (m²) [řec.] f E₂₂ krátké n zkrácene písmo (= Ţeneographie).

### Brachnologie (m²) [řec.] f E₂₂ brachylogieſ, stručnomluva.

### Brack (m²) I. n (m) E₃ obyč. bez pl. 1. = Anſchluſs 2. 2. hosp. = -viich. 3. les. -en pl. = Abſänder 2. - II. m E₃ s pl. lov. = Brade 1.

### Brack... (m²) -gut n brakové n výmětkové zboží; brak, výmětky; -holn z kol. = Waageſcheit e-r Wagenbrade -perſc klenotn. - Fertentbrucht; -tisch m stul k přebírání n vyměsovaný; -viich n vybrakovaný dobytek (prodávaný n zabíjený na podzim); -wasser n podkal, poloslaná voda voda ríčná smisená s mořskou.

### Brake (m²) I. m E₂₁, f E₂₂, Brack (m²) m E₂₂, Bräſkin (m²) f E₁₉ lov. oſtaffer hafäk. - II. f vi Brake E₂₂ 1. a) = Anſchluſs 2. b) úřad ke zkoušení zboží; c) budova ke zkoušení zboží. 2. Ob = -Wach an der Teichviel. 3. 0 hosp. obv. Brake (m²) = Aſtahbreche. 4. tež Brake (m²) protržení n průrva hráze (= Teichbruch).

### bracken (m²), tež braken (m²) v'n C₁₂ 1. obch. = anſbracken. 2. hosp. Aſtach v = brechen.

### Bracken... (m²) -diſſel f bot. = Brachdiſſel; -haupt n erb. hlava hafáka.

### Bracker (m²) m E₆ obch. příšežný zkoumatal (a vyměsovatel nepotřebného) zboží.

### brackig (m²) a D₂₃ (v ovoč.) zkažený; sladkosolný; -čs Waffer = Brackwaffer.

### Bräſkin (m²) f E₁₉ lov. v Brade I.

### Bracte-at (m²) [lt.] m E₂₀, -c (m²) f E₁₃ num. peníz pliſkový ſtenký, jen na jedné stáně ražený; plecháč, plísek, brakteat.

### bradeln (m²) v'n (b) C₁₂ prov. J = plantern.

### Braganza (m²) [port.] npr. n E₂₅ id.

### brägeln (m²) v'n C₁₂ prov. 1. (h) (tež v'n) (zvolna) péci, smažiti. 2. (in) s praskotem padati.

### bragen (m²) v'n C₁₂ kožěšn. (kůře) roztahovati.

### Brägen (m²) m E₇ kuch. moze(če)k; f mozek (růheed).

### Brägen... (m²) -ſemmel f houska se smaženým nozečkem; -wurſt f cerbulát.

### Bragozzo (m²) m typický rybářský člun Chiogianu.

### Brhma (m²) [sanskr.] m E₂₂, Brahma.

### Bra(h)ma-ismuſ (m²) m id.

### Brägman (m²) ⌜ Brahme (m²) m E₂₂ brahman, -in.

### Brahmanenthum (m²) [sanskr.] n E₇ bez pl. = Brahmaſmus.

### bra(h)manitj (m²) [sanskr.] a D₂₃ brahmánský, -inský.

### Brahme (m²) m E₂₁ = Brahmane.

### Brahmen (m²) m E₂₂ = Bram 1.

### brähmen ⌜ obv. brähnen (m²) v'n (b) C₁₂ lov. (o svm'n) boukati se.

### Brate (m²) x v Brade x.

### Brakteat(e) v Bracteat(e).

### Bram (m²) m E₁ 1. bot. a) Genista kručinka; b) = Brembeere. 2. prov. = Piahun. 3. prov. skvrna od sazi (= Niſſled). 4. plav. = -decet, -ſenge.

### Bram... (m²) -beere f ⌜ = Brembeere; -bräſe f zvračička brámová n nadkošová; -ſall m spouſt brámová; -kapern fl. bot. kaparlata, kaparky kručinkové; -majt m plav. = -nene; -raa f ráhno; -ſahling f můstek nadkošový; -ſeget n plachta nadkošová n brámová; -ſeget-kühſte f vitr plachet nadkošových; -ſtag n stěh nadkošový; -ſienges ſenelka nadkošová; -ſiengen wend f, -wanten flp. upínačky ſenelky nadkošové.

### Brama (m²) x v Brama x.

### Brama(h)... 0 (m²) -koſben m str. horec. -idlo, potápník; píst potápnikový; -preſſe f vodní n hydraulický lis; -ſchloſs n zam zámek Bramahuv.

### Bramarbas (m²) m neskl. E₃ id., chvástal, tluchuba, mlac., mluvka.

### bramarbarſeren (m²) I. v'n (b) chvástati, tlachati, nadsazovati. prepínati p tlouci hubou. - II. % B- n E₇ chvást.

### Brame (m²) m E₂₁ 1. = Brabmane. 2. 0 tež Bramme m hut balvan plechařský (vykovaný paketní balvan k vytáření hrubého železňové plechu)

### Bräme (m²) f E₂₂ 1. lem, obruba, prým. 2. bot. = Vam I. 3. 70. = Bremje.

### brämen (m²) v'n C₁₂ verbrämen.

### Bramen... (m²) -ſchweiſoſen m hut svářej pec na balvany plechařské; -walje.

Brand...

— 544 —

[brannte

střele; -lochmjeſer m voj. měrítko na průpalní
díru; -lunte f voj. del. doutnák, doutnák zá-
palný; -mal t: a) = ſled; b) vypálené zna-
mení (zrem. t): = Zhanual); -maſen v heslo o sobě;
-mark(e) f = -mal b); -marken v heslo o sobě;
-maschine f pekelný stroj; -mauer f zeſt
protiohemni, stít proti ohni; © hot. maue-
r-ě = Zhabdeheus zadní stěna sachtové peci;
-mans f zo. Mus agrarius myš rolní; -mehl n
mouka zo snětiveho obilí; -meſeſ f Parus
maior sýkora koňadra; -meiſter m: a) velitei
hasičuv; b) voj. šacovatel, -ač; -mittel n. tk.
1. prostředek proti sněti. 2. prostředek n
náplast na spáleninu; -neſſel f bot. = Breu-
neſſel; -öl n: 1. přiboudlý olej. 2. ˇ olej
k pálení; -opſer n. bis. obět zápalná; -ord-
nung f: a) řád hasičský; b) plav. řád. jak
vésti si má mužstvo za požáru; -otter f
zo. zmije (= Ratter, Piper); -pappe f =
-teſdel; -pſahl m kůl na hranici, k. němuž při-
vářán byval odnouzence; -pſeil m ohnivý n. zhavý
šíp; -pſaſter n. náplast na spáleninu; -piſl m
bot. Uredo rez; -plan m vypálená rovina
n planina; -raſete f voj. del. prskounzá-
palný; -rede f palíčká řeč; -regen m dět
snětní n. působić snět obilnou; -roggen m
hosp. a) snětivé žito; b) žito seté do barinne
půdy (jeiž povrch byl ožehnut); -röhre f
voj. del. pru-
palnice: -röhren-hülſe f voj., del. touleč prů-
palnice; -roje f: a) bot. = Baumreje; b) žvář
ruže snětivá; -roſt m roſt; -roth a ohnivé
červený; -röthe f rudá zář, zář požáru,
ohnivá červenost; -ruthet f: a) = -boč:
(2) Dureifen, Sfentruče pohrabč; -ſalbe f maſt
na spáleninu; -ſaſt m ohněstr. zápalná látka n
složenina; -ſchaden m: a) úžeh, spálenina;
b) škoda požárem n. ohněm působená, škoda
z ohné; -ſchaden-vergiitung f náhrada za
škodu požárem (způsobenou); -ſchagen v heslo
z sobě; -ſchabung f pálení, palične, výpalné;
-ſchieſer m her. slinovec smolitý (živienatý);
u hornikvá: hoſlák v ostravě: sklak; -ſchiff n =
Brander 1.; -ſchlag m luntj., doutnák, zapalo-
vadlo, průpalka, zá.; -ſchlägel m voj. del. při-
boj n palička n. pich n tlukadlo na prupal-
nice; -ſchlang f zo. = -etter; -ſchneſſe f
prosečnice; -ſchorf m přiškvarek: -ſchirſ m
škvár; -ſchuis m rána z uconzené půsky;
-ſchwabber m plav. = Kanenweißer: -ſchwär-
mer m ohnostr. fučík zápalný; -ſchwarz a
cerný jak oharek: -ſeeschwalbe f zo. Sterna
cantiaca rybák severní; -ſeher m zapalo-
vadlo pumy; -ſilber n. hot. pálené n. pre-
palované štríbro; -ſohlleder n = -leder;
-joſle f druhý, vnitřní podešev; -ſoun-
tag m první neděle postní; -ſpiſentang m
bot. snětourek, iaso z rodu Sphacelaria; -ſpricſe f
ſtíkačka (hasičská n. požární): -ſtatt f ˇ.
-ſätte f spáleniště, pohořelistě, žároviště;
ždár; -kelle f: 1. = -ſtatt. 2. (Genuerſtelle, here)
ohnistě, krb: -ſteuer f: a) = -ſchabung; b) po-
jistné proti ohni, prémieł; c) almužna poho-
relým; -ſtifter(in f) m palić, žhár, f -ka;
-ſtiftung f zaklání ohne, palič-
vští, zhárství; -ſtiftungs-wuth f manieß žhár-
ská; -ſtuck n: a) bibl. obět zápalná; b) hot
přepalované slitky (stríbro); -ſcig m, -thi-


r(c) f dvěre proti ohni, dvěře železné pro
případ požáru; -triebel m © = -jeber; -un-
glück n = -jaden; -versicherung f po-
jistění proti ohni; -vogel m zo: a) Hydro-
chelidon leucoptera rybák béloklírdlý; b) =
Nethohlchen; -wache f: a) požárová stráž;
b) voj. ohné (v tabóre); c) (sachoffdift) strážní lod;
-wasser n voda olovnatá: -wehr f = ſeuers-
wehr; -weide f (Weltweide) -wein m =
Braunnt(e)wein; -weizen m snětivé pšenice; bot
Camelina nice; -welle f ohnostr. prskounz opo-
vitvý n otepovitý, snop n otep z prskounu;
-wetter n hor požárné vétry, požárný důlní
vzduch; -wirtschaft f v rašelništvě: ožehování
půdy; hospodářství palné; -wundkraut f bot.
bylina na spáleniny; -wunde f spálenina;
-zeichen n: a) mýžeh. při (= -mal b); b) po-
zárné znamení; -zeug n voj. a) hmotna n látka
zápalná; b) = -ač; c) (dehtované) lanoví
k osvětlování přikopův.

Brandel (2-) m E<sub>6</sub> voj., del. lunt†, doutnák,
zapalovadlo, zápalka.

Brändel (2-) m E<sub>6</sub> prov. = Braunnt(e)wein.

Brändelchen (2-) n E<sub>7</sub> kořalka pálená
s cukrem.

brandeln (2-) v<sub>n</sub> (b) C<sub>12</sub> páchnouti boudem
n čem-, čpíti přiboudlinou.

branden (2-) C<sub>13</sub> I. v<sub>n</sub> a v<sub>n</sub> vlnách: narážeti
bíti o těch n o skly; h) fig. (toben) zuřiti. --
II. % 1. B - n E<sub>7</sub>. Brandung f E<sub>18</sub> příboj vln.

2. jen Brandung: a) skály, útes skáliska
(od meſt se příboj vln odráží; zejm. tě skrytý úskali);
b) čtěrejičej odraz vln od skály; c) vření.

Brandenburg (2-2) nfr. n. Branibor m,
= ko., = (zemst).

Brandenburger (2-2-) m E<sub>6</sub>, -in f E<sub>22</sub>
I. Braniborec. -ran, -rák.f -r(ac)ka. — II. ~,
b - a neskl. = brandenburgijd.

brandenburgijſch (2-2-) a D<sub>2,13</sub> braniborský.
Brander (2-) m E<sub>6</sub>. 1. plav. lod zapalující
n paličská. 2. lov. = Seßluchſch. 3. voj., tě Bränder
zápalná lod (v Brand 13 voj.). 4. svýc. zlá žena,
litice, dráčice (= Megäre).

brandicht, brandig (2-) a D<sub>2,13</sub>. 1. při-
čmoudlý, příb.; daſ riecht brandig páchne to
boudem n čem-, jest to cítiti přiboudlinou.
2. o obli. snětivý; o stromech: spálený, rezovať;
werden (7c) snětivěti. (7c) rezovatěti; -maden
snětiti. 3. path. snětivý.

Brandig-werden (2-2-) n E<sub>7</sub>, bez pl. path.
snětivění.

brand-malen ˇ v ˇ v<sub>n</sub> a C<sub>12</sub> v násl.
brandmarken ˇ v<sub>n</sub> C<sub>12</sub> I. %a v(y)paliti
známku znamení na co n na koho. — II. % B - n
E<sub>7</sub>, bez pl. Brandmarkung f E<sub>18</sub>.

brand-schagen (2-2-) C<sub>14</sub> I. I. e-c ſtart = městu
uloziti výpalné, na město uvaliti výpalné.
2. s. sm. e-e Freuun = krajnu (auspiüberun) (7c) pusto-
siti, (vy)drancovati, (vy)pleniti, abs. pleniti,
pustošiti, drancovati. 3. fig. 3. = vydráti koho. —
II. % B - n E<sub>7</sub>, bez pl. Brandschabung f E<sub>18</sub>.

Brandung (2-) f E<sub>18</sub> v branden II.
Brandungs-... (2-...) = -fahrer m plavec
skrytými úskalimi.

Brane (2-) f E<sub>22</sub> (p)okraj tesa.
brannte (2-) impf. od brennen.

Branntcwein

— 515 —

braten

Brannt(c)wein (²⁻³) m E₃ korálka, pálenka.

Branntwein ... (²⁻³) - anſchlag m přírazka na korálku, koraleni; -blage f (chem. lihový kotel destilační; prekapovadlo korálky (= Ateneit): -brenner m vinopahík, lihovarník; -brennerci f: a) vinopahničti, lihovarnictvi; b) vinopalna, lihovar; -erzeuger m rak. = -mener; -eſſig m očet z korálky: -flaſſe f láhev korálky m na korálku n od korálky; -kübel m kář na korálku; -puſte f p = -flaide; -regal n právo k vystavání korálky: -jäuſer m piják korálky, korálz. -ečník: s. sm. opilec, ochlasta; -jahn m výcep korálky, korálma; -ſcheuk m výcep piuk korálky, korálhík; -ſchente f = -jéaut. -ſpitztich n opalky. s: -ſicner f dań z korálky: -ſiimme f vysinolený hlas; -trinter m piják korálky, koraleni, korala; -verſtigung s otrava kořaleční n lihem, alkoholismus; -vage f alkoholometr: -apſt f m fig. = -jäuſer; -zwang m závazek koraleni n odberati korálku.

Branntweiner (²⁻³) m E₆₃, -in f E₁₃ prov. f = Brannweinbrenner.

branntweine (²⁻³) a D₂₃, páchnoucí kořalkou (obv. nach Brannwein niedend).

brauſzig (²⁻³) a D₂₃ prov. = brauſtich 1.

Brante (²⁻³) f E₂₂ lov tlapa (medvedě, něšě).

brauſeln (²⁻³) n₅ (b) D₁₂ prov. f: a) páchnouti boudem n čm.; b) páchnouti koralkou.

brauſen (²⁻³) n₅ (b) D₁₄ prov. f, švýr. mumlati, bhr., bručeti.

Bräſch (²) m E₃ hot. prov. = Bejeuinauſer a).

bräſig (²⁻³) a D₂₃ prov s s růdým obličejta, rudolici.

Bräſlet... (²⁻³) -hol; n = Bräſilenbels. Bräſli(an)er (²⁻³) n₅... n₅... m E₅, -in f E₁₃ Brasilice, -iſan, f -i)anka.

braſlian(iſch) (²⁻³, ³⁻⁴) a D₂₃, brasilšk.

Brasiſien (²⁻³) npr. n E₂₅ zem. Brasilie.

Brasiſien... (²⁻³) -barnt m hot. Caesalpína sappan sapan obehn; -holz n žluté dřevo brasilské, brasilletto.

Brasiſier (²⁻³) v Brasiſianer ze.

braſſiſch (²⁻³) = braſſianiſch; -e Bohnen puchury, boby brasilské.

Brasiſetto (²⁻³) n E₂₅ = Brasiſienbels.

Bräſ skoro † (²⁻³) m D₁₂ bez pl. homada zbytečnosti n houposti, haraburdi (= Bräſ).

Bräſse (²⁻³) f E₂₂ plav. zvratička, lano zvratne (k zváčení n natáčení plachet).

Bräſsen (²⁻³) m E₅ zo.: 1. pražma (= Weise, Bräſsen); 2. geſtřicmiger ~ Box vulgaris okáč, ohemý, hoga]; 3. Pagellus centrodontes rúžicha ostrozab.

bräſsen (²⁻³) n₅ D₁₄ točiti ráhnem v rovině vodorovné, rejeſdovati; auf den Wind ~ z mála proti větru ztočiti, k větru přitočiti, přivrátiti; Zeget in den Wind ~ zpráporati, po větru ztočiti; die Zeget badt ~ zpina n zcela proti větru plačhty postaviti, plačhty obrátiti n zv. n pre.; die Zeget well ~ plačhty zpina nasaditi n navrátiti před větrem; die Zeget vor dem Winde ~ pritočiti na vitr, před větrem; zavrátiti.

Bräſsen..., bräſsen... (²⁻³) -artig d pražmovitý; -ſäu m hot. Bräſjenan. -ſchenkel mpl. zvratičkové lano.

Bräſsieric (en bras.) [fr.] f E₂₂ piyovar.

Bräſt f (³) m D₁₁. 1. -Braſ. 2. ₮: a) starost, hoře, zármuček; b) popuzenost, rozhorlenost.

Bräſie (²⁻³) f E₂₅ cahr. médéný okraj cistého kotlu.

Brat... (²⁻³) -aal m: 1. úhoř k pečení; 2. pecený úhoř; -anſtalt f (verejné) pečenářství; -apſel m: 1. jablko k pečení; 2. pečené jablko; -bod m kozlík pod rozěn; -ſiſch m: 1. ryba k pečení; 2. pecená ryba; -ſriſchſchmiede f ⊕ hot. kryeováni n zkušňování tomeného surového zeleza; -geräth n náčení k pečení; -hähndel n rak. pečené kúre; -herd m: 1. pěc n krb na pečení; 2. ⊕ hor. tomný lom; -hering m pečený slaneček; -huhu n: 1. kúre k pečení; 2. pecené kúre; -kachet f kachlík udržující pečení teplov (neh kačehy vohlej). -Kartoffel f pečený bramborit; -Kartoffet händter m prodaya pečených bramborit; -leber f pečená játra (teleci); -maschine f stroj k pečení; -ſjanſe f: 1. pokač, rendlik. 2. podpora rozné; -pilf m hot. Agaricus lactifolius bedla mlékovitá (těz: = Brättling 1.); -röhre f touba k pečení; -roſt m roz k pečení; -jahnſel f: Cievaňanſel; -jáuſt m příklopka při pěci n; -ſpieß m: a) rozěn, rozník; cc jehřen, ato eb er am (Brättling 2.); -přeſle fláte křiči, jako by ho na vidle bral; b) zet kosinka, meč, kord; c) pív. = -pilf; -pjeſiſpeiler m spruvil; -ſpilf n plav. vratidlo s vodovrňm bubnem, zdvihało lodni, lebedka; -ſpilbeting f plav. sloup onyzavový pro vratidlo, oviják; -pille f = -pilf; -pilf n plav. bodee, pika k slezání lodí; -wurſt m klobás; -wurſtmanl n F pyskatá huba (s tustými pыsky).

bräſt (²) 3 pers sg. ind. praes. od braten.
bratbar (²⁻³) a D₂₃ co lze pěci.
brätetn (²⁻³) n₅ (b) D₁₂ prov. = bräſet.
braten (²⁻³) I. n₅ (b), I. d₅ C₅ præs. ind. bräſt, bräſt, těz C₁₃. Nětliſt ~ maso pěci; fig. in der Žemle ~ pěci se n smažiti se na slunele ošu vydáni žáru stupčenom; gebratene Tauben pečeními holubi; nicht gan; gebraten nedopečený; auf dem Neste ~ pěci na rožni; Prv. das ist o taugt weder zu fieden neb zu ~ neni n nehodí ist to k něčemu; die Tauben stiegen nicht gebraten in der Vuit hermum žádnému pečený holub do úst (n p do huby) nevěliſ; zu start ~ prepiči; pěci do hněda; gebratene Katteseln = Beutarteseln; gebratene Katboſeber = Bratteber. 2. (n) páliti (ohněm usmrtiw); fig. N. bei feinem dener ~ pomalu trápiſi, týrati. 3. prov. da bratet's und fiedet's alle ſage každý den tu mají hody, tu se dohře jí; man wird Dir was (s f einzen řeſd) ~ f iudoni s tebou dělati malé okolky; das faunit Du dir ~ p dělej (s tím) co ti hibe n co chces; f dej si to za rámeček; nach dem Maune bräſt man die Wurſt čim větší pán, ſnu větší okolky (se s ním dělají). - II. s₅ n W ~ n E₅ bez pl. pečení ata; ⊕ hot. tomeni. - III. s Gebratene(s) n D₂₃, pečeně; fig. ₮ es ist nicht viel Gebratenes daran není na tom nie zvláštnuho.

Němeŕ koce-ky slovník. 1. Entlebbarbniſches Wörtererb.

69

Braten...

— 546 —

[branchbar

Braten (L) m E₁₇, dim. Brätchen, Brät-
tein n E₁ 1. pečené, dim. pečinka: a) maso
pecené; b) maso k pečení. 2. fig. das ist ein jetter
- sin die Abdecaten to je tučen soisto pro advokaty;
der - ist unser korist patří nám; -3-m den - ver-
salzen radost zkaziti komu; den - rieden větřiti
co, f cititi topinku, tušiti, odkud vítř věje.

Braten... (L...) -barde m z pěvák pří-
živník; a sm. příživník, břichopásek, paso-
tinik, latkář, nachebník; -bríhce f štěva
a omáčka z pečeně; -fětt n sádlo z pečeně,
výpek; -geruch m vůmě pečeně; -handlung f
pečenářský obchod, pečenářství; -kleid n
f sváteční šat; -rock m f, -kleid;
-šmatl; n = -fětt; -schüffel f mísa na pe-
čeně n s pečení; -spicer m spikovac pečene;
-šipper m p = -šipen; -spindel f vřeteno
strojního rozne; -wender m: a) (nášot) obra-
cedlo pečeně, strojní roženě; b) (osob) obraceč
pečeně; -wildbret n zverína k pečení n na
pečení.

Brater, ☞ Bräter (L-) m E₁₃, -in f E₁₉
1. (osoba) pekoucí, 2. jen = m = - Braatenwender.

Braterei (L-) f E₁₈ 1. pečení. 2. - Braten-
bandung.

Bräuting (L-) m E₃ 1. hot. = Bratpilz; grüner
- Agaricus furcatus bedla rýhevaná; jemna-
bäter - Agaricus deliciosus ryzec. 2. 70. Clupea
sprottus sprota.

bratsch (L) int. prask! lup! třesk! bác! bué!

Bratsche (L-) f E₁₂₂ lov = Brante.

Bratsche (L-) f E₁₂ bräč(e)†, altová viola.

Bratsche... (L...) -spicer m hráč na bráč(i),
bráčista.

Bratschen (L-) %a C₁₄ prov. a: Türken - ſezati
n výlupovati kukurči.

bratschig (L-) a D₂,₁₃ prov. j = píump
(srv. greppratidug).

Bratschift (L-) m E₂₀ = Bratschspieler.

brätit (L) 2 pers. sg. ind. præes. od braten.

Brattenburgische Pfennige (L—L) 2—L—L
mpl. 70. Anomia craniolaria beztvarec (mihl).

Brake (L-) f E₁₂ = Brake.

bratzeln (L-) n (b) (L) 12 praskati.

Brau (L) I. m E₂ várka (piva). - II. ☞
(c) f E₁₈, 22 = Augenbraue.

Brann..., brau..., prov. j tež Bräu..., bräu... -
apparat m přistroj pivovarský; -art f zpu-
sob varení; -befugt, -berechtigt a pravo-
vářečný; -befugter v -berechtigter Bürger (pravo)-
vářečník; -berechtigtes Bané dům (pravo)vá-
reční; -beirieb m varně piva; -betriebs-
kosten pl. náklad na varení piva; -beitim-
mungen fpl. rád vářečný; -bottich m vářeční
kád; -bursch m sladovnický; ein wandernder
-burisch remeslo, krajánek; -campaque f čas
váření, kampań†; -chemie f = Bierdernie,
-dauer f trvání várky; -cigner m vlastník
-ja majitel n pán pivovar; -führer (c) m prov. j
= Braunmeister; podstansí, dílovedoucí, mistr;
-gcbäude n staveni pivovarské; -gefäss n
váření náradí; -geheimnisse npl. tajnosti
pivovarské; -geld n vářečné, bečovné; -ge-
räth n náčiní varní; -gerechtigkeit, -gerech-
fame f vářeční právo; -gerste f ječmen sla-
dový n pro pivovary; -geschäft n obchod
pivovarský; -geschirr n = -geräth; -gesell m

—bursch); -geset n zákon vářečný n piv-
varský; -gesinde n chasa sladovnická; -ge-
werbe n živnost sladovnická; -gilde f, -in-
nung f eech n pořádek sladovnický; -gußm:
a) var, várka, množství, jež se na jednu
várku uvarí; b) množství vody na vystírku;
-hafer m ječmen pivovarský; -hausn, -hofm
pivovar; fleines -hanß püh. kreal, -álek; -haus-
auslagen fpl. náklad pivovarský; -haus-
bürsten fpl. kartáče pivovarský; -hauscaſſe
pivovarská pokladna; -hauscontrole f do-
zor nad pivovarem; -hauscontrolor m kon-
trolor n dozorčí pivovaru; -haus-einfünftefpl
příjmy pivovarské; -haus-inventar m inven-
tár pivovarský; -haus-kanzlei f kancelář n
pisárna pivovarská; -haus-locale n místnost
pivovarská; -haus-nuhen m užitek z pivo-
varu; -haus-pacht f nájem n pacht| pivovaru;
-haus-pächter m najemce m pachtýr pivovaru;
-haus-regie f výlohy správní na pivovar;
-haus-rente f dřehod z pivovaru; -haus-
revident m revident pivovaru; -haus-revi-
fion f revise n prohlídka pivovaru; -haus-
schreibtube f pisárna pivovaru; -herr m =
ciger; -holz n dříví vářeční n na várku;
-kessel m kotel pivovarský; -knecht m zgin. bav
sladovnický (pomocník); -krüeſe f líebo;
-kufe f kad vystírací n varná; -kunde f na-
uka o váření piva; -kunſt f umění pivovar-
ské; -lehrube f, -lehrting m učení sladovni-
kéyn pivovarský; -locale n varna, varni sín,
pivovar; -malz n slad pivovarský; -malz-
ſteuer f dań ze sladu; -manipulation f způ-
sob váření; -materiale n surovin pivovar-
ske n, ječmen; -meißer m pan starý, sládek;
-methode f způsob váření; -aſsen m pec pivo-
varská; -ordnung f řád vářečný; -periode f
čas váření; -personal n chasa pivovarská;
-pſanne f pánev vářeční; -plaß m místo vá-
rečné; -proceſſm pochod varni; -recepte m
recepte pivovarské; -recht n = gerechtigteit;
-regale n regál n výsada váření piva; -re-
gifter n seznam vářek; rejstřík varni; -reſihe
ra'd vářek; -saison f čas váření; -schenſe f
věčep pivovarský; -ſchiff n pivovarský ko-
tel; -stätte f pivovar; -steuer f dań z piva;
-steuer-geſet n zákono o daní z piva; -ſoffe mpl.
látky na pivo; -ſurrogate npl. náhrážky su-
rovin pivovarských; -technif f technika pivo-
varská; -theorie f theorie o váření piva;
-urbar n urbář vářeční (dáchody panské z přiva-
vářečnoh) -verfahren n způsob váření; -ver-
leger m nákladník: -vorrichtung f z(a)užení
varni; -ware f zboží pivovarske (zjej. ječmen);
-wasser n voda na várku n na pivo n pivo-
varská; -wesen n pivovarnictví, -ství, sla-
dovničtví; -wirt m pivovarský hostinský;
-wissenschaft f věda pivovarská; -jeit f =
campaque; -zuſen m cukr škrobový.

— Branch (L-) m D₁₁ a) ☞ užívání (= (Se-
branch, Bemntung); b) (Schewbeutung) zvyk, obyčej.
Branch... (L...) -bich n dobytek k užitku.
branchbar (L-) I. a D₂,₁₃ potřebný, užitečný,
příhodný; daš Kleid ist noch - šat lze jěstě
nositi; in allen Füchern - sein hodit se ke
všemu; es ist zu nichts - nehodí se to n není
to k ničomu; ein zu nichts -er Mensch (člověk)

brauchen

— 457 —

Braun-...

budiž k ničemu. — II. s Branchbarkeit f
E₁₈ bez pl.

brauchen (L) C₁₂ I. I.ª a acc. a gen. 1. obv.
gebräuchten; et. o e- r Zadek ~ (es anwenden) (po)
uživati p (po)užiti, upotiebiti co; Verhjich
počinati si opatrně, být i opatrný: Wehalt
užiti násili; ztt et. ~ (verwenden) (po)užiti n
upotiebiti u obraceti p obrátiti co k č. mu; man
hat alles gebrannt všeho se užilo, bylo všeho
užito; das Wert wird nur in dieser Bedeutung
gebrannt slova užívá se jen v tomto významu;
diese Stiebel wird nicht mehr zu těchto hot nelze
již nositi, hoty nejsou již k potřebě; den Arm
nicht ~ können nevládnouti n nemoci hýbati
rukou; sich zu allem ~ lassen hoditi se ke vsemu,
běti k všemu dobrý, být do každě polévky
dobrā petržel; Arzuci ~ uzivati léku; der hat
idem viel Arzuci abebraucht ten se již naživá lěka;
e-e Cur ~ lěciti se, být v lěčení; F in Mäddeu
~ s děvěctem (tělesně) obovati, f děvěte
užiti; gebranste Waren upotřebene n obnosně
božho. 2. potrebovati, míti (za)potřebi čeho;
ich brauche et. o. k. † e- r Zadek potřebi čeho;
ich brauche (seld potřebuji penez; Žie ~ nídt
binzugenct e + F hingeben nepotrebujete n me-
musite tam choditi; není třeba h a netřeba,
abyste tam chodil; e-e lange Zeit ~, um...
potrebovati dlouhé času, aby...; iron. den
tenme ite gerade ~! ten by se mi prývě hoodal!
toho bych (zrovná) potřeboval! das kěmten
wir ~! to by nám hodilo; to tak ještě! to
by nám byl čert dužen; man brandt nídt
zu wjssen, dass... není třeba věděti, že...; je
zbytečno věděti, že...; das braucht niemand zu
wissen není třeba, aby to kdo věděl; er hätte
es nicht zu erfahren ~ (nurto gebrannt) nemusil se
toho dověděti; nebylo třeba, aby zu zvěděl.
3. er braucht nur ein Wert zu jagen; den slovo at
řekne, jen kdyby slovo řekl, jen slovo říci,
je tu jen o slovo; ich brauchte nur e-n Wint zu
geben jen jsem pokynul, bylo mi třeba jen
pokynouti, mohl jsem jen pokynouti. 4 (=
verbrauchen spotřebovati; wir ~ viel Hei spá-
mente mnoho držívi; das Kind braucht viel Meister
dité roztrhá n f utahá mnoho šatů; viec
lichter ~ páliti mnoho svícek; abs. er brandt
viel (Geld) potrebuje (pro sebe) mnoho (penzéz).
— II. V. e s braucht es in netzab jest třeba n (za)po-
třebi; es braucht ein Weißpiel jest třeba příkladu;
es braucht feines Beviessen není třeba děkazu n
dokazovati; was braucht es se viel Unfüande?
k čemu tolik okolkův? das braucht es (v prov. s
jih) nicht (toho) není potřebi. (toho) netřeba.

brändlich ♃ (L) a D₂,₃ = gebrändlich. —
II. s Brändlichkeit f E₁₈ = Branch.

Brau-c (L-) f E₂₂ = Augenbrune.

brau-en (L) C₁₂ I. I. koro † n₄ (h) o vodn. vřiti,
kloktati; fig. der Hase o der Duchs prant auf der
Wiebe zvedá, se pára z louky n kouři se
z louky, z nad loukou mží. — II. n₄ a 1. die
Seren ~ Znur čarodějky délají n zvedaší
bouři n bouří vlny; ♃. fig. (angetem) strojiti,
způsobiti, snouti, p pěri (co); fig. die Winde ~
Regen větry shánči desſ. 2. pív. Bier ~ pivo
variti; Dieth o Pumjoh ~ medovinu pripravo-
vati; Prv. v Bier 1.

Brauen... (L...) ~quappe f 10. Blenminus
superciliosus meicitka uychal.

Brau-er (L-) m E₆, ~in f E₁₉ sládek, pan
starſ, f sládková, pani starſ.

Brau-er... (L...) ~branch m zvyk sladov-
nický; ~bursche m sladovník, ~ický; ~con-
grčſ m sjezd sládků; ~enrš m sladovnický
kurs, prednášky n učení pro sládky; ~deſe
f deka, zelená; ~farbe f barva sladovnická;
~geſhilfe m (chasník) sladovnický; ~ge-
nossenschaft f porádek sladovnický: ~gerſte f
sladovnický ječmen n pivovarský: ~gilde f
~ = ~juntſ; ~gruſ m sladovněké pozdra-
vení; ~geschenk n akéz (geniz na podponu ro-
meßmim) ~inung f ~: ~juntſ; ~kraut n bot. =
Bejeginginſte; ~lied n písen sladovnická; ~lohn
n máklad na vareni; ~meijer m mistr sladov-
nický, pan starý: ~pech n smůla pivovarská:
~rech in právo pivovarské; ~regel f pravidlo
sladovnické; ~jouſte f skola sladovnická;
~sprache f reč sladovnická; ~sprichwort n
pořekadlo sladovnické; ~ſand m stav sla-
dovnický; ~tag m sjezd sládků; ~berein m
spolek sládků; ~wappen m znak sladov-
nický; ~wohnung f byt sládkův; ~juntſ f
czech sladovnický.

Brau-erei (L-) f E₁, 1. vareni piva, umění
pivovarské. 2. pivovarſtvi ~, nictvi 3. pivovar.
4. ♃ (Mehrau) die ~ prebieren (en Panjo) puně
okusiti.

Branerei... (L...) ~abſälle mpl. odpadk
pivovarské; ~anlage f zřízení pivovaru;
~arbiter m dělník pivovarský; ~bau-
meijer m stavitel pivovarský; ~beſiher m
majitel pivovaru; ~director m ředitel pivo-
varu; ~chemiker m lučebník pivovarský; ~er-
trag m výnos pivovaru; ~ingentier m inženýr
pivovarský; ~intereffen nptl. zájmy pivova-
rské; ~leiter m správe pivovaru; ~leitung f
správa pivovaru; ~maschinen fpl. stroje pivo-
varské; ~techniker m pivovarský technik,
technický sládek; ~verwalter m správce pivo-
varu; ~verwaltung f správa pivovaru.

brauſes (L-) a neskl. zlod. = břeje I. 5.

braun (L) I. a D₂,₃ 1. hnědý, snědý, bru-
natný; ~cien wěni ~ nahnědý, nasmedli; ~es
Mäddeu snědá dívka, brunetka†; těk. ~es Pſlaſter
náplast hnědá, flastr norimberský n divo-
tvorný; ~ farben do hněda n na hnědo zbar-
viti; ~ werden na hnědo se zbarviti, (r)hněd-
nouti; ~ und blau: a) v blau I. 4.; b) ~ und
blau im Beifdt (aſchlagen) slučen az má mo-
dřiny, samá modřina (v obličejí). 2. der M-c
obyč. jako npr. medvěd; von der Žonne ~ werden
sluncem osmahnouti; ~es Pferd hnědouš, ~ák,
višnák. — II. s M- n neskl., M-(S) n bez pl.
hněd, hnědá barva; das Neth fällt in’s M-c
červeň přechází do hněda. III. B-(c)r (m)
M-c f D₂,₃: a) snědý n nasnědlič člověk, snědá
žena, brunet, f-ka; b) to končí lmědouš, ~ák,
oň; (o k-bně) hnědka.

Braun..., braun ... (L...) ~augig a lmědo-
oký: ~becere f bot. a) = Bolberece; b) Rubus
arcticus ostružinník severní; e₁ = Heideiberece
~beizen n G, ~machen n (es es Cigens) moření na
hnědo, hněděni, vranení (těsčas, očetn.) ~bier n
hnědé pivo; ~bleierz n min. hnědý pyro-

*

Braunle

— 548 —

|brausen

morfit, zelenoba; -cifenerz n. min. = cifenstein; -cifenoder m. min. okrovitý hnědel; -cifenstein m. min. hnědel, limonit, hnědá železná ruda; -cr; n. min. a) zvétralý železovec n ruda; -bělezičk; b) (v Barcu) hnědá ruda olovná; -färben n barveni na hnědo; -fisch m. zo. Delphinus phocaena pliskavice, delfin; -fuchs m. zo. = Barfuſdo a); -geſleſt a hněde skrvenity, s hnědými skrvenami; -geier m. zo. Circus acriginosus poehop; -gelb a hnědožlutý, žlutý do hněda; -geſtreift a hněde pruhovaný; -glas n. min. hněde sklo; -grünn a hnědozelený; -haarig a hnědovlasý, brunetni; -hänſting m. zo. konopka; -heil n. bot. = Brunelle; -holz n. bot. = Bräſtienbaum; -kalt m. min. hnědý vápenec; -kſchchen n. zo. Pratincola rubicola bramborniček černohlavý; -kersch m. bot. = Brunmentreſſe a), b); -kohl m. bot. kapusta, jarmuz, kaderák; -kohſte f. geog. hněde uhlí; -kohlen-bergbau m dołování na hněde uhlí, dobývání hnědého uhlí; -kohlenſlöß n. hor. hnědouhelný plást; -kohlen forſation f. geol. útvár hnědouhelný; -kohlengrube f. hnědouhelný dul, důl na hněde uhlí (pl. hnědouhelné hory); -kohlen-induſtrie f. průmſl hnědouhelný; -kohlenſlöſche f. hor. hnědouhelný mour; -kohlenſandſein m. hnědouhelný pískovec; -ſopf m. zo. Uria ringvia alkou kroužovaný; -liipc f. zo. Venus meretrix zaděnka (min) -loſig a hnědokaderavý, s hnědými kaderemi; -manganerz n. min. manganová ruda, manganit; -mehn kuch, jíška; -nade f. zo. = Brandente; -ochsenpflaster n. těkár. = Zatranpflaster 1. -roth a hnědosečvený, (hnědou černý, višnýv; cíu wejna -retb přirumělý, rusý rusovatý 2 n cerveň zahnědlá; -roth glühihne f žár hněde rudý; -ſchecke m. zo. hněd(us)ák, nahnědý strakos, straka (ty kůň): -ſcheſig a hnědý, hnědušákový, hnědestrakatý, hněděskrvenitý; -ſchimmet m. zo. hnědka (kade); -ſchupper mpl. bot. Orobanchæce zárazovité (trostliny); -ſchwarz a hnědočerný, do hněda černý; -ſilge f. bot. = peluſdner Baffan (n. toto 2.); -ſpan m. -ſpäne pl. tríſky kampes(kové); -ſpath m. min. vápenec hnědý, hnědek; -ſperling m. ... Passer montanus vrabec polni, oupolník; -ſiein m. min. 1. s. sm. = Manganec 2. u. sm. burel, kysliénik manganičitý, barvivo pro hnědé glasury, pyrolusit; -ſein-clementn. 1. galvanický článek s hnědlem, Leclanchův článek; -ſtein-czr n ruda bu-relová (= Mano); -ſtein-kieſel m. min. spessartin; -ſtein-tiger m. kuň hnědé žibany; -wurz-fogel m. zo. Scopus umbretta volavka kladivouš; -tuch n obch. hnědé sukno; -wund kräut n. bot. Scrophularia nodosa krtiénik hliznatý; -wurz f. 1. bot. a) krtiénik; b) Ranunculus ficaria orſej jarní. 2. zo. = Brunelle; -wurz-blüten-käſer m. zo. Anthrenus scrophulariae rušník krtiénkovitý.

Braune (²⁻) f D₂,₃ 1. v braun III. a), b).

²⁺ = Augenbraue.

Braune (²⁻) f E₂₂ 1. hněd, hnědost (= braun II.). 2. min. hnědel (= Braunner). 3. path. (Haſſe) - máždřivka, záškrt, zánět v krku n v hrdle, prým, zába, angina†. 4. zvěro. chřipěcí, kach.

Bräuac (¹⁻) m E₂₀ vía. = braun III. b).

Braunelle (⁻) f E₁₈ 1. bot. = Brunelle. ²⁺ = Priulelle. 3. zo. a) Muscicapa atricapilla leſsek černohlavý; b) tě Braunelſchen n E₂, Braunelſchen-flüſh(c) vogel m D₁₁ Accentor modularis pěnice modrá.

bräunen (²⁻) C₁₂ I. v₉ (n), v₇ sich ~ 1. (₇)hnědnouti, (₇)brunatněti. 2. braunen C₁₂ jeviti se hněde. = II. v₄ barviti na hnědo, hněditi. = III. % B- n E₂ bez pl., Brännung f E₁₈.

brannieren (⁻) v₄ C₁₂ = breniieren.

Bräunlein (⁻) n E₄ vše. = Schwarzfländel.

bräuntich (²⁻) a D₂,₃ nahnědlý, hnědavý; to oblijev prismahlý, nasmědlý.

bräuntich... (²⁻...) -gelb a, -roth a nahnědle žlutý n cerveny.

Bräunling (²⁻) m E₃. 1. brunet; osmahlý človék (= braun III. a). 2. druh (hnědých) jablek. 3. zo. a) (motsy) Pieris bělásek; b) (bronk) Cerambyx lucidus tesařík leský. 4. vše, oo hnědcho.

Braunischweg (²⁻) npr. n E₂₅ zem. (m) Brunšvik; (Herzegthum) = Brunšvícko, vévodství Brunšvícké.

Braunischweiger (¹⁻⁻) m E₆. -in f E₁₉ 1. Brunšvičan, f -ka. 2. často f Brunšvícké cerbuláty. 3. ~, b- a = braunischweigisch.

Braunischweig (²⁻) a D₂,₃ braunšvícky.

Braus (²) m E₃, sg. gen. ...jeſ, dat. ...je bez pl. 1. šum, ruch, hluk. 2. Za. s und -bourlivé n hřivý život; in Zaus und - leben bourlivé n hřivé žíri, hřřiti.

Braus... (²⁻) = Braus...

Brauch (²) m E₃. 1. pěna na pivé při náležání. 2. v nást.

Brauchſche (²⁻) f E₂,₃, ∩ Brauchſ (²) m E₃, boule, modrina in zakravčenina na čele; fid e-c ~ fallen naraziti si n pádem ni udělati bouli na čele.

brauchſchen (²⁻) v₄ C₁₄. 1. (ju) nabíhati, nadýmati se. 2. (b) o konch: frkati, supěti, -ati. 3. ₩ = braunen.

brauchig (²⁻) a D₂,₃ = brauchig(t).

Brauch (²⁻) f E₂₂ 1. kvašení, kysání; der Weißt in der - vino kvasí; fig. o mladych idech; in der - sein feurigen, vyhazutati (si) z kopýtka. 2. a) dirkovaný nástavek kropio konve, spřeh atd. kropiště -enka; b) ⊕ dirkovaná deska kovová. 3. šs. m. a) (ochretoanne) kropiček konev, kropička; b) (Zervipat) spreha.

Branje..., branje... (²⁻⁻) -bad n lázen sprchová, spreha; -erde f min. hlinka sumivá; -geiſt m pudivitr; -hahn m: a) zo. tě Fringa pugnax jespák bojovný; b) fig. = ſepſ; -ſopf m fučík, durdil, třestil. -ilek, ztřěštenee, nakvašenee, pudivitr; -föpſig a prehlivý, třestivý; -limonade f ſumivá limonada; -puſver n ſumivý práſek; -thon m = -erde; -borrichtung f přístroj sprchový; -wein m šumivé vino; -wind m: a) silný vitr, vichř, -řice; b) fig. lehkomyšlný člověk, ztřěšteneč, pudivitr, nerozvážlivec, nerozuma.

brausen (²⁻) C₁₄ I. v₇ (h, jn) 1. šuměti, h(l)učeti; man hěrt die ſtělen ~ jest słyšeti ſum vln; das Wicer brauset moře huči; čs braust mir in den Thien huči mi v uſch; jezd. = brauschen 2. 2. vřiiti, klokotati, kvasiti se, kysati; das Bier hat schon gebraust pivo již vykysalo; fig. = ausbrausen I. 2. 3. s šumem n s hluko-

Brauſer]

— 519 —

[Brech...

tem se hnutí; das Pferd ist über den Graben ge-
braust kühn byl jednim skokem pres prikop;
der Champaqner ist aus der Flasche gebraut sam-
panske (sumie) vzkypělo z láhve. 4. (pykou-
pati se ve sprehově lázni. — II. ¹/⁰. 1. das
Ferd braust Tampj aus der Kase kühn sopti n sri-
oheň z nozder; ibc, Mecere, braujet sein yb vy-
moře. zvěstujte šumem jeho slávu n hlucie
k jeho chvále. 2. (debrengen) porositi, (skro-
piti. — III. ³ part. a hucíci, vzkypici: fig.
hlučný; — de Verantiquagen hlučný zábavy;
—der Kepf = Bräntjeſt; chem. a fig. = aufbrau-
sen II. — IV. ⁹/⁸ B- n E₇ bez pl. hluk, lukot,
jekot, var.

Brauſer (²⁻³) m E₆ 1. = Bräntjeſt. 2. kon-
pajici se ve sprehově lázni.

Brauſerci 〈⁻²⁾ f E₁₈ (vz)šuméni,
vzkypící.

brauſicht f 〈⁻²⁾ a D₂;³ boulivý, ne-
zkrótý.

Braut-²/³ fl 1. nevěsta, (Gerebte) snouben-
ka; ein Pflaetzter war; machen zasnoubiten s děvčat
(ınr.) -werdenstätise nevěston; fig. - des Himmels
gemäße nevěsta Kristova (papas); Prv. wer das
Blüdt
hat, führt die - beim komu Pán Bühn,
tomu
vsihten svati; na koho se stěstí smeje, tomu
také láška pieje; bente aetraut, morgen e-e blaſſe
stěstí a neštěstí souslyed sobě jsou; Redt helt
die - weg odvaha všecko zmůže; e-e reidc
madt alles wieder aut bohatá nevěsta všecko
spraví; es ist e-e heimliche - im Zimmer (men ppi-
tommynt) w pokoji jest (noemān) nevěsta und
drve n (tri věstta naj-droun). 3. samice, -ička. 4. - in
Haaren bot. a Nigella damascena černucha za-
hradni; h) druh (přiskuha). 5. 70. a Aix sponsa
kachna karolinská n nádherná; h) Lestes
sponsa motýlice snaragdočá. 6 ⊕ koz. zh-
dél, nevěsta.

Braut-... (u...) abend m obv. Bolterabend;
-anzug m svatební šat (tensum); -bänder npl.
svatební sat; (be)chauf f ohledy, namluvy;
-bett n svatební lože; -bitter m: 1. = werber;
2. píši, dohazovač, kujlir; -dicner m družba;
= -führer; -cinzugs-gebiir f poplatek za
vpuštění ženicha n nevěsty; -ente f 70, =
Braut 5. a); -fackel f pochodeň svatební;
-fahrt f namluvy; -feit n: 1. svatba, sin-
tek; 2. slavnost zasnoubení; -fuder n =
-wagen b); -führer(in) f m družba. f -ička;
-gabe f svatební dar; -gang m = -jafrt;
-gelag n hody n hostina svatební; -qemach n
-fammer f svatební ložnice; -gerath n vy-
hava (= Ausfehnen); -geschen k = -zabe; -hemd n
svatební košile; -jungfer f: a) druži(ke)ka;
b) 20. Catocala paranympha stužkonoska švest-
ková; -find n dítě před snatkem narozené;
-Heid n svatební šaty n roucho; -krau m
svatební věnec n vinek; -kußs m: 1. zásnubni
polibek; 2. (dräuchy pravo feudatán: jus primae noticis)
právo svatební noci; -lauſ m kveč: a) za-
snoubeni; b) = Hebed; -feute pl. snoubenci:
ženich a nevěsta; -lied n svatební píseč;
-mann m prov. = Bräutigam; -messe f měs
o oddavkách, svatební mše; -mutter f:
a) matka nevěstina; b) starosvata, namluvčí:
-nacht f svatební noc; -paar n = -lente;
-pflanze f bot. Talinum tučnec: -persouen pl.

snoubenci; -ring m snubní n svatební prsten;
-schaß m: a výhava. véno; b) = -dilling;
-schaun f výhledy (- -bechaun; s. sm. auf die
schauen) abhen hiledati zenu; -ſchilling m
ahnday svatební poplatek -ſchleier m svatební
závoj (as en uan); -schmud m, -staat m svatební
výdoba n vystrojení (nevěstou); -ſtand m doba.
po kterou je kdo a ženichem je b) nevěstou:
während des -standes dokud je ženichem a ne-
vestou; -taq m svatební den; den svatby
nšatku n oddavek; -tanß m svatební tanec;
-wagen m: a vůz s výhavou; b) svatební
kočar; -werber m namlivčí, starosvat; -wer-
bung f namluvy.

Bräutigam (²⁻³) m E₄, E₇, ženich. chof;
(Gerebter) snoubence; der bimmlide ~ nebeský
chof.

bräutigamlich (²⁻³) bräutigamſchast 〈⁻²⁾
(²⁻³) a D₂;³ po ženíšsku, jako ženich.

Bräutigam(s)ſchast 〈⁻²⁾ f E₁₈ bez pl.
obv. Bräutstand.

Bräutigams... (u...) -förner npl. hat. Tý-
cer cubca pepř kubeha, te ovoce kubeha;
-roč m ženíšský kabát kabát pro ženicha;
-stand m = Bräutstand a).

bräutlich (²⁻³. I. a D₂;³ týkající se nevěsty
n ženicha: -er Šomuč ozdoba nevěsty: -c
zchüdtnerheit panenský stud, upějavost ne-
věsty. — II. s Bräutlichkeit (²⁻³) f E₁₈
bez pl. 1. stav ženicha n nevěsty. 2. často pot.
endost panenská.

Brantschast (²⁻³) f E₁₈ Bräutstand.

Brav (²⁻³) I. a D₂;³ comp. braver, 〈prov. a) brä-
ver 2c: a) nader, ačer dobič, hodný, fádný,
cacký; es ist - von Bauen, daie -žie gefommen sind
dobie jste učinil n chválim si to do Vás n jste
za to hodný, -že jste příſe; das ist - gebanzt
to jest rádné jednání; -er Cbemann rádný
manžel; -e kinder hodně diſti: b) (stapfe) statuť,
zd, ud; -er Zoldat statuť n chrabrý vejn;
S. - durchprügelu porádně zbiti koho; wemt du
- gefernt bast až se hezky všemu naučiſ;
( o věčer) -ceth Wirtsehs fádný hostinec. —
II. 〈) Bravheit (²⁻³) f E₁₈.

bravo! (²⁻³) [it.] int., stuphováně bravissimo!
(²⁻³) bravo! výborné!

Bravo (²⁻³) [it.] E₂; 5. I. nid. volání: výborné! —
II. m (pl. Bravi) zjednaný vrah v Italii.

Bravo-... (u...) -ruſen n E₄ bez pl. volání:
bravo! n výborně!

Bravour (²⁻³) [fr.] (ca- vūr) f E₁₈ 1. udat-
nost, hrdinnost, chrabrost; iron. hrdinstvi,
bravura. 2. hnd. výborný přednes, zname-
nité prövedení (hudebního kusů).

Bravour-... (u...) -aric f bravurní arie:
-üicß n bravurní kus.

Brare (²⁻³) f E₂,† † prov. — Heic.

Breccia, Breccie (²⁻³ et -ca, -ce) f E₁; 2; 2
v Agglomerat.

Breccien-... (u...) -adat m achat úlom-
kovitý; -artig a úlomkovitý.

Brech-... (u...) -arj (c)eńcif -mutel: -bank f:
a) pek. lomidlo (akt k timní a převádňován těstal); b) ú-
dlice, trdlice, lamačka, trepáčka, klapačka
(lnu); -baum m sochor, páčidlo, drouh, zdvi-
hák; -betel m plav. páčidlo, dláto vyražení
(k vylamování cukového utěšnění v spárich krytiny hrdní);

brechbar

550

brechen

-bohnen fpl. kuch. kusy lusků (salátových); -durchfallt m patb. průjem s vrhnutím, cholerina; -egge f. hosp. težké brány; -eisen n Ø sochor, železne pácidlo, tez = stange, plv. = betet; -falle f. tov. leč, tlučka; -fliege f. ro. Musca romitoria moucha bzučiva; -grau pen fpl. tv. dohlt. srostlé cínové kroupky; -haare npl. kozet. polámaná srst; -hammer m perlík, bouraci kládivo; -hanf m bot. konopě (dávív); -haseklraut n bot. isarum europaeum kopytník obočný; -haußen m prv. mladý slad, mladík; -hans n pazderna; -hirje f bot. birje ven Namaita Trichia odorata vlasatka (rasa); -holz n Ø mlyn. pachole zubaté; -kamum m Ø souk. drhací hřeben; -frampe f Ø kamou. krížák; -luft f zdívání se žaludku; -mashine f: a) prad. lámadlo; b) prv. šrotovník n mlynek na slad; -meißel m Ø = stange; -mittel n tek. davído, lék pro zvracení n pro dávení; fig. wabres -mittel dotérný n doležavý chlap; p chlap k blíti; -mittel-schref nauka o davídlech; -mühle f stoupa; -niciung f nucení k davení, dávivosť; -nuiſs f: a) iek. vraní oko, seňeno kulebový; b) = Berghäbenangenbaum, -nußbaum m bot. a) Strichmos houma vornica kulčiba obecná (vraní oko indicické); b) Jatropha curcas dávive černý; -pflanze f bot. = nurz; -pulver n prášek pro dávení; -punkt m v opt. bod lomu; -ruhr f prujem s dávením, cholerina; -stange f sochor, pácidlo; Ø stas. = Hebeuten; frumme -stange = Weißkuff; -nod m hosp. trepanice na len; -stoff m chem. davído; -tanne f bot. Pinus laricis horovíce v sosna černa; -trank m nápoj pro dávení; -vitríol m (n) skalice dáviva; -wein m vino dávive; -weinsteink m chem. a lek. vinný kamen dávív; -winde f bot. = Abbaum 1.: -wurz f bot.: a) Veratrum album kýchavice bilá; b) dšwarze -wurz Psychotria emetica vracelka obecná; -wurzef f bot.: a) Fonicium sive -Viola ipecacuanha chyboroh dávív; b) unezte -wurze Asclepias asthmatica klejichu protišuňu; c) Euphorbia ipecacuanha prýseč dávív; -zaum m sánky, udíldo; -zeug n páčidla.

brechbar (2-) I. a D₂., lomitelný, lamančelný, lámavý, lomivý. - II. s Brechbarkeit (2-) f B₂.

Breche Ø (2-) f E₂₂ = Brechbank a). b).

Brechet - Ø (2-) = -grube f prov s jáma na konopí.

brecheln (2-) I. a B₁, 1. a) lámati p zlomiti, pře-; durch Heizen - trhati p strhnouti, u-

dard Zdalenen - (z)prerazeti, přeraziti, u, přetlouci; der Aßt iij zu weit gebrechen větev příliš se zalomila; den Arm - zlomiti si ruku; P 3-m das Arren - strhnouti v kríži koho, zlánati n přeraziti kríž n hákt koho; math. gebredene lomit v lomene čára; ys. Die Vihtrablen - lámati prasprys světelné; ein Dach - strechu lomiti (skon střechy od upcem opatřen) - e-e dremital gebredene Zreppe trikrat lomené schody; fig. e-e Yange mit 3-m - tunaný lámati s kym kopí; fig. setkati se s kym; v boj vejiti, v boji se utkati; e-e Yange für N. - lámati n zlomiti oštep za koho; zastědávi se koho; den Stab über N-m - hul nad kym zlo-

miti, ortel nad kym vysloviti, odsouditi koho; ein Aed - jho střásti n svrhnouti; fig. das bricht iim den Hals to mu zlomí vaz, to mu zakroutí krk, to ho muvrhne z záhubu. to bude jeho zkázou; er hat niets zu beisen než zu - p nemá ani sousta, nemá vy dáti do úst; zert. e-r Slade de den Hals - láhev vyprázdniti n vtáhlouti; keffer biegen als - lépe ohnouti než zlomiti; b) Blumen kvítí trhati; cht - ovoce e-sati n trhati s břiši; d) das Zdroweigen - přerusiti mlčení; der Tod brach ibm das Yeden smrt udělala konec jeho životu: gebredene Worte přerývaná n trhaná n nesovislá slova; gebredenes D English lámaná n trhaná n néméina; er bricht gebreden deutsch mluví lá manou nemeinou, láme néméinu, zatruhje v němčiné; d) 3-s Macht - vyvrátiti n potřiti moc; den Widerland - odpor zlomiti n překonati; den Baum - kouzlo moci zbavití; 3-e Willen - vůli á oblomiti, polmouti vuli á; ein gebredener Meinich zdrěený n seslý n zmalátelný v něch sil zbavený clověk; 4-m das Herd - 5-krusiti n rozryvati n rozdráti srdee koma; gebredenen Herdene se srdece skličeným; er stab am gebredenen Herdern puklo mu srdece, zemřel hořem; mit gebredener (matter) Ztsein tresoucim se n mělým n malatným n slabým hlasem: e) die Che u die ebelische Treue - (porusiti manželskou věrnost, (s)eziloziti: die Kafen - porušiti půst, nedržeti postu; das Weis - prekrociti n přestoupiti zákon: die Treue geagen 3. - porusiti věrnost - viru ke komu; das Wert - slovo zrušiti, nedostáti slovu; práv. Kanf bricht Micke koupě najmý ruši (vložených jen setiiti sluši; 1) e-n Verš - vers 10rovděliti - (opati n dotisknouti na dáce následujem; cuit Wert - slovo (roz)deliti: g. sich den Verl. - (obs. gebreden) lámati si hlavu; h. p et. über's Aucie - povrechné n ledabylo délati, pres koleno lámati n ohvbatí; 1) chem. Alkalifan - die Zäuren zásady rusí n neutralisují kyseliny; j. pás. die Aßt - začiti skládati zboží; den (S)ant - kotvy vytáhnouti; k) arithm. gebredene Zabt lomene ésílo. zlomek. 2. hosp. a den Ader - roli (p. p. gebredet) len n konopí drhknouti n trépati n tráditi n mědltiti. 3. (unquantemegen) ein Blatt Papier - skládati p složiti papír; e-n Rand - okraj zalmouri. 4. (gewamtiam tosmachen) Zteine aus e-m Zdumde - kamen vylámati ze šperku; Zteine - lámati kámen; ein Zdeje von der Zhiř(c) - uraziti n utrhoutni zámek ode dveri; Blumen e Zridte - trhati květiny, utrhoutni ovoce (lot. jednotlivý plod); fig. et. vem Zanne - za vlasy přitáhnouti eo; bráti si jalovon příčinu n záminku. 5. (niederrechen) e-e Bura - zboriti hrad; das Hans - dum strhnouti; e-e Maner - průlom do zdi učiniti, zed prolomiti. 6. (věrol. die Zäune - vrhnouti n svrhovati n házeti zuby, ztraeeti enéakv. - II. n) (ju) 1. lámati se p zlomiti se, rozbiti se, roztlouci se, rozbití se, trhati se p přetřhnouti se, prasknouti; der Baum bricht jaſt unter der Yait der Äriide strom se zrovna láme pod tíží ovoce; das Eis bricht led se láme n puká n se boři n praská; der Baum

brechen

— 551 —

breit

ijt gebrechen strou se zlámal; die Maner bricht
zed se hóri -rtí; der Zepf ijt gebrechen
hrnce se rozbil; Prv. der Arna gehit zu lange zu
Wässer, bider bricht se džbánkem se tak dlouho
chodi pro vodu, az se ueho utrneh (o az
se rozbije); mir - die Aue kolena se mi
tresou - pode mnou klesaji; das Herz bricht
mir srdec mi puká; der Heil brach an mir Sip
odrazil se ode mne - zlámal se o mne.
2. mit J-m - přerušiti prátelské styky, roz-
vaditi se, rozstrěiti se, rozkmotřiti se, roz-
jiti se (ve zlém) s kym: sie haben mir einander
gebrachten rozkmotřili se spolu, rozhlévali se;
mir e- Gewebheit - zanechati zvyku. 3. die
Augen - ihm, jein Auge bricht zrak se mu tráh,
oei se mu kali, oći mu jdou v sloup; -de-
e gebrechenes Auge strhaný - kahny zrak, has-
nouc oći. 4. die Geduld - der Faden der Geduld
bricht mir trpělivost má jest v konciel, trpě-
livost mne přechází - um dochází: sein Vebene-
jaden bricht jeho život zhasiná, svícěka (ži-
vota) mu dohoříži: mit - den Augen se očima
hasnoucima. 5. a der Aant i bricht (geht über
in c gram. hláska i méní se ve; b) die Stimme
bricht beim Manubarwerden hlas pri dospívání
prechází - se méní: c. der Wein bricht vino
se zvrhá - se kalí. 6. es bricht Einer nach dem
Auten jeden zu druhým odstupuje (e) te-
opuští. 7. (zu Tage uchen. zum Verhinden tommen)
objevovati se. ukazovati se. 8. fig. uch. ein
Haus ijt - hat gebrechen závöd udeland upadek
a zastavil platy. 9. s prp. casto s adv. a) (aus
e.) herver - vyrazeti - vyraziti: o tekunstnich
vytrysknouti, vypršteti: Ztrémé von Thüränen
brachen aus ihren Augen proud slz vyrind se
jí - vytryskl ji z oči; voj. aus dem Hünterhalle -
vyraziti - vyrítiti se ze zálohy; aus dem Ge-
fängniijje - vylám.i se z vězení; aus dem
Vager - z tábora vytrhnouti - vyraziti: der
Vande bricht aus j-n ßlfern ſeka vystupuje
z brehú: b durch das (Subtilich - produkt) hat
se houſtinou; durch die feindlichen Schonen (bin
durch) - prod(i)rati se protloucii se davy
neprátel, promoliti davy neprátel; die Seine
bricht durch die Waffen slunce proráží - pro-
bleskuje oblaky: c in den Zaat - vraziti n
vřititi se - vedrati se do sálu; Siehe sind in
das Hans gebrechen zloději vlámali - vloupali
se do domu (suv. einreden); in das Lager des
Feindes - vpadnouti - vraziti do tábora ne-
přátelského; d) über J. herein - vhrnouti se,
oboriti se na koho. 10. mit diesem Wiedenchen muje
c - ten člověk vezme Spatný konec - dojde
spatného konce; es bricht mit ihm dohořívá
mu k prstům, je s ním smutně - nazadrmho,
P smrdí to s ním. 11. tov. die Zäne - nach der
Erdmaßt svině rozrývaji zemi hledajícé žrádla.
12. (tež v'jich) - (obv. erbrechen) vrhnouti, d-
viti, p spn. bliſt; % er hat sich faſt die Zeele aus
dem Leibe gebrechen vrhl, div ho to nepře-
trhalo; zu - einnehmen uživati (eſku) pro vrhn-
nuti. 13. f % er ijt gebrechen (obv. er hat e-n
Bruch) má kýlu. - III. %ich - 1. = - II. 1.;
die Wegen - jich vluy se lámou - trští. 2. (jein
bisvertages Wiesen verſtajen) (z)měniti se, bráti změnu
n ohrat; die Kälte hat jich gebrechen zima po-
volila; das Wetter bricht jich nastává obrat a

změna v pocasí, pocasí se mení; die Strantheit
bricht jib nemoc ulehvuje - po - hěre obrat;
v nemoci nastává obrat - zmena; (věr) die
Zumme bricht (jib beim Manubarwerden hlas
se mení pri dospívání. - IV. % B - n E₇ bort
pl., Brechung f E₁₈; das Hans war zum B. will
dum byl plný - k umackání; dum byl do
postedního koutku plný; dum byl plný, div
ze jes nezboril; das ijt zum B. to je hinsno
a p k bliſt.

Brecher (2-) m E₇, -inf E₁₉. 1. ~ lamae kamene,
rusitel monu atd. 2. to Brechter(in) trepač lom.
3. prav. ~ (Manung) príboj.

Brecheri f (2-2") f E₇, vrhnuti. F dávení.
brecherig f, brecherich f (2-2") a D₂.., mir
ijt - je mi na nic, chce se mi vrhnouti,
zdvíha so mi žalůdek.

Brechter (2-) m F₆, -in f E₁₉ v Brecher 2.
brechlich (2-) a D₂.., -gē, -zerbredlich.
Brechungs... (2-2...) -ebene f, -fläche f ty-
rovina lomu; -fugef Ø stav nebezpečná spára,
spara lomu (spara, v mě se lomu ztěž). -förmor
ustředí lomivě: -winkel t úhel lomu (světla).
Breduleje (2-2-) | [fr.] 1. hra vo vřehdy. 2. it
der - jem býti v nesmazní.

Bre(c)-fod (2-2) f E₁₈ čtyrohá plachta.

Bre(c)-gang (2-2) m D₁₁ obložky.

Bregen (2-) m E₇ = -Bügen.

Bregen; (2-) npr. n neskl. sem. Bregene.

Bre(2) m E₃ kaše: fig. p stert von - clovek
měkký jako kaše; p 3. - idlagen den kasi
n na maděru rozbiti; zu - geidlagen jein býti
roztlachen; na kaši n p na maděru; e-n -
ancbrenn osnovati, kouti (co): e-n - aufwärmen
ohřívati (co), hráti na starou kobzu; e-n heiſen
- im Manle haben miti jazyk poražený, miti
v hubé knedlíc (muhviči nezitěch) - alſes in e-
zujammen-werfen (e -rübren) vše do jednoho
koše n pytle házeti; p e-n langen von et.
maden -ct. breit treten (v breit I. 4.) 3-m
den - um's Mantl dichtieren hubu komu medem na-
tirati. těšinskými jablky krmiti (koho); marnou
naduji kojiti; den - verjüchten pokojen;
zmariti (co); Prv. er geßt wie die Maſe um den
theißen - obchází jako koeka kolem horké
kaše; du baut den - geteſct, de ihn (and) auf co jsi
si nadrobil, vyjez: (n) viſc eſſe verderben e
verdagen den - minoho kuecharu presoli polévku.

Brei ..., brei... (2-2) apſet m bot. plod násť.
apſetbaum m bot., Achras achras; zapola,
sapola, mekkojaubník ohečný; -artig a ka-
ſickovitý, na způsob n v podobě kaše;
dicé f hustota kaše: -geſchwulſt f path.
halva, vlček (atherom?); -geſchwunſt-artig a
halvovitě, vlčovitě; -hatyn m Ø v Breu-
ban; -löffet m lžice na kasi; -manl m fig.
brepta; -pumpe f Ø vod. st. cerspadlo; -streu-
ling m bot., Aethalium složený plod, plodnice
hub; -umſchlag m lek. zahřívaci obklad;
-weiſch a měkký jako kaše; es ijt -weiſch jest
to na kasi.

breihaft, breiicht, breiſt (1-2) a D₂.. =
breitartig.

Brein (1-2) m E₃ prov. J proso.
breit (2) a D₂.. I. 1. široký; ebenje lang als -
jak dlouhý tak široký; e-n diſt (skoro † e-s
duſee -) na stopu zšíří; e-c Hand - zšíří

Breit-...

— 552 —

Breite

dlané; ‒er) maden (roz)sířiti; ‒er) werden (ro7)-
síriti se. 2. abs. teinen finger ‒ nachgeben ne-
ustoupiti ani o píd; feinen soll ‒ Erde abtreten
neustoupiti ani o píd ani ani za padke; na
nehet puły: es steht kein Haar ‒ daran ani
za vlas nescházi. 3. drüden: rozmaßkati,
mackánm rozsířiti; ‒treten: a) rozsła-
pati; b) fig. v ~ 4.; ‒gedriucht stlačený n
splostěly n-ny; da liegt es groß und ‒ zu jest
to zrejmé; weit und ‒ široko daleko; die
weit(e) und ‒ Weit edy širý svět, sinosírý
svet; weit und ‒ machen sířiti, roztahvati
co. 4. fig. die Zade ist je ‒ wie (sie) lang
(ji) to je p[asy] jako za vozem; píchnout
jako ríznout; j[och] ‒ machen: a) roztahvati
se; b) vynáseti se, honositi se, chlubiti se;
j[och] mit et. ‒ machen vychloubati se, hono-
siti se čm; f. d. ichagen: a) untereren pře-
mulviti koh: b) (betertepem přeliti) an-:
Treten o ‒ichagen mnoho reči nadělati
o čem; ‒ im Reden sein býti rozvláčený (v reči),
mnoho reči (nad)delati; ‒e ‒c. Auspade haben
míti nemotorný jazyk n špatnou výslovnost.
5. c ‒e Zade veliká pila. — II. B.-c(s) n 1.),
štrka; in a Bc geben sířiti se; f ein Langes
und Bc plantern rozhořoviti se; mnoho mlu-
viti; j[och] des V[an] über et. auslassen sířiti se
n] síre se rozhořoviti o čem; J. des V[eren] be
lehen (siroco) rozkladiti komu: et des V[essen]
schifden zevrubně o b[oh]sírně lieiti co.

Breit..., breit..., ("...") -art f/ širočina;
-ausſchleudermaſchine f/ O upriav. vystiko-
vaeka pro látku v plné šíre; -baden m 70,
Coluber buccatus ovizka širohuba; -beit n =
art; -beinig a roztočeným nohama; -bitfe
mlym, oskréd; -bitfen-ſtic m mlym, oskrudiste;
-blatt n prov. - Alben: -basig a s širokou
rozsáhlkun podstavon n basí; -blatter f/ la,
ospice; -blätterig a široko)listy; -blunmig a
široko)kvety; -brußig a s širokými p[asy],
širokoprsy; -driſſen u smácknutí, splostěni
(mackánm); -cisen n O soch. dláto kamenické
Gelíko z ostěm na široko vykošanym; široké a ploché
dláto; c[ob]h. dláto rovnak; -farbmaſchine f
O bav., stroj ku barveni látky v plné šíre;
-federig d 70. širo(ko)pernatý; -ſingerig a
širokoprsy; -ſich m 70. Thynny pelamys tunak
mensí, bonita; -ſlicge f/ to. Phasia, Therava
širnatka; -ſloſſig a širokoploutvy; -ſleißig
Schwimmtäfer Dyticus pelissimus potáplam nej-
susi; -ſügeliq a širokokridlý; -ſügler mpl. 10
široko)krudlí; -früchtig a se širokými n p[lo-
chými p[ody]; -furchig a široko)brázd; s širo-
kými brázdami; -ſuſ m. -ſüſig a sirokonohy
( platt) b. platt)üig) -gelappt a širokolahoeny;
-geſiirnt, -ſiirnig a s širokým celem, široko-
cěnuh: -getreten a: a) rozšlapaný; b) fig.
to c[énu] rozvláčený; -gewölbt a širokoklenuy;
-gezeugt a o lódič. s širokým ráhňovim
n širokorálnové; -göld n listkové zlato,
pozlátko; -hade f krace, kopacka, mo-
tyka (= Marj); -hafsig a širokým krkem,
Širokokrky; -hridlý; -halter m O upriav. roz-
pérák, rozpínadło; -hammer m O rozková-
vací mlát, pelík; -händig a s širokýma
rukama, Sirokoruky; -hane f motyka, ko-
packa, krace; -haupt n - Awi, -hol n O

tes, dríví na polo rozšíznuté; -hörnig a s širo-
kými rohy, širokorohy; -hüſtig a kýčelnatý;
-kaſer m 70. Tachina kuklice; -kölbchen n bot.
Platanthera venemník: -wisternichte; n liden
=; Bijamtnabentraut; -topſ m široká n ploská
hlava; -köſp[ig] a širokolebý; -främpig a
se sirokou střechou, širokostřechy; -krebs m
= Bärenfreba; -lappig a = gelappt; -laub n
bot., prov. - Alben -lippe f: a) široký ret n
pysk; h 70, zadenka; -lippig a s širokými
riety p[asy], širokopyský; -machen n: a) síření
rozširování; b) fig. ein fid = machen rozložení
se, roztažení se, uveleben se, rozhlostění
se; e ein fid = machen mit et. honosení se n
vychloubání se čim; -maſt n: a) široká ústa;
b) p[ot]evřhuba; e) široké kleſté; -mántig a
s širokými ústy, širokoústý, širokohubý;
-meißel m kameu. dláto n želizko široké;
muſchel f co. Chama zévnatka: -naſjen s[ed.]
70. - Platmaſsen; -naſig a ploskonoſs, pik-
nosý; -ohr n 70. Synotus barbastellus netopýr
mopsličí n čemný; -randig a s širokým (k)ra-
jem; -rippig a s širokými zebry n žilkami
ata; -ruüdig a s širokým hřbetem, s širokými
zády, širokohřbety; -ſäcmaschine f ho-p[ro.]
rozšvadlo hezradkové; -schubel m 1: a) široký
zobák; b) širokozobec. 2. 70. Spatula chypeata
ližiák: -idnäbeliſe a -idnabeliſe Bégel 20. p[at]
-širokozob] n ci: -schubler f 70. p[at]ci
širokozobei; -schunn f sedl. = Nagelchut r;
-ſchotig a bot. s širokými lusky, širokolusky;
-ſchutterig a s širokými p[er]mi, ramenatý, p[le]
catý; -schutteriger Münich ramené; -schwan m:
1. široký ocas. 2. met nym. a) (Alben) ‒ Pla-
turus vhožil; Platurus laticaudatus vhožil
ploský; b) Columba laticauda holub pavák;
-ſchwänzig a širokoocasý; -ſcite f plav. bok lodi;
e-c] velle j[ite]e geben vypáliti (z děl z plněho
boku lodního; -spann-маſchine f náv. roz-
pínací stroj n ram. roztahvovací stroj do
šířky; -spurig a: a) s širokými stopami n ko-
lejemi. širokokolujn; b) fig. vypínavý; e) roz-
vláčený; -ſparigleit f fig. a) vypínavost;
-řozvláčnost; -řiclig a se širokým stoukem;
-širig a v ‒geſiirnt; -ſtrom-apparat m kao-
pidlo do šířky; -tuch n prosteradło; -wan-
dig a širokostěniy; -wändig a bot. širo-
přehrádečený, širostěnný; -wach-маſchine f
O c[énu]. p[rae]c stroj pro p[ho]n u šířku látky;
-wegegerig m bot., prov. -wegegeri; -würſig a
sirometny. ſiromrstań; -würſig fäen seti na
široko; -würſige Zaat seti na široko; -zahnig a
20. s širokými zuby. širokozubý; -zangig d 70
s širokými klepety. širokoklepotnatý; -jehrm
širokoprSEE; -jehig a širokoprsy. p[losko];
-ziegel m O stav. -Zadpjanne; -jüngig a s širo-
kým jazykem, širokojazyený; -jüngler mpl.
20. Širokojazyeni upriav.

Breite (L) f E. 22 šírka, šíř(e); in die » na
sir(ku); » des Indee beträgt e-n Meter sukno
jest (jeden) metr zšíří n široké; in die » ge-
geben sířiti se, rozširovati se; geeographiſe
zemepisná šírka. 2. (šírá) plán, rovina, lány.
3. ho-p[ro.] a) prostřený len, vrstva lnu; der
ladea liegt auf der » len jest rozestřen; b) (Zw)
zasee, pokos, hrost. 4. fig. - (Weithemweigte) šírka,
rozvláčnost.

brennbar]

— 554 —

[brennen]

kláda; ~holz-markt m trh na palivo; ~holz-
material n palivo; ~holz prügelt m palivně
dríví klackově; palivně kulace: ~holz-rieſe pl.
ſa n smyk na palivně dríví; ~holz-rieſch n
poleno palivně: ~hiitte f prězná huf; ~iecel m
chr. nápal(ka) (moxa); ~nuecht m topić, při-
kládac: ~kolben m = Almebic; ~loſen fpl.
náklad na pálení (na př. kořalky); ~kraft f horla-
vost. síla hoření; ~fraut n bot.: a) Acalypho
žahavec; b) Antemis pyrethrum trahoc, pel-
trám, pertram, kolotoć; c) gemeines ~fraut
Clematis vitalba plamének plotní, barvínek;
d) Ranunculus acris pryskyřník ostrý; e) Ra-
nunculus bulbosus pryskyřník bambulinatý;
f) Ranunculus flammula plamínek; g) Verbas-
cum divizna; ~linie f math. zápalnice; čára
ohnisková n zápalu; ~linſe f = glaſ; ~luſt f
vzduch žáruplný n žhavý n horoucí n zá-
palný; ~maſchine f ⊕ úprav. stroj opalovací;
~maſſe f horlavá n zápalná hmotá: ~mate-
rial n palivo, topivo; ~material-erſparnis f
úspora paliva; ~material-verbranch m spo-
těba paliva; ~meiſter m dozorce při pálení
(eihel, kořalky atd.); ~meiſser n ⊕ podkov. vypalovací
nůž; ~miſtel n chr. žehadlo, leptadlo; ~neſſel f
bot. Urtica kopřiva, žahavka; große ~neſſel Urtica
dioica kopřiva dvoudomá n veliká; fleine ~neſſel
Urtica urens kopřiva palívka, žahavka menſi;
ſugelblitige ~neſnet Urtica pilulifera kopřiva
kulkonosná; ~neſſel-blüten fpl. bot. květy žá-
havkově; ~oſen m: a) but. pražna pec, praž-
nice; b) vypalovací pec (na vápno, cibely,
porculán); c) ~oſen zum Heinbrennen des Zübers
pec přepalovací, pec k přepalování stříbra;
~öl n obeh. olej svítící n k pálení n k svíčení;
~öſt-fläſchsen n ⊕ láhvička na olej (kvíčení);
~ort m ⊕ hor. podzemní místo, kde hornina
ohném se rozsedá; ~palme f bot., ~palmen-
frucht f bot. Caryota urens palicha bezbranná,
palipalma obecná; ~pſanne f ⊕ sklaŕ. tavitko;
~punkt m ſys. ohnisko; fig. ohnisko, střed(ítě);
~punkt-messer m ſys. ohniskomér; ~punkts-
abjand m vzdálenost ohnisk; ~raum m pro-
stor zápalný; ~ſchere f ⊕ nůžky kadeřnické;
~ſpiegel m ſys. zápalné zreadlo; ~ſpiritus m
lil (k pálení); ~ſpihe f = ~berſe; ~ſtaſt m ⊕ but.
cementová oceli; ~ſtaſt-bercitung f ⊕ but. ce-
mentování oceli; ~ſtaſt-oſen m ⊕ but. cemen-
tovací pec; ~ſtempel m ⊕ žehavka, vypalo-
vadlo, cejch; ~ſtoſ m: a) hořlavá latka,
hořlavina; b) palivo; ~ſtoſ-arm a chudý pa-
livem; ~ſtoſ-anſwand m spotieba paliva;
~ſtoſ-erſparnis f, ~ſtoſ-ökonomic f úspora
paliva; ~ſtoſ-paſſierung f povolené palivo;
~ſtoſ-verbranch m = ~ſtoſaunſwand; ~ſtreſe f
dálka ohnisková; ~ſuppe f (za)pražená po-
lévka, f praženka; ~tag m den pálení (kořalky
atd.); ~weſte f v optice dálka ohniska; ~wert m
hodnota (paliva); ~winde f bot. Loasa loasa;
~wurzel f bot.: a) Clematis flammula plamí-
nek, plamének, barvínek; b) Daphne laureola
lýkovec (vždy) zelený; ~zeug n: a) = ~ap-
arat; b) = ~material; ~zunder m troud,
práchno.

brennbar (L.) I. a D₂,₃ hořlavý, zápalný;
~e ſteſſe o Mineralien hořlaviny. — II. s Brenn-
barkeit (L—) f E₁₈ bez pl.

brennen (L) v₅ (b), v₄, v₃ C₁₅ (praes. brenne,
impf. ind. brannte, impf. conj. brenn(e)t, p. p.
gebrannt) I. v₅ (b) vi 1%. (in ſeuer ſieben) hořeti;
das ſeuer will nicht ȏ ohen nechse hořeti n
nehoří; es brannte ein schönes ſeuer im Kamine
v krube hořel n plápolat krásny ȏ ohen; zu Ende
dohořeti; anfangen zu ~ zahořívati, rozhoři-
vati se; die ſoume brennt heſtig slunce praží
n páli; das Torf brennt lichterloß ves hoři pla-
menem n jest v plamenech; es brennt ke hoří;
er tanſt, als wenn es hinter ihm (p als wenn ihm
der Hintere) brenne pilno mu, jakoby hořelo;
ubihá, jak by mu hlavu zapálil; a) ~ laſsen,
was nicht zu retten ist zůstaviti osudu, co nelze
zachraniti (k 74 hraně ostatního); b) fig. (glüßen)
der Stepf brennt mir hlava mi hoří, mám hlavu
(jako) v ohni; es brennt ihm (der Boden) unter
den Kilsen (er hat wie auf žeben) je jako na trni;
cfig. (von Œut ergreiffen sein) vor Ungeduld b Ver-
langen hořeti n planouti netrpělivostí n touhou;
er brennt vor Verlangen sie wieder zu jehen ... prahne
n div neshoří touhou, aby ji opět spatil;
er brennt auf die nach der Gye, Sie zu fennen
plane touhou n přeje si vřele, aby Vás (po-)
znal; fiir 3. ~ (7a) hořeti n planouti ke komu;
es brennt mir auf dem Herzen srдce mé plane
žádostmi; d) ve hře: es brennt! hoří! (hodající jest
blízko eſſo.) 2. hořeti, planouti, zářiti, třypititi
se. — II. v₄ a 1. Holz ~ dříví pálití (hegen)
dřívím topiti; v₄ ich habe mich am ſien gebraunt
spátil jsem se o kamna; chir. = äßen 1. 2.;
der heige Ziegeſlaſc hat mir eine Blaſe brennnt
horký pečetní vokš způsobil mi puchýř. 2. vyp-
palti znamení nač; cejchovati co; (Verbrecher)
vypáliti zločincům znamení hanby na těle;
ein Seiden ~ znamení v(y)páliti; eine Wunde ~
vypalovati n žehati ránu; e-m Pferde ein Zeichen
in die Hiiſte ~ vypáliti koni znamení do kyčle.
Prv. gebraunnte Künber jcheuen das ſeuer koho kaše
spálila, ten i na podmáslí ſouká, bitému psu
jedno hůl ukaz; die ſoune o die Wunde brennt
mich slunce n rána me n páli. 3. pálití, štípatí,
čpíti; der Pfeiffer brennt mich e mir auf der Zunge
peppr me n páli na jazyku; das Geheimniss brennt
mir auf der Zunge tajemstvi me n páli na jazyku
(nemohu ho u sebe vydřiſt); Prv. was did) nicht brennt,
das blaſe nicht co tě nepálí, nehas. 4. skoro vidý
bez obj. ſengen und ~ pálití a pleniti. 5. p 3-m
Eins auf den Belz ~: a) vypáliti n vystřeliti n
der koho n po kom; b) dátí n zasaditi n v soliti n vraziti
ránu komu; udeřiti n p bouchnouti koho; sich eine
Angel vor den Stepf ~ prohlati si hlavu kulkou,
zastřeliti se. 6. pálití, pražiti; Holz ~ dříví pá-
liti; Holz zu Meben ~ dříví na uhlí pálití; horo.
ein Geſtein ~ pražiti rudu; Maſſe ~ kávu pražiti;
die Haare ~ vlasy (na)páliti n kadeřiti; ge-
brannte Wäßer přepalovaná n překapovaná n
destillovaná voda; gebraunter Käſe vyschlý n
ukoralý ſyr; kueh. Micht ~ mouku pražiti (na
zúpážku n na jísku); prov. a gebraunte Meßlupe praže-
ná polévka; die Wäſche ~ prádlo: a)(s)pařiti, za-;
b) napalovati (n) kulmovati.⁵ — III. 1. ſich ~
spáliti se; der Then brennt sich weiß hína vy-
paluje do běla n bělí pálením; fig. f da
brennſt du diß to se mylíš, to's na omylu;
sich weiß o rein ~ stavěti se nevinným. —
IV. brencend a D₂,₃ 1. hořící, pálicí, žhouci

Brenner

— 555 —

[Brett...

žhavý, palčivý; der Turt palčiv žízen; des
čebjú palčivost; des Notb plamenná červeń;
die Angen: a) ohnivé n žárné n plamenné oči;
b) zapálené n zanícené oči; de Wósh řeŕavé
n žhavé uhlí; de Liebe: a plamenná láška,
horouci láška; b) bot. Lychnis chalcedonica
knotovka, plamenčice, plamenčík, hastald,
m spr. horici láška. 2. fig. von dem Unterjeje
zivý zájem budieí; de drage palčivá otázka.

Brenner ( ~ ) m E₆ 1. ₩ Wordbrener.
2. = Brammweinbrenner. 3. a) topičě; b) = Brenn-
meißer. 4. ◊ Gas ( ~ ) (plynový) horák, plamen-
ník. 5. = Kaffерreimel. 6. hosp a bot = Brand 11.
7. 20. Anthonomus pomorum květopas jablo-
nový.

Brenner ( ~ ) m E₆ zem. id., (thora a průsmyk
, Trolsku).

Brenner... ( ~ ) ... -bahn f dráha přes
Brenner; -berg m = Brenner npr.; -bursche m
(mladý) topičě; -hahn m kohoutek horáku;
-ńie n kolinko horáku; -rohr n trubka horá-
ková; -jce m jezero Brennerské; -jange f
utahovací klestě.

Brennerci ( ~ ) f E₁₃: a) vápenná pec;
b) lihovar, vinopalna; c) cihelna.

Brennerci... ( ~ ) ... -utensilien fpl. ná-
řádi k pálení atd.

brennerig p ( ~ ) a D₂,₃ = brandicht 1.

brenn(e)te ( ~ ) impf. conj. od brennen.

brennlisch ( ~ ) a D₂,₃ = brennbar.

brensfchen ( ~ ) vₙ ( ~ ) C₁₂ = brauchen 2.

Brent... ( ~ ) ... gaus f = Baumgans.

Brente ( ~ ) [it.] f E₂₂ prov. džber, střez,
škopek.

Brenz ( ~ ) n E₃ hoř(l)avina, látka hořlavá,
nerost hořlavý.

Brenz...; brenz... ( ~ ) ... -apfelsaures Salz a
smahlojablečnan; -apfelsäure f kyselina
smahlojablečná; -chinajauer a: -chinajaueres
Salz smahlochinan; -chinaſ.ure f kyselina
chinová; -eſſig geist m aldehyd methylovaný,
tajný lih adeptu; -galſusſaue( e)res Salz a
sůl kyseliny smahloduběnkové, smahlodu-
běnkan, smahlogalusan; -galſusſäure f kvse-
lina smahloduběnková; -harnſäure f kyse-
lina smahlomočová; -harz n smahloprysky-
řice; -katechin n kyselina oxyfenová; -milſh
ſäure f kyselina smahlomlečná; -öl n smahlo-
olej; -ſäure f smahlokyselina; -trauben-
ſäure f chem. kyselina pyrohroznová; -wein-
ſäure f chem. kyselina pyrovinná.

brenzeln ( ~ ) vₙ ( ~ ) C₁₂ zapáchati čmoudem,
smuděti.

brennlisch ( ~ ) a D₂,₃ přiboudlý, přismoudlý,
přičmoudlý (= brandicht 1.).

Bresch... ( ~ ) ... voj. = Bresch( e ) ...

Bresche ( ~ ) f E₂₂ [fr.] voj. 1. průlom, vý-, průstřel (do hradby). 2. -schießen vystříleti vý-lom n prů- (ve zdi), prostříleti zeď hradební; die -eŕsteigen ztéci výlomu, dobýti výlomu.

Bresch( e ) z... ( ~ ) ... -batterie f voj. bat(t)erie
průlomná n lomici; -krönung f ohrazení na
průlomu; -mauer f zeď dešarzní↑; obezdívka
n pode- za zdí hradební; -mine f podkop

průlomní vý-; -schus m výstřel průlomný
n lomivý.

Brescia ( ~ ) - š (i)a npr. n E₃ zem. id.
(3 v Lombardi).
-

Brescianer ( ~ ) I. m E₆, -in f E₁₃
Brescian, f -ka. - II. -, b-, w brecianisch
( ~ ) a D₂,₃ brescijský.

Bresſel... ( ~ ) ... -eſien n sklen. želízko k od-
lamování skla.
Bresting, Brestſtling ( ~ ) m E₃ bot. = rotte
Bere ( v Bære 2.).

breschaft ( ~ ) a D₂,₃ skoro † churavý
( = tränttich).

Bret ( ~ ) c v Bret cč.

Bretagne ( ~ ) f E₂₂ Bretan( sko).

Bretagner ( ~ ) I. m E₇, -in f E₁₃ Bre-
toncel, f -ka. - II. b-, bretagnisch, bre-
tonisch a bretańský, bretonský.

Bretone ( ~ ) m E₁₄ = Bretagner.

bretonisch ( ~ ) a D₂,₃ v Bretagner II.

Bret(t) ( ~ ) n D₇ 1. prkno, deska; dünmes -
topinka; -zu Ţtiegen stupnice; -vor der Ţzieher
beim Třeichen lísá; -er sjeiden: a) jezati prkna;
b) fig. F chrápati, chru-; fig. die -er, die die Welt
bedeuten prkna, jež znamnaji svět; divadlo:
-er vinnen prkna omitati, přísekávati; die -er be-
treten vystoupiti (na jevišti) to herocht. 2 fig. do behren
I. 1. b); f S-n durch ein Ciden- loben do nebe
vynáseti koho; vychváli ti koho na vreh chlumu;
durch ein - sehen hledeti jako výr, mítí bvrstý
zrak; ein - vor den Angen haben se neviděti;
ein - vor dem Munde haben neuměti se vyjadřiti;
f mítí v hubě knedlík; ein - vor dem stervé
haben o mit Brettern vernagelt sein mítí zabaděn-
nou hlavu, býti zabedněn; býti hloupý jako
pařez; býti pytlem udeřený; J-m das - unter
den Ţißen wegziehen odniti komu všecku pomoc.
3. (deska jako) podnos, tác†. 4. jšwarzes -
černé prkno (na oznámení), černá tabule;
fig.: ~ zu -e tommen přijiti na veřejnost, roz-
hlási se; auſ dem jšwarzen -e stehen býti
dlužen komu. 5. (Büdler-) -podstavec (na knihy).
6. stůl; et. auf einem -e bezahlen najednou
zaplatiti co; fig. bei dem -e) bezahlen stejnou
mincí n stejným spáčeti. 7. (zelený) stůl
(ve šromážděm poradním, soudní stůl; vor’s -
býti pohnán před soud, objeviti se před sou-
dem; fig. (hod) am -e sein býti u vlády n vesla,
mítí moc v rukou; s. sm. býti u veliké váž-
nosti u koho. 8. hud. = Griffbrett. 9. (Schier-
Damen-brett) deska ke hře, šachovnice, vrh-
cábnice atd.; fig. bei J-m e-n Ţein im -e haben
býti dobře zapsán u koho; J. aus dem -c schlagen
vypuditi, vystrnaditi koho. 10. (Schaubühne)
v - 1.; (o kusu) über die -eŕ gehen (aufgeführt werden)
dostati se na jevišťe n divadlo, býti provo-
zován. 11. (zvolám údivu) schwere -! (zkaž za schweres
Gebrechen!) kýho-li výra! u všech všudy!

Brett... ( ~ ) ... -abschnitt m odřezek prkenný;
baum m ⊕, -blod m ⊕ strom n kmen n kláda
na prkna; -heute f prkenný úl; -bohle f
fošna, hont; -bund n (při voroplavbě) vazba prken;
-decke f prkenný strop; -eiche f dub na prkna;
-felgen f plným příramky; -siedel f, -geige f
hud prkenné housle; -gebäude n (při voroplavbě) snět
(asi 90 prken); -gesell( e) m dilovedoucí u vdovy
po mistru; -händler(in) f m prkenař, f -ka;

*

Brettchen

— 556 —

[Bričet...

-holž n prknové dríví; -kauſer m zo. sekáč obložaný; -klož m kláda n spalek n rýl na prkna; -meiſter m - = -geſelle; -mühle f Ø pila (na prkna); -nagel m Ø hřebík na prkna, prkeňák, podlažník, deskovník; -ſäge f Ø: 1. pila (v rámú), pila na roztežavání prken; (pila) rozmiťacka; 2. = Žagemilthe; -jäge-adjunet m příruči pilařský; -jäge-beſtir m držitel pily; -jäge-betrieb m provozování pilařstvi; -jäge-beſteuerung f uložení dané z pily; -jäge-crtrag m výnos pily; -jägeſeife f pílník pilařský; -jäge-müller m Ø pilař; -jäge-rechnungsführer m účetní pily; -jäge-verwalter m správe pily; -jäge-verwaltung f správa pily; -jäger m pilař, prkenáj; -ſchneidemühle f pila na prkna; -ſchneider m Ø: a) = -jäger; b) = -geſelle; -ſchneider-lohn m mzdá pilarška, porezué; -jchaube f Ø šroub do prkna; -ſorte f šruh prkna; -ſpiker m Ø = -nagel; -ſpict n: 1. a) vrheábní deska, vrheábnice, b) hra vrheábní, vrheáby, dáma; 2. zo. a) Bicumin arcola surmovka zplosená; b) = -pfeſtalter; -pfeſt-blume f bot. Fritillaria meleagris rebešík strakatý, komonka; -pfeſtalter m zo. Hip-parchia Galathea okáč kostkovaný či bojínkový; -pfeſten n: a) = -pfeſt l.; b) = -pfeſterei; -pfeſter m vrheábník; -pfeſterei f zvyk n zalíba hráti v dámu n ve vrheáby; -ſtamm m kmen na prkna; -ſtein m vrheábní n dámovýkámen; -ſtiſch n Ø kus n část prkna; prkeňko; -thüre f dvěre z prken sbíte; -verkleding f vykládání deskami, deskování, halení n obložení prkny n prkeňké; -verſchaling f e-ſačes pobít n pázení strechy. (za)šalování: -verſchlag m = -Bretterverſchlag; -wand f prkenná stěna, přeſpažení z prkna, (pře-)peření (prkeňné) tvarňati; bedněná stěna, bednění (vms); -warc f, -werk n Ø zboží prkenné; prkna, desky; -jaun m = -Bretterzann.

Brettchen (—) n E₇ prkeňko, deſticka; -unter der Ziegelſerm náraz.

brettelrutschen f (—) v'n C₁₄ via. dostati se na prkno, zemřiti.

Bretter..., bretter ... (—) -bau m stavba z prken n prkeňná; -bühne f prkeňně lesení; -bach n prkeňná strecha; -feld n přáslo v plotu; -ſlož n prkeňný pramen; -ſlože f plavení prken: -gerecht a upravený pro jevistě (ohv. bühneugedlu); -geriſt n lesení prkeňně (n z prken); -hauſen m hromada prken; -haus n (prkeňná) bouda; -induſtric f prumysl prkenárský; -kammer f prkuſce; -karren m vozík na prkna; -mover m bot Chloridium virſcens; -markt m vrh na prkna; -nagel m prkeňák (-Brett-nagel); -rinne f prkeňný žlab; -ſchaar f hromada prken: (in der Zieſtaufen) oko; -schneide f pila; -ſchneiden n fezání prken; -ſicherheit (f e-ſ Zehnviſters) jistota (herein), neohrozenost; -verſchaling f pázení z prken, pažba prkenna; -verſchlag m přístěnek prkeňně n z prken slitý; prkenna přechrada; -verſchluſs m ohrada prkenná, plot prkeňný; -wandf: a) prkeňná stěna, přepažení z prken; b) přístěnek z prken; -wand mit Schom ange-

werten pleství; -werk n prkna, desky; -zaun m prkeňný plot, prkeňná ohrada.

bretterhaft (—) a D₂,₃ = brettergerecht.

brettern (—) I. a D₂,₃ 1. prkeňný. 2. fig. mélký, mudný, povrechni. — II. ♂/♀ prkny pokládati.

Bretſting (—) m E₃ stůl (= Tisch).

Brecel (—) v Brezel v.

Brecu-hahu (n') m E₂₅ druh piva ze pěčence.

Breve (—) [lt.] n E₂₅, pl. téi -n (—) breve (kratky papežský hlt).

brevi manu (—) [lt.] adv. zkrátka, bez okolků, šmahem.

Brevier (—) [lt.] n E₃ breviář†, breviſ† (modlitba) kniha knězšká).

Brevier... (—) ... -einrichtung f zařízení brevíre: -sammlung f slírka brevírů.

Brecel (—) [it.] f E₂₂ preclik.

Brecel... (—) ... -badien m pečení preclíků; Prv. das geht nicht je wie's -baden to se nedá sſouknouti (n ja de to tak iksee); -bäcker m preclikář, pekař preclíků; -frau f preclikářka, prodavačka preclíků.

Bricciu-nš (—) [lt.] n pr. m neskl. Brickei. brich (—) imp., brichjt (—), bricht (—) praes. ind. ... brechen.

Briſc (—) [angl.] f E₁₈ plav. = Brigg.

Briſe (—) f E₁₂ zo. Petromyſzon mihule.

Bricolc (—) [tr.] f E₂₅ pl. -s 1. př. hře měem n a na kulečník. odraz, odrážka. 2. veliký prak středověký.

bricoliercn (—) [fr.] "n (b) C₁₂ při hře na kulečník: a) hráti s odrazem; věj. strileti odrazmo; b. fig. schlititi po křivěch cestách, uživati oklik.

Brič (—) [lt.] m E₃ 1. a) psaní, list, dopis; mit -š-m -c weſchel dopisovati si s kym; dim. -den n v hlo- o solb; -Pauſi an die Rümer list n epiſtola sv. Pavla k Rímanům: -koro † cijerner = -Anstand brief; b) list(ina); -und Ziegel über et. haben mit co cerné na bilém; c směnka (= Wechiel); na kursovních listěch: nadhájuto (= angebten). 2. fig. f er hat dessen -c gefunden napodobuje ho přesne; -und Ziegel geben zavázati se smlouvou. 3. papír, list (na způsob hlt. sloveny) balíček. (Tüte) kornout; (Päckte) Tabat baliček tabáku.

Brič..., brief... (—) ... -abgabe f = an- naßme b; -abholung f vybírání dopisu n psaní; -abdel m šlechta n -ictvi s patentem; -ablage f prav. skrínka n schránka na dopisy; -an naßme f: a) přijímání dopisů; b) oko v po- stovři kanceláři k přijímání dopisu; -auf- schrift f nápis na dopise; -ausgabe f vy- dávání dopisu; -ausgeber(in) f m vydavatel n f -ka dopisů; -aussteller m Ø = Aussteller er Lietande; -austragegeld n rak. plat za vy- dáni dopisů; -beschwerer m téžitko na dopisy; -bentel m pvtel na n s dopisy; -bogen m arch dopisního listovního papíru; -bote m listonos; -buch n oboh kniha dopisů; -copier buch n kniha kopí listovních; -correspondenf dopisování; -conwert nobálka (listovní); -dece f ♂ = -conwert; -dichter ♂ m druhdy: = Zecertär; -einwurf m = -tasten; -ſelleifen n = Pfefferjeſſelten; -form f tvar listu; it -form ve způsobě listu; -geheimnis n listovní tajemství; -geld n ♂ = -perie; -gut n zboží

Briefchen]

— 557 —

[Brillen...

zaznamenané v nákladním listě; -halter m:
a) téžítko; b) -beidowerer; -farte f listek korrespondenční dopisní; zálepka; -kasten m:
a) poštovní schránka n, skříně n, -ka n, truhlik;
b) v ešpecesch: listárna redakční; -kopf m záhlavi listu; -lade f = -kasten; -mappe f dopisnice, portefeuillel; -marder m p řízené poštovní, jenž odezízuje z dopisů peníze; -markef poštovní známka; -marken-liebhaber m milovník poštovních známek, filatelista]; -marken-sammlung f sbírka poštovních známek; -marken-veršclciß m prodej poštovních známek; -mušter n: a) vzor listu, vzorný list; b) vzorek listu dopisu připojený n do listu vložený; -nadel f spendlík zapichnutý (do papíru); -pačet n baliček listů; -papier n papír listovní n na psaní n na dopisy; -porto n listovné, postovné; -pošt f: a) pošta listovní; b) pošta poštovní vůz listovní; mit unaebender -pešt obratem poštý; -poſt(frei)marke f = -marke; -poſtwagen m = -peit b); -preſſe f lis na psaní n snimací; -ſack m = -veutel; -ſammelkasten m rak = -kasten; -ſammuler m sberatel listů; -ſchalter m = -annabne b); -ſchranf m: a) skříně n dopisy; b) stůl psaei; -ſchreibend a píšící listy; -ſchreiber m pisatel, dopisovatel; -ſchulden fpl.: a) obeh; -Buchschulden; b) id habe viele -schulden mám odpovídati ke mnoha dopisům; id will m-e -schulden in's Meine bringen uvedu svou korrespondenci do poštadku; -ſiegeſtmarke f pečetní známka; -ſlecher m druhdy: propichovadlo listů; -ſteller m: a) = -idreber; b) dopisovatel, kniha podávající návod k dopisování; -ſtempel m poštovní razítko (listovní); -ſtreicher m oby. -dalzlein: -ſtil m listovní sloh; -tabak m obeh, tabák v balíčkách n balíčkový: -taſche f tobolka, portefeuillel; -taſchen-macher m tohokár; -taube f poštovní holub; -taubenbotſchaft f zpráva po poštovním holubu; -tauben-ſation f stanice poštovních holubů; -tare f sazba listovní; -träger m listonoš; -umſchlag m = -conwert; -verhältnis n, -verfehr m = -wediel; -wage f váha na dopisy; -wechſel m dopisování, korrespondence; mit 3-m in -wechſel stehen dopisovati si s kym.

Briſchen (L-) n E, listé(é)e.k, psaníčko,
briſchlich (L-) a D, 2,3, a adv. písemní, adv. -é,
listem; -er interridt vyučování písemné n
listy; -er Verfehr dopisování; - mit 3-m ver-
ſchren dopisovati si s kym.

Briſchſaften (L~L-) fpl. E₁₈ a) dopisy, psaní;
b) listiny, spisy.

Briſs (L-) n E₃ vía. = Gefrěje.

Briſes... (L...) -käſe m brynza.

briet (L) imp. od braten.

Brigade (L~L-) [fr.] f E₂₂, voj. 1. brigádaſ (dva
pluky). 2. ceta 4~10 četníků n jezdeňi (ve Francu).

Brigade... (L~L...) voj. -adjatant m brigádní
pobočník; -artillerie f brigádní dělostřele-
ctvo; -general m general brigádník.

Brigadier (L~L-) voj. [fr.] m E₂₅ 1. brigádník,
velitel brigády. 2. ve Franciě a v Itali poddůstojník
(nad 4~5 četníky n jezdeň).

brigadieren (L~L-) [fr.] voj. I. v C₁₂ v brigády
rozdělit n vtriditi, vbrigáditi. — II. s₂ v C₂ n
E₂, bez pl.. Brigadi(c)rung f E₁₈.

Brigand (L~L) et (L~L) [fr.] m E₂₅ loupežník.

brigandieren (L~L-) [fr.] n₂ (b) C₁₂ loup (ež)liti.

Brigantine (L~L-) [it.] f E₂₂ plav. brigantina; (dor) o jedné paluſo n 1~2 steřině.

Brigg (L-) [angl.] f E₁₈ plav plachetní koráb
s dvěma úplně vystrojenými stožary.

brigg(f)ijch (L~L-) a D₂₃, 5 Logarithmen Brigg(s)lový v briggieké logarithmy.

Bright (L et brajt) npr. m E₂₅, -ſde Rieren-
frantit Brightieká nemoc; zánět ledvin.

Brigitta (L~L-) npr. f kř jm. id.

Briſſol(c) atd. a Briſole 2c.

Brillant, brillant (L~L) et brilj- [fr.] a D₂₃, 1. =
alžuend, herrlich. 2. B E₂₀; a) brill(f)ant, brou-
sený démant; b) stav ozdoba diamantová.

Brillant... (L~L-) a blech n pócínaný železnyčný plech; -ſeuer n ohnostr. prskavka soptivá; -qaru n vlněna příze živé barvy; -gelb n živá ohmivá žluť; -käſer m 20. Entimism imperialis noſateer brillantový: -quader m kvádr diamantový; -raſete f raketa zářivá; -ſchwärmer m = Žerpenteje; -ſchaitt m ſez diamantu ve formu brillantu.

brillantieren (L~L-) [fr.] C₁₂ I. v'c 1. c-n
Diamanten - demant ombuliti, v hladiti. 2 v'n
skviti se. — II. v'n (b) skvítí se, zářiti. —
III. % B n E₂ pl. Brillantierung f E₁₈.

Brille (L~L-) [ſee.] f E₂₂, 1. brejleſ, okulárny; skle: e-e -anſeſen nasaditi (si) brejle; burde e-e eigene - ſieht man mehr als d'ch fremde Augen lepši míra nežli víra; jeder ſieht mit ſ-r - jiný jinak na věc pohlíži: kolik hlav tolik smělů (kolik děr tolik syslů); er hat j-e -verfebrt auſgeſt vidí vše obrácené, vidí vše nohama vzhůru; 3-m e-e -anſeſen o verfaufen vytřiti zrak komu, napáliti, osiditi koho. die kůlatý otvr záchodu. 3 metonymy die grüne -osoba se zelenými brejlemi. 4. peva. lunet(t)aſ. 5. sycr., voj pro dva voly. 6. vidličnatá kost v žaludku drůbeže. 7. při bře v dámu: dva kameny, jež se mohou najednou přeskočiti.

brilhen (L-) v'c C₁. 1. = bebrilhen. 2. typ.
die Buchtaben = -dchmen.

Brilhen..., brilhen... (L~L...) -ähnlich a
brejlovitý, na způsob brejli; -alk m 20. Plautus
impennis alka veliká: -baſſ m hud. střes va-
zan'v n obligátní; -bogen m střem na
brejlih; -droſſel f 20. Turdus perspicillatus
drozd brejlatý; -(cin)ſaffung o obruba brejli;
-ente f 20 Oedema perspicillata kachna brejlatá;
-ente f 20. Episema caeruleocephala modro-
hlávek ovocný; -fabrication f výroba brejli;
-ſledermauſ f netopř brejlatý; -futteral n
pouzdro na brejle; -getell n = -(en)ſaffina;
-gewölbe n stav. klenba brejlovitá: -glas n
sklo z brejli n na brejle; -faſim m 20. Alliſgo-
tor latirostris (plaz. kajman šironesý žakare);
-macher m brejlař. výrobce Liejl. optikt';
-nachtschwalbe f 20. Caprimulguß americanus
lelek, kozodoj americký; -naſe f: a) nos na
brejle (se hodící), nos obřejený n s brejlemi;
b: zo = -nachtchwalbe; ofſen m hat öčková pce;
-puſer m cíſidlo brejli; -ſchande f voj.
lunet(t)aſ; -ſchlange f 20. a) Coluber sive

Bringungs-...

— 560 —

Brocken-...

zu Kräften ~ nových sil dodati, sílu vrátiti
komu; zum Lachen ~ pohnouti k smíchu, roz-
smáti koho; zu Marlie ~: a) Waren zhoží na trh
přinášeti; Reuigteiten novinky rozhlášovati; 3-m
et. zum Sper ~ v obět přinésti komu co; et. zu
Papier ~ napsati, načrtnouti, zaznamenati;
et. zu Pretefoll ~: a) v protokolu uvesti n za-
znamenati; b) protokol sepsati; zur Mufe ~:
a) upokojiti, uchlácholiti, utišiti koho; b) ožech-
te- užiti k spánku; zum Zweigen ~ unulčeti;
S. wieder zu sich ~ vzpamatovati, k védomí n
k sobé přivěsti, vzkrísiti; zu sich gebracht werden
přijiti k sobě, obživnouti, vzpamatovati se;
et. zur Sprache ~ privěsti k řeči co n řeč na co,
zmíni se o čem, vytasiti se s čím; et. zůjande
o zumege ~ dociliti. dodělati se čeho, prověti,
vykonati co; zum Zehen ~ zastaviti, zadržeti;
ein Ci zum Zehen ~ vejece na špičku postaviti;
das Glas zum Überlaufen ~ sklenici přeliti; zum
Weinen ~ rozplakati koho; ein Kind zur Welt ~
= auf die Welt ~ (v ~ 5. B); es zu et. ~ privesti
to k něčemu, státi se něčím; dicer Mann
bringt es noch zu et. z toho člověka ještě něco
bude, ten člověk to někam přivede, z toho
bude ještě chlapik; zůjande ~ na místě posta-
viti, dovésti, vykonati co; es zu e-m schénen
Vermegen ~ dodělati se n nabýti hezkého
mění. R. ~ zwischen: den Feind zwischen zwei
Feuer ~ dostati nepřitřele mezi dva ohně. —
II. % 1. B. n E₇ bez pl. 2. Bringung f
E₁₉ prov J (rak.) obv. jen v: mit leichter Bringung lehce
prvnosny.

Bringungs-... (v-...) -anstalt f připrava
a prostředek vývozní; -bewilligung f po-
volení k vyyážení; -hindernisfç npf překážky
vývozní; -fosten pl. náklad za vyyážení n za
dopravu; -mittel npl. prostředky dopravovací;
-vwege mpl. cesty pro dopravu n pro vývoz;
-verkzenge npl. nástroje dopravovací.

Bringer (v-) m E₆, -in f E₁₉ 1. přinášeč,
f -ka atd.

Brink (v-) m E₃ 1. = Anger 1., 2. 2. ◦
(o)kraj.

Brinkel f (v-) n E₇ prov. s = Ztief.

Brink- te (v-/) [dnen.] f E₁₂ barák. cha-
lupa.

Brink-föter, Brink-lieger (v-/-). Brink-fiſjer
(v-/-) m E₆; Brink-faſſ (v-) m E₂₀ prov. ba-
ráčnik, chalupník, domkář.

brinſen (v-) v₇ (b) C₁₄ das Bier brinſt pivo
čpi n jde nosem n je jako křen.

Briquett (v-) m [fr.] briket k) a (shnětená
uhelná cihla).

Briquett-... (v-...) -fabrication f briketo-
vání, vyrábění briket; -fabrik f briketárna,
továrna na brikety.

briquettieren (v-/) [fr.] vₐ C₁₂ keram. 1. na-
podobovati cihlové zdi na nátěru, cihlovité
natřati. 2. cihlami vysaditi.

Brise (v-) [fr.] f E₁₂ plav. vánek, větřík,
větřek, (lehký) mírný vitr.

briſen (v-) v₇ (b), v₇ C₁₂ plav.: es břiſet fouká,
vane větřik.

Brisef... (v-...) -ſpiel n briskaſ (hra v karty).

Briſſus (v-) [ft.] m E₁ zo. mořská ježovka
z rodu Bryssus.

Briſſol... (v-...) -papier n obch. bristol (ský
papír kreslicí, silně hlazený).

Briſüre (v-) [fr.] f E₁₂ voj. záhyb.

Britannia... (v-...) -metaſſ n (kov)
britannia;

Britanni-en (v-/) n E₂₅ zem. Britannie,
Britsko.

britanniſch (v-) a D₁₃ = britiſch.

Brite (v-) m E₃, Britin f E₁₉ Brit, f -ka.
britiſch (v-) a v v₃ britský.

Britiſch-(Nord-)Amerika (v-/-) (v-/-) npr.
n E₂₉ bez pl. zem. Britská (severní) Amerika.

britiſch, Britiſche v Britiſch(c) v.

Britiſchka (v-) f [slov.] bryčka.

britiſch-nas f (v-) a D₁₃ mokrý jako myš
(boc. pitich(c)naš).

Britte v v Brite v.

britten (v-) C₁₃, brittenjen (v-) C₁₄
v₇ n (b) jednati po britsku n po anglicku.

Briſen-... (v-) -ſaule f Ø kov. am Hammer-
geruſt = Drahnmaule.

brocantiieren (v-/-) [fr.] v₇ (b) C₁₂ =
trödeln.

Brocat (v-) m E₃ brokát.

Brocat-... (v-) -kleid n brokátové šaty;
-papier n pestrý papír se zlatými figurami.

Brocatell (v-) [it.] m E₃ brokátek.

Broccoli (v-) [it.] m bot. prokolice, ka-
pusta chrestova.

Broche (v-) v v Brojche v.

Brode- (v-) -fohle f = Brockenfohle.

Bröckchen (v-) n E₇, Bröcklein (v-) n E₇
dim. od Broden drobe(če)k, drobátko (= Brodel).

Brode (v-) m E₁₄ = Broden.

Brökel (v-) E₆, -chen (v-) n E₇ dim. od
Broden: drobe(če)k, drobet, drobátko.

Brökel-... (v-) -crbſc f bot zelený hrášek;
-gebirge n sol. práchnice [pol.]; -fohſ m bot.
= Brocceli: -stahſ m hut. necelé části a ne-
čistě úlomky bresćanské oceli.

bröcke lig (v-) a D₂₃ drobivý.

bröckeln (v-) C₁₂ I. vₐ drobiti, drtiti, tro-
liti, krušiti, žmoliti; an et. = (Brödel abbreßen)
lámati drobty z čeho; dažu ~ přidrobiti; níchts
žl ~ haben nemiti sousta n ani do úst n do
čeho kousnouti. — II. v₇ (jn), v₇ sich ~ drobiti
se, troliti se, vytriti se.

Broden (v-) m E₆ 1. úlomek, drobek, -t,
výtrolek, krušina; Prv. die Brühe (zuthaten)
jft theuerer als die ~ přísady jsou dražší nežli
hlavní věc; lateiniiche ~ drobty n špetky latin.
2. = Bifjen 2. 3. Θ: a) hat.: a) hrouda kryčná;
b) kruší, krušky (od kryčného mlatu);
b) hor. = -fohle.

broden (v-) v₇ C₁₂ drobiti, s. am. lámati;
Brot in die Milch ~ chleba do mléka (na)dro-
biti; metonymom. gebrotde Milch mléko s nadrobe-
ným chlebem; Prv. er hat nichts zu beißen noch
žl ~ (e brechen) v beißen I. 1.

Brocken-... broden-... (v-) -birke f bot.
bříza bílá (= Zwergbirke); -blume f bot. Ane-
mone alpina sasanka alpská; -frischschmiede f,
-frischen n Θ hat. myglové krycování, n zku-
ňování železa v kryčných hrnech; -geſtein n
mn. slepenee ostrohranný, brekčieſ; -hol n
klackové dříví; -fohle f Θ hor. kouskové
uhlí (kamenné); -messing m Θ kousková

Brod]

— 561 —

|Brot

mosaz; -ſchlagen n. ☉ hor. rozrážka, vytlou-
kání na halde; -ſchmiede f. hat. 1. huč my-
glová. 2. = ſtrijchen; -ſtaſh m kousková sy-
vó acel; -ſtein m v -geſtein; -geſel m. 70.
Hipparchia epiphora okáč (mótý); -weſe adv.
po drobtech.

Brod (↓) v Brot v.

Brodel (↓) m E₆ pára horká v hustá.

brodeln (↓) I. %n (h. ſit. C₁₂ klotokati
(ve varu), vřiti. — II. % B- n E₇ bez pl.
klotok, var.

Brodem, Broden (↓) m E₇ bez pl. ☉
1. výpar, (Calmn) dým, (Rebel) mlha; př. pára
(zejm. na hvozdě a vo várne). 2. -Zučer = Brot 1. b.)

Brodem... (↓...) -ſang m dymník.

brod(c)men (↓-↓) ☉, broden ☉ (↓) %n
(ſit. C₁₃ horn. odparovati se, zvětrati.

Broden (↓) v Bredem.

Broderie (ču-č'ri) [fr.] f. vyšívání.

brodicren (↓-) [fr.] %a C₁₂ vyšívati, pre-
movatj.

Broder (↓) m E₈ vid. lenoch.

brodmen (↓) %n (b) v brodemen.

Broſt (↓) m E₃ plav. 1. ouvazek kladkovni-
covy (krátke lano s kladkovmič na každej konel). 2. lano
zadržovací (k zadržení upustu děla po výstřelu). 3. kus
plachty vroubené lanem.

Broſk... ("...). -taſje f plav der Besahu
kladkostroj vratráhový.

Broſz... ("...") -hahn m v Breuhabn.

Brom (↓) [rec.] n E₂₅ chem. brom↑, ☞ brudík.

Brom-, ... brod... ("...") -arſprit n. chem
= Bremit; -hatiig a obsahujci (v sobě)
břom; -hidrosſis f poty smrdutě; -hydrat n
hydrát bromový: -katini n. chemid
draselnatý; -magneſium n bromid hořečnatý;
metall n = Bremid; -naphta m naſta
bromová, éther bromový; -ſaures Salz n bromat,
bromičnan; -ſaure f kyselina bromičná; -
ſiſber n bromid ſtríbrnatý; -verbindung f
sloučenina bromová; -wasser n voda bromo-
vaná; -wasserſtoff m chem. bromovodik; -wasser-
ſtoffäther m aethylbromid↑; -wasserſtoff
ſaure f vodnatý bromovodik, kyselina bromov-
vodiková; -wasserſtoffsäureſatz n = Bremid.

bromatologiſch (—↓—↓) [rec.] a D₂,₃ bro-
matologický↑, bromografický↑, nauky o po-
travinách se týkající.

Brombeer..., brombeer... (↓...). -blatt n
list ostružinniku; -ſalter m. zo. Thecla rubi
oustruhaček ostružníkový; -förmig a ostru-
zinovitý; -ſreſſer m. zo. malinožrout; -ge-
ſtrauch n, -geſtritt n, -hecke f ostružin(ov)j,
křovi ostružinové; -ſpinner m. zo. bourovec
malinový; -ſtande f, ſtranch m bot. Rubus
ostružník; fleinkriechender -trauch = Aderbecre;
hafesblättriger -trauch = Bremerdorn; gemeiner
-branch = Brombeere; wohlriechender -trauch
Rubus odoratus ostružinník, malinník vonný.

Brombeere (↓...). f E₂₂ 1. bot.: a ostružňa
(1. sold); b) ostružník (kein; Prv. häufig a zahřid
wie -nt jako smeti n jako plev; Gründe sind
billig wie -nt kdo čeho hledá, snadno nalézá.

Bromeflie (↓...). f E₂₂ bot. Bromelia kar-
tas, bromelie†.

Bromid (↓) n E₃ chem. id.

Ameckočesky slovník. I. Deutschböhmisches Wörterbuch.

Bromm..., bromm v Brumm. -huhn n
= Birthhuhn.

Bromiür (↓) n E₃ chem. bromid (†-ieńatý).

Bromchial... (↓...). -athmen n dýcháni
trubicove; -blasen n dechot trubicový n
prušuškový; -erweiterung / rozednutí pru-
dsek; -katarrh m path. katarrh prušušek;
-verschwärunna f zvředovatění prušušek.

Bromchi-en (↓...) [rec.] fpl. neskl. prušišky.

Bromchi-en (↓...) -erweiterung f E₁₈
rozšíření prušušek.

Bromchitis (↓...) [rec.] f neskl., path. zánět
prušušek.

Brounen (↓) m E₇ poet. = Born, Brunnen.

Bronz... (↓...) = Bronze...

Bronze (↓) [fr.] f E₂₂ bronz↑, spjěz.

Bronze..., bronze... (↓...) -alter n bron-
zová doba; -concentrationsjein m = -jein;
-farbe f bronzová barva; -farben a bron-
zovitý, bronzové barvy; -gießerci f: a sle-
vání bronzu; b) slévárna bronzu; -gloſe f
bronzový zvon; -franthciti f path. Addisonova
nemoc (píš níž kážě černá); -metall n = Brenje;
-nagel m pobronzovaný hřebik; -pulver n
bronzový prášek; -ſchmuck m obeh. bron-
zový (pozlacený) šperk; -statue f bronzová socha;
-jein m bronzový lech; -vergoldung f bron-
zování, pozlacení bronzové; -ware f bron-
zové zboží, bronzovina; -waren-fabrikant m
továrník n výrobce bronzového zboží.

bronzen (↓) a D₂,₃, bronzový.

bronzieren (↓...). ⊕ I. %a C₁₂ bronzovati. —
II. % B- n E₇ bez pl.. Bronzierung f E₁₈.

Bromziер (↓...). m E₆ bronzovac.

Bronziſt (↓) m E₂₀ = Bromziер.

Bronsii (↓) m E₃ ner., min. bronzitj, měnek
polohranolový.

Brook (↓) m E₃ plav. v Broſk.

Brosam (↓-) m E₃, -c f E₁₂₂ (strume) střídka
(chleba); (temer Breden) drobek, drobet; Bro-
jamen pl. drobty (chleba).

Bro(f)che (↓) [fr.] f E₁₂ brož(e), náprsní
n hrdelní jehličě, náprsnice.

Broschen (↓-) n E₇. 1. ☞ dim. od Brosam
(v toto). 2. mlěcko telecí, brzlík.

Broschier... (↓...). -kosten mpl. ná-
klad na brožování; -lade f bidlo vetkávací;
-ſchujſ m tkale. útek na látky protkávané,
útek vetkávací.

broſchieren (↓-) [fr.] I. %a C₁₂ 1. knih. bro-
šovatj, sešivati (knihuj). 2. tkale protkávati,
ve-, prošivati, proplétati. — II. % B- n E₇,
těž Broschur (↓) f E₁₈ brošování.

Broschüre (↓-) [fr.] f E₁₂ brošur(kat. sešit.

Broschüren... (↓...). -heſter f bro-
šovačka, sešívačka sešitu. -kampſ m boj
brošurovy n -ami; -ſchreiber m spisovatel
n pisatel brošur.

Broselein (↓-) n E₇ dim. od Brosam dro-
b(e)ek, drobet.

broſeln (↓%) %a C₁₂ drobiti, troliti.

Bronsling (↓-) m E₃ bot. jahodník obecný.

Brot (↓) n E₃ 1. a) chléb; hebtes - odulý n
odpadlý n odkoralý chléb; jehwärzes - zadnějš
chléb; ſiſen gebliebenes - sražený chléb; an-
geſchmittenes - načatý chléb; das - jír die ſuppe
ſchneiden nakrájeti chleba do polévky; anſ -

71

Brot...]

— 562 —

Brot...]

und Wasser gesetzt sein bytí o chlebé a vodě;
S. vom ~ lebun o ríbien e belfen sprovodí se
sveta koho; Prv. hab' ich seint ~, se e's ich kunden
ne samým chlebem živté člověk, ale také
houskami; der verstebt mehr als ~ seffen vie umí
než chleba vážiti n jísti; h) (aith) bochník ein
(u)w (Broden) Zander homole cukru; e) fig. (unterbait)
unser täglich(es) ~ chléd náš vezdejsí; sein (siche-
res) ~ habeu mítí jistou obživu; 3-m zu(m) ~ o zu
em-jm Tüdie ~ verbleiben dopomoci komu k výživé;
in Lebn und ~ stehen, 3-m ums ~ dienen jísti
chléb as; fremder Leute ~ essen jísti cizí chlèb;
gun ~ acfangen dopracovati se chleba; am ~
jeu mití obživu; ans ~ temmen dostati ob-
živu; sein ~ verdienen mit et. vydělati si (na)
chléb (sim) nach ~ geben jítí pō výdělku n po
živobytí, jítí hledat chleba; hartes o schwer er-
werbenes ~ krušný chlèb; das ist ein saneres ~
to jest trpký n krušný chlèb; wer seien kün-
dern gibt das ~, der leidet im Alter selber Noth
spise otec deset děti uziví, než deset děti
jednohosee; 3. um jein ~ bringen, 3-m das ~ vom
Munde stehen chleba zbaviti, o živobytí při-
praviti koho; Prv. fremder Leute ~ zu essen thut
weh lépe za svým krajicem, než za cizim
peenem; wessen ~ ich schliinge (eise), dessen Lied id
ſe ge či chlèb jiſ, toho píseň zpívej; toho
slvſ, či chlèb jiſ; es ist überall gut ~ zu essen
vſuße chlèb o dvou kůrkách; piv. das Bier hat ~
pivo má chlebiček n je plne.

Brot..., brot..., ("..."), -artig a chlebovitý;
-bačen n pečení chleba; -ba(c)k f plav. koš
(sucharový na denní podíl pro 7 mužá); -bäcker m
pekař (chleba), pečnár; -bäferci f: 1. pec-
nárství, pekařství; 2. pekárna (místnost);
-baut f: 1. stůl pekařský; 2. pekařský krám;
-baſſi s půda n spodek homole (cukrově);
baum m bot: 1. Artocarpus chlebovník,
chleboň; 2. Cycas cirkaska obecná; -berei-
tung f příprava chleba; -bentel m = -jaſ;
-bier n: a) chlebné n živné pivo: b) špatné
pivo; -blatter f dírka ve chlebě, zět pe-
kařen duſe; -boſher m zo = -jaſer; -bre-
dhen n bůbl lámání chleba; -brei m chlebová
kaſe; -bročen mpl. drobty n kousky chleba;
-deſen n cukrov. krytí homoli; -dieb m: a) zlo-
déj chleba, chlebokrádce; b) fig. kazichleb,
darmojed, břídil, hudlař; -dose f díze; -cr-
wer m živnost, výživání se, výživá, ob-
živobytí, výdělek; -crwerber(in f) m obži-
vující se; -eſſer m chlebojed; -ſang m par-
ník (v prováře; lapák ve hvozdě); -farbe f chle-
bová barva; braune -jarbe prinét; -fassen ła
prov. 1 dostati n obdržeti n †fasovati chlèb;
-form f: a) tvar chleba; b) forma na chlèb;
v cukrov. forma n kadlub na homole; -fresſer m
chlebožrout; unniiger -fresjer darmožrout,
chleb; -fruſt f plod chlebovníka; -fruſt-
baum m = -baum; -gährung f kvašení
chleba; -geber m chlebohárce. zaměstnava-
tel, živitel; -geld n chlebovné, peníze na
n za chlèb; -qelehrjamkeit f učenst pro
chlèb n na výdělek; -qelehrte(r) m učenee
pro chlèb n pro výdělek; -qevlayer m plav.
nástavek vratiplachty (plahta k ro/boření vratiřálna);
-händler m peenár, prodavač chleba; -herr m
chlebodárce, pán, živitel, zaměstnavatel;

-herrschaft f pání; -käfer m 70. Anobium pan-
ceum červotoč chlebový; -kammer f chlebnice;
-kanten m skrojek, pat(ćika r. skyva n. kra-
jíc (chleba); -farren m vůz kára na chlèb
(s chlebem); -kasten m chlebník, skříń na
chlèb; -kuctmaschine f Θ p.k. stroj na hně-
tení těsta; -kneter m tovarýš hnětoucí těsto;
-koje f plav. = -kammer; -forb m koš na chlèb;
opálka; fig. den -korb böhler hängen obroku komu
mouisti; -forn n obili; -frumme f střída chle-
bová, střídka; -frumen-pilz m bot Boletus me-
dulla panis plísen strídková, hřib strídko-
vitá, spuha strídkovitá; -fruſte f kůr(k)a
chlebová; -kuchen m calta, placka; -kiim-
mel m bot Carum carvi kín obecný n luční;
-funſt f umění na výdělek; -laden m chlební
krám, obchod, kotec; -leſe f věd. chlební
snůska; -lieferung f dodávání chleba; -loſa:
a) bez chleba, s sm. bez výživy, bez živo-
bytí: b) nevýnosný; -leſ werden pozbýví
chleba n výživy; er iſt -leſ nemá výživy;
-loſigkeit f: a) bezchlebnost, bezvýživnost;
b) nevýnosnost; -machen n dělaní a příprava
chleba; -mal n chlební znak; -mangel m
nedostatek chleba n s. sm. výživy; -marſe f
známka na chlèb: -markt m chlební trh;
-mcht n chlebová n krušná mouka; -meiſter m
dozorce n vydavač chleba; -meſter m nůu n
chlèb; -muſterung f vo) prohlídka n pře-chleba;
-neid m závidění chleba, chlební závist, záſt
pro výdělek; -noth f = -manget, -nußbaum m
bot. Brosimum vnadivec; -ofen m chlebová pec;
-portion f porce n dávka chleba; -rauſt m
= -fanten; -reſte mpl. = -braken b); -rinde f
= -fruſte; -jaſd m pytel n kabela na chlèb;
-ſat m = -tare; -ſchab f zo. Periplaneta orient-
talis řváb obecné: -ſcharren m = -bant b);
-ſchau f prohlídka chleba; -ſchäer m,
-ſchauer m dozorce nd chlebem, odhadek
chleba; -ſchaunſel f sázovka, chlebová, lo-
pata k sázení chleba (do pec); -ſcheibe f:
a) krajíc, okrajek, skýva; gerſetete -dibebe to-
pinka; b) věſel plášt; -ſchieber m řadovnice,
chlební lopata: -schimmel m bot plísen
(obecná); -ſchnitte f = -ſcheibe a: -ſchra-
gen m police na chlèb; -ſchrank m chleb-
nice; -ſchranne f = -bant 2.); -ſchriſten fpl.
- písma nejčastěji potřebovaná; -ſchub m
sázení chleba; -ſchüſſer f ošitka, ošatka;
-ſüger m vid. prodavač chleba v drobném;
-ſtein m mun. = -Zyſtein; -student m studujíc
pro výdělek; -studium n studium odborné n
příh. na výdělek; -ſucht f chlebrařství; -juppe f
chlebová n žebráčká polévka, f žebračka;
-taſche f = -jaſt. -tare f sázba chlebová;
-teqi m těsto chlebové n na chlèb: -teſler m
talíř n chlèb: -tisch m chlební stůl; vál;
-torte f chlebový dort: -verdienst m = -erw
werb: -verkauſt m, -verſchleiß m prodej chleba,
peenářství; -verſertiger m peenár; -ver-
leſung f zaopatřen chlebem, opatřování
chlebem; -verſchleißer m rak = -ſüger; -ver-
walter m = -meiſter; -wäger m vážný chleba;
-herwandlung f proměna chleba (v tělo
Páně), transubstantiace †; -wabe f =
-ſchibe b); -wagen m vot vůz na chlèb n
spížní; -wasser n voda s chlebem chle-

Brüche]

— 564 —

Bruder

zlomkový; -rciſ m lámaná n kousková rýže; -ſaſ m vak kýlni; -ſaſ hals m hrdlo vaku kýlového; -ſchaden m: a) obch. rozbití, roztlučení, po-; b) path. kýla; -ſchiene f chir. dlažka n deštice na kýlu; -ſchlange f 20. = gemeine Blindſchleiche; -ſchneider m = -arzt; -ſchütt m chir. kýlořez, řez(ání) kýly, řez na kýlu; -ſchutt m rum; -ſchwinge f str. úhlová kačalka; -ſicherheitsprobe f der Gruenbabyschienen krouška kolejne na lom; -ſilber n zlomky stříbra, staré stříbro; -ſtein m v heslo o sobě; -ſtelle f = Bruch 5.; -ſtempel m Œ hor lomová stojka, lomový stoják; -ſtrede f Œ hor = -ort 2.; -ſtiid n zlomek, ú-, kus, fragment; aus -tiiden bestěbend úlomkovitý; -ſtüſ c-e Knochenkost odlomená, úlomek kosti; -ſtückweise adv. úlomkovitě, v úlomečích; -theil m zlomek, ú-, -wasser n tekutina kýlová; -weide f bot. Salix fragilis vrba křehká; graute -weide Salix cinera vrba popelavá; weiſe -weide = Baumweide; -werk n Œ hor. stržina, zával. zavalisko, (z)bořenina; -weiſe adv úlomkovitě, v úlomečích; -winkel m: 1. stav. e-s Oeuvetts ühel lomu (v němž je nebezpečná spára); 2. hor. úhel strže; -jins m lomné, nájemné z lomu; -juxer m úlomky cukru.

Brüche (L) f E₁₂ = Brüchte.

bruchig (L) a D₂₃, bariňaný, slatinný.

brüchig (L) a D₂₃, 1. lomivý, lomný, (brüde) křehký, (bredeley drobivý, drolivý. 2. (verbreden) nalomený, z-; zlámaný, necelný, (gebeten pukl); werden lámati se. pukati. praskati, štěrbiti se. 3. path. průtrží n kýlou stížený n trpící. 4. práv. prov. S (holt.) k (peněžité) pokutě odsouzený, pokutovaný. 5. † zlomkovitý, složený ze zlomků.

Bruch ſtein (L) Œ m E₃ lomový n lámaný kámen, kamení lomové.

Bruch ſtein z... (L) ... Œ -mauer f zed z lomového n z lámaného kamene, kamenná zed; -mauerwerk n Œ zdivo z lomového kamene, lomové zdivo; -straſſe f dlážděná silnice.

Brüchte (L) f E₂₂ prov. S, prav pokuta v Bruch (L) 8.

brüchten (L) % E₁₃ prov. S. práv pokutovati.

Brüchten z... (L) ... -casse f pokladna pokutová.

Brucin (-) [lt.] n E₃ chem. id. (alkaloid v seminu a v káfe Strychnos nux vomica).

Bruc (L) v Brüde.

Brüch... (L) ... -baum m, -holz n rak. jedle.

Brüchchen (L) n E₇ dim. od Brüchte müstek.

Brüche (L) f E₂₂, zem. žert. Bruc (L) f E₁₈ 1. most; - firß Auggänger = Brüdernsteg; über e-e - gehen jítí po mostě; e-e - über e-n Blutschlagen most přes řeku klásti v položití n vystavěti n zřídití; fig. 3-m die - uiederlassen o treten napomáhati komu, podporovati komu v čem; 3-m die - außieben zatarasiti cestu komu, zbváiti uvěru koho; - alt machen kín klínem hnutí n výražeti (dah duhem platst). Priv. wenn sein Wert e-e - wäre, gicně ich nicht bintüber kdyby jeho slovo bylo mostem, nechtěl bych po něm choditi; ist man glücklich über die Bruch, verfaſt man den Zanct Repentif pre-stav nebezpečenství nemyslí clověk na

Boha a na svatě; d) bei der Wage müstek; r) hat. - bei Stammöfen präh plamenový, práh v plamených pecích; jízek.

Brüdern (L) C₁₂ I. %a most połožiti n zříditi (v čem), mostem opařiti n překlenouti (to). - II. %r sich -: sich über e-e Luftu - tvořiti most přes rokli. - III. %n (b) zřizovati most.

Brücken... (L) ... -amt n úřad mostní; -artig a mostovitý; -bahn f jízdná dráha mostni; -balten m. 1. podlažnice, příční trám v mostě, mostnice. 2. podlažnice v konírnách; -bau f stavba mostu; -bau-anstalt f mostárna; -baum m podlažnice, příčný trám v mostě; -bauten pl. stavby mostů (v -bau); -belag m mostiny (pl.), podlaha na mostě; -bechädigung f poškození mostu; -bot m koza mostní; -bogen m oblouk mostní; -bohle f most(ě)nice, mostnina, mostění (beim Pferdetant) stáníce. podlaha: -decf = f = -belag; -diele f = -behele; -durchlaſs m prostup mostní; -jeſd n mostiště; -gasse f mostecká ulice, ulice k mostu; -geländer n zábradli mostní; -jeſd n mostne; -jeſd-einunchmer m výběrící mostného; -jeſied n = -jod; -haus n domek výběrěho (mostného); -holz u = -behele; -jod n bárka; -kahn m lodice mostní, ponton; -klappe f klopna zdvihačího mostu; -kopf m voj. předmosti; -lech f = -geländer; -materiel n mostní stavivo; -maut f rak a: mostne (poplatek); b) mýto mostné (misto, kde se vybúj poplatek); -maut-cinnehmer m, -maut-erheber m = -jeſd-cinnehmer; -meißer m: a) dozorče mostů; b) voj. setník pionérský: -pſahl m mostní sloup; -pſenniq m = -jeſſel; -jeſauef voj. (= -topf) mostní hradba, předmostěn; -ſchiff n = -ſabn; -ſchläger m voj. mostař vojenský; pionér†; -ſchwelle f voj. stav. mostní práh; -ſteg m: 1. beim Wehr chodba. 2. lávka (mostní); -ſtrede f traf a součást mostová, pole mostové, člen mostový; -train m voj. vozoví n souvozí n vozstvo mostarské; -überlaſert a přes sebe mostovitě ležící; -wächter m hlídač mostu; -wage f váhy müstkóen n s müstkem; -joll m = -jeſſel; -joll-einnehmer m = gefundeinnehmer; -jung m voj = -train.

Brückner (L) m E₆ = Brüdengeldeinnehmer.

Brück-thor Œ (L) n E₃ zelezn. viadukt pod kolejnicemi.

Brückung (L) f E₁₈ vydutá podlaha stáje.

Brudel (L) m E₆ 1. = Brudel. 2. lov. louže (kde se zvěi bronzdá n vali).

brudeln (L) % n (b) C₁₂ = brudem.

Bruder (L) m E₄ bratr; 1.a) leiblicher -rodný n vlastní bratr; dies Pferd ist unter Brüden tanſen Kronen wert tento kůň stojí bratru za tisíc korun; fig. das Genie ist der - der Phantasie genialnost jest sestrou fantasie; b) (Sreduzen) -klásterní n ſeholní bratr (v barmherzig I. l.); warmer = -Päderast; gleiche Brüder, gleiche Kappen rekní mi, s kým zacháziſs a povin ti, kdo jsi: viel Brüter machen idomale (Giter na mnoho podílníků malé podíly; Přemining ist Přemininga - kdo má, budiž mu přidáno; peníze dělají peníze. 2. zem. želt - Herz drahoušek, milánek; - Jonathan bratr Jonathan (jiméno Američanáv); - Leichtſuß o Leichtſinn nerozuma, ztřeštěnec,

Brammer

— 566 —

Bramst

četi n reptati na koho; ein Lied ~ (lepe junmen)
bzučeti si píšen; ... daje es nur so brunnem až
se všeeko trecs. 2. f bručeti, býti zavřen (o) ve
vézení. ~ II. 2. ›-n E₂ bez pl. brukot, 12- ato.

Brunnern (›-) m E₂, -in f E₁₉ 1. = Brumm-
bär. 2. zo = Brunnmifuge, Brunnm = Brüllöchs,
Mauſtej. 3. (brunnmendes Ting) a) = Brunn II. 2.;
b) dunič (veliké) dělo; c) had. = Brunnmaje,
těž struna basy; d) p. prd.

brunnig, brunnijš (›-) a D₂,₃ brucivý,
broukavý, mumlavý, reptavý.

Brümming f (›-) m E₁ prov s v brunn II. 2.

Brundrut (›-) n E₂₅ = Brunntrut.

Brunelle (›-) f E₂₂ 1. bot. Prunella vulgaris
hlavuška, cernohlávek n svalník obecný n
libovonný; brunelka, prunelka, slíva do-
mácí. 2. = Brunelle 3.

brüinct (›-) [fr.] I. a D₂,₃ nasnědly, při-
snědy. ~ II. s B-c f E₂₃ 1. brunettska (ena
sněde pleti). 2. bot. Adonis autumnalis hlaváček pod-
zimní. 3. 70. a) Herpetodryas carinatus sipo
utlohrdly; b) Coptoceltus lacertina širohlavěc
zemní; c) Conus audicus homolice hnedá.

Brunſt (›-) f D₁₅ lov. říje, říj, řevnost. řuj-
nost, licení; der Dirsdr tritt auf (e in) die ~
jelen poćiná říjeti.

Brunſt..., brunſt... (›...) -ačer m pole
řevné n řijné; -brand m spála; -birsche f,
-bürsch(c) f hon na jelena v říji; -fážig a
říječný, způsobný k říji; -hege f hájení
říje; -hirsch m jelen říjný n řevný n říji;
-kappe f kápě k přívábení kamzíka; -plan,
-plat, -stand m řevnístě, říjenisko, šte. ří-
jišťě; -ruthes f třapec, žíla (pohlavěný ustrjelen);
-wildbret n zvěř v říji; -zeit f (doba) říje(ní).
brunſten (›-) v₇ (n) C₁₃ lov. říjeti, behati se.
Brunkia (›-) f E₁₃ bot. brunka.

Bruniace-en (››-) [lt.] fpl. E₁₈ bot. brun-
kovité rostliny.

Brunier..., Brünier..., (›...) -eisen n
železo hnědené n vraněné; -jahl m ocel
hněděná n vraněná.

brunieren (›-) [fr.] v₇ C₁₂ Θ hněditi,
vraniti, silně leskle vyhladiti; na hnědo
kaliti.

Brunitschc (›-) f E₂₂ bot. malinník n ostru-
žinník n ostružník skalní (= ſeſjeubrembeers-
traud).

Brunn (›) m E₁₀ = Brunnen 1.

Brunn... 〈► (›) v Brunnen...

Briinn (›) n Brno.

Brunne (›) f E₂₂ hor. zásek, zálom (že-
ližkem do skály); -ſilren, -haueu = brunnen.

Briüne (›-) f E₂₂ † poet. brnění, kyrſys.

Briüne(c)ſein (››-) n E₇ dim. od Brunnen.

Brunnen (›-) m E₇ 1. pramen, zřídlo,
zdroj. 2. minerální voda; ~ trutten piti mi-
nerální vodu. 3. studně, -na, -ánka; fig.
meine Pläne sind in den ~ geſſsen mé plány se
nezdarily n zhatily, pohorel jsem se svými
záměry; den ~ zubeden, wenn das und ertrun-
ten ist klec zavírati, když ptáci vylétali;
Wasser in den ~ tragen vodu do feky n do Du-
naje nositi, nositi dríví do lesa (činiti zvytočnost);
Prv. an tleinen ~ leidt man auch den Turſt z malé
studánky pohodlněji se napiti než z velké
studně; den ~ schäyt man erſt, wenn er fein Wasser

mehr gibt člověk víc cení teprve, když ji po-
zbude; woher fommen die Minber auf die Wch?
ans dem ~! odkud přicházeji děti na svět?
vrána je přinesla! 4. bot. činýra (= Menſtrau-
tien). 5. par. str. heijer ~ nádržka n jímka na
horkou vodu.

brunnen (›) v₇ C₁₂ Θ hor. dělati zásek
n zálom.

Brunnen... (›...) -ačer f žíla vodní,
pramen; -ampſer m bot. Potamogeton crispum
rdeſt kadeřavý; -arſt m lázeňský lékař;
baum m bot. Tetracera alnifolia akara olso-
listá; -beden m vodejem; -beſchäler m ná-
držka vodní; -beſchlag m okování pumpy;
bohcrer m: a) naſtrog studniční vrták n ne-
bozez; b) (osoba) vrtac studní; -bruſtung f
= einſaffung; -büchſe f Θ zděř k čerpadlu;
-büſte f Θ kartać na trouby studniční;
cur f léčení minerálními vodami; -dach n
studniční střecha; -decſe f Θ (dřevěný)
kryt studniční; -decſel m studniční poklop;
eimer m okov, vědro; -einſaffung f ob-
ruba n -ěn n roubení studánky; -ſeger m
cistič n cidič studní; -ſeld n Θ podk. mezery
mezi studničmi; -gajt m lázeňský host;
-geiſt m 〈 poet rusalka; -geländer n =
einſaffung; -gräber m studnář; -gräber-
ſnaſt f studničtvi; -hafen m hák na okov,
studniční hák; -haus n lázeňský dům, dům,
v němž jsou léčivé prameny; -ſaſten m ob-
rubeń, roubení, srub; -kette f řetěz na vědro;
-fraun m: 1. rám okolo studny; 2. věnec,
na nemž se studna spouští; věnec z fošen,
na nemž se provádi roubené dvoz studny,
jež podhrabáváním klesá; -fraut n bot. Mar-
chantia polymorpha marchantka, porostnice
mnohotvárná, jatrník; -kresse f bot. Nasturi-
cum: a) potřenice; gemeine -treſje Nasturicum
officinale řeřicha potoční; b) jiſje -kresse Car-
damine pratensis řerišnice luční, žabi květ;
-ſchne f scrub n obrubeň u studně; den ~ mit
einer Lehne verjeben studni obroubiti n ohraditi;
-loch n otvor studniční n studny; -maſter m
studná; -mciſter m: a) studnář; b) dozorce
studnic n pramenův, vodák; -mund m =
einſaffung; -ort m léčební místo, léčivý pra-
men; -peterſein n bot. Sium latifolium sevlák
n požir širolistý; -rad n kolo u studny;
-randſein m = einſaffung; -räumer m ci-
stič n cidič studni; -jauſe f jeřáb, sloup;
-ſchale f = beden; -ſcheibe f kolo u studny,
skripec; -ſchwengel m tahadlo, váha (pumpy);
-ſeil n provaz k okovu; -ſoſle f Θ sol. stu-
dničný rosol; -ſein m = Keffelſtein; -ſube f
vod. stav. zkumný otvor (při vodovodu); -trog m ko-
ryto u studnice n studniční; -verſendungs-
direction f ředitelství n správa zasiłání mi-
nerálních vod; -wandung f hor stěna studně;
-waſser n studniční voda; -zeit f čas lázeň-
ský n doba lázeňská; -jicgel m kružina (na
studny), cihla skružinová; -jopf m bot. Rhizo-
morpha obstruens kořenovatka podzemna.

Brünnlein (›-) n E₇ dim. od Brunnen stu-
dánka, pramínek.

Bruno (±) [lt.] npr. m E₂₅ id. Bruno.

Brunſt (›) f D₁₅, 〈 m D₁₁ 1. skoro † ho-
ření, žár. 2. fig. žár (vnitřní), zžířavá vášeň;

brunsten

— 567 —

Brust...

a. sm. horování, nadšení; † in ~ fallen von et. horovati pro co; obyč. sp. sm. chtí; smyslná choutka. 3. lov. o jelenou. říje. o jiných zvířatech = Brunst; in der ~ sein býti v říji, iijeti.

brunsten (↓) "a (b) C₁₃ = brunsten.

brünjtig (↓) I. a D₁₂, 1. † horouči, vrouci, vřely, ohnivý, plamenný; adv. ~ -lich a horoucně atd. 2. = übrünstig. 3. lov. o zvířatěch řevný, říjný, běhající se atd.; (p tež o hdech). — II. s Brünstigkeit (↓) f E₁₈ bez pl. = übrunst.

brünstlichig (↓) adv. v brünstig.

Brunz (↓) m D₁₁, Brunze (↓-1) f E₁₂ moč. brünzein C₁₂, brunzen C₁₄ (↓) v'n (b) ču- rati, močiti.

Briiš (↓) n E₃ vid. = Brunfrüße b).

Briišch (↓) m E₃ bot. 1. Ruscus aculeatus listnatec kostrbatý, jehlice vlaská. 2. = Haide- krant.

Briišch... (↓...) -wurz f bot. = Brüsch 1.

Briišche (↓) f E₁₂ prov s = Brüsch, er.

Briišeln (↓) v'n (b) C₁₂ bublavě těci, creći, bublati (v riešeln).

brüšk (↓) [fr.] a D₁₂, náhlý, příkrý, ostrý. vypinavý, hrdopysný; adv. zhurta, příke atd.

brüškierien (↓-2) [fr.] v'n C₁₂ 1. příkře se chovati ke komu. 2. ct. ~ s chvatem odbíři eo.

Briišsel (↓) n E₂₅ bez pl. zem. Brussel.

Briišseler (↓...) Brüšsler (↓) I. m E₆, Brüšslerin f E₃ Bruselan, f -ka. — II. ~ u. b~ a bruselský.

Brust (↓) f D₁₅ 1. a) prsa; die ~ offen tragen miti prsa rozhalena; sich ver die ~ schlagen biti n tlouci se v prsa; ~ beraus! vo vypněte prsa! prsa ven! b) (Ergane der Brustheber) eine gute ~ haben miti dobrá prsa; er hat es auf der ~ tlačí n boli ho na prsou; die ~ ist mir beflemmt mám sevrěná prsa, svíra mne na prsou. 3. an e-f ~ drüden sevříti na svá prsa neb ve svou náruč koho; an 3-8 ~ liegen vi- nouti se ke komu; e-e Schlange an j-r ~ wärmen ohřívati hada na svých prsou n adrech; sich in die ~ wersen vypinati se. 2. kuch. (natbä) (teleci) hrudí. 3. pl. prsy, -a, ňadra (ženy); e-m künde die ~ geben dátí prs dítěti; an (ko- jiti dité; an der ~ liegen ležeti n býti u prsú; (vom der ~) entwöhnen odstaviti. 4. fig. prsa, ňadra (hako sfálto citá); (síci) von der ~ wegrčen mluviti od srdce n upřímně. 5. o věřek. ch př.: ~ der Kleidung prsa, náprsnice (šatu); t z = Brustlaß, Schwiirbrust; hua. = Brustwerk b). 6. Θ horn.: a) (= Briftung) ploška; b) (Stirn) üstup: c) (Riftsch) předek; hut.: a) ~ e-8 ſens pečn i hrud n hrudnice, hrudni zeď; b) ~ e-r Gebläesform svřek důvky; ~ e-8 Mammrades lic.

Brust..., brust..., (↓...) -afteraal m zo. americký úhoř z rodu Sternarchus; ~ ähnlich a podobný prsům, ~ prsovit; ~ alant f bot. = Alantwurz; -arz (c) nei f lék prsní n pro prsa; -auswurf m chrkel, výmět prsovy; -baljam m prsní balsám; -band n: a) chir. = bitte; b) plav. okrasný pás na přídě; -bauchflosser mpl. zo. = -flosser; -baum m Θ tkale. prsník (hybný); -beerbaum m bot.: a) rother -beerbaum Zizyphus vulgaris cicimek obečný, jujuba, jujubový strom; filžiger -beerbaum Zizyphus jujuba cici- mek jujuba; b) schwarzer -beerbaum Cordia

gerascanthoides obluž, stálec kopinatý, srdo- vice; -beer-judendorn m bot. = -beerbaum a); -beer-latwerge f lektvař jujubová; -beer- fast m leká, štava jujubová; -beere f bot. sube- sten, jujub, cicimek, resetlák; -beeren-paiste f lekar pasta jujubová; -bein n prsni kost; n ptáká, kohylka; -beingegend f 70. středohruší; -bein-grat f hreben na kosti prsni; -bein- rippenmuskel m an sval hruchožebrový; -bein- schildknorbetmuskel m an sval hruchoštitový; -bein-schlußbeinmuskel m an sval hruďoklový; -bein-schmerz m path. bolest hrudní kosti; -bein-zungenbeinmuskel m an sval hrudo- jazykový; -bein-zungenmuskel m ao. sval hruchojazykový; -beklemmung f úžkost n tiseň n těžkosti na prsou; -beschauung f lék. ohledání prsou; -beschwerde f nevolnost n bolest na prsou; -bild n fot., soch. mal. poprsni obraz, poprši; -binde f páska prsní; -blatt n Θ poprsiny (kons); náhrudnice; -blatt-geschirr n postroj s náhrudnicí; -blatt-haube f ple- cová (část) kůže, plecový odkrojek; -blut- (schlag) ader f tepna prsní; -bohrer m Θ kolovratek; nebožey prsni; -braune f path. zánét průdušek; -brett n = Bohrbrett; -bügle- rin f ~ vid žehlička poprsnie (na košlost); -druße f an. a) brzlík (thymus b; -bretts) prs(v); zverol. vemeno; -driüsen-schlagader f tepna brzlíková; -driüsen-entzündung f path. zánét brzlíku; -eingewende n útroby hrudni; -ent- zündung f path. zánét prsou; -faltenißch m lo ryba z rodu Sternoptyx; -felge f liénice, skruži liéní; -fell n pohrubnice, požerńnice; -fell-bruch m path. kýla pliená; -fell-entziün- dung f path. zánét pohrubnice; -fell-fach m an. vak pohruudnicový; -fieben n path zánét osrdne; -fläche f des kammernares lic; -fleck m = -lab; -fleckig a skvrnity na prsou; -fleisch n kuch. (maso na) hrudí; -flossenlos a, -flosser n path prsni ploutve; -flossenstachler mpl. zo. ryby s ost- nitou prsní ploutví; -flosser mpl. zo. ryby prsni ploutví; -flossig a zo. prsni ploutví; -fuß m noha prsni; -gang m mizovod; -ge- fäße mpl. cévy prsní; -gegend f prsa. por- sii; äußere -gegend náprsi; -geschwir n path. talovitost hrudníku (empyem); -getäfel n Θ = Lambris; -glas n sklo k vytahování příliš drobných prsních bradavky ze ských; -hafen m an e-r valette hák v čele lafety; -hammer m Θ str. podhrudní mlat, pod- hrudník; -harnisch m vo. náprsní krunýř, náprsník, -ice; -haut f = -fell; -heche f zahrad plot sáhající po prsa; -höder m hrb prsni n přední; -höfe f 1. poprši. 2. -höbe e-s Hemteres podokenní, podprseň okenní; -hösen-durch- messer m průměr v poprši; -höhen-formzahl f výtvarnice v poprši; -höhen-umfang m obvod v poprši; -höhle f dutina hrudni; -höhlen- tich m chir. protnutí dutiny hrudni; -holz n Θ = Behrbrett; -hütchen n klobouček na prsni bradavky; -kasten m hrudník, prsník, hrud; -kern m Θ fezn. (hovězí) hrudi; -kette f Θ poprsni řetěz, držadlo; voj., del. ietěz na tažené lafety; -knochen m an. = -bein; -kno- chenstück n an. část hrudní kosti; -knopf m e-s kürtajes náprsní knoflík krunyře; -knorpel m prsni chrupavka; -knoten m uzlina hrudní;

Brust-...

— 568 —

[Brut-...

- *forb* m t.k. hrudník; - *frampš* m path. prsní kieč: - *frank* a nemočný na prsa; - *fransheit* f path. a) váčer. prsní nedůh; b) u. cim. = Lungenschwindinucht; - *fraut* n. bot. a) = Verbrustv. 5.; b) = Bernheitbraut; - *krebs* m path. rakovina prsní; - *frenz* n. náprsní kríž; - *rüdc* f opěrná berla; - *kud* en m pokroutku pro prsa = *fambris* m = č. obložení podprsní zdi; - *lattich* m bot. devetsil. podkovka. plicník. konšké kopyt (=Aderlatti); - *latwerge* f lektvar prsní; - *latš* m (ná prsník, šněrovačka. vesta, kářek; - *leicr* f kolovrátek prsní; = - *beber*; - *lehne* f 1. stav balustráda†, zábradlí, brlení.

2. voj = -wehr; -leiden n path = -lantheit a); -leidend a -rant; -loš a bez prsou, bez hrudi; -mauer f poprsni zeſ. poprsník. parapet†; -mauer des Ztridtdamme taras; -mauer f voj, pevn des Rontenweges zábradlí rondové chodby n cesty; -mesſer m t.k. prsomer; -mesſung f t.k. měření prsou; -mittelfell-entzündung f path. zánět meziplíci; -musſel mpl. sval prsný; -nachtschatten m Solanum mammosum lilek prsovitě; -nadel f jehlice náprsní; -nerven pl. čivý hrudní; - *organe* npl. = *ciringeweide*; - *paliffade* f voj. kůl n palissáda předprsní; malá palissáda; - *panzer* m náprsní krunýř = - *harniſch*; - *pflaune* f bot. Cordia obduž, srdovice lokařská; - *platte* f = - *brett*; voj. am Harniſch náprsník kruryſe; - *pumpe* f chir. = - *glas*; - *punk* m zo. Anthaxia květokras; - *räume* mpl. = hot. první ſada pručuhrě; - *reden* n t.k. ohlas prsný, pektorilokie*; - *reinigend* a: - reiningend Mittel prostředek chrehe vypuzující n expektorační†; - *riegel* m = 1. rozpěra u věsůdla trám roſpuran se mezi oběma višká). 2. c-r Zadwande hrazda n páždik poprsní stěny příhradkové; - *sčt* oktaneers podpěradlo zábradelní, horní trámec zábradlí, lisiera†, prov. valach; = tkale. prsník, prsní příčník; - *ricemen* m: a u koňů; hrudní remen (u postře); podpěrka; b) = blatt a); tes Ternuſters náprsní ſemen torby; - *ring* m: a) = sedl. kruh prsní; b) zo. (u hnyzu) kroužek prsní; - *sast* m t.kard. = - latwerge; - *scheibe* f = - *brett*; - *schild* m štit; pavěza náprsní; střit (ek) (ná)prsní; zo. - *schildchen* der Anſecten hrudní střitek u hmyzu; - *schieier* m závoj (gepřech); - *schleife* f nákrénič, náhrdelník, napřesnice; - *schmerz* m bolest na prsou; - *schnur* f šnůra zivátku; - *schwelle* f prsní záplavy (u jezu), prsní vratidlo; - *stachelsloffer* mpl. zo. ryby s ostnito u prsní ploutví; ryby ostnoploutví; - *stärke* f sila v prsou; - *stich* m prubok hrudí; - *stechen* n píehání n klání v prsech; - *stimme* f = - teut; - *stireifen* m pruh náprsní (na košili); - *stüd* n: a) = -bild; b) an. hrud; c) náprsník, náprsnice, krunyř; d) náprsník (skvost na hrdle neb prsou); e) řazm. hrudí, prsíčka (te wužu); zo. - *stid* der Anſecten hrudní článek u hmyzu; - *stuzen* m krátká ručnice; - *tasche* f náprsní kapsa; - *thee* m = -rant: -theebraut n bot. Veronica teuerium rozrazil ozankolistě; - *theil* m zo. = - *stüd* b); - *ton* m: a) prsní tón n hlas; b) fig. = - *ton* der übergang von hlas prozrazující hluboké presvědčení; - *trank* m nápoj pro pása, odvar plicní; - *tuch* n náprsník, náprsní šat; - *übel* n path. choroba prsní; - *umfang* m objem prsou; - *verschlei-

mung f zahlenování n zašlemování prsou; - *wams* n kabátec, náprsní prošívka, prsobřejka; - *wand* f (p)oprsnice; - *warze* f bradavka prsní, honeček, p cecek; - *warzen* cutzündung f path. zánět bradavek (prsnich); - *wasser* n: a) path. tekutina v dutě hrudní; b) lekar. prsní likér; - *wassersucht* f vodnatelnost hrudní; - *weh* n = - *schmerz*; - *wehr* f: a) stav, voj. poprsní hradba, předprseň, parapet†; b) žert. = - *werf* a); - *wahr* f např. f voj. pevn. čepec n zvýšenina předprsně, bonet†; - *wehr-kreſte*, - *wehr-linie* f hřeben n koruna n svršek předprsně; - *wenzel* m zo. Motacilla sialis konipas; - *werk* n: a) f prsa, ňadra; b) *werk* der Ertrag pručelí varhan; - *winde* f = Weilbaum; - *wirbel* m obratel hrudní; - *wirbel-säule* f pátěr hrudní; - *wunde* f rána do n v prsou, prsní rána; - *wurz* (cl) f bot. = Angelita II. 2.; - *japsen* m deep klinovitě; - *zucker* m pokroutky prsní u sladové

Brüſchen (L) n E. dim. od Brust; a) prsička, hrudličko; b) živutek.

brüſten (L) C. I. V. sich = 1. honositi se, nadýmati se, pýšniti se, vynáseti se. pýchati, nafukovati se. 2. ſich mit et. - *arectum* ho nositi se. pyšniti se ſim. - II. gebriſtet D. 3. brett gebriſter prsnatý, - *baum* širokýma prsoma.

Brüſchen... (L) = - *baum* m Mamme americana vemenećník n mamej americký.

Brut (L) f E. 1. a) seděni na veječích; die Vögel ſind in der - ptáci sedí na veječích; wie bei im Zabre verrichten seděti dvakrát v roce na veječich; b) (zujm. o ptřicích); mláde, plod, mláda; ptáčka, písklata; o (p)lach; potěr; výmět, výštrělek; c větach; plod, červ, mlad; die Dünſche jeben (daußen) ryby se trou. 3. a) i o ssaſſeihc; der Löwen -lvicata; b) fig., přih. plémě, havěd. 4. = nabroušený drahokam. 5. bot. cibule plemenitá n rozmmozovací. 6. mláde nálet stromů.

Brut..., brut... (L) = -behälterchen n bot.; ji- madlo n jižmadélko s pupeny rozmožovacími prachatka n schránka výtrusná; - *biene* f = Trebue; - *ci* n zárodni n nasazené vejce; ein verderbenes - ei záprtek, zaskřečené vejce; - *fach* m posada, přehrada; - *ſlech* m bei Beutem místo bez perí (na ptěchich); - *gans* f kreená husa; - *häuschen* bot. skupina kreteček n gomidi; kupka n hromádka výtrusná; - *hans* n vylehárna, línnice, kvočniště; - *haut* f bot. blána pukonosná n pukotvorná; - *henne* f kvočna; - *herd* m plodniště, lehmiště; - *hisc* f teplo k seděni na veječích n k línuti (po- třebné); - *käfig* m a) pro dužěb: posada, ku-

Brüt-...]

— 569 —

[Buch]

kaně; h) pro bažanty: budka; c) = Vögelchede;
-kaſſchen n. budka k hnízdeńi; -kaſſen m
mižka pro bource; -kuöſpchen n. bot. sádičko;
-kuöſpe f bot. puk n. pupen rozmožovací n
sčedodějný, sádičko; -korn n. bot. zrno sčedo-
dějné, kretečka, prach klíčný; -maſſt f hmyz
jsoucí potravou; -materiał n. plodivo; -něj n
hnízdečko; -ofen m = Britſesen; -platte f
bot. zárodeční deska; -platf m. -ſtätte f hlihní-
stě, plodiště, plemenitě; -riſſig a; -riſſiges
Ci vejce naklobnuté (při hlihnutí); -ſchicſe f
vět. plást s plodem; -ſtätte f: a) v -plat; b)
) fig. (miſto, kde se co stroji n kuje ve zlém smyslu pa-
řenitě, semeniště, ohnisko; -teich m ryb.
rybník s násadou; -wabe f 20. vajička (hmyzu),
mlad, červ; -wärme f = -biige; -jeit f doba
sedění na vejčich n vysazování vajec n. hlihnutí;
-jeſſel f a) věſl. buňka zárodeční; b) bot rodiči
buňka, kretečka; -jeſſellen-ſchicht f bot. der Alten
n Jčedten vrstva kretečková, vrstva gonidií
n buněk rozmožovacích; -jeſſelig a křete-
čkatý; -jeſſibel f bot. pupen cibulovitý n. pu-
kovitý, pacibulka, papouček, pucík, cibule
plemenitá; -jeſſibel-artig a pacibulkovitý,
papoučkovitý.

Brüt-... ("u...") -auſtalt f Θ plodniſtě, ku-
rătnice (na umělé hlihnutí kufař); -apparat m stroj
na umělé hlihnutí; -ci n: a) vejce k nasazení;
b) vejce nasazené; -haus n = -auſtalt; -ofen m
pec na umělé hlihnutí.

brutal (-) [fr.] a D₂,₃³ brutálníſt, hrubý.

Brutal... ("yu...") -impſung f očkování zví-
recimi neštovicemi.

brutafisieren (~~u~) [lt. vₙ₁ (h), v₄ₐ C₁₂ cho-
vati se hrubé n neurvale (ke komu).

Brutalität (-~) [fr.] f E₁₈ brutálnost, hrubost.

bruſten (L-) vₙ₁ (h) v₄ₐ C₁₂ 1. seděti na
vejčích; die Hennе brüſtet kvočна sedí na vej-
čích; metoním. die Eier haben schon gebrüſtet vejce
jsou nasazena; auſhören zu brüſten vyseděti. 2. fig.
anj Rade - mysliti na pomstu, kouti n stro-
jiti pomstu, přemýšleti o pomstě; Unheiln ~,
über eine (e einer) Zwanicht hat - zamýšleti ha-
nebnost; über sein Geichich - přemýšleti n pre-
mítati n rozjimati o svém osudu; ich habe
lange gebrüſtet snil, dumal jsem dlouho. 3. dusivě
tížiti, tísniť; dumpſ - de Kerferſuft dusivý n du-
sivě tisniči vzduch žaláre.

brüſtig ("u") a D₂,₃³ 1. das Hühn iſt = slepice
kvoká n chce seděti (na vejčích). 2. ~es Ci
vejce nasazené. 3. o počási: dusný.

Brutticr (L→) mpl. E₉, a. st. v. Bruttiové
(v jižen Italien).

brutto, Brutto (L→) [it.] obch. I. adv. (wiegen)
z hruba (vážití). — II. n E₂₅ bez pl. váha
z hruba n hrubá.

Brutto-... ("y-...") obch. -einnahme f příjem
hrubý; -erfordernis n hrubá potřeba; -er-
trag m výnos n výtěžek hrubý; -gewicht n
hrubá váha; -vermögen n celkové jméní;
-waldrente f los. hrubý příjem z lesa.

Brutus (L→) npr. m E, id.

bruſeln (L→) vₙ₁ (h) C₁₂ = brägeln, brodeln.

Bryoni-e (L→) f E₂₂ bot. Bryonia posed.
bij! int. pst!

bu, Bt (L) int. 1. zvuk napodobující bučen kráž (bů,
mů). 2. osivy n strašidelný zvuk (hů).

Bu-... ("u...") -kuß f kráva; -mann m bubák,
strasiło, strašak.

Bub (L) m E₂₄ v Bube.

bubern p (L) v₄ₐ C₁₂ = počen.

Bube (') m E₂₁, Bübin f E₁₉ (užíváno jen
k 4.) 1. zrhm. prov. J a) kluk, hoch, chlapec;
dim. Bübchen n E₇ bor pl. klučik, -ina; b) často-
poet. junák, jo-, mládec; c) (mladý) sluha,
panoš(e). 2. prov. hoch, milý, mileneč. 3. v kar-
tách: kluk. 4. kluk, darebák, ničema, padouch,
lotr; f Bübin darebnice, p m rcha; d. sm kleine
Bübin čtve- račka, šelm(íčka).

Bübeſci (L→) f E₁₈ čtveráctvi, nezbednost.
bübetn (L→) C₁₂ vₙ₁ (h) 1. jednati klukovsky
n darebácky. 2. laškovati, dovádeči, čtvera-
citi, taškařiti.

buben (L) C₁₂ I. vₙ₁ (h) 1. jednati kluk-
ovsky n darebácky, n lotrovšky, taškařiti.
2. spílati klukův. 3. vésti nezřízený n prosto-
pášný život. — II. v₄ₐ D. ~ nadávati n spílati
klukův komu; jednati n za- házeti s kým, jako
s klukem.

Buben-... buben-... ("u...") -ſiſt m bot. = Beviſt;
-krant n bot.: a = -Büthraut; b) = Brenntraut;
c) Rumex pratensis řovík luční; -mäſſig a
klukovský; ſich -mäſſig auſhřišen chovati se
klukovsky n jako kluk; -ſcheneſt m jen c
druh pećiva v podobě dvou noh; -ſtengeſt m,
-ſtraſh m bot. Dipsacus fullonum štětká souken-
nická; -ſtreel m bot. Dipsacus stěvris štětká
obecná; -ſtreich m, -ſüſt c, -that f klukov-
ství, -ina, klukovský kousek; -streiche begehen
vyvádeči klukoviny.

bubenhafſt (L→) a D₂,₃³ = bubenmäſſig.

Büberci (L→) f E₁₈ = Bubenjreid; jchänd-
lide ~ lotrovství, padoušství.

Bübin (L→) f E₁₉ v Bube 4.

biibijſch (L→) a D₂,₃³ klukovský; -er Ţreich
= Bubenjreid.

Bubo (L→) m E₂₅ path. výr, dýmej (bubo).

Bubon (L→) n E₂₅ bot. macedonijdes ~ Bubon
macedonicum miřieník macedonský.

Bubn (L→) m E₂₅ 1. zo. aſtrický druh strak. 2. =
Bunnam. 3. p = Bube.

Bucco-... ("y-... ) -ſtrauch m bot. Diosma cre-
nata božskokvět n téhozev zejkovaný.

Bucentaur (L→) [rec.] m E₂₀ myth. id., báječný
tvor podoby polo člověci, polo býči.

Buccephalus (L→) [rec.] npr. m id. (ká-
Alexandra Vel.); fig. oblibeny kůň.

Buch (L) n D₅, ale př ~ 5. neskl. v pl. 1. kniha:
a) (colé dílo) ein ~ über et. schreiben psäti knihu
o čem; immer über den Büchern fßen und fohlen
ležeti n býti stále v knihách; b) (část díla) hibt.
das erſte ~ der Könige první kniha králů;
c) obch. (obchodní kniha; ~ führen knihy
vésti; über et. führen vésti knihy o čem;
in S-s ~ steben býti zapsán v knihách čich,
býti dluhníkem čim; d) fig. das ~ des Lebens
knihá života; im schwarzen c-je steben býti za-
psán n zaznamenán v černé knize; a.s.m. býti
špatně zapsán. 2. ~ der vier Könige karty (hrací)
fig. da mußs man das ~ zumachen tu jsme
v končich! dále to nejde; ſie hat ein ~ jest
policejné zapsána jako nevěstka. 3. (Heft)

Německočeský slovník. I. Deutschößmisches Wörterbuch.

72

["buchstäbeln", "— 572 —", "Buckerl", "buchstäbeln 〈 (\"uL~v) v) (b) C₁₂ 1. doslovně n slovičkářsky n puntíčkářsky vykládati.", "2. zkroutiti n zkomoliti doslovným výkladem.", "Buchstaben..., buchstaben..., (\"uL~v...) -archef\nzo. Irea scripta návka písmenková; -barisch m\nzo. okoun znamenkový; -bruch m zlomek písmenný n algebraický; -drehwürfel m (hra) kostka otáčiva; -jisch m to Serranus scriba kanic mořský; -folge f pořádek písmenný n) abecední; nach der -folge dle abecedního pořádku; -gläubig a pobožnůstkářský, bitotni]; -gleichstang m alliterace], stejnost souhlásek n slabik v náslovi: -gleichung f rovnice písmenná n algebraická; -främer m písmenkář; -(gien)muſchel f zo. Venus literata zaděnka popsáná; -keglischnecke f zo. Conus literatus homolice písmenková; -mensch m: a) slovičkár, puntíčkár; b) = Wüldernwurm b); -muſchel f 70., a) = -(gien)muſchel; b) Donax scripta sekeranka popsaná; -räthisch n hádanka písmenková, logogryt]; -rechenfunſt f počtárstvi písmenné, písmenopostvrti; -rechnung f počitání písmenky, algebra; -jchildkröſt f zo. želva znamenaná; -ſchloss n zám. tajný zámek ts písmenky; -ſchrift f písmo jiterní n písmenové; -ſpiel n hra písmenná, přestavení písmen (na vyhledání jiných slov), anagramt; -ſaſt f abeceda; -verbecken f: a) = -ſpiel; b) přestavení n přesunuti písmen, metathese]; -vertaſchung f zámeňa písmen; -wěchsel m strídání písmen; -wegtlassung f vynechání písmene.", "Buchstaben 〈 (\"uL~v) v) (b) C₁₂ písmenkovatý, slabikovatý.", "Buchstäbler 〈 (\"uL~v) m E₆ = Buchstaben-\nmenſch a).", "", "", "", "", "", {"bbox": [63, 3115, 458, 3134

Buckerl...]

— 573 —

Bügel...

Bückerl... (ü...) -macher m vid. = Bück-
linge (e)achter.

Bücking (ü-) m E₃ v Bückling II.
bucklicht, bucklig (ü-) a D₂,₃ = budelig.

Bückling (ü-) I. m E₃ 1. f úklonka, poklonka.
2. hosp. = Ženkrebe. — II. těž Bücking uzený
s aneček.

Bückling(e)=... (ü-(v)...) -macher m po-
klonkář.

Buckstin (ü-) [angl.] m E₂₅ ukale. vlněna
látká vzorkovaná.

Buckstin... (ü...) -weberei f souk. výroba
vlnených látek vzorkovaných.

Buda (L-) npr. n E₂₅ zem Budín (v vhr. h).
Buda-Pest(h) (L-L-) npr. n E₂₅ zem. Buda-Pěst.
Buddel (c.) v Buttel.

buddeln p (L-) C₁₂ I. vₙ (b) hrabati, rý-
pati. — II. ¹/₄ hosp. varteſſeln ~ brambory oko-
pávati.

Buddha (L-) npr. m id.

Buddha... (L...) -priester m kněz Buddhův.
Buddh(a)ismus (L-L-) m neskl. buddhis-
mus.

Buddh(a)it (L-L-) m Eₐ, buddhista†.
buddh(a)itisch (L-L-) a I, 3, 3, 3 buddhistický.

Bude (L-) f E₂₂ 1. bouda, stánek, krám;
die ~ abreizen stánky n krámy skládáti; fig.
P die ~ zumaden zavříti krám, zanechati
obehodu. 2. bouda, barák, barabina, těž přih.
místo Haus; fig. es hat ihm in die ~ gereignet ob-
chod mu adjede; ſert. student.: = Zinmer;
S-m auf die ~ rücken nevčas navštíviti koho;
typ.: = Buchdruckerei.

Büdel (L-) 2c. v Budel 2c.

Buden... (L...) -geld n poplatek za krám
n za stánek; plat z boudy; ~krämer(in) f
kramář, f -ka, kotečník, f -ice; ~mann m:
a) = ~krämer; b) dělník, jenž stavi boudy n
krámy; ~land m místo n městiště n stano-
vistě pro boudy; ~tisch m stůl v krámě;
~jins m = ~getřd.

Budget (~, ču fr.) bydže n (angl.) b (dž)žet [angl.] n E₂₅ budžet, (státní) rozpočet.

Budget... (L...) -ausſchuss m rozpočtový
výbor; ~berathung f porada rozpočtová n
o rozpočtu; ~commiffion f rozpočtová kom-
misse; ~poſition f položka budžetní; ~probi-
ſorium n (pro)zatímní rozpočet; ~recht n
právo budžetní, právo povolová rozpočet;
~zweiq m odvětví budžetní.

Budife (L-) [řec.] f E₂₂ krám, p putyka.
Budifer f (L-) m E₆, ~in f E₁₉ kramář,
prodavač.

Büdner (L-) m E₆ domkář, baráčník.
Buenos-Ayres (L-L...) [špaň.] npr. n zem.
id.; Bewohner von ~ obyvatelé Buen Ayrů.

Buff (c) v Buff 2c.

Büſſel (L-) m E₆ 1. zo. Bos bubalus buvol
(obecný); fig. p er ist ein wahrer ~ to jest
buvol n slon (nemotora, hlupk.). 2. student. = Büſſler.
ober. druh silného sukna. 4. prov. J, avšc. kazajka.
5. frankfurtské pivo.

Büſſel... (ü...) -antilope f zo. Bubalis
Acaama buvolee káma; ~ſleisch n buvolí maso;
buvolovina; ~horn n roh buvolí; ~kalb n
buvol(če), tele buvolové; ~jäger m lovec
buvolů; ~kuh f buvolice n kráva buvolí;

~ledern: a) buvol(ov)ina, buvolí kuže; b) ka-
zajka z buvol(ov)iny; ~ledern a buvol(ov)inový,
z buvol(ov)iny; ~ochs m buvol; ~roſk m ka-
bát(ec) z buvol(ov)iny; sm. kazajka; ~ſchlangef
zo. Boa constrictor hroznýš králevský.

Büſſelei f (L-L-) f E₁₈ 1. dření, dřina. 2. ne-
ohrabanost, hrubství, hlupství.

büſſeln f (L-) vₙ (b) C₁₂ dříti se, mezko-
vati se, ſſ biflovati.

Buffer Θ (L-) m Eₐ zelezn. odrazník, spruž-
ník (= Biffer).

Buffer... (L...) zelezn. -apparat m = Biffer;
-buchſe, -büchſe f zdér odrazníku; -federn f pl.
péra odrazníková, spružiny odrazníkové;
-holz n povozníctví přední příčka; -hiſſe f =
-budſe; -kopſ m Θ zelezn. čelo odrazníku;
-scheibe f kotouč odrazníku; ~ſtange f tyč
odrazníku.

Buffet (L, ču byſe) [fr.] n E₂₅, ~t (L-) n
E₃: a) buffet†, misník, kredenc†; b) nálevní
stolek, stůl n místnost s jídly a nápoji; při-
pravna pokrmů; c) místnost k nalévání, ná-
levna; d) společnost, při níž hosté sami si
berou jídla a nápoje s nalévacích štolů.

Buffet... (~...), -jungſer f, -mädchen "
děvče při n z buſſetu.

buffetieren (L-L-) [fr.] vₙ (b) C₁₂ 1. vino
načinati. 2. mnoho pití.

Büſſler f (L-) m E₆ dříč, f †biflant.

Buffo (L-) m E₂₅, pl. těž Buffi [it.] šašek,
fraškář, špřumař.

Buq (L-) m D₁₁ 1. ohyb, (pr)ohbi. 2. a) kloub;
b) ohyb, -eb, -bi; pleeko. 3. Θ stáv příčka;
pás; hor; tes, obřu (snět/ev ohnutá). 4. zobák,
přída, předek n vybok lodní. 5. Θ str. (kurbel-
bug) rameno n klon kliky. 6. ~ c-š Pontons přída
pontonu.

Buq (L-) npr. m E₂₅ zem. Bug, -h (přítok visły).

Bugz... (L...) -aſker m plav. přidní
kotva; ~band n plav. houžev lodní; ~gелent n
an kloub ohbový; ~gording f plav. = Gording;
-holz n kleče, -i; ~hölzer npl. plav. přidní
drva; ~aſhm a ochroměn. klátičí se, bel-
havý, klecavý, chromý: ~labu maſen ochro-
miti; ~aſhm werden ochroměti; ~lähme f,
~lähmung f, ~ſchwinden n věroł vypleceni,
klecavost, vymknuti; ~einc f plav. = Wulien;
~mesſing n Θ hnt. složený mosazný plech;
~prict m plav. v heslo o sobě; ~stagen npl. plav.
přidni stěhy; ~ſtück n: a) ſez. plecko; b) dělo
na přídě lodní; ~widder m přidní beranidlo(vý
bodec).

Biige (L-) f E₂₂ = Benge 2.

Bügel (L-) m E₆ 1. vábec obloukovité ohnuté
železo n dřevo; s. sm. oblou(če)k. 2. třímen; štre-
men. 3. † n poet.: der ~ des Bogenš zakřívení n
zahnuti luku; ~ bei der Kette kruh, kroužek;
Θ mech. oblik, ohbina; třemen, střemen, třmi-
nek, oblouk, chomoutek, obojek; Θ hor. obřuč
n snět(ev) ohnutá; ~ der Blügel = o Drebí ſtange
třemen neb chomoutek u vojnice n tahadla
(lokomot.). 4. Θ (hentel) ucho izvoušl. 5. † n poet.
luk.

Bügel..., bügel... (L...) -brett n prkno
k žehlení (= Plättbrett); -dohne f lów. oko,
léčka (na ptáky); -eisen n Θ žehlička, ſeihlička
(= Plättfeisen); -cisen-gestell n podžehličník;

bügeln]

— 574 —

| Bühnen...

-fejt a pevný n jistý na koni v sedle, lépe;
lattezeit. -fuß m Ø vej. am Gewehre lu(cí)k n ob-
louck ručníci; -garn n lov. sít s krouzky;
-göpel m hosp žentour s obloukem; -hirsch-
fänger m tesák s lučkem; -kloß m dřevo n
des a k žehlení; -laden m vid. = brett;
-land m voj. listec (palné zbraně ruční) -loš a bez
třinemův; -ofen m kamna k ohřívání žehlíček;
-ney n lov. = garn; -ricmen m řemen
třemový; -ring m kruh štřemovený; -rock m
sukne s kosticí; -säge f Ø obloučnice, pila
oblouková; příbě; -schadt m šachta obručová
n vydrevená obručemi; -schweif m ocas lučku;
-hüf c f Ø = -juß; -striumpc mpl. punčochy
do třinemů; -lüßc f Ø = -juß; -täfche f
kapsář, kožená kapsa (zavěsená n pasu); -trägr m
nosič třinemů.

bügeln (L-) I. %a C₁₂. 1. Waidc = prádlo žehliti;
Rátle = švy (s)žehliti. 2. F statně popíjiti.
3. p. vid.: ein Madchen = s děčetem tělesně obcovati.

Bühler (L-) m E₆, -in f E₁₉ žehlir, f -ka.

Bugfrier... (L-) plav -ankcr m vlečná
kotev; -boot n vlečný člun; -tau n vlečně
lano, vlečnice; -trojſc f vlečně lano výťažné.

bugſicren (L-) [holl.] %a C₁₂. 1. ein Sdīſſ
lod vlèci n do vleku vzíti. 2. uhoniti kočmo.

Bugſicrer (L-) m E₆. 1. lodník na lodi
vlečně. 2. lod vlečná, vlekoun.

Bug-spriet (L-) [holl.] m E₃ plav. čeleń,
stezen čelní (házty stežen v čele korábu).

Bugſpriet (L-) plav -badein fpl. příložky
n lice postranice čeleňov; -ſcgecl n kosatka če-
lenní; -ſorring f ohlávka, zděřina; -ſorringſ-
gatt n otvor n průvlak zděřiny; -ſtag n stěh
čelenní.

Bugt (z..) (z..) f E₁₈ v Bucht 3., Buchtz...

Büh(c) (L-) m E₆ pahorek, vršek, pahrbek.

Buhf... (L...) I. dirne f záletnice, nevěstka,
milostnice; -kraut n bot. Chenopodium vulvaria
merlik smradlavý; -lied n píše milostná
záletn(ick)á; -schweſter f = Buhlerin. —
II. +z za Bonſez...

Buhſc (L-) m E₁₁, -f E₂₂, ~ Buhſlin (L-) f
E₁₉ milovník, milec, přih. záletník; milenka,
milostnice, přih. záletnice, frejiřka.

buhlen (L-) %a C₁₂. 1. zejm. sp. sm. mit e-
Perjen ~ milkovati se s kým, udržovati (ne-
dovolený) milostný poměr s kým, souložiti
s kým, f namlouvati si koho. 2. abs. = be-
schlaſen 2. 3. poſt. o větru, vzduchu atd. pšlovati;
4. um et. ~ státi, příčinovati se, namáhati
se, usilovati, zasazovati se, ucházeti se
o eo, hleděti si získati eo. 5. mit 3-m (um
die Wette) ~ závoditi, soupeřiti s kým. 6. ~ um
3. ~ (ſich bemerben) ucházeti se o koho o ruku za.

Buhlen..., buhlenz... (L-) ~ art f
z)niob milovníkův n záletníkův; -bande f
hejno n zástup milovníků; -brief m milostný
list; -geld n peníze dávané milostnici; -má-
ſig adv. po způsobu milovníků n záletníků.

Buhſter (L-) m E₆, -in f E₁₈ milovník,
f -ice, milostník, f -ice, záletník, f -ice, frejiř,
f -ka; gemeine ~ in (veřejná) nevěstka.

Buhſter... (L...) -kraut n bot. Lathyrus sil-
vestris hrachor lesní.

Buhſterci (L-) f E₁₈. 1. milkovničtvi, zá-
letničtvi, souložničtvi, f namlouvání. 2. a. cm.

- um et. ucházení se, snaha, zasazování se
o eo. 3. (Mefajliuicht) snaha po zálibě, koketnost.

buhſerisch, ~ buhſlerhaft (L-) D., 3. 1. mi-
lovnický, záletnický, frejiřský; -sč Weiß =
Buhlerin. 2. o pohledu: koketný, vyzývavý.

Buhſin (L-) f E₁₅ v Buhle.

Buhſchraft (L-) f E₁₈. 1. láska záletná,
zálety, záletnictví. 2. skoro † = Buhſle.

Bühn... (L...) -loch n hor., tes. hnízdo.

Buhne (L-) f E₂₂. 1. voł. et. výhon, náhon.
2. stav. zdivo nábřežní. 3. ryb. sádka n výhon
k lovení ryb. 4. (prolamovaná) nádržka na ryby
(vrě člunech rybařských). 5. poval na zboží nákladní(na
lodi), skladiště zboží. 6. Ø poval, polek, pomost;
hor.: a) po(vá)lek lezný; b) poválek, lešení,
palanda (v předku); c) výhybka; d) moučník.

Bühne (L-) f E₂₂. 1. div. jeviště, š. sm. di-
vadlo; von der abtreten odstoupiti s jeviště;
těi fig. = zmizeti, tribiti se; díe = betreten na
jeviště (n na jevišti) vystoupiti; ein Tüüf auf
die = bringen küs vypraviti; der = entfagen za-
nechati divadla (tež o básnicích); über die = gehen:
a) herei: jíti po jevišti; b) o kusu: dávati se,
hráti se. 2. vyvýšené místo, lešení, estrada,
tribuna↑. 3. ~ strop (světnece); fig. klenba nebes,
obloha. 4. zejm. prov. J (Dachboden) půda, loub.
5. Ø poval, polek, pomost; hor.: a) (Gahrbühne)
po(vá)lek lezný (v lezně šachte); b) (Aureitsbühne vor
Tüüf poválek, lešení, palanda (v předku); c) (Wechſel
beim Ztedenten) výhlybka; d) (Wechſalen) mouč-
ník; stav. lešení, patro; hut. -n (Kaußen) uky
(pf.), žukovina. 6. plav. plovouci lešení, vorovka
prámová. 7. ~ = Buhne 1.

bühnen (L-) %a C₁₂ deštilti, deskami vy-
ložiti; (wětben) (vy)klenouti.

Buhneu... (L...) ~ baum m Ø stav. stavba vý-
honu; -geld n nábřežné; -kopf m hlava vý-
honu; -wcrk n = Buhne 1.

Bühnen..., bühnen... (L...) ~ angehö-
riqe mpl. členové divadla n personál divadelní;
~ anwciſung f scenář, pokyny pro
vystavení kusu; ~ behör n přislušenství divadelní;
~ darſcellung f představení na jevišti n dramatické;
~ decoration f dekorace divadelní;
~ diſchter m básník divadelní n dramatický;
~ diſtung f baseň dramatická;
~ gcrecht a hodící se n příhodný pro jeviště n pro divadlo; ein Tüüf ~ gcrecht maſen upraviti küs pro jeviště n pro divadlo, küs dra-
matisovati; ~ gewandtheit f zručnost obratnost n praxe divadelní; znalost jeviště; ~ held m
hrdina divadelní; ~ hintergrund m pozadi jeviště; ~ kentnits f znalost jeviště n divadla;
~ kundig a znalý jeviště, obeználý v divadle;
~ küntſler(in f) m divadelní umělč f kyně; ~
maſler m malíř divadelní n dekorační;
~ maſlerci f malířstvi divadelní n dekorační;
~ máſſig a divadelní; tež = gcrecht; ~ raum m
jeviště, scena; ~ jänger(in f) m divadelní
zpěvák n f -ačka; ~ spicſe npl. divadelní hry;
~ jít m sloh divadelní; ~ jüſc n divadelní
kus; ~ tanz m tanec divadelní, ballet↑; ~ ted-
nik f technika divadelní, dovednost pro vy-
pravení kusu; ~ beränderung f proměna
jeviště; ~ berzierer(in f) m vyzdobovač f -ka
n dekoratér, f -ka divadelní; ~ wagen m Ø
hor. podvoznik; ~ wand f kulisa (divadelní);

Bund...]

— 576 —

[Bunker]

der dritte im ~e sein býti třetí ve spolku; sich durch e-n ~ zu e-m ~ vereinigen sjednotiti se (ve spolek); im ~ mit ~m ve spolku s kym; dem, der~ Německý bunt~ n spolek. 2. páska, pouto; tiurischer ~: a) turban; b) bábovka (tpevot). 3. (= rethe) Berghilie. 4. Turbo cidaris donka. 5. Θ stav. = Knauſ; zim. kroužek, kladina; hut, ~ beim Walzwerf = Walzenbund.

Bund..., bund... (2...). ~artig u svazkov-
vitý, na způsob svazku ata.; ~auge Θ = taſke,
čtěverhranná vzornička; ~art f tes. hlavatka,
ice, sekera tesařská, ostěpačka; ~band Θ tes.
lehěidlo; ~blume f bot. Bellium chudo-
binka; ~brüchig a věrolomný, (spolkové
úmluvě) zpronevěřily, smlouvu rušící, zrádný;
~cijen n železo svazkové n ve svazčích; ~ſa-
ſchine f šlahoun; ~ſcilen fpl. pilníky ve
svazku n -čích; ~förmig a = ~artig; ~ſti a:
nevázaný, rozpojený; freics = Clavier hud. dvoj-
strunný klavir (s dvěma stranami u každé klávesy);
~futter n pie otepna n slaměná; ~gatter m
rám plný n s několika pilami; ~gatter-jäge f
Θ rámová pila plná; ~gespann n, ~gesperre n
Θ stav. vazné soukrovi, souvazí (opak Lehrge-
perre kusé soukrovi); ~holz n dříví ve válečích n
v otýpkách; ~pſosten m Θ tes. = ~aule;
~riegel m Θ tes. rozporka; zápora; ~ricmen m
= Bundriemen; ~ringe mpl. Θ hut, = zebra váleč
n-ová; ~ſaule f Θ sloup přepásaný (přes něž
přetaženy jsou pásy); ~ſchuh m: a) krpec, bačkor(a),
sandál; b) puncócha; c) džj mjeno povaleček hý všeške;
~ſchwelle f Θ tes práh základní; ~ſieg m Θ ty-
prázdnina; ~ſtich m = ~aule; ~tram m vazný
trám, svazník, svírka, svůrnice; ~tram-vechjeł m
příčník vazného trámu; ~wand f Θ stav. stěna
hrazděná n z trámů svázaná; ~weiſe adv. ve
n po svazeich, po otepich ata.; ~werſch n vazba;
~wiede f houžev; die ~wiede ist geriffen houžev
se odsadila; ~wiede am Andergeſteff svírka.

Bündel (n) m. Eö. dim. ab Bund: 1. svazeček, otýpka; vál(ek), p janek, honza; bali(če)k, uzlík, hrstka; ~ Wäde uzlíček prádla; in ein ~ zufammentöm un ~ binden svázati do uzlečka co; ein ~ Hen otýpka sena; hosp. in ~ bringen vázati v kopky n v otepi ata.; P feit ~ schüren chystati se na cestu, sitka svá n mspr. svých pět švestek sebrati. 2. iron. spole(če)k. 3. Θ hnt. a) svazek; b) troubový chomoudek n skřípec. 4. an. snopeł(šal).

Bündelz... (2...). ~cijen n Θ hor. svěračka,
skřípec; ~förmig a svazečkovitý, uzlíčko-
vitý, otýpkovitý; ~judek m žid ranečkář;
~ſicmer m zo. Acolis vláknovka; ~frebs m
patu. rakovina snopkovitá; ~pſciler m Θ pilří
svazkový; ~preſſe f Θ päd. lis balíči;
~ſaule f, ~ſchaft m stav. sloup ze svazku;
~ſporlinge mpl bot. Sporodesmiæ šňůnový-
trusne (thonby); ~träger m nosič, roznašeč (balíčk
ata); ~weiſe a svazečnatý.

bündelz (2-) C12. I. %a dá(va)ti n (s)vázati
do svaz(če)ků n do otýpek ata. — II. f ~
% (n) b) spolčiti se (zejm. sp. sm.) (ſich verschweren)
spiknouti se.

Bundes..., bundes... (2...). ~acte f spolkový
spis, spolková smlouva; ~anleihc f spolková
půjcka; ~auszug m svýve. veřejná hotovost; ~be-
hörde f: a) vábce: vláda spolková, úřad spolkový;

b) zejm. ústřední vláda spolková; ~beschlüsſ m
usnesení spolku n spolkové; ~bruch m poru-
šení úmluvy spolkové; ~brüchig a spolku
zpronevěřily; ~bruder m spojeneck, spolčeneck;
~directorium n ředitelství spolkové; ~ſeld n
pole, na němž stala se úmluva spolková;
~ſektung f spolková pevnost; ~flüchtig a od
spolku odpadlý (= ~brüdig); freund m ~:
feit ~ und Gäßfreund jeho prítel a host;
~freundlich a spolku nakloněn n přátelský
n příznivý; ~fürst m kníže n vládce spolkový;
~genoss, ~genoffe m společník, jednotník, spo-
jenec; u sm. člen spolku n jednoty; ~genoffen-
trieg m dž. válka spojenecká n spojenců n
se spojenci; ~genossenschaft f: a) spolek,
konfederace†; b) spojenectvo, -ci; ~genos-
ſich a spojenecký; ~gericht n soud spolkový;
~geſetz n zákon spolkový; ~hauptjädt f ~
hlavní město spolku; ~hilſe f pomoc spolkm
ulužná, pomoc spolková n spolku; ~kanzler m
kanclér spolkový; ~kanzler-amt n kanclérství
spolkové; ~friegs-verfassung f spolková usta-
novení válečná; ~lade f bibl. archa n stánek
úmluvy; ~leitung f správaspolková; ~mäfiga:
a) spolkový, spojenecký; b) zakládajici se
na úmluvě spolkové, přiměrený odpovida-
jící úmluvé spolkové; ~präſident m spolkový
předseda; ~präſidium m předsednictví spolku
n spolkové; ~rath m spolková rada; ~staat m
spolkový stát; ~jstadt f: a) město spojen(eck)é;
b) (hlavní) město spolkové; ~latotten npl.
stanovy spolkové; ~tag m sbor spolkový,
spolkové shromáždění; denißcher ~tag sném
Německého spolku; ~taſſcndter m vy-
slanec u Německého spolku; ~truppen fpl.
spolkové vojsko; ~verfassung f ústava spol-
ková; ~verwandt a spojenecký, spolčený;
~verwandter m spojenee, spolčenee.

bündig (2-) I. a D2, 3. 1. závazný, platný.
2. dakuzný, přesvědčivý, průvodný. 3. o zeši,
stolu ata. -řizný, jadrný, přesný, končisní†;
(gekrángt) stručný; overſarg úšečný, lakonický†;
fur und ~ stručně a jadrně. 4. stav. vazný,
v jedné svisné rovině, soulícně; ~ maden
ličné sestaviti n sesaditi, (s)líčovati; mit den
Adjenf ~ souvisle svazaný (= ſuchtedredt). —
II. s Bündigkeit f E18.

bündiſch (2-.) I. a D2, 3 spojenecký, spol-
kové. — II. B-er m spojenee, spolčeneec.

Bündler (2-) m E6 sp. sm. člen spolku.

Bündlerz... (2...). ~wesen n = Bündlerei.

Bündterci (2-) f E6 spolčarství.

bündlerisch (2-) a D2, 3 spolkářský.

Bündner (2-) m E6, in f E19. 1. jen d. sm. =
Bundesgeneſse. 2. u sm. obyvatel Graubündenska.

Bünduis (2-) n D13 smlouva, úmluva, zá-
vazek, spolek (= Bund II. 1.); ein ~ schließen
o eingeben smlouvu učiniti.

Bunge (2-) f E22. 1. prov. = Trommel. 2. rbyt
vrke (na ryby) (v podobě buhnu). 3. bot. a) = Wach-
bunne; b) Veronica anagallis rozrazil vodni;
c) Samolus solnicka.

Bungel (2-) m E6 plav. skoro vykasaná
plachta.

Bungenſucht ~ (2-.) f E18, 16k. = Baudjell-
waſſerjucht.

Bunker (2-) m E6 plav. skladiště na př. uhelné.

Bünke(r)l

— 577 —

[Bürg...

Bünke(r)l (>) m E₁₁ = vid. Wündel 1.

Bunzen (>) m E₇, piv. voznice.

bunt (>) I. a D₂,₃, 1. pestrý, strakatý, různobarevný. 2. barevný (opak: černý n bříž). c Bürler barevné obrázky; d gebeu mítí na sobe barevné saty. 3. fig. rozmanitý, pestrý, přestěr, smíchaný, spletený, zmatený, převráčený; e sicht bunt aus in der Welt což je ten svět zmožitý; ve světě se mate páté přes deváté. e s geßt durcheinander p je tu všecko páté přes deváté n rub na rub n zvrub na life bez ladu a skladu n nohama vzhůru; e s geßt bunt zu všecko jde páté přes deváté n překot; Prv. er maßt es mir zu und zu frans jeho jednání presahuje meze; e wirtwachten p hospodařiti od pěti k čtyřem n od devíti k pěti; daš ist doß (gar) zu to jest prílišné přesprilis, to přesahuje všechny meze; er treibt es jehr (o gar zu) vede si prílis volne; e s fommt immer er von. čim dál tím lip. 4. e Reise stridavá řada, osoby stridavě seřazenc n v párech, rada z páru. — II. s C-<sup>2</sup>(s) n in Seitzungen směs (v novinách), různé zprávy. — III. s Buntheit f E₁₈ pestrost atd.

Bunt..., bunt... (>)... aal m 20 a) Mu-
raena ophis muréna římská; b) = Zcharmuth;
barjš m 20. = Barſch; = bleicr; n min. pyro-
morſit; = blumig a pestrokytě, květovaný;
drossel f 20. Turdus iliacus evrčala; = drud
(funtt f) m barvotisk; = färber m barvír,
barvíce pestrými barvami; = farbig m (po-
barevný), strakatý; = farbigkfit f strakatina;
ſiedrig a, gesiedert a pesteroperý, s pestrým
ſeŕim; = ſiedig a s pestrými skvrnami, pester-
oskvrnný, skvrnitý; = flügel m 20. Colymbus
glaciatis potáplice ledni; gesprengelt a (pestře)
kropenatý; = geſtriſt a lěstře průhovaný;
-graſ n bot. Phalaris picta chrastice pestrá;
-holzig a pestrodřevný; = kāſer m 20. Clerus
pestrokrovečník; = koſh m kapusta kadeřavá;
-fupſererz n min. bornit, mesec osmistěnný;
-macher m Œ skoro † = Kürschner; -papier n ba-
revný papir; = sandſtin m geſl. pestry pískove;
-fandſtin-formation f útvar pestrého pi-
skovce; = ſcheſk a strakatý, pestrý; = jdečiž
maden strakatiti; = schiffernd a pestre se třpy-
tici, třpytný, pestrolesklý; = ſpechtm 20.: a) großer
-jecht datel n strakapůd veliký; b) mütterer
-jecht Picus medius datel n strakapůd pro-
střední; c) kleiner -jecht Picus minor datel n
strakapůd malý; = sticſerei f pestré vyšívání;
-jeſſig a = geſtriſt; = verſchlingen a pestre
n různé spletitý; = weben n tkani látek
pestrobarevných; = weberei f výroba pester-
barevných látek bavněných; = werk n Œ kože.
= Graunwerk; = werker m Œ skoro † = Kürschner.

Bunterlei (>) (>) n E₇ bez pl. = buntes
Allerlei (v allerlei II.).

Bunze (>) [it.] f E₂₂, m E₂₁, -I f E₂₂, -I n E₁. Œ puncſt. 2. (jen Bunze): a) p spr. pochva, hrma (vulva, Württerjeide); b) 20. dlouhý úzký pruh na skořápkách mušli.

Bunzel Œ (>) f E₂₂ v Bunze.

bunze(in) (>) >v/a C₁₂ puncovati↑.

Bunzen... (>)... -arbeit f tepaná n čekaněna n ciselovaná↑ n ražená práce, puncování; -hammer m Œ puncovací kladivo.

Bunzler Œ (>) m E₆ puncovac†.

Burat (—n —n) m D₁₀ = Berat 2.

Bürde (>) f E₂₂ 1. brímě, tíže; unter j-r
— erliegen klesati pod bremenem, подléhati
břemeni; Prv. leidte — it werden serne schwer
i Lehke brímě se pronese; Würde bringt —
hehnosti — starosti. 2. plod (v láně matějš;) f
e� von ihrer — glücklich entbunden worden — častně
porodila. 3. svazek (jako mira).

Bürde... (>)... -ſtaſt m svazková ocel.

bürden (>) v/a C₁₃ = außlürden.

Burcan (—i či byró) [fr.] n E₂₅ kancelář,
pisárna, úřadovna.

Burcan... (~u...) -ausgaben fpl. výdaje
kancelářské; -bedürfniffe npl. potřeby kan-
celářské; -bcamte(te)r m kancelářský úřed-
ník; -dicener m sluha kancelářský n úředni;
materialien npl. = bedürfniffe; -mensch m
byrokrat|; -persona| n kancelářský personál;
ſtunden fpl. kancelářské n úřední hodiny;
-utenſien pl. = bedürfniffe.

Burcaufrat (—|) [fr.-řec.] m E₂₀ byrokrat†.

Burcaufratenthum (—|—) [fr.-řec.] n D₆
bez pl. byrokratstvi.

Burcaufratie (—|) [fr.-řec.] f E₁₈ byro-
kracie.

burcaufratisch (—|) [fr.-řec.] a D₂,₃ byro-
kratický.

Burctte (—>) [fr.] f E₂₂ stupňovka.

Burg (>) f E₁₈ 1. † původn: ohrazené místo.
2. hrad, zánek, tvrz. 3. fig. útočiště, ochrana.

1. hobrovna, stavba bohrí.

Burg..., burg... (>)... -bann m hradový
obvod, obhrádi; obvod soudni moci hradní;
berg m = wall; -freiheit f = bann; -ſlecken m
hradní městečko; -frau f paní hradu, zá-
mecká pani; -fräutcin n hradní slečna; -frei-
heit f = -bann; -friede m: a) = bann taka
ochrana před najerdy n násilum; innerhalb des
freiedens v obvodě hradovém, v obhrádi; b) mír (v ob-
vodu hradovém zajištěný); c) spolek k za-
jištění bezpečnosti hradu; -gerechtfait f
právo na držení hradu; -gericht n hradský
n panský soud; -graf m, -gräſin f purkrabi,
f purkrabenka; -grafen-amt n úřad purk-
rabéci n purkrabský, purkrabstvi; -gräſlich a
purkrabéci, purkrabécky, purkrabský; -graſ-
ſchaft f purkrabstvi; -halde f = -stall 1.;
-herztmaun m: 1. hradní setník, hradník.
2. hejtman hradský; -herr m hradní n zá-
mecký pán; -hut f obrana hradu; -keller m
hradní n zámecký sklep; -chen n: a) hradní
léno; b) hrad lenný (děnem daný); -mann m
1. pl. -mäuter = herr. 2. pl. -leute vasal
n poddaný hradní; -ſaſt m = -mann b);
-ſtadel m, -ſtall m: 1. hradistiě. 2. lov. výhol,
hrádek, hrbol (vyvýšenina uprostřed cesty jelenovy);
-thurm m věž hradská n zámecká; -verſies n
hradské sklepení n vězení (podzemni), lido-
morna n hlado- (hradská) -vogt m, vögting
hradní(k), kastelán, f -ka, kliční n správec
hradu; -vogtei f kastelánství, hradnictví,
kličničtví hradní f -mache f hradní n -ová
stráž; -wall m ohrada n zeď hradská, val
hradní; -warte f hlídka hradební.

Bürg... (>)... -ſchein m = Bürgtachtschein.

Německočeský slovník. I. Deutschößniiſches Wörterbuch.

73

Bürgel

— 578 —

Bürgel (券) m E₂₁, Bürgin f E₁₉ rukojmíj, rukojmě (m, f), ručitel, f -ka; tangliver ~ způsobilý rukojmíj; síd an den ~ nhten hojiti se na rukojmíj; e-n ~ stělen rukojmím uručiti n zjistiti; süt 3. ~ sein rukojmím býtí n ručiti za koho; den ~ níre mědjen vyvaditi d z rukojemství (koho); ich bín ~ dafüir ručím n zaručuji se za to; selbstschuldenber ~ solidární rukojmíj; Prv. ~ müffen zashten, ~ noll man wirgen rukojmě, ukoj mě; rukojmě, hrálo jímě.

Bürgel (券) n E₆ 1. hrádek, malá tvrz.
2. lov. = Bürgstall 2.

Burge-meister (券) m E₆, in f E₁₉
= Bürgtermeister(in).

burgen (券) ⅞ ¼a C₁₂ zakládati (= gründen).

bürger (券) C₁₄ I. ½n (b) a) für 3. o ct. ~
ručiti n zaručiti se za koho n za co; rukojem-
stvím n rukojmím býtí za koho zaž; b) (ein
reben) ručiti, státí zaž; c) für Ereignisse ~ ručiti
n státí n odpovídati za udalosti; ich bürger nicht
dafüir, dajš... neručim n nostojím za to, je... ~
II. ½a 1. ⅞ = verbürgen. 2. ½. frei o lea ~ ručiti
n zaručiti se za koho, aby byl propuštěn na
sobudodu.

Bürger (券) m E₆, in f E₁₉ 1. původné:
obyvatel, f -ka hrazeného místa. 2. (Stabt-)
měštan. 3. občan. 4. zo. pl. Papiliones pelebi
urbicolae denní motýlové (bělásci, otokárci).

Bürger..., bürger... (2'...). ~adcl m:
a) městské slechtictví; b) městská slechta;
~annahme f přijmání měštanův; ~art f
způsob městanský; nach ~art po měšanskou,
po městsku; ~ausdrůž m výbor měštan-
ský; ~brief m list městanský n na měštan-
stvi; ~buch n = rollc; ~corpš n městanský
sbor (ozbrojený); ~decret n = brief; ~depu-
tierte(r) m poslanec z měštanstva; ~eid m
příšaha občanská n měštanská; ~feind m
nepřitel občanstva n asm. nepřítel lidu; ~fejt n
občanská slavnost; ~frau f: a) žena měšta-
nova, měšanka; b) žena občanova, občanka;
nbady. žena z lidu; ~freund m přítel měštan-
stva n občanstva n a. sm. přítel lidu; ~gabe f
prov. městanský podil drívi z obecního lesa;
~garde f národní garda (= wehr) ~ gardišn m
národní gardista; ~gchoršam m: 1. posluš-
nost občanská. 2. †městská véznice; ~geld n
poplatek za měštanstvi; ~qeltüdde n slib
městanský; ~general m městanské generál;
~gerechtame fpl. výsady n privileje n svo-
body měšan ské; ~gewerbe n živnost měštan-
ská; ~glode f: a) zvonek, jimž sezvánějí
se měšane; b) as. zvon, jimž se zvonilo
podvečer, než zavřena brána městská; ~gut n
statek městský; ~hauptmann m hejtman n
setník městský n městanský; ~haus n měštan-
ský dům; ~huche f = ~minstel; ~könig m král
občan (ský); ~franz m vénec občanský; ~kricgm
občanská válka; ~krone f občanská n mě-
štanská koruna; ~lehen n léno městské;
~mädchen n divka měštanská n z měštan-
ského rodu; ~meister m (tež Burge(r)meister)
a) purkmistr†, starosta; †+ měštanosta;
~meisterin f (pani) purkmistrová; b: f =
Abtrit 3.; c) zo. tež ~meister-möve f Larus
glaucus racek šedy; ~meisteramt n staro-

stenský n purkmistrovský úrad, purkmistrov-
ství, starostství; ~meister-stellvertreter m ná-
městek starostův n purkmistrův; ~meisterci f,
~meisterschafts f, ~meistersch f purkmistrov-
ství, purkmistrovský úrad; ~meister-würde f
hodnost purkmistrovská; ~militi f = ~wehr;
~muti m odvaha n zmužilost občanská. s. sm.
občanstvi; ~nahrung f = ~gemeber; ~pack „
sp. sm. haved n sběr městáká; ~pflicht f občan-
ská povinnost; ~rath m = Gemeinderat; ~
rech t n: 1. v městě: městanské právo, měštan-
stvi; 3-m das ~recht entziehen zbaviti koho občan-
ského práva. 2. ve státs. občanské právo, občan-
stvi; ~rechtlich a občanskoprávní, po právo občanském; ~rechts-geld n plat za právo mě-
stanské; ~rechter n, ~rolle f seznam n listina
občanu n níčtanů, městská kniha; ~reich a
lidnatý; ~schule f městanská škola; ~sina m
mysl občanská, občanský duch; ~soldat m
voj. = ~gardist; ~spital n: a) městanský špítál,
městanská nemocnice; b) městanský choro-
binec; ~stand m stav městanský n městský,
městanstvo; ~stcig m chodník (na uticí); ~stolz m:
a) a. sm. hrdost n pýchra občanská; b) sp. sm.
pýchra měštanská, (hrdo)pych městanský;
~stunde f hodina zavírání domů n brány
městské; ~thatsf vlastenecký cin; ~tugendf
občanská ctnost; ~voll n městanstvo; spm. sm.
= ~bat; ~wache f, ~wehr f občanská n národní
stráž n obrana n garda†; ~wehr-hauptmann m
hejtman národní gardy; ~wehr-mann m
= gardišt; ~worthalter m prov. s vůdee poslanců
obce; ~zwist m spory n rozepre občanské.

Bürgerei (2'...). f E₁₈ 1. občanstvo. 2. šo-
sáctvi, malicherné jednání měšťácké.

Bürgerlich (2'...). I. a D₂, 1. městský; ~leben
žiti po městsku; ~getleideter Sijfier důstojník
po městsku n občansky oděný n v měštan-
ském oděvu n f v civilu. 2. občanský; ~er ed
občanská smrt; ~es Jahr občanský rok. ~
II. †, Bürgerliche(r) m, Bürgerliche f D₂, 13
měštan, f -ka, občan, f -ka. ~ III. Bürger-
lichkeit f E₁₈ městské n občanstvo mětsoby.

bürgerm (2'...). ¼a C₁₂ měštanem učiniti, za
měštana přijmouti.

Bürgersz... (2'...). ~mann m, pl. ~leute m
měštan, občan.

Bürgerfach (2'...). f E₁₈ 1. měštanstvo,
občanstvo, měšfané, občané. 2. měštanství,
povaha měštanská. 3. = Bürgerrecht.

Bürgerthum (2'...). n D₂ bez pl. = Bürgerfach.

bürgerthümlich (2'...). a D₂, 13 měšanský,
občanský.

Bürgin (2') f E₁₉ v Bürge.

Bürgschaft (2') f E₁₈ 1. záruka, rukojem-
ství; síd durd ~ befreien vyručiti se; ~ bicten
rukojemství n záruku poskytnouti n nabíd-
nouti, zaručiti se, ručiti; ~ leisten für 3. uru-
čiti se (= bürgen). 2. = Bürge.

Bürgschafts... (2'...). ~fähig a schopný
záruky n ručeni n ručiti; ~obligation f,
~schein m list ručići; ~rech t n právo ruko-
jemské; ~stellung f uručeni (rukojmím). po-
skytnuti rukojemství, ručení; ~urkunde f
ručići list; ~vertrag m smlouva rukojemska
a ručići; ~zeugnis n vysvědčení rukojemské
n ručici n zaručovací

Bürgschafts...

Bürg-schein]

579

[bürtig]

Bürg-schein (21) m E₃ v Bürtsch...

Burgund (2-) npr. n E₂₅ zem. Burgund (sko.)

Burgunder (2-) I. m E₆ 1. -in f E₁₉
Burgundan, f -ka; fl. tež Burgundove. 2. -
Wein burgundské vino, roučí burgundské. —
II. a burgundský; ~ Múbe = Weißtohl, schwarze
- Traube; ~ Rúbe bot. burgundka, burák, bur-
gyné, evikla nejvyšší; ~ Wein = ~ I. 2.

burgundern (~) nₙ (b) C₁₂: (p. p. burgundert)
piti - popijeti burgundské (vinno).

Burgundionen (~-~) mpl. neskl. Burg-
dové (kmen -taroněmecký).

burgundisch (~-) a D₂₃ burgundský.

Burjäte (~-) m E₂₁, Burjätin (~-) f E₁₉
Burjet (sibirska národ).

Burtardsz... (~-...) -kraut n bot. Atriplex
hortensis lebeda zahradní.

burfest (~-) fr.] I. a D₂₁, burleskníł, hrubo-
směšný, směšně vážný, sáskovitý, fr-, nízce
komický. — II. B-c f E₂₂, burleskaŕ (slovesný
format).

Burma (~- b̈o-r-), Burmeſe (~-) atd.
v Birma atd.

Burnus (~-) [ar.] m neskl. n D₁₃ burnus†,
plášť s kapuci.

burr (') int. 1. prr! ou! stůj! 2. vrr! (chřestňo
n frčení chroustů). 3. brr! (vyraz ošklivostí). 4. napodobení
hromu.

Burr... (~...) -ſtein m skládaný mlýnský
kámen (francouzský).

burren (2-) vₙ (b, sn) C₁₂ o bročich: bzuče
poletovati, frčeti; o kočich: volati prrr!

Bursch (2-) m E₂₉, ale pl. tež E₃ a Bursche (2-) m
E₂₁ dim. Bürſchchen n, Bürſchlein n 1. mladik,
hoch, jonák, chlapík, hejsek; húbíčker ~ švihák.
2. (Kamerat) druh, tovaryš. 3. (Sturent) studující,
burš†; v bemoſsen III. 4. (ebrhling) učěn, učěnník.
5. = Aufwärter; = e-d ſſſiciers důstojnický
sluha. 6. (met) a) chlapík, jonák, b) qummiüthiger ~
dobrý hoch; Bürſchchen n chlapiček. 7. fig.
o ~ ženčeh: die Mütter war in ihren jungen Sajben
ein luſtiger ~ matka byla za mládi veselá
kopa; sp. sm. Sie sind mir ein sauberer ~ p vy
jste mi čistý ~ pěkný chlapík n vy jste po-
dařené kvitko.

Bürſch(e) (2-) 2c. v Bürſch(e) 2c.

Bürſchchen (2-) n E₇ dim. od Bursch (v toto
6. b).

Bürſchel(chen) (2-(-)) n E₇ dim. od Bursch.

Burschen... (~-...) -dienſte mpl. slúžby
sluhův; -leben n život studentský; -ſitte f
mrav studentský.

burschenhaft (2-) I. a D₂₁₃ 1. po způsobu
mladikův, po mladicku, mladicky. 2. = bur-
schilos. — II. s Burschenhaftigkeit f E₁₈.

Burschenſchaft (2-) f E₁₈ a) studentský
n buršácký spolek; b) (die Lehrburschen) učňově.

Burschenſchafter sp. sm. Burschenſchaftler
(2-) m E₆ člen buršáckého spolku.

Burschenafter (2-) f E₁₈ jednání
studentských n buršáckých spolků, buršáctvi.

Burscheuthum (2-) n D₅ bez pl. = Burschen-
haftigkeit.

burschikos (~-) a D₂₁₃ 1. po způsobu stu-
dentském, studentský, buršikósní. 2. (allſuſrei)
ſig. nevázaný.

Bürſchifostät (2-) f E₁₈ 1. buršikós-
nost. způsob studentský. 2. nevázanost.

Bursera (2-) f E₂₃ bot. zejm. Bursera gummifera brezula vejčítá; B. balsamifera bř. sviňský strom; B. paniculata bř. latnatá; B. obtusifolia nepravý kalafunový strom.

Bürſt... (~...) -erz n min. ruda kartáčová;
-hornwespe f 10 Ihytoma pilatá růžová n
dřístálova; -maschine f: 1. Œ souk. stroj
kartáčová, vyprávoča. 2. brdanſtvi vytí-
račka (stroj na fermežování hrd).

Bürſchen (2-) n E₇ dim. od Bürſte kartáček,
štečicka.

Bürſte (2-) f E₁₂ 1. kartáč; typ. mit der ~
abziehen kartáčem obtáhnouti, učiniti kartá-
čový obtah. 2. fig. F 3-m unter die ~ fommen:
a) padnouti do rukou n do drápů komu; b) za-
koušeti příkoři od koho. 3. účes hlavy kočá-
rových koní. 4. rod. st. jehla.

bürſten (2-) I. %) kartáčovati, kartáčem čistiti n cídití (co); wider den Ztrid ~ kartáčovati proti vlasu n proti srsti; fig. a 3. ~ 3-m den řepj ~ dáti komu co proto, vytříti komu zrak. posvítiti komu, f míti v parádé koho, (zle) pocuchati koho; b) et. ~ piti, popijeti co, přihybati si čeho. — II. ſn a) (in) über et. hin- (rychle) přejiti po čem; er bürſtet gut peláši n uhání statné.

Bürſten..., bürſten... (~-...) -abzug m typ.
kartáčový obtah, oklep; -artig a kartáčovitý;
-becutel m miyn. kartáčový pytlík moučný;
-biene f zo. Dasypoda hirtipes chluponožka
srstnatá, kartáčnice; -binder m kartáčník,
štětkář; er läuft wie ein -binder běží jako švec
(do trhu); er sänft wie ein -binder pije jako
nezavřený n jako duha n jako holandr n jako
čížek; fig. P aufbegehren wie ein -binder dělati
n tropiti nesmirný hluk; -binder-bohner m
kartáčnický nebozez; -binder-raupe f zo. =
-raupe; -binder-waren fpl. zboží kartáčnické
n štětkářské; -binderei f: 1. kartáčničtví,
štětkářstvi. 2. štětkárna; -diec a hustý jako
kartáč, kartáčovitý; -fabrication f vyroba
štětek; -fabrikant m = -binder; -fabrif f
Θ = -binderei; -förmig a kartáčovitý (=
-artig); -gras n bot. = Bartgras; -halter m
držadlo násadec kartáče; -handel m obchod
(s) kartáči n štětkami, kartáčničtví, štětkář-
ství; -händler m obchodník kartáči n ště-
kami, kartáčník; -holz n kartáčové dřevo;
-käferm zo. Sarrotrium (Orthocerus) chlupáček;
-kraut n bot.: a) = Borſtenraut; b) keř uživaný
při kartáčničtví; -macher m Θ = -binder a);
-maschine f kartáčovací stroj, kartáčovadlo;
-pſlanſe f bot. = Borſtenraut; -raupe f zo.
chlupatá hou senka; graue -raupe Dasychira
fascelina hou senka se štětičkami bource;
-reihe f Θ = -wert b); -ſchuh m Θ stav. bota;
-ſchuhauſſaß m nástavek jehliy; -pinne f zo
Mygale sklipkan; -wand f stav štět; -werk n:
1. miyn. čistidlo obili. 2. stav. štět. 3. rošt
jedlový.

Bürſtling (2-) m E₃ zo. = Barſch.

Bürtel (2-) n E₃ otýpka, válek, snop.

bürtig skoro † (2-) a D₂₁~ (von e-m Orte)
rodilý (odkuď).

*

Burzel

— 580 —

Büschel...

Burzel (۲-) m E₆ 1. purelík†, bulík, mužíček. 2. kotrmelec, kozelec. 3. = *Burzel*.

Burzel (۲-)m E₆ (Steifbein der Bögel) chustřice, kostrčí, řít; (u husy) biskup.

Burzel... (۲...) - *drüße* f žláza kostrčná (fu t̂iká)"

Burzel... (۲...) - *baum m*, - *boč m* kotrmelec, kozelec; e-n *baum machen* o schlagen o schießen délati n metati kozelec n kotrmelec; přemetati se; *dorn m* bot. *Tribulus* nadseda; *fraut n* bot. = *Aderburzel*; *-mann m*, *-männchen n* (Zehauff) (fysikálń hráčka) stvavač, přemetaci panáček, tatrmánek; - *taube* f zo. *purelík* (odrůhu holubů).*

burzeln (۲-) "n (jn) C₁₂ (u) dělati kotrmelec n metati kotrmelece n š. am. udělati pochop, převaliti se, skáceti se.

burzeln p (۲-) "n (b) C₁₂ vrtěti zadkem.

Burzler (۲-) m E₆ zo. = *Burzelanbe.*

bus, büß (۱) int. prov. čičí! (volání kořek).

Busch (۲-) m D₁₁, prov. J tež E₂₀ 1. a) křoví, houští, -ina, roští; lov žt-je gehen jítě do houští; sich in die Búßje schlagen: a) zmizeti v houští; b) fig. zmizeti, pláchnouti, prechnouti, ufouknouti; b) keŕ, trs: fig. hinter die Búßje gehen, (obv. hinter die Schule gehen) choditi za školu (místo do školy); auf den - flopsen: a) lov bříti na keŕ (k vypužení zvěř); b) fig. opatrné vyzvídati n pátrati, tahati rozumy (z koho); *Přv. der Eine flopsst auf den -, der Audere fängt den Bögel není ptáček toho, kdo ho škube, ale kdo ho ji;* kein - ist so klein, er hat s-n Zdaiten sebe menší křoví vrhá stín; c) bot. bremmender *Mespilus pyracanthus, Crataegus transsilvanica hloh ohnivý; über Ruch und -přes hory a doly; bot. Gretchen im - černucha zahradní = Brant* (4. a) in Haaren; *Přv. hinter dem - e halten* (mit ct.), lange um den - gehen váhati. otáleti, okolkovati (s čim). 2. + (Salt) les. 3. (Büschel) svazek, kytice, otýpka, chumčík (čušu atá), věcha, víchá; ein - *Nederu chochol (= Nederbuich)*. 3. kol střed náboje n pístu. 4. zo. kniha čeŕž žaludek přežrykavše.

Busch..., busch..., (۲...) - *affe* m zo. *Simia satyrus* veleop asijský n růdý, orangutan; lesní muž, mejas; - *áhulich* a = *artig*; - *amcise* f zo. mravenec drnový; - *anemone* f bot *Anemone nemorosa* sasanka hajní, pohanina, větrnictvíka; - *apfel m*: a) = *Apfelbaum*; b) planěn jablko; - *arbeit* f pevn.: a) dělatní n vyrábění hatí; b) hradba n ohrada z hatí; - *artig* a křovitý, houštínovitý, trosvitý; - *baum m* keřitý strom; - *baum schle* f křovní školka; - *bett* n © vol. st. haflový podklad n základ; - *beutelratte* f zo. *Dielphys lemurina* tokoun liškový; - *boch* m zo *Antilope* silvatica antilopa hřivnatá; - *bohne* f bot. *Phaseolus* nanus fazol obecný, ledvinkový n turecký hrách; - *cnpreche* f bot. *Santolina* chamaecyparissus svatolina cyprši; - *cule* f zo. *Strix* aluco sova obecná, pustík; - *fang* m lov. chytání (ptáčká) na vějičky; - *qalgand* m bot. *Seirpus* silvaticus skřípina lesní; - *gang* m křovatá chodba; - *glode* f bot. = *Vergalstraut*; - *glöcklein* n bot. *Campanula* rotundifolia zvonec okrouhlolistý; - *gras* n bot.: *Lužula* pilosa bika vlasatá; - *grüin* n mal. světlá zeleň listová, kobaltová zeleň: - *hahn m*

zo. bažant chocholatý; - *haken* m hák na křoví; - *heche* f plot z křoví; - *heide* f bot. vřesovištní keříky (věs, brusina, borávka); - *herd* m lov. čihadlov v houští; - *holz* n křovi, chrasti, prutové n podrostní dříví; - *holzbestand* m křovina; - *holzbetrieb* m hospodárství křovné n keřné n proutní, proutnice, křovařství; - *holzwald* m les keřnatý; - *holzwirtschaft* f hospodárství křovové n prutní, křovařství; - *hornfliegen* fl. zo. 1. *Muscidæ* mouchy pravě; 2. rohatky křovištní; - *horn-wepe* f zo. *Lophyrus* pini hřebenule n pilatka borová; - *jäger* m horlivý lovec, zálesák, křovák; - *kaut* m = *Baudian*; - *klafter* f sáh syrového dříví; - *klepper* m zákeřník, loupežník, lupié; - *klepperci* f zákeřničtví, loupežničtví, lupičství; - *klepperhaft* a, - *klepperig* a zákeřnický, loupežnický; - *kohl* m bot. kapusta křovitá; - *kopf* m zo. *Lophotes* chocholacé; - *krotengrae* n bot. *Funcus* effusus sítina rozprostřená; - *lahm* n kol. uvolněný z pístu n z náboje; - *leite* f houštínaté úbočí; - *mann* m Křovák (národ v Již. Africae); - *marder* m zo kuna; - *maus* f, - *ratte* f zo. hraboš lesní; - *meißer* m zo. *Lachesis* muta křovák němý (nač); - *mensch* m: a (zádesák; b) = *aſſe*; - *möhre* f bot. *Anthriscus* silvestris třebule lesní, mrkous; - *neleſc* f bot. *Dianthus* superbus hvozdík pýsný; - *rege* f lov. volavý pták, volavka; - *reich* a křovinatý; - *reicher* m zo. *Ardea* garteta volavka stříbritá; - *reiter* m = *klepper*; - *röhrunger* m zo. *Lonicella* lanceolata rákosník žihaný; - *schnepe* f zo. sluka křovištní; - *schwamm* m bot. *Bletius* frondosus choros stěkavý; - *seneſc* f kosí na křovi; - *spinle* f zo. pavouk podkřovní; - *streu* f stelivo lesní; - *tragend* a bot. klasatý, klasonosný; - *beichen* bot. = *anemene*; - *wächter* m křovák; - *wächter* rei f křovárna; - *walde* (ung f) m les keřnatý n křovinatý; - *weide* f bot. a) *Salix* triandra; langbätlerige - *weide* *Salix* amygdalina vrba mandlová, mandlová, popelka. vrba hluchá; b) pastva v lese n lesní; - *werk* n houští, křoví, -ina; - *wurmt* m zo štětinatý červ z *Amphinome*.

Busche (۲-) f E₂₂ zlod. a) hanba; b) = *behe* 1.

busche (۲-) int. - baichen hajej haj (ink)ej.

Büschel (۲-) m (n) E₆ 1. keřík, svazek. hrst. chomáč, kytka (křížin), válek (dáří), otep (sena); cíu - *Laub* věník; (Neder) - chochol.

Büschel..., büschel..., (۲...) - *athmer* m zo. chvostožabří; - *artig* a keřikovitý. *svaz* (če)koviť; - *farn* m bot. *Salvinia* nepukalka; - *föhre* f bot. *Pinus* *Virginiana* sosna virginská n *jersevská*; - *förmigakeřikovitý* (= *artig*); - *füßer* mpl. zo. chvostonozí; - *gallertflechte* f bot. *Collema* huspenník; - *haarig* a hustovlasý, s vlasy v chomáčich; - *kieſer* f bot. *Pinus* strobus vevmutka; - *kicmer* mpl. zo. *Lophobranchiata* chvostožabré (ryb); - *krebſe* mpl. zo. perločky (= *Wasserslöhe*); - *kunſt* f (starodávné) četkové naběradlo n čerpadlo (= Paternoſterwert); - *kein* m bot. svazeček, chvosteček; - *müſe* f zo. *Corethra* komár chvostovatý; - *neſke* f bot. a) *Dianthus* *hirtus* hvozdík sršnatý n svazčitý; b) *Silene* *armeria* silenka svazčitá; - *polyp* m zo. péro mořské z rodu

Büller

— 582 —

Butter—

Büller (↓) m D₆, -in f E₁₉ kajicnik, f -ice.
Büller... (↓...) -gewand n, -kleid n šat
n odev kajicnický; -halle f stav předlodí basilik;
-herd m = Bußhemb; -mönch m mnicich ka-
jicnik; -vorhalle f stav. sínec n předsídní pro
kajicníky.

bußerisch (↓...) a D₂₁₃ kajicnický.

Buſſe(r) (↓(y) n E₆ hubička, polibek (v Bußs).

buſſerln (↓) ¼a C₁₂ hubičkovati.

Buſſe... (↓...) = thun n pykání, po-

bußhaft (↓) a D₂₁₃ = buſſerisch.

Buſſhard (↓) m E₃ zo. v Bißhard.

Buſſling (↓) m E₃ hosp. konopě poskonná.

Buſſo palme (↓↓) f E₂₂ bot. Pilophora testi-
cularis palma veleobal.

Büſſe (↓) [fr.] f E₂₂ poprſs.

Büſten... (↓...) -poſtament n podstavec
na poprſi; -relief n soch. poprſi na vypuklině.
-But (↓) ochlazená polokryce (při malokryčněm
způsobu).

Butt... (↓...) -frischarbeit f, -frischen n
butovité kryčivadlo v zkužňování.

buten (↓) [dněm.] adv. obyč. prov. s zvenčí.
Buten... (↓...) -abdachung f stav. zevnější
svah; -(außen)hafen m venkovský n zevní
přistav; -klüver m plav. zevní kosatka; -klüver-
baum m plav. zevní čnělka čelenní; -land n
O ved. st. předhrázi; -lußchenkel m plav. zevní
(postranní) stěh rozpěrový n vyčnívadlový; -
schote f plav. zevní cípkovnice plachty zá-
větnerc; -leaven m plav. zevní klounovec n
kormovec.

Buttuf, Butluv (↓-) m E₂₅ plav. (ro)zpěra
lanová, vyčnívadlo k opoře n vedení lana mimo trup loňní

Buttuv... ("—") -ſchenkel mpl. = Buten-
luvidentel.

Butt (>) m E₂ 1. a) Pleuronectes platejs†,
kambala (= Scholle), zejm. Pleuronectes vulgaris
platejs obecný (= Hunder); b) = Steinbutt.
2. skrěek, (pídi)muži(č)e), kratina, krňous,
evalík, trpaslík, preek, záprtek.
Butte (↓) f E₂₂ 1. = Butt 1. 2. bot. pupen,
zejm. = Hagebutte. 3. = Bütte.

Butt (>) m E₂ 1. a) Pleuronectes platejs†,
kambala (= Scholle), zejm. Pleuronectes vulgaris
platejs obecný (= Hunder); b) = Steinbutt.
2. skrěek, (pídi)muži(č)e), kratina, krňous,
evalík, trpaslík, preek, záprtek.
Butte (↓) f E₂₂ 1 láhvice. 2. bot. = Butte.

Büttel (↓) f E₂₂ 1. kád, kadečka, džber,
kbelik. 2. (Tragbüttle) putna. 3. (velký) sud.
4. bot. komin a šibík v solném lužníku. 5. fig.
F Hand von der (= prov. též Butter) nedotýkejte)
se toho! fig. das Geld in der = thehen haben míti
hodné penetz. 6. mlyn. (kad)lub.

Buttel (↓) [fr.] f E₂₂ 1 láhvice. 2. bot. = Butte.

Buttel... (↓...) -henne f zo. slepice vez
ocasu; -hieſe f bot. = Hagebutte.

Büttel (↓) m E₆ 1. biřic, pochop, dráb.
2. katáv holomek n pacholek.

Büttelci (↓...) f E₁₈ 1. biřictví, drábovství.

2. drábovna, šatlava, šerhovna.

büttelhaft, ♀ büttelisch (↓...) a D₂₁₃ bi-
řický, drábovský; s am surový, hrubý.

butteln (↓) "n (b) C₁₂ 1. = bellern. 2. též ¼a
hrabati n rýpati (v zemi).

Butten... (↓...) -baum m bot.
= Hagedern; -hrei m kaše šípková; -korb m
koš(at)ina; -krämer m podomník (=Hauſerer);
-macher m hečvář, kadečkář; -ruß m saze
(pródaňané) v kadečkách; -träger m: 1. nosič
putny ota; 2. = krämer.

Butter (↓) f E₁₈, prov. J též m 1. máslo;

Prv. wenn man mit ~ umgeht, macht man sich fettig
kdo často do mlýna chodi, zmoučí se; u sazi
a u komína nikdo nezbělí; wie ~ an der Zonne
bestehen rozplývati se jako snih na slunici;
fig. 3-m die ~ vom Brot nehmen ústa zu trítí
komu, vyřezati sádlo z libového komu, sebrati
komu smetánku; sich die ~ vom Brote nehmen
lassen nechati na sobě dříví štípati. 2. lékar.
grüne ~ zelená mast. 3. tysiot. oční sliz n hnis
(v Augenbutter). 4. zlod. = Aufsäpfer. 5. v Bütte 5.

Butter..., butter..., (↓...) -ähnlich a máslu
podobný, máslovitý; -ahorn m bot. Caryocar
butyrosa velozpod máselný; -ampfer m bot.
Rumex crispus šťovík kadeřavý; -artig a =
-ähnlich; -äther m chem. éter máslový; -bämmef
pomazánka; -baum m bot. Bassia mává máslová;
-bemme f = -brot; -birne f bot. (hruška) má-
slovka; -birnen-baum m bot. (hrušeň) máslovka;
-bletschen n bot. = Gebirgs-ampfer; -blume f
bot: a) Caltha blatouche; b) Leontodon pam-
peliška; c) Ranunculus pryskyřník. Ranunc-
culus repens pryskyřník spazívý, žarouš;
-bohrer m máselná hůlka (na zkoumání másla);
-brechel f máslový preclík; -brief m svoleni
ku pozívání másla v postním čase; -brot n:
1. chléb n houska s máslem, pomazánka; fig.
et. für ein -brot betemmen v weggeben dostati
(n däti) co za babku n za fatku. 2. -brote auf
dem Wasser merfen délati misky na vodě bladkým
oblazkem; -brühe f máslová omáčka; -büchse f,
-dose f máselnice, nádoba na máslo; fig. p
große -büdse veliké hodinky. cibule; -faſs n:
a) sud na máslo; b) tlukačka (máselná),
máselnice, kbelik, stírka; -faſs-deſel m kor-
belek n poklop máselnice; -fett n chem. bu-
tyriu↑, máslovina; -ſich m zo. Centronotus
mečitka; -ſladen m = -brot; -ſliege f zo, prov.
= Schmetterling; -form f kadlub n forma↑
na máslo; -frau f obchodnice s máslem
-gebachenes n máslové pečivo; -gelb a lutý
jako máslo; -gelb n žluť máslová; -haltig a
máselnatý; -handel m obchod máselný s
s máslem, prodej másla, máselnictví, máslá-
ství; -händler(in f) m obchodník, f -ice
s máslem, máselník, f -ice, máslář, f -kɔ;
-herz n: a) měkké něžné srdce; b) má-
slove pečivo v podobě srdce; -jocje f: a) zo.
f = Schmetterling; b) f ztřeřtěna ženská;
-herfer(in f) m = -händler(in); -hje f =
-ſaſs a); -kammer f máslárna, máseln. (mítnost,
kde se máslo stolučk n uschovává); -kloc m bot = Biberllee;
-kofospalme f bot. Cosos butyraceae kokos(ov)-
ník máselný; -krämer m = -händler; -kraut n
bot. Pinguicula tučnice; -krebs m: a) zo. 1ak
svlečný (= Mutterfreß); b) fig. děťátko, ro-
bátko, broućek; -kringel m = bretel; -ku-
chen m koláč máselný, mazanec, máslenee;
pečivo z máslového těsta; -kiüdelchen npl.
koláčky z máslového těsta; -kiüher m, -kiül-
dose f, -glocke f poklop na máslo, chladíč
másla; -land n mraky, které na obzoru vy-
padají jako vzdálená země; -maun m ob-
chodník s máslem, máselník; -markt m má-
selný trh; -maſchic f vrtici n máselní stroj;
-miſch f podmáslí; -miſch-erz n min. hlinitý
kerat; -nuſs-baum m bot. Juglans cinerea ofe-
šák popelavý; -pilz m bot. Bolcus luteus klou-

butterhaft]

— 583 —

[b,]

zek obecný, podmáselník; -pußver n prášek
na větsí vylučování másla, zejm. vinný kámen,
stříž; -rahm m smetana; -rapš m bot. Ca-
melina sativa lnice setá; -ſaß m čmour, kal,
máslová kaše; -ſauce f = -bruße; -ſauer a:
-ſaures Salz chem. máslan, -elnan; -ſaures Am-
moniatmáselnan ammonaty; -ſaure f chem. ky-
selina máselná; -ſaure-äthyläther m ethyl-
butryat]; -ſauren-äther m máselnan ethyl-
naty; -ſchmalz n přepouštěné n převažované
máslo; -ſchminke f barvivo másla n na máslo;
-ſchnitte f = -bret 1.; -ſeife f mýdlo má-
selné; -ſemmel f houska s máslem; -ſtän-
der m = -jaſd; -ſtempel m, -ſterl m, -ſticl m
mouter, -vice, vrtidlo; -ſticl m bot.: gelber
-ſiel Galium verum svizel syrišťový; weiſer
-ſiel Galium mollugo povázka; -ſtirlm v -ſtem-
kel; -ſtoff m = -ſett; -ſtolle f: a) v -bret;
b) houska, máslové pečivo; -ſiſkel m =
-ſtempet; -ſtriezel m (f): 1. hr(o)uda másla;
2. vánočka; -ſtulle f p = -bret 1.; -taſel f
liberka másla; -teig m: a) máslové těsta;
b) pečivo z máslového těsta; -tonne f =
-jaſs a); -topſ m hrnec na máslo n s máslem,
máselník; -tute f zo. = -wedc e); -verſa-
ſchung f falšování n padělání másla; -vo-
gel m: a) = Rebylweiſling; b) prov. motýl (=
Schmetterling); -wecſ(c f) m: a) šiška n hruda
másla; b) tež -wecſen m sg. podlouhlé pečivo
mastné, mazanec; c) zo. Conus betulinus ho-
molice máslová; -wecſn-kraut n bot. Rumex
aquaticus šlovík vodní; -weib n = -ran;
-weiſch a měkký jako máslo n z másla;
-woche f maslenica† (poslední masopustní tyden
" Rusuvi); -wurz(c1) f bot. Pinguicula tučnice;
-joſp m pečivo v podobě copu.

butterhaft, butterig, buttericht (~~) a D₂,₃
1. = butterhaltig. 2. = butteräbliid.

butteru (~~) C₁₂ I. vₙ(b), vₐ 1. máslo tlouci
n vrtěti. 2. ⌜-máslem (na)mazati. 3. jen "n
měniti se v máslo, máselněti; die Sabne wíł
niicht - smetana se nechce tlouci; fig. p daš
wíł niicht - to jest marná námaha. -II. jen vₙ(b)
narážeti s duněním. - III. ⌜a D₂,₃ má-
slový, -elný.

Bütt-fisch (~~) m E₃ zo. = Butt 1.

bütlig ⌜(~~) a D₂,₃ malinký, drobný,
nepatrný (sřv. bußig).

Büttingsz... (~~) ... = Betingings...

Buttler (~~) m E₆ plv. putlāř (chasník s putnou).

Büttner (~~) m E₆ = Böttcher.

Butyl (—L) n E₂₅ bez pl. aldehyd↑, alkohol
butylnatý.

Bunylz... (-u...) -alkohol m chem. alkohol
butylový.

Bunyrin (—L) [řec.] n E₂₅ bez pl. id., má-
s ovina.

Buß (L) I. m E₃ 1. bácnutí, bouchnutí.

2. (Schredgejpenft) bubák (strašidlo). 3. tež Buſsen
a) = Augenbutter; (ve vředu) střěně, ostrěň (= Siter-

pfleß, Citerpfrepf); (v nos) vozher (= Nog); h) puſek,
nec, končík; (sternebanje) ohryzek, jadrnité
(ovocel); (seldunbar) čechalka; c) = Lidijschuppe.
d) (ßitt e-r sknoſpe) kožísek n chumříi pupenä.
f) fig. der - muſs heraus treba zničiti zlo i s ko-
řenem; da ſtedt der - (snoten) tu to vězí; p mit
einem - rázem, najednou. 4. hor. závalek.
II. b- int. = Bums II., bauß.

Buſz... (~~) -kopſ m zo. 1. zo. = Blutkopſ.

1. = Buß 1.

Buſemann (~~) m D₅ = Buſemann.

Buſsen (L) m E₄ v Buß 3.

buſsen (~~) C₁₄ I. vₙ(b) bácnouti, bouch-
nouti. — II. vₐ, vₚ (jich) - bíti (se), (o beranech)
trkati se.

Buſsen... (~~) -auſe n bot. = Aderbunzel;
-klette f bot. Lappa bardana lopuch veliký n
obecný, lupen, řepí, nouze, čumbrk, chce,
kolka; -mann m strašák, bubák; -naſe
uvozhřený nos; -ſchibe f O skl. kruhovitá
deska skleněná na obou stranách kuželovité
vypouklá s vyyvšěninou ve středu v podobě
knoſliku (k okrased oken); -wciſe a O hor. zá-
valkovitý, v závalcích; -wcrk n geot, závalky,
-ovina.

Buſer f (L-) m E₆ prov. J vyčinění, vycin-
kání, vyhubování (= Buſer).

butig ⌜(~~) a D₂,₃ 1. buclatý, zavalitý.

2. = putbig 2.

Buſ-kopf (~~) m D₁₁ v Buſz...

Burg (L) c, v Buda.

Burbauomic (~~) f E₂₂ bot. šikoušek;
blatſleſe - Buxbaumia aphylla šikoušek hnědo-
leský.

buren (L-) vₐ C₁₄ piv. (z práce) propustiti.

Buxin (—L) n E₃ bez pl. chem. id., beberin
(alkaloid).

Büſe O (L-) f E₂₂ větrací 10ura.

Byſſolith (~~) [řec.] m E₃ min. id. osinek,
paprskokam.

Byſſus (~~) [řec.] m neskl. byſſus(us) id.:
1. vláknitě výrostky, jimiž se někteří mlži
na předmětech mořských upevňují. 2. bys-
sové hedvábí.

Byſſusz..., byſſusz... (~~) ... -artig a bysso-
vitý; -kcid n byssový šat.

Byzantiner (-v-L-) m E₆, -in f E₁₉ 1. By-
zantin-ec, f -nka, -ňan, f -ňanka, Byzantan,
f -ka. 2. byzanc(e), -tin (zlatý peníz x 13. stol.).

byzantinisch (-v-L-) I. a D₂,₃ byzant-
ský. — II. B- n neskl., daš B-e E₂₁ byzant-
ština (ſečtná posledních dob).

Byzantinismus (-v-L-) m E₁₄ bez pl. uy-
zantinismus↑ (poměry v řúi byzantské); fig. pato-
lízalství.

Byzanz (—L) npr. n neskl. zem. Byzane.

b, abbr. obch. = a) bezahlt (zaplaceno); b) be-
ziehnet (značí).

C]

— 584 —

Cactus...

C.

C (↓) n E₂₄ 1. třetí písmě, druhá souhláská abecedy. 2. hud. a) c (aú)n; b) C (označená tříčtvrtečnýho aktu); c) C (zchiliffet m (= kajšich(l)iffel) basový klíč. 3. C zo. (motýlu: a) gemeineš e kleiněs (weijses) C Vanessa C album babočka bílé C; b) gollēdes C Noctua C aureum můra C zlaté; c) grofješ C Vanessa triangulum babočka velké C. 4. C num. na mincích označuje mincovny: Caen, St. Loo, Praha, Cleve.

C... ("...-) - falter m zo. = C 3. a); -vogel m zo. Plusia gamma lesklice jetelová, můra gamma.

Cab [angl.] n (anglická) drožka.

Cab.-M. abbr. za Cabinet(t)aušgabe.

Cabač (~~v~~) [fr.] f E₂₂ úklad(y), obmysl, zlomyslný záměr; ~ und liebe úklady a láška.

Cabalen... (~v...-) - macherm, -schmiederm = Cabalift.

Cabaleur (ěu kabale) [fr.] m strůjce úkladů (= Ränteschmied).

Cabaliſt (~v-) m E₂₀ 1. strůjce n prováděč úkladů, úkladník, úskočník. 2. = Cabalift.

cabal(ſ)ieren (~v(-)↓) [fr.] "(b) C₁₂ úklady stojíti.

Caballero (~v...-) [špaň.] m rytíř, kavalíř.

Cabane (~↓) [fr.] f E₂₂ 1. chyše, chatrě.

2. plav. a) lodní komora; b) světmička kormědelníkova; c) člun s prkennou střechou.

Cabarct(t) (~v-) [fr.] n E₃ 1. hospoda, hostinec, krémá. 2. = Kaffecrett.

cabaretieren (~v-↓) [fr.] "(b) C₁₂ potulovati se n toulati se po hospodách.

Cabaretier (ěu -retje) [fr.] m E₂₅ hospodský.

Cabětan (~v-) [fr.] m E₂₅, E₃ = Gangspill.

Cabine (~↓) [špaň.] f E₂₂ kabinať (áženská).

Cabinet(t) (~v-) [fr.] n kabinet: 1. pokojíček. 2. tajný pokoj vladařů. 3. vladařská tajná rada; u sm. vladař se svými rádeč, vláda. 4. sbírka předmětů přírodních a uměleckých.

Cabinet(t)... (~v...-) -ausgabe f kabinetní vydání; -format n kabinetní formát; -photo-graphie f fotografié kabinetního formátu; -schreiben n kabinetní list; -sticd n kabinetní n vzácněv kus; daš ist ein -sticd (o ženskě) to jest kráska!

Cabinet(t)š... (~v...-) -ausſeje f nejlepší víně; -beſchl m = -erde; -courier m kabinetní kurýr; -fragc f kabinetní otázka (od jehož rozřečení závisí setříván i odstoupení ministerstva); -gut n statek o jmění bez vladaře; -juſtiz f kabinetní justice, osobní vliv vladaře na právní poměr v zemi; -kriſis f kabinetní krise; -minifter m kabinetní ministr (jenž má v kabinetě křeslo o hlas, ale nomá odboru), -ordre f (bezprostřední narízení vladalšké; -politik f politika kabinetní n vladalšká; -rath m kabinetní rada; -ſtňuq f kabinetní schůze, porada ministerška; -sticd n kabinetní n vybraný kousek n kus; -uhr f kyvadlové hodiuy.

Cabotage (~v-↓ ěu -ážě) [fr.] f E₂₂ pobřežní plavba.

Cabotage... (~v...-) -licenz f povolení ku plavbě pobřežní.

Cabotier (~- ěu -tjě) [fr.] m E₂₅ pobřežní plavec.

Cabotière (ěu tjěr') [fr.] f E₂₂ pobřežnice, pobřežní lód.

caboticren (~v-↓) [fr.] "a C₁₂ plaviti se při pobřeži (a provozovati pobřežní obchod).

Cabotin (~v- ěu -tň) [fr.] m E₂₅ kočující herec.

cabotinieren (~v-↓) "n (b) C₁₂ kočovati jako herec.

Cabriole (~v-↓) [fr.] f E₂₂ lehký n žertovný skok, vétroskok.

Cabriolet(t) [fr.] n E₃ id. 1. (ehký vá bryčka o dvou kolech, dvoukolka. 2. předek osobního n poštovského vozu.

Caca-o (~v-) [mekik.] m E₂₅ f, sg. neskl. (pl. -š) kakao.

Caca-o... (~v...-) -baum m bot. Theobroma kakaovník; wilder -baum Pachira aquatica divoký kakaovník; -baum-baſt m lýči kakaovníku; -bohne f bob kakaovníku; -butter f máslo n olej kakaovníku; -hüſc f = -idere; -gruſ m zrnka kakaová; -kaffce m = -thee; -malve f bot. Abroma augusta nekrmnice veliká; -pſlanzung f sad kakaový, kakaovnice; -pſlaume f bot. Chrysobalanus icaco zlatoplod slívový; -ſchote f lusk kakaový; -ſtampſmашine f stroj na pěchování kakaa; -thee m kakaové thé (shité se slupek praženého kakaa).

Cacatoria (~v-↓) [žert. lt.] f neskl. průjem (= Durchsfall).

Cachalot, Cachelot (ěu kaš'lō) [fr.] m E₂₅, Cachalotte (~v-↓) E₂₂ zo. Physeter macrocephalus vorváni, kašelot.

caché (ěu kaše) [fr.] ~ halten = cabieren.

Cachelot (ěu kaš'lō) [fr.] m E₂₅ zo. v Cachalot.

Cachet (ěu kaše) [fr.] m E₂₅ pečet.

cacheticren (~v- ěu kaše-) [fr.] "a C₁₂ (ţa)-pečetiti.

Cachicame (~v-↓ ěu kač-) [port.] m E₂₅ zo. Dasypus novemcinctus pásoveč devitipasný.

cachieren (~v-) [fr.] (ěu kaš-) "a C₁₂ ukrývati, zatajovati.

Cachot (ěu kašo) [fr.] m E₂₅ temnice, temné vězení.

Cäcilie (~v-) [lt.] npr. f kř. jm. E₁₇ Cecilie.

Cäcili-en... (~v...-) -bercin m spolek sv. Cecilie (pro přestování círk hudby).

Cacte-cu (~v-) fpl. E₁₈, E₂₂ bot. kaktusy.

Cactus (~v-) |rát.| m 1. bot. Cactus kaktus|, ~ bodlodrv (= ſaſdelſtél). 2. p [ſaſen] e-u ~ pſlanzen o ſegen kakati, káleti, p spr sráti.

Cactus... (~v...-) -artiga. -förmig a kaktuso. vity: -gewächſe npl. = Cacteen; -ſchildlaus f zo. Coccus echinocacti červeč nopálový.

caenunieren]

585

[caleinieren]

cacuminieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ zašpičatiti, zahrotiti.

Cadaver (~) [lt.] m (n) E₆ mrtvola; 8. sm. = Maß 1.

cadaverös (~-~) [lt.] σ D₁₂₃ mrtvolný.

Cadeau (ěú kadō) [fr.] n 1. dar. 2 okrav.

cadclieren (~-~) [fr., od cadeau] %a C₁₂, ozdůbkovati (písmena).

cadent (~) [lt.] a D₂,₃ klesavý.

Cadence (ěú kadūns) [fr.] Caden; (~) f E₁₈ 1. řeč., a v metrice spád (stejnoměrný), míra, rozměr, rytmus. 2. hot. kadence, závěrka s trilkem na predposlední notě. 3. (při tanč) takt.

cadencieren (~-~) [fr.] %a C₁₂ v taktu odměriti, zachovávati takt n rozměr v čem.

Cadet(t) (~) [fr.] m E₂₀, % E₄ mladší syn šlechtické rodiny šlechtický jinoch k službě vojenské určený, chovancě vojenské školy, kadet.

Cadet(t) ~... (~-...) ~officiersstellvertreter m kadet důstojníký zástupník.

Cadetten... (~-...) ~anßtalt f = -haus; ~corps (ěú kór) n sbor kadetu; ~haus n, ~schule f ústav n dům n škola kadetni, F kadetka; ~mütfe f f voj. (čepice) kadetka; ~prüfung f zkouška kadetská.

Cadsīs (ěú kadi(s) [fr.] m neskl. lehká, huciuš šěrka.

Cadmi-um (~) [řec.] n E₁₃ bez pl. kad-μμιμόμι, ☞ ladik.

Cadmi-um... (~-...) ~blende f greenokit; ~gesl n žluť kademnatá; ~haltig a obsahu-jící kadmium; ~oryd n kyslíčník kademnatý; ~alze npl. soli kademnaté; ~jinkspath m kalamín uhlicitě.

Cadran (~) [fr.] m E₂, 1. sluneční hodiny. 2. ciferník (hodin). 3. = Wurde, wege.

Cadre (ěú kadř) [fr.] m E₂, 1. rámec. 2. voi kádr†, kmen (setniny u praporu n pluku) 3. rámec n rozvrh n plán díla.

Cadre... (~...) ~geset n zákon o kádreh; ~jštem n soustava kádrová.

caduc, cad (c) [fr.] a D₂, vrátky, vetchý, chatruň, sešlý; prav odumřely, spadný, spadlý (= heimgefalen).

Caduc... (~-...) ~maßa f podstata spadná.

caducieren (~-~) [nt.] %a C₁₂ za propadlé prohlásiti.

Caducität (~-~) [lt.] f M 1. vrátkost, vetchost, chatrnost, sešlost. 2. a) ~ der Depesiten spadnost věci u soudu složených; b) (beimfältige Erzwaft) odůrmt, dědictví od-ůmřelé.

Caducitäts... (~-...) ~verfahren n řízení spadné.

Cafard (~-tāfär) [fr.] m pokrytec, licoměrník (= Heuchler).

Café, Caffee (~-~) [fr.] n, m 1. káva. 2. kavárna (v Kaffee(e)).

Café-chantant (~-šāntān) [fr.] n, m E₂₅ zpěvní sín, tingltangl†.

Caffe-in (~-n) n E₃ bez pl. v Kaffein.

Caf(f)jetier (ěú tjē) [fr.] m E₂₅ kavárník (Kaffeevert).

Caffettière (ěú tjěr) [fr.] f E₂, kavárnice.

Cagot (ěú kagō) [fr.] m E₂₅ tupec, pokrytec.

Cahier (ěú kajō) [fr.] n E₂₅ sěsit.

Caienne... (~-...) ~pfeffer m paprika, pepř španělský.

Caisse (ěú kes?) [fr.] f pokladna.

Caisson (ěú késō) [fr.] m E₂₅ 1. korba, krytý v zavrený vůz zelezniční. 2. ◊ keson†, báň, zapázka, trublík na základ vodní stavby.

Caisjon... (ěú kesom...) ~arbeiter m baniŕ, f kesonák; ~s-fundierung f vybaňování, základní baniŕ n kesomu.

Cajetan (~) [lt.] npr. m E₁₅ Kajetán.

Cajolant (~) (ěú kazolān) [fr.] a D₂,₃ lichotný.

Cajolerie (ěú kažoľrń) [fr.] f E₁₈ lichocení, lísání.

cajolieren (ěú kaž-) [fr.] %a C₁₂ lichotiti se n lísati se ke komu, pochlebovati komu; f kašu-lírovati komu.

Calabresen (~) [it.] mpl. E₂₁ Kalabjané (ohyv. atel Kalabrijo).

Calabreser (~-~) m E₆ klobouk se ši-rokou strechou (odznak republikaní).

Calabri-en (~-~) [it.] npr. n E₂₂ tem. Kallabrie (kragna v již Italii).

Calade (~) [fr.] f E₂₂ svah na jízdných dráhách.

Casambour (~-tā-būr) n dřevo aloe, zelenavě n rajské dřevo.

Casamintha (~) [lt.] f E₂₄ pamětník, dousník.

Calamitát (~-~) [lt.] f E₁₈ pohroma, neštěstí.

calamit(j)ös (~-(-)†) [lt.] a D₂,₃ bídný, obuhý, nešťastný.

Calamitosen (~-~) [lt.] f pl. E₂₁ nešťastníči, ubožáci.

Calamus (~) [lt.] m E₂₆ trtina, rákos.

Cafander 3c. v Malander 3c.

calando (~) [it.] adv. hnd. ujímavě, spokojivě.

Calappe (~) f E₂₂ io Calappa (druh krabá).

Calappus... (~-...) ~baum m bot. kokosovník, kokosová palma.

Cālator (~-~) [lt.] m E₁₂ kovorytec.

Cālatur (~) [lt.] f E₁₈ kovorytectví.

Calcant (~) [lt.] m E₂₀ kalkant†, měchoslap.

Calcatur (~) [lt.] f E₁₈ šlapání, lisování tvina.

Calcē-ament (~) [lt.] n E₁ obuv.

Calcēcolari-a (~-~) [lt.] f E₁₃ bot. střeviňník.

Calciden (~-~) pl. E₂₁ vápenitá tělesa.

Calcien (~) [lt.] n E₁ vápník.

calcinabel (~-~) a D₂,₃ zvápnitelný.

Calcinabilität (~-~) f E₁₈ zvápnitelnost.

Calcination (~-~) f E₁₈ zvápnění, zvápenatění, kaleinování† (= Verfaltung).

Calcinier... (~-...) ~ojen m žíhací pec, kaleinovka† (= Bremsenfien).

calcinieren (~-~) [lt.] C₁₂ I. v₅ (jt) zvápněti, zvápenatěti (= verfalten — II. %a zvápniti, žíhati, kaleinovati†, páliti. — III. s₅ v C- n E₇ bez pl., Calcinierung f E₁₈.

Némeckočeský slovník. 1. Deutschöbhmische Wörterbuch

74

a [cinöös]

586

calmen

calcinös (~-') a D₂,₃ = talfig.

Calcio (en kalco) [it.] n kopačka (thra v wīd).

Calcit (~-) mīßE₃ min. vápenec, uhličitan vápenatý; dvojlomný; = Kalfstein.

calcitrant (~-) [nlt.] a D₂,₃ zpurný.

calcitricren (~-') [It.] vₙ (b) C₁₂ vyhazo-
vati (= binten ansjeblagen); vzpirati se, zpěč-
vati se (= sich sträuben).

Calcium (~-) n E₁₃ bez pl. vápnuč; tiefelsaures ~ křeman n silikát vápenatý; tohlensaures ~ uhličitan vápenatý; phospherjaures ~ fosforečnan vápenatý; kalpetriaures ~ dusičnan vápenatý; idwechaures ~ síran vápenatý.

Calcium... (~-...) -benzoid n benzoan vápenatý; -bromat n bromičnan vápenatý; -carbonat n uhličitan vápenatý; -chlorat n chlorečnan vápenatý; -chlorid n chlorid vápenatý; -dihydrophosphat n kyselý fosforečnan vápenatý; -fluorid n fluorid vápenatý; -hydrophosphat n fosforečnan vápenatý; -hydroxyd n hydrát vápenatý (hasené vápno); -hypochlorit m chloratan vápenatý; -hypophosphat m fosforan vápenatý; -hypophosphit m fosforatan vápenatý; -jodat n jodičnan vápenatý; -lactat n měčnan vápenatý; -monofosphid n sírník vápenatý: -nitrat n dusičnan vápenatý (üdek vaperňa); -orthophosphat n: neutrales -ertbepheiphat = -tripheiphat; -orynd n kyslíčník vápenatý, vápno (pálené, žíravé, živé); -orydhydrat n = -budernd: -phosphat n fosforečnan vápenatý; -bajiddes -phelphat = -tripheiphat; -phosphit m fosforan vápenatý; -phosphoret m = phospherfalt; -falze npl. soli vápna -enaté; -filicat n krenau n silikát vápenatý; -sulphat n síran vápenatý; -sulphid n sírník vápenatý; -triphsphat n fosforečnan vápenatý normálný, tertiárný fosfát vápenatý.

Calcium (~-) Calcül (~-) [fr.] m E₂₅ počet. (vy)počítání, rozčet, výpočet, roz. záměr. plán.

calculabel (~-) [nlt.] a D₂,₃ vypočít-
telný.

Calculant (~-) m E₂₈ kalkulant†, roz-
čítatel.

Calculation (~-) [nlt.] f E₁₈ výpočet,
rozčet, rozčetní, kalkulace†.

Calculations... (~-...) -buch n kniha kalkulací n rozčetní rozčítací; -fehler m chyba početní, omyl v počítání.

Calculator (~-) m E₁₂ = Calculant.

calculatorkisch (~-) [It.] a D₂,₃ početní,
rozčítací.

Calculatur (~-) [It.] f E₁₈ kalkulatura†,
rozčítárna.

Calculatur... (~-...) n (~-...) ~atteſt n
dotvrzení rozčetu; ~buch n kniha rozčtů.

calcuitieren (~-) [It.] %a C₁₂ kalkulovati†,
rozčítati; ~d a rozčitavý.

calculus (~-) [It.] a 'D₂,₃ kamenitý.

Caledonien-en (~-...) [It.] n † a počet Kale-
donie, Skotsko.

Caledonier (~-...) [It.] mpl. E₆ Kaledo-
ňané, Skotové.

caledonijsch (~-) a D₂,₃ † a počet kaledon-
ský, skotský.

Calefaci-entia (~-...) [It.] npl. pro-
štedky zahřívací.

Calefaction (~-) [It.] f E₁₈ topení.

Calefactor (~-) [Calefactor (~-) | nlt.] m E₁₂ a) topič; b) posluha; c) školník; d) sluha, sloužící několika pánům. 2. pochlebník. 3. pes ke každému příčlylný.

cal(e)factern (~-) vₙ (b) C₁₂ (obcházeti a) vkládati se do cizích věcí.

Calendae (~-), Calenden (~-) fpl. E₂₂ a. st. v. [It.] první den měsíce; anſ die griechischen Calenden ad calendas graecas (auf den Vimmernechrēsa)g (verweisen o verjieben) odkládati na dlouhé lokte n na uherský měsíc, odložiti na vždy.

Calendula (~-) [It.] f bot. měsíček.

calescieren (~-) [It.] vₙ (b) C₁₂ zahří-
vati se.

Calfacter (~-) [It.] m E₆ v Calefactor.

calfastern (~-) vₙ (b) C₁₂ v calefastern.

Calfatage (en kalfataž | fr. f E₂₂ ucpávání, ucpávka lodi, konopí n koudel na ucpávku.

Cali-atur... (~-...) -holz n dřevo sanda-
lové (= Zandelbeelz).

Cālibat (~-) [It.] m = Čělibat.

Caliber (~-) [ar., fr.] m (n) E₈ 1. kalibrſ:
a) děloměr, vrtání n průměr n světlost n duše hlavně; b) kuloměr n ráz kulí; von gleidem ~ stejného kalibru; fig. ein Harn von deinem ~ bläzen tvého způsobu n jako ty.

2. žlábkování. 3. ráz (mince). 4. vahoměr.

Cāliber... (~-...) -bohřer m für (schichtbrenre neboezes na vrtání děl; -chre f = -ringe; -ringe mpl. ⊕ vátc. válcová žebra; -walzen fpl. vátc. kalibrov(an)é válce.

calibrieren ⊕ (~-) C₁₂ vátc. I. %a kalibro-
vati† (col. určiti n změrili světlost n průměr
ěcho). — II. % C ~ n E₇ bez pl., Calibricrung f
E₁₈.

caliciſlorisch (~-) [It.] a D₂,₃ kalicho-
kvetný.

calicijorm (~-) [It.] a D₂,₃ kališnatý,
v podobě kalichu.
Cal(ico (~-) m E₂₅ kaliko† (jenná bavlňená látká)
calid (~-) [It.] a D₂,₃ teply.

Calidität (~-) [nlt.] f E₁₈ teplo.
Caliduct (~-) [It.] m teplovod.
calieren (~-) [it] vₙ (b) C₁₂ 1. spouštěti.

2. obch. nemiti patřičně váhy.

cāliieren (~-) [It.] %a C₁₂ rýti v kovu.

Calif (2-) ze. v Mhaliu.

Caligation (~-) [It.] f E₁₈ zatemnění.

caliginös (~-) [It.] a D₂,₃ temný, mlhavý.

Calixtiner (~-) [nlt.] m E₆ kališník.

Calland'sches Element n el. článek Cal-
landův.

callid (~-) [It.] a D₂,₃ chytrý.

Callidität (~-) [It.] f E₁₈ chytrost.

callosö (~-) [It.] a D₂,₃ mozoln(at)ý; ~ werden
zmozněti.

Callosität (~-) [It.] f E₁₈ ztvrdnutí kůže,
mozelnost. -ovitost, zmožolení.

Callus (~-) [It.] m sval, -ek, -ec.

calmant (~-) [fr.] a D₂,₃ tišivý, konejšivý.

calmen (w-) [fr.] C₁₂ plav. I. %n (b) (o vátru, o mofn býti klidný n tichý; fig. die Wöller ~ národové jsou klidni. — II. %a = calmieren.

calmieren]

— 587 —

[Campanile]

calmieren (~⊥~) [fr. | %a C₁₂ tišiti, chlácholiti, konežiti.

oalmato (~⊥~) [it. adv. hud. tiše, mírně.

Calomel (~~~~) m chlorid rtutičnatý.

Calonière [fr.] f E₂₂ bouchačka.

Calor (~) [lt.] m teplo.

Calorie (~~~) [lt.] f E₁₈, E₂₂ ty. kalorie↑, jednička tepla.

Calorifer (~~~) [lt. | m teplovod.

Calorimeter (~~~) [lt.] m E₆ tepl(in)oměr.

calorimetrisch (~~~) [lt. | a D₂₁, 3 teploměrný.

Calorimotor (~~~) [lt. | m teplopud.

calorisch (~⊥~) [lt.] a D₂₁, 3 ~c Majdinc kalorický stroj (se zahŕátým vzduchem místo páry); ~čš Schiff teploloď.

Calotte (~) [fr.] f E₂₂ 1. čapka, jarmulka. 2. geom. vrhlik.

Calque (~) f ⊕ kopie, snímek na průsvitném papíru n plátně.

calquieren (ěti kalk-) [fr.] %a C₁₂ o(b)kreslovati (papriem olejovaným).

Calümet (ěti -mě) [fr.] m E₂₅ (indiánská) dýmka míru.

Calumniant (~~~) [lt.] m E₂₀ pomlouvač, utrháč.

Calumniation (~~~~), Calumnie (~~] [ft.] f E₁₈ pomluva, utrhání (na cti).

calumni-ieren (~~~~) [lt.] %a C₁₂ pomlouvati koho, utrhati na cti komu.

calumni-ös (~~~~) [lt.] a D₂, 3 pomlouváčný, utrhačný.

Calbarien-... (~~~~...) -berg m hora Kalvarie n Golgotha; -nonne f (jeptiška) kalvaristka.

Calville (ěti kalvij') [fr.] f 1. kdoule. 2. chřestáč (jabliko).

Calvinísmus (~~~) m kalvinství† (evangelicko-reformovaný vira).

calviníšch (~) a D₂₁, 3 kalvínský.

Calviníšt (~) m E₂₀ kalvinista†, stoupenec Kalvinův.

Calvitát (~) f, Calvitium (~~~) n, Calvities (~~~) [nlt.] f holohlavost, pleš.

Calr (~) [lt.] f 1. pata. 2. vápno.

Camail (ěti kamaj') [fr.] m 1. pláštík biskupský. 2. erb. pokryvadlo, fafrnoch.

Camarilla (~) [špaň.] f kamarilla↑, tajná rada vladařova zejm. příčíci se zákonné moci státní a právům národním.

Cambi-al-... (~-...) -recht n směnečné právo.

cambi-ieren (~~~) [it.] %n (b) C₁₂ provozovati směnečné obchody.

Cambio (~) [it.] m směnka.

Cambišt (~) [it.] m E₂₀ směneční obchodník (= Wechselhändler).

Cambrat (ěti -brě) [fr.] m = Kammertuch.

Cameli-e (~⊥(~)~), Camelli-e (~(~~)~) f Camellia kamelie† (rosthna).

Came(l)-i-en..., Camel(l)ien... (~~~~) -artig a kameliťvý; -balsamine f bot. Impatiens hortensis camellia balsamina zahradní; -dame f dáma s kameliemi; fig. = Courtisiane; -roje f bot. Rosa camellia alba růže ka-meliová bílá.

Camee (~) [fr.] m E₂₁, f E₂₂ kamej, -oj, vypukle rezaný drahokam.

Cam(e)lot(t) (~(~~)~) [fr.] m E₃, E₂₅ 1. haras thrubá vlňšná látko. 2. 10. Nerita chamaeleon zubovec mělnivý.

Cam(e)lot(t)..., cam(c)lot(t)..., (~)~~)~~... -artig a harasovitý; -fabrikant m továrník harasu, harasník; -fleid n harasové šaty; -verkäufem m prodavač harasu, harasník.

Camera luída (~~~~)~, pl. *Camerae luoidae* id., světlice (= Zichtammer).

Camera obscura (~~~)~, pl. *Camerae obsurae* id., temnice (= Finntertammer).

Camcrad (~) [fr.] m E₂₀ v Kamerad.

Camcral-... (~~~~...) -amt n komorní n finanční úřad; -bezirk m komorní okres; -gefälle n komorní důchodky; -gefüllenverwaltung f správa důchodků komorních; komorní úřad zemský; -gericht n soud komorní; -gerichtsbarkeit f komorní moc soudní, řízení soudu komorního; -gut n státní n komorní statek; -herrschaft f komorní panství; -obligation f komorní úpis; -verhältnisse npl. finanční poměry; -wesen n věci n záležitosti komorní, financej; -wissenschaft f věda kamerání n fiskální (jednající) o důchodech zeměpan-kých, s. am. státní věda), kameralistika†, nauka o státním hospodářství; -jahfamt n komorní výplatna.

Camerale ~ (~~~) [lt.] n E₂₅, pl. *Cameralia*, *Camerali-en* (~~~) neskl. = *Cameral-wissen*chaft.

Camerališt (~~~) [lt.] m E₂₀ kameralista†, znalec komorní správy n kamerálních n státních věd.

Cameralištik (~~~) [lt.] f E₁₈ = *Cameral-wissen*chaft.

Cameralištiker (~~~) m E₆ kameralista†, učitel kameralistiky.

Camerals-... (~~~~.) -behörde f okresní úřad komorní; -verwaltung f okresní správa komorní.

Cameration (~) [lt.] f E₁₈ klenba

camerieren (~) [lt.] %a C₁₂ klenouti.

Camilla (~) npr. f kř. jm. E₂₃ Kamilla.

Camifol (~) n E₃ v Kamifol.

camminieren (~) %a C₁₂ šerm, ústupem soupeře donucovati, aby se odkryl.

Camönen (~) [lt.] fpl. E₂₂ Kamény†, Músy.

Campagne (~) [fr.] (ěti -pan)s f E₂₂ 1. venvkovské sídlo, letohrad. 2. (řečivug) válečná výprava. 3. doba výrobní n práce n várek v cukrovarech atd., pracovní období. 4. plav. = Kampanje.

Campagne-... (~) -reiterci f volná jízda; -uniform f polní n všední uniforma.

Campan (~) n E₂ plav. = Kampanje.

Campan-... (~~~) -flagge f plav. = Kampanjeflagge.

Campani-en (~) npr. n E₂₅ zem. Kampanie (krajina v již. Italii).

Campani-cr (~) [it.] m E₄, -in f E₁₀ Kampán, f -ka.

Campanile (~) [it.] n E₂₅ zvonice (= Glocenfurm).

*

Campanologij

— 588 —

[cannelieren

Campanologie (~-~) [It.-řec.] f E₁₈ na-
uka o zvonech.

Campanula (~-~) [It.] f bot. zvonek.

Campe-ador (~-~) |špan.| m hrdina, zejm.
příjmi Cidovo.

Campede... (~-... či -pešo) ~holz n kam-
peš(ove dievo); ~holz baum m bot. Hacma-
toxylon campechianum kreveň obecná.

campeštrisch (~-~) [It.] a D₂₁₃ polní.

Camphora (~-~) [It.] f kafr.

Campier... (~-...) ~pfahl m = Žandrajatí.

campicren (~-~) [fr.] %n (b) C₁₂ leži
v poli n táborem, tábořiti.

Canada... (~-...) ~balsam m balsam
kanadový.

Canaille f (~-~) [fr.] (či -naje) f sběř, se-
bránka, holota, tuza; in canaille behandeln
zacházeti (s kým) opovržlivě.

Canailieri-en (~-~) [fr.] pl. E₁₈ spat-
nosti, hanebností.

canaillős (~-~) [fr.] a D₂₁₃ nicemný, ha-
nebný.

Canal (~) [It.] m E₁₁ a) kanál†, vodo-
tok, stoka, strouha; fig. prostředek (k šm.)
b) průplav; c) průliv; d) průtok, trativod;
e) průduch (ve varhanoch); f) an. průchod, prů-
ducha; fig. durch diejen ~ wird es ibm gelingen
touto cestou n takto se mu to podaří.

Canal... (~-...) ~arbeiter m dělník na stoce;
~bau m stavění průplavu n stoky; ~dekel m
závěrka stoková; ~cinmiindungs)gebür f
průtočné, s-; ~fracht f obeh. plat za převezení
průplavem; ~insulancen mpl. ostrované v La
Manche; ~kohle f + + za Cännelköhe; ~uch n
síť stok n průplavu, kanalisace†; ~räumer m
vyklízeč n čistič stok, průtočník, stoka;
~räumer-gewerbe n průtočníctví; ~spund m
záčep u stoky n ke stoce; ~spund-gatter n
mříž do stoky n do trativodu; ~stollen m ~
průkoł, tunel]; ~system n system kanali-
sační; ~tha n = Kärnthen; ~wage f zeměm.
svahoměr dvouramenný n spojitý; ~wasser n
voda průplavu n stoky.

Canälschen (~-~) n E. dim. od Canal.

canaliculiert (~-~) [It.] a D₂₁₃ struho-
vitnost, stružkovitost.

Canalisation (~-~) [It.] f E₁₈ kanali-
sace†, zřízení průplavů n stok.

Canalisations... (~-~) ~fragc f otázka
kanalisacní; ~system n soustava kanalisacní.

canalisieren (~-~) [barb.-It.] C₁₂ I. %a
kanalisovatit: a) e-n ďtusů ~ řeku upraviti
(v průplav); b) e-e Žladt ~ v městě stoky
zařídití. — II. % C- n E₇ voz pl., Canali-
ſierung f E₁₈.

Canapé (~-~) [fr.] n (m) E₂₅ a) pohovka,
lehátko; b) kuch. = Blätterfuchen.

Canarien..., canarien... (~-...) v Ma-
nuicu...

Canarine (~-~) [It.] f E₂₂ bot. Canarine
campanula kanarinka.

Canaster (~-~) m E₈ v Knaster.

Cancan (2- n 2-) [fr.] m E₂₅ 1. (Gehöfchwäy)
klevety, klepy, pomluva. tlach. 2. kankán|
(zrozpustý taneč).

Cancan... (~-...) ~tänzer(in f) m tanečník,
f -ice kankánu.

cancan(ieren ~-~) vₙ (b) C₁₂

1. klevetati, pomlouvati, tlachati. 2 tačiti
kankán; s. sm. počínati si nevázaně.

Cancellen (~-~) [It.] pl. E₂₂ přepažení,
mříže (v ohechodních místo-vech).

Cancellarius (~-~) [It.] m v Kanzler.

Cancellari-at (~-~) n E₆ 1. kancléřství
(~~-~~ Kanzlerwiedel). 2 kancléřská úřadovna.

cancellieren (~-~) [It.] %a C₁₂ a) přehra-
diti, přepažiti; b) mřížkovité přeškrtrati.

Cancelliſt (~-~) [It.] m E₂₀ = Kanzliſt.

Cancer (~-~) [It.] m 20., ast., tch. rak.

cancerinisch (~-~) [nlt.] a D₂₁₃ = frebsängig;
(o verſich) majči n mohoucí se čisti pozpátku.

cancerös (~-~) [It.] a D₂₁₃ rakovitý (= frebo-
artig).

Candel... (~-...) -mesſe f = Liedmesſe;
v wě Zande Kandel[=z...].

Candelaber (~-~) [It.] m E₆ kandelábr†,
ramenový stojan svišnový, ~ světelník.

Candidat (~-~) [It.] m E₂₀; ~in f E₁. 1. kan-
didát†, f -ka, čekatel, f -ka (čehol, uchazeč
f -ka (oč). 2. prov. s = Hauslehrer.

Candidaten... (~-~) ~liſte f seznam
kandidátu; ~rede f kandidátní řeč; ~land m:
a) stav kandidáta; b) kandidátství, kandid-
datura; ~zah! f počet kandidátů.

Candidatur (~-~) [It.] f E₁₈ kandidata-
ura, čekatelství, ucházení se oč.

candidicren (~-~) [It.] C₁₂ I. %n (b) kandid-
dovatit, ucházeti se oč, čekati nač. — II. ~ %a
3. ~ kandidovatí n za kandidáta postavití koho.

candidé (éu-édy') [fr.] a D₂₁₃ upřímný, přímý.

Candier... (~-...) ~geſaſ n nádoba kry-
stalisační.

candieren (~-~) [fr.] C₁₂ I. %a zeukřiti;
(cukr) krystalisovati, vyhraniti. — II. % C- n
E₇ bez pl., Candierung f E₁₈.

Cands (1-) m neskl. n E₁ (gen. ...ſes) =
Candisüder.

Candis... (~-...) ~ſtoŕzcl m ⊗ syrup kan-
disový; ~ufer m kandidový krystalový cukr

Candisation (~-~) [fr.] f E₁₈ zeukření,
vyhranění.

Canditor ~ (~-~) m E₁₂ = Conditor.

Cane c (1-) [fr.] m E₃ a) skořice, kůra sko-
řicová (kůra z Laurus cinnamomum); b) weiſer ~
kůra z Cannella alba; c) kůra z Winteraomatica.

Canc (c1-) ... (~-~) ~baum m bot. Laurus cin-
namomum skóricovník; ~rinde f kůra kas-
siová; ~ſtein m min. hessonit†.

canessſent (~-~) [It.] a D₂₁₃ šed(obíl)ý.

canesčieren (~-~) [It.] vₙ (b) šedivěti.

Canevas (~-~) [fr.] (éu -vas n kan'vā)

1. m neskl. n E₁ (pl. -ſes) 1. kanava† (k vy-
šívání), stramin†, sítkové plátno, řičice.
2. základ, nástin, rozvrh. — II. ~ a D₂₁₃
kanavový otá.

Caniculanr... (~-~) ~ferien fpl. = Hundſa-
tageſjerien.

Canneſas (~-~) [fr.] m neskl. n E₃ v Canevas.

Cännc1... (~-...) ~kohle f min. kennelské
uhli, kandelit†.

cannelieren (~-~) [fr.] C₁₂ I. %a žlábko-
vati, kanelovati, stružkovati, rýhovati, brá-
zdití. — II. % 1. C- n E₇ bez pl., Canne-

Cannelierungs-...

— 589 —

| Capellen-...

lierung f E₁₈ žlábkování, rýhování. 2. jen

Cannelierung žlábky, rýhy, brázdy.

Cannelierungs-... (~~~u~~...) -mashine f
žlábkovací trož, žlábkovadlo, rýhovadlo.

Cannelur (~↓) [fr.] f E₁₈ žlábkování.

Canneliüre (~↓-) f E₂₂ žlábek n -kování
(rejm. na -loupceh).

Cannibale (~↓-) |špań. m E₁₉, ☞ Canni-
balin (~↓-) f E₁₉ kanibal, f -ka: 1. obyva-
tel Karaibských ostrovů. 2. lidojed. 3 fig.
nelida, ukrutník, surovec

Cannibalenthum (~↓-) n D₅ bez pl. ka-
nibalství.

cannibalisch (~↓-) a D₂₁₃ kanibalský,
divoký, ukrutný, surový; adv. ukrutně, ne-
smírně, velice; unš itg gan! ~ woh! máme se
dobře, jak jen možno.

Cannibalismus (~-u) [lt.] m E₁ =
Cannibalenthum (~-u) n D₅ bez pl. ka-
nibalství.

Cano-e (~-u) [špań.] n (m) E₂₅ stromová
kocábka.

Canon (~) [řec.] m A. id.: a) pravidlo,
vzor, předpis, ustanovení; b) konečné pravo-
platné sestavení spisu (sporného původu);
c) stálý plat; d) hud. kanon†, postupná fuga;
e) typ. druh písma. — B. (~↓) [fr.] n E₂₅ =
Kanene.

Canon-... (~u...) -tafel f oltární tabule.

Canticat (~-u) [řec.] n E₃ kanovničtv.

Canticicität (~-u) [lt.] f E₁₈ bez pl. ka-
noničnost, zákonnost n pravoplatnost cir-
kevní, shoda s cirkevními zákony.

Canonicus E₁, Canoniker E₆ (~-u) [řec.] m
kanovník.

Canonik (~u) [řec.] f E₁₈ kanonika†, ma-
thematická akustika.

Canonisation (~-u) [řec.] f E₁₈ kanoni-
sace†, prohlášení za svatého.

canonisch (~u) [řec.] a D₂₁₃ cirkevní, ka-
nonický†.

canonizieren (~-u) [řec.] /a C₁₂ kanoni-
sovati†, za svatého prohlásiti.

Canonissin (~u) [řec.] f E₁₉ kanovnice.

Canons-... (~u...) -recht n ☞ kanonické
právo (= fanenische Redt).

canor(isch) (~u) [lt.] a D₂₁₃ jasnozvuký.

Canot (~) [fr., špaň.] (ěu kanō) n (m) E₂₅
= Kanee.

cantabel (~) [lt.] a D₂₁₃ zpěvný, dadoucí
se zpivati.

Cantabile (~-u) [it.] n E₂₅ zpěvný kou-
sek, zpěvnost (hudební) skladby.

Cantate (~-u) [it.] I. f E₂₃ kantata† (hášon
i hudba k nō. — II. n E₂₅ a) zpěv počínající se
slovem ~ (rejm. žalm 98.); b) Žemutna ~ čtvrtá ne-
děle po Velikonocích.

Canthariden (~-u) fpl. kantharidy, špa-
nělské mušky.

Canthariden... (~~~u~~...) -pflaster n náplast
kantharidová n ze španělských much.

Canticum (~) [lt.] n E₂₂ píseň.

Cantilene (~-u) [it.] f E₂₂ 1. písnička.
2. nápěv.

Cantille ⊕ [it.] f E₂₂ dracoun.

Cantine (~-u) [it.] f E₂₂ 2c. v Cantine 2c.

Canton (~) [fr.] m E₂₅, wě (~) E₃ kraj,
okres (politický), kanton†.

Canton-... (~-u...) -reqierung f vláda kan-
tonální; ~wejen n: a) záležitosti kantonu;
b) přb. partikularismus†.

Cantonade (~-u) [fr.] f E₂₂ zákulisi, místo
na jevišti.

cantonal (~↓) a D₂₁₃ kantonální.

Cantonal-... (~~~u~~...) ~souveränetät f
svrehovanost kantonální.

canton(n)ieren (~-u) [fr.] C₁₂ I. ḃₙ (b)
ubytovati se n rozložiti se n bylčeti po dě-
dinách n po vsech n rozptýlené — II. %v
C~ n E₇ bez pl., Canton(n)ierung f E₁₈ =
Cantonnement.

Canton(n)ist (~) m E₂₆ branee; unsicherer ~
nespolohlivec.

Cantönti (~) n E₂₅ švce dim. od Canton
kantonek.

Cantönti... (~~~u~~...) ~daſein n existence
kantonku; ~geiſt m. ~pſaſlbürgereif, ~jopf m
maloměſtăctvi. sosăctvi.

cantoniert (~) a D₂₁₃ stav. se sloupy
n piliři v rozích.

Cantonnement (ěu -n'mǎn) [fr.] n E₂₅
a) ubytování voj-ka po dědinách; b) = Can-
tonnementsquartier.

Cantonnements-... (~~~u~~... ěu -mǎn's...) ~quartier n přibytek.

cantonnieren, Cantonniſt v cantonieren,
Cantoniſt.

Cantons-... (~~~u~~) = Canton-...

Cantor (~) [lt.] m E₁₂ 1. zpěvák. 2. učitel-
varhánk, kantor†.

Cantorat (~) n E₃, Cantorei (~) f
E₁₈ [lt.] kantorstvi.

Cantoren-... (~~~u~~...) ~ſtelle f = Cantorat.

cantoricieren F (~-u) [lt.] ḃₙ (b) C₁₂ kan-
torovati†, býti kantorem.

Caujone (~-u) [it.] f E₂₂ kanzona†.

Cap (~) [fr.] n E₂₅ 1. mys. 2. = Capland.

Capy-... (~u...) -colonic = land; ~hirsch m
kapský jelen; -keller m: a) obchod kapským
vínem; b) sklep(ni vyčep) kapského vina;
~fröte f zo. Xenopus capensis ropucha kaſká;
~lerche f zo. Alauda africana skrivan kapský;
~lilie f bot. Cyanella lilie kapská; ~chaſ n zo.
Diomedea exulans albatros; ~ſchotendoru m
bot. Acacia horrida kapinice kapská; ~jäſt f
zem. Kapské mésto; ~taube f zo Procellaria
capensis buňká kapský; ~wein m kapské
vino; ~zwiebel f bot. Albugea dvoumskéra.

capabel (~) [fr.] a D₂₁₃ schopný, způ-
sobliv.

Capaeität (~-u) [lt.] f E₁₈ 1. chopnost,
obsáhlost, obsaž(ite)lnost, (hmotný) obsah,
objem; prostor, prostrannost, směstnalost;
plat nosnost (odů). 2. třs. (Wärmes) kapacita te-
pehná, vnímavost tepla. 3. kapacita†, schopná
n vynikající n znamenitá hlava n osobnost.

capaciticren (~-u) [it.] /a C₁₂ oprávniti.

Capellan (~) [lt.] m 2c. v Capellan 2c.

Capellation (~-u) |++ fr.] f E₁₈ kapello-
váni, odháněni stríbra na kapelkách.

Capelle (~) f E₂₂ 1. 2c. v Capelle 2c. —
II. ⊕ (++ z fr. coupelle) (reißbinderbem) kapelka.

Capellen-... (~~~u~~...) rjim. chem. ~aſche f popel
ke kapelkám n kapelni; ~gold n kapelní
zlato; ~ofen m kapelní pee; ~probe f ka-

capellieren

— 590 —

[capricieren

pelní zkouška; ~raub m kapelní ztráta; ~sílber n kapelní stříbro.

capellieren (~~~~) %a C₁₂ kapelovatí† (zsto n stříbro) (= cupellieren).

Caper (~~~) [fr.] m E₆ ‰ v Kaper ‰.

capieren (~~~) [lt.] %a C₁₂ chápati.

capillar (~~~) [lt.] a D₂, vlasový, vláskový, kapillární; an. vlásečnicový.

Capillar... (~~~~...) ~attraction f = Haarröhrenkraft; ~embolic f vmetek vlásečnicovitý; ~gefäss n vlásečnice (= Haarröhrenkraft); ~hütsen f pl. vaky n obálky vlásečnicové n pouzdra vlásečnicová; ~röhrchen vl trubička vlásková; ~schlinge f závitek vlásečnicový; ~schlingen-neß n pleteň závitků vlásečnicových; ~sírup m = řanenahrar.

Capillarität (~~~~) [lt.] f E₁₈ tys. vláskovitost.

capillös (~~~) a D₂,₃ vlasatý.

capisch (~~~) a D₂,₃ kapský.

capistricren (~~~~) [lt.] %a C₁₂ ohlavku dávati náš; vázati co.

capital (~~~) [lt.] a D₂, hlavní; ~er Wensch znamenitý člověk, výtečník.

Capitaí (~~~) n 1. pl. Capitali-cu kapitál†, overfertertes ~ z jistina; ~ steßenes ~ stálá jistina; ~zinnen zům ~ ielagen přírůžeti úroky k jistině; ~ aus et. schlagen vytloukati kapitál z čeho; mit Sicherheit anliegendes ~ kapitál bezpečně n na jistotu uložený; umlauftende ~ oběžný kapitál. 2. typ. stezka nahoje a pru strané při upravování formy. 3. knoh. pru na okraji hřebu knihy. 4. apravěníj Capitell [it.] n hlařice sloupu.

Capital... (~~~~...) ~abzahlung f: a) splacení, b) uplácení jistiny; ~anlage f, ~anlegung f ukládání n uložení jistiny; ~bitrag m přínos k jistině; ~buch n hlavní kniha (= Hauptbuch); ~buchstaben mpl. začáteční pismeny; ~conto n účet základní n zisku a ztráty v hlavní knize; ~defungh f úhrada kapitálová; ~hirsch m lov. veliký starý jelen: ~junge m fig. znamenitý mladík, chlapík; ~keſſel m stav. kalich nadhlavní; ~linie f pevn. hlavní n střední linie bašt a její prodloužení na venek; ~mensch m znamenitý člověk, f chlapík; ~pferd n: das ist ein pferd takoveho koně by pohledal; ~rente f renta jistinová; ~rentensteuer f daň z důchodů; ~chausler m starý daněk (v 7. roce); ~schrift f = ~buchstaben; ~schuld f dlužný kapitál, dlužná jistina; ~schwein n sviňák, necuda; ~steuerf daň z movitého jmění; ~strafe f trest hrdelní smrti; ~verbrechen n hrdelní n smrti zasluhující zločin; ~vermögen n kapitály, movité jmění.

Capitál (~~~) [it.] m E₃, pl. cér v Capitál 4.

Capitál... (~~~~) = Capitáls...

Capitächen (~~~~) n E₂ kapitálka (písmol).

Capitale (~~~~) [fr.] f E₂₂ hlavní město.

capitaliſieren (~~~~) [fr.] C₁₂ I. %a obračeti n proménovati v kapitál, (z)kapitalisovati. — II. % C~ n E₇ bez pl., Capitalisierung f E₁₈.

Capitalit (~~~) m E₂₀, ~in f E₁₉ [fr.] kapitalista†.

Capitals... (~~~~) = Capital...

Capitan (~~~) [lt.] m E₃ obv. Hauptmann.

Capitän (~~~) [lt.] m E₃ 1. voj. ♂ = Hauptmann. 2. plav. kapitán. 3. zo. jméno různých ryb, pták a lastury.

Capitäns... (~~~~) ~schaluppe f plav. kapitánská salupa.

capitato (~~~~) [it.] adv. dodáno, přijato.

Capitel (~~~) n E₆ 1. kapitola, hlava, odstavec knihy; ~ 10 kapitola desátá; auf ein ~ femmen prijiti k čeči o čem; femmen wir auf ein anderes ~ obraťme (list), načněme z jiného soudku; ~m ein ~ (o das ~) leſen čisti komu latinu n levity, cinkati komu. 2. (v kláſteřich) sál k shromaždování mnichů. 3. kapitula (kanovnická).

Capitel..., capitel... (~~~~) ~beschlufs m usnešení kapituly; ~eintheilung f: a) rozdělení v kapitoly; b) rozdělení kapitol; ~ſest a: a) obeznalý v písmě sv.; b) sm. in et. ~ſest sein býti obeznalý m ſehněný v čem; b) ~, ~ſest sein býti zdráv (Jako tuřín); ~hauptstüd n hlava; ~s) herr m = Capitular; ~kämmerer m správce komory kapitulny; ~safal m (sál jako) shromáždiště kapituly; ~überſchrift f nadpis kapitoly.

Capitell ♂ (~~~) n E₃ v Capitál 4., lépe něj Capitál.

capitieren (~~~~) [it.] %n (in) C₁₂ dojíti, dostati se (kam).

Capitol (~~~) n E₃, Capitoli-um (~~~~) npr. n D₁₃ [lt. id.; fig. zert. = Kepf.

Capitulant (~~~~) [lt.] m E₂₀ 1. kapitulující, vzdávající se, kapitulant†. 2. voják sloužící dále p, odbyté povinné službě.

Capitular (~~~~) [střlt.] m E₃, E₂₀ člen kapituly, kapitulník.

capitularisch (~~~~) a D₂,₃ kapitulární.

Capitulation (~~~~) f E₁₈ 1. kapitulace†, (smlouva o) vzdání (se). 2. další služba ve vojště.

Capitulations... (~~~~) ~begehren n žádost vyjednávati o vzdání; ~caſſe f kapitulační kasa (pro vojiny dobrovnolně dále sloužen); ~vertrag m smlouva při nastoupení další služby vojenské; ~zeit f čas vojenské služby.

capituleren (~~~~) [strlt.] %n (ß) C₁₂ 1. kapitulovati, vzdáti se (pod výminkami); fig. mit m~ (Bewißsen ~chlácholiti svědomí. 2. sloužiti dále po odbytí povinné vojenské služby.

Capan (~~~) m D₁, ₂c. v Capan.

apoq (~) div. da id., od začátku.

Capon (~) [fr.] m E₂₅ chytrák.

Caponni-dre (~~~~) [fr.] f E₂ krytý průkop v pevnosti.

caponnicieren (~~~~) %a C₁₂ podváděti, klamati.

Caporal ♂ (~~~) [fr.] m E₃ = Corporal.

Capores f (~) [hebr.] zničen(y); ~gehen zahyourni, zajiti; ~maden zničiti, z(a)hubiti.

Capot (en) kapó [fr.] m E₂₅ plášť do deště (s kapucí).

capot(f) ♂ (~) u D₂,₃ = caput(t).

Caprice (~) [fr.] I. f E₂₂ vrtoch, choutka, rozmar, umíněnost. — II. F. c~ a vrtošivý, vrtkavý, umíněný.

Capricieren (~) (~) (~) C₁₂ %r sich auf et. ~ svou hlavu si

capriciös

— 591 —

[Cardinal...

postaviti, bráti si do hlavy co, svěhlavě státi
na čem (= sich auf et. versteißen), uminiti si co.

capriciös (~-~) [fr.] a D₂,₃ vrtošivý, rozmarný, umíněný.

caprificieren (~-~) [lt.] %a die Feigen-
bäume ~ pouštěti žlabatky na říky, aby rych-
leji zrály.

Caprifolium (~-~) [nlt.] n = Geißblatt a).

Caprin (~) n E₃ kaprin.

Caprin... kaprin... (~-...). chem. ~saner a:
~saures Salz kapronan; ~säure f kyselina
kaprinová.

Capri-ole (~-~) [it.] f E₂₂ 1. skok (do
výše), výskok, přemet, kozelec, kotrmelec.
2. fig. = Grimaffe.

capri-olieren (~-~) [lt.] vₙ (b) skákati do
výšky, vyskakovati, délati n metati kozele.

Capricin (~) n E₂₅ bez pl. paprikovina.

Capjuła (~) [lt.] f E₃ tobolka.

capjular (~) [nlt. a D₂,₃ bot. tohkovitý.

Captatio benevolentiae (~-~) [lt.] vyhledávání přízně, ucházení (se) o přízeň.

Captation (~) [lt.] f E₁₈ bažení po čem,
(vy)loudění, (vy)mámení čeho.

captatorisch (~-~) [lt.] a D₂,₃ ludařský,
mamičský; ~ Ž. Verfierung in e-m Testament
ustanovení v závěti, jíž závětce vylákati
chce zisk na závětníku (dědiei).

capticieren (~-~) [lt.] vₐ C₁₂ chytati, od-
nímati.

captif (~) [fr.] a upoutaný.

Caption (~) [lt.] f E₁₈ chybný n klamný
závěrek (= Heßbischluss).

captiös (~) [lt.] a D₂,₃ = verstänglich, viel-
dentig.

captivieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ zajímati;
fig. jímati, získati, nakloniti si koho.

Captivität (~-~) [lt.] f E₁₈ zajetí, vazba,
vězení.

Captur (~) [lt.] f E₁₈ zatčení, vězení.

Captur... (~-...). ~besch t m rozkaz zatýkací
(= Haßtbehebt).

Capuchon (čt. kap'šon n kapyšón) [fr.] m E₂₅
kápě, kapuce, kukla.

Caput(t) (~) I. [fr.] m = -red. — II. c- a
(jen ve výroku) 1. hra v karty: ~ werden býti bžundou
n v bžundé; ~ machen udělati bžundou, všecko
přebiti, F udělati všecky štychy. 2. zničený;
~ gehen: a) o věčen: přijíti na zmar, viziti zkázu;
b) o zváštech: pojíti; ~ machen: a) zkaziti, po-
rouchati, zničiti, rozbiti; b) usmrtiti, za-
hubití; er ijt ~ jest po něm veta.

Caput(t)=... (~-...). -rod m veliký svrchník.

Caquet (~) [fr.] (čt. kake) n E₂₅ tlach.

capcuctieren (~-~) [fr.] vₙ (b) C₁₂ žvastati,
tlachati.

Carabiner (~) [fr.] m E₆ 1. karabina.
2. u hodin. = ~hafen.

Carabiner=... (~-...). ~haken m (h od.) ka-
rabinový hák; ~schufswcitef dostřel karabiny.

Carabini-er (~-~) [fr.] (čt. -njě) m E₃ ka-
rabinnik, lehký jezdec.

caracolieren (~-~) [fr.] vₙ (b) C₁₂ (rychle)
zatáčeti koněm, (na koni) pojižděti n harcovati.

Caracoleur (~-~) [fr.] (čt. -L-r) m har-
covník.

Caraffe (~) [fr.] f E₂₂ baňatá láhev,
baňka, karalina].

Caraffine (~) [fr.] f E₂₂ karafínka.

Carambol (~) [fr.] n E₃ nástl.

Carambolage (~-~) [fr.] (čt.-lāže) f E₂₂ (n)
karambol(ování), srážka kuli; úg. srážka,
naražení.

Carambole (~-~) [fr.] f E₂₂ červená koule
kulečníková, karambolka].

carambolieren (~-~) %a C₁₂ karambolo-
vati†, udělati karambol (zasshnouti hrací koulí něměn
2 koule); fig. sraziti se S kym n S čem.

Caramboline (~-~) f E₂₂ a) žlutá koule
kulečníková; b) hra kulečníková s kulemi.

Caramel (~) [fr.] m E₁₅, -c (~-~) f E₂₂,
1. karamel†, hnedý pálený cukr ledkový, f
cukrkand(l). 2. kuch hnědá huspenina z ho-
vězího n teleciho masa.

Carat (~) n E₃ c. v Karat c.

Carbamid (~) n E₃ močovina.

Carbamin... (~-...). ~säure f kyselina
karbaminová.

Carbanatcl (~-~) n E₆ = Carbomade.

Carbol (~) n E₂₅ chem. karbol†.

Carbol=... (~-...). ~kalf m vápno karbolové;
~kampfer m kafr karbolový, kafrová kyse-
lina karbolová; ~säure f chem. kyselina kar-
bolová; ~seife f mýdlo karbolové; ~wasser n
voda karbolová.

Carbon (~) [lt.] n E₃ uhlik (= Kehlensteff).

Carbonaro (~-~) [it.] m, pl. -avi karbo-
nář† (člen polit. tajšho spolu v itali. v l. 1810-1820).

Carbonat (~) n E₃ chem. uhličítan.

carboneschieren (~-~) [lt.] vₙ (b) C₁₂
uhelnatěti.

carbonišieren (~-~) %a C₁₂ = verfohlen.

Carbonisation (~-~) [lt.] f E₁₈ zuhlení.

carbonisch (~-~), carbonös (~-~) a D₂,₃
uhelnatý.

Carbon(n)ade (~-~) [fr.] f E₂₂, ~I n E₆
karbanátek, smažené sekané maso.

Carpunculus (~-~), Carbunkel (~-~) [lt.] m
E₆ 1. path. karbunkl†, uhlik, ohnivý nežit.

2. min. v Karjuntel.

Carbonyl=... (~-...). ~sulfid n sulfid kar-
bonylu.

carbunkeln (~) [lt.] vₙ (b) C₁₂ = karjunkeln.

Carburet (~) [fr.] m E₃ uhličník.

Cancer (~) [lt.] m E₆, karcer†, vězení
(školní); jehož Stunden ~ šest hodin karceru
n vězení.

cancerieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ (u) vězniti.

Carcinologie (~-~) [lat.] f E₂₂ rakoslovi.

Carcinom (~) n, Carcinose (~-~) f E₂₂
path. rak(ovina).

cardinal (~) [lt.] a D₂,₃ kardinální†, zá-
kladní, stežejní.

Cardinal (~) m D₁₁ 1. kardinál†. 2. zo.:
a) Conus cardinalis homolice červená; b) Loxia
cardinalis kardinál (pták); c) Ampelis carnifex
brkoslav červený; d) Tanagra brasilica ta-
nagra n tál brasilský. 3. a) nápoj z bilého
vína, z cukru a z pomorančů; b) student. dvě
sklenice píva.

Cardinal=... (~-...). ~bischof m kardinál
biskup; ~käfcr m zo. Pyrochroa ohniváček;
~kämmerling m kardinálský komoří; ~punkte

Cardinalat

— 592 —

[Cartell

mpl. zem. základní hody, zem. čtyri strany světové; -roth n kardinální cernění; -tugen- den fpl. základní stezojní čtnosti; -vogel m zo.: a) Fringilla cardinalis kardinál; b) Loxia oryx kardinál z Dominga; -zahlen fpl. základní čísla.

Cardinalat (~-^) n [m] E₁ kardinálství.

Cardinalš... (~-^...) -bílome f bot. Lobelia cardinalis n syphilitica chylan čemový n šarlatový; -collegium n kollegium kardinálů; -hut m: 1. kardinálský klobouk; 2. m. Mitra cardinalis čepicovka kardinálská; -verjamm lung f shromáždění kardinálu; -würde f kardinálská hodnost, kardinálství.

Cardobenedict (~-^) m bot.: a) = Bern- barnerbraut; b) = Tistelboll.

Cardobenedicten... (~-^...) -distel f, kraut n v předeh.

Cardon... (~-^...) -distel f bot = Cardonen- artižedbe.

Cardone (~-^) [it.] f E₁₂ bot. = Soldtistel.

Cardonen... (~-^...) -artischofc f bot Cy- nara cardunculus artýčok spanelšký.

Gardème (èi karèm) [n.] n E₂₅ pust.

Garenz (~) [lt.] f E₁ nedostatek; doba strádání.

Garenz... (~-^...) -jahr n srážkový rok, rok platebních srážek; -tare f služební o srážková taxa, srážka.

caressieren (~-^) [fr.] ¾a C₁₂ laskati, hladiti, hýčkati (koho), lisati, lichotiti se ke komu.

Carett... (~-^...) -schildkröte f zo. v násle.

Carette (~-^) [fr.] f E₁₂ zo. Chelonia imbricata zelva supinatá či karetová.

Caricatur (~-^) [it.] f E₁₈ karikatura†, pitvora -ný obraz.

Caricatur(en)=... (~-^n(·)·) -gemälde n karikaturní obraz; -liebhaber(in) f m milovník f -ice karikatur; -zeichner m karikaturista†, kreslič karikatur.

caricaturisch (~-^) [it.] a D₂₃ karikaturní.

Caricaturist (~-^) m E₁ malšíř karikatur.

caricren (~-^) [lt.] ¾a C₁₂ nemiti čeho, býtí bez čeho.

Cari-es (~-^) [lt.] f neskl. kostižer, huloba kostí, hnílina.

carifieren (~-^) ¾a C₁₂ karikovatí† (co), délati karikaturu (čeho).

Cariot f (~-^) n E₁ -a (~-^) f E₂₃ [fr.] kočárek, dvoukolka.

Cari-oln... (~-^n...) -pošt f poštovní vozík na psání.

cari-olen F (~-^) [fr.] ¾ (h, jn) jetí ve dvojkolec.

cari-ös (~-^) [lt.] a D₂₃ (o kostí) nahníly; (o zubn) kotlavý, vykotlený.

Cariotte (~-^) f E₂₂ kára, dvoukolec, dvojkolesa.

Carmeliter... (~-^...) -gcišt m karmelitský lih, karmelitské kapky.

Carmen (~) [lt.] a, pl. Carmina báseň.

Carmesin ćc. v Karmesin ćc.

Carmin (~) m ćc. v Karmin ćc.

Carmojsin v Karmesin.

Carnage (èi -naž) f (n) krveprolití, potí, soč.

carnal (~) [lt.] a D₂₃ telesný.

Carnališ (~-^), Carnalit (~-^) m E₂₀ rozkošník.

Carnation (~-^) [lt.] f E₁₈ napodobení lidské pleti v malbě.

Carnaval (~-^) [it.] m (n) E₂₅ v Carneval.

Carne-ol (~-^) [it.] m E₃ min. karneol†, krvavník.

Carnet (èi -nè) [fr.] n E₂₅ kupecký denník.

Carneval (~-^) [it.] m (n) E₂₅ masopust, karneval†.

carnevali(šti)šch (~-^, ~-^) [it.] a D₂₃ masopustní.

Carnevalš... (~-^...) = Faschingš..., Fasțenads...

Carnifer (~-^) [lt.] m 1. kat. 2. pohodný, ras. carnificieren (~-^) [lt.] ¾a C₁₂ 1. mučiti, trýzniti. 2. v tělo proměňovati.

Carni-ol (~-^) [it.] m E₃ = Carneol.

Carnivoren (~-^) [lt.] npl. E₂₀ zo. šelmy.

carnivorisch (~-^) [lt.] a D₂₃ masožravý.

carnös (~-^) [lt.] a D₂₃ 1. masitý. 2. dužinatý.

Caro (~-^) 1. [fr.] n: a) čtverec, čtverhran; b) hra v karty: id. kostky; tež. kule, bubny. — II. m [it. = drahý] id. (pasj jmenol).

Caro... (~-^...) -könig m kostkový n kuvlov král.

Garoſe (~-^) [it.] f E₂₂ chorovod.

Caroline (~-^) 1. npr. f ki. ım. Karolina, Karla. 2. = Caramboline.

Carot(üs) (~-^) npr. m kř. ım. neskl. = Karl 1.

Carotte (~-^) [fr.] f E₂₂ 1. karotka†, mrkev. 2. svitek n smotek tabáku.

Carotten... (~-^...) -zicherei f výroba svitků n smotků tabákových.

Carouſſel ćc. v Carrenſſel ćc.

carpieren (~-^) [lt.] ¾a C₁₂ haněti.

Carpus (~-^) [lt.] m zápěstí.

carrarisch (~-^) a D₂₃. -er Marmor kararský marmor.

Carré (~) [fr.] n E₂₅ čtverec, -hran, kvadrát†.

Carré... (~-^...) -formicierung f utvoření čtverhranu.

Carrean (~- eti-rö) n E₂₅ = Caro 1.

Carrefour (èi kar'fûr) [fr.] m E₂₅ křížovatka, rozcestí.

carrefieren (~-^) [fr.] ¾a C₁₂ dlaždicemi vykládati. dlažditi.

Carrière (~-^) [fr.] f E₂₃ 1. dráha, běžiště, cíl, běh života, dráha životní, neobyčejně rvehlý postup úřednický, karriéra†. 2. rychlý běh, trysk koně, úprk.

Carrière... (~-^...) -attaque f [fr.] voj. útok jízdným úprkem; -macher m postupovač.

carriert (~) a D₂₃ kostkovaný.

Carriole (~-^) [fr.] f E₂₂ koleska. dvoukolka, kočárek, vozík.

Carrosſe (~-^) [fr.] f E₂₂ (nádherný) povoz, kočár.

Carouſſel (èi -rus.), tež Car(ou)ſell, Car(r)uſſel (~-^) [fr.] n E₃, E₂₅ a prstenní kolba, rytířská jízda; b) prstenní kolbiště.

cart. abbr. za cartenniert.

Carta (~) [lt.] f list; -bianca bílý n prázdný list.

Cartell (~) [fr.] m ćc. v Martell ćc.

Cartesi-aner

— 593 —

[cassettieren

Cartesi-aner (~-~) mpl. E₆ Cartesiovici, Descartesovici.

cartesianisch (~-~), cartesisch (~-~) a D₂₁₃: -er Tänfer o Tauder, -eš Tauderchen kartesianský čertík n potápeč (dutá figurka).

Carthago ²c. v Martbago.

Carton (~) [fr.] m E₂₅, pl. též ~c (~) 1. lepenka, karton↑, kaše lepenková, lepenina, silný papír. 2. typ. výměnný list, vložka, karton↑. 3. škatule n schránka lepenková, pouzdro (na výkresy atd.). 4. mat. karton↑, náčtek velkého obrazu.

Cartonnage (~-~ eti -ažo) [fr.] f E₂₂ 1. lepenkařství. 2. práce lepenková, kartonování↑.

Cartonnier (eti -njé) [fr.] m E₂₅ lepenkář.

cartonnieren (~-~) [fr.] n/a C₁₂ kartonovati↑, vázati do lepenky.

Cartouche (eti kartuš') ²c. v Kartusche ²c.

Carviol ²c. v Karfiol.

Casa (~) [lt.] f chatrč.

Casamatte (~-~) f E₂₂ = Casamatte.

Casaque (eti-zake) [fr.] f E₂₂ plášť n svrchnik o širokých rukávech (na cestu), jezdecký kabát.

Gášar (~) npr. m E₂₅, pl. též -en (~-~) id.

Gášaren... (~-~) ~herrschaft f panství Caesarův.

cašarisch (~-~) [lt.] a D₂₁₃ césarský, císářský.

Cascade (~-~) [fr.] f E₂₂ kaskáda↑, vodopád.

Cascaden... cascaden... (~-~) ~artig a kaskádovitý; -bach m kaskádový potok; -fängerin f zpěvačka oplzlých pisníček; -sprunge mpl. skoky přes prohlubiny (v krasojeddevtv.).

caseadenhaft (~-~) a D₂₁₃ = cascadenartig.

Caschelot v Casahot.

Casfo... (~-~) [špaň.] ~assecuranz f pojištění i s lodi.

Cafe-in (~-~) [lt.] n E₃ bez pl. sýrovina.

Cajel (~) [lt.] f E₂ kasula (mešnì rouchol).

Casematte, Casamatte (~-~) [fr.] f E₂₀ kasemata: a) taras k postavení děl; b) hradební sklepení.

Casematten... (~-~) ~batterie f baterie kasematní.

casemattieren (~-~) [fr.] n/a C₁₂ upraviti na hradební sklepení, kasematovati↑, kasematami opatřiti.

Caserne (~) f E₂₂ ²c. = Kaserne ²c.

Cassette ⊕ (~) [it.] f E₂₂ stav. v Cassette.

Casino (~) [it.] n E₂₅ kasino↑, dům n místnost spolkovní.

Casquen (~) mpl. E₂₀ Kaskové↑, potomci Mulatů.

Casquet (~ eto kaské) [fr.] n E₂₅ 1. čepice, čapka (se štítkem). 2. příbice.

Cassa (~) [it.] f E₂₃ 1. pokladna. 2. peníze „ hotovost (v pokladně); in cassa hotově.

Cassa... (~-~) ~abschluss m pokladničná závěrka; ~anweisung f pokladni(čň)i pokázka; ~beamte m pokladničný úředník; ~billet n kasovní listek, bankovka; ~bronifion n pomocná kniha k zatímnému zapisování příjmů a vydání, první zápisník pokladniční; ~buch n kniha pokladni(čň)i; ~conto n účet pokladni(čň)i; ~defect m schodek kasovní; ~gebarung f rak. = Cassenfilierung; ~ge-

schäfte npl.: 1. práce pokladniční. 2. obchody v hotovosti; ~journal n denník pokladniční; ~liquidation f prokázka pokladniční; ~locale n místnost pokladní, pokladna; ~manipulation f manipulace kasovní; ~mässig a: et. -mäfiger Behandlung unterziehen vyřídit eo dle porádku n řádu pokladničního; ~mäfige Bezahlung placeni dle stavu pokladny; ~preis m cena za hotové; ~saldom přebytek po závěrku pokladním; ~schlüssel m klíč od pokladny; ~contrierung f skontrování pokladniční; ~scripturen fpl. knihk. položky patřící do pokladní knihy; ~schluß, ~sturz m pravidelná prohlídka a závěrka účtů v pokladní knize; ~stand m stav pokladnice; ~sirazze f = ~brouillen; ~wejen n pokladnictví, kasovníctví (sřv. též Cassen...).

Cassation (~-~) [lt.] f E₁₈ 1. zrušení. 2. sesazení (s úřadu).

Cassations... (~) (n...); ~critich n, ~hof m zrušovací „ kassační soud n dvůr; ~proccjs m právnějednání o sesazení úředníka; ~recurs m zrušovací rekurs; ~verhandlung f řízení o zmatečnosti n kassační.

cassatorisch (~-~) a D₂₁₃ zrušující.

Casse (~-~) f E₂₂ = Cassa.

Cassen... (~) (~) ~abschluss m závěrka pokladní; ~amt n pokladni(čň)i úřad; ~anweisung f pokladní poukázka; ~beamte(r.) m úředník pokladní; ~bestand m obsah pokladny, hotovost pokladní; ~betrüger m = dieb; ~bisan; f rozvaha pokladní; ~billet n = anweisung; ~bote m posel pokladní; ~buch n pokladní kniha; ~buch-führung f pokladní účetnictví; ~defect m, ~deficit n = Cassadefect; ~dichb m: a) pokladní zloděj; b) vyděrač; ~dichbstaßt m: a) krádež pokladní; b) vydráni; ~einnehmer m pokladník; ~erxtract m pokladní výpis; ~führer m = einnehmer; ~führung f vedeni pokladny; ~gebände n budova pokladní; ~geld n: a) (gangbarest (Gelt) peníze v oběhu n běžné; b) peníze v pokladně; ~manco n = Cassadefect; ~local n místnost pokladní; ~männchen prov. s n peníz mající cenu půlčetího groše; ~münze f = ~geld a); ~ordre f nařízení pokladní; ~poſten mpl. połožky pokladní; ~poſten-verzeichnis n seznam položek pokladních; ~rendant m = einnehmer; ~rebiſion f = ~sturz; ~ſchein m = anbeijung; ~ſchrank m pokladna; ~ſtüd n div. výnosný kus divadelní; ~ſturz m kontrola pokladní; ~tisch m pokladní stül (k vypřčen) = überschusſ m přebytek pokladní; ~verein m spolek pokladní; ~verwalter m správce pokladní; ~wart m = ~einnehmer; ~wejen n pokladnictví; ~zimmer n místnost pokladní (v též Cassaz...).

Casseroll... (~) (~) (~) ~bursche f p tlustá kuchařka; ~loch n dira v kuthanu.

Casseroł (I) (~) (~) [fr.] f E₂₂, P~ Casseroll (~) n E₃ kastrol↑, kuthan.

Cassette (~) [fr.] E₂₂ 1. skřínka (na klenoty atd.). 2. ⊕ stav., pl. ~n souměrná vypuklá pole ka(s)-sety↑.

Cassetieren ⊕ (~) (~) I. n/a C₁₂ stav. ka(s)setovati (provádět kasety na stropě, na dveřích), zdobiti souměrnými vypuklými poli. — II. % C- n E₇ bez pl., Cassetierung f E₁₈.

Německočeský slovník. I. Deutschbohmische Wörterbuch.

75

Cassit-a]

— 594 —

[Cautelar-...]

Cajji-a v. v. Kaffia.

Cassier ˘ (~) [fr.] m E₃ pokladník, kasir.

Cassier-... (~...) -anwicfungen, -quit-
tungen fpl. pokladní poukázky, sekýr.

cassieren (~-) ¾a C₁₂ 1. zrušiti (eo). 2. sesa-
diti (kohol). 3. Geld ~ peníze vybírati a bráti.

Cassierer (~-) m E₆ = Cassier.

Cassonade (~-) [fr.] f E₁₂ písek cukrový,
farin†, kassonáda†.

Castagnett (~-) n E₂₅, Castagnette f E₁₂
[špaň.] kastanět† (křížovaná látka).

Castagnetten (~-) [fr. ze špaň.] fpl. E₂₂
kastanéty↑, klapačky, chřestačky (pí tančí ve Špaň.).

Castell (~) [lt.] n E₃ hrad, tvrz, pevnůstka;
plav. jen v Hinter=, Vor= atd. (v tyto).

Castellan (~-) [lt.] m E₃ 1. kastelán†,
správce hradu, pohradní. 2. domovník ve
veřejných budovách. 3. = Burggrafen.

Castellanci (~-) f E₁₈ kastelánství.

Castificieren (~-) [lt.] ¾a C₁₂ očistiti.

Castigieren (~-) [lt.] ¾a C₁₂ pokárati, po-
trestati.

Castili-aner (~-) m E₆, -in f E₁₉ Kasti-
lián, f -ka.

Castilianisch (~-) a D₂,₁₃ kastilský; C ~ n
neskl., das G-c D₂,₁₃ kastilstána.

Castili-en (~-) npr. n E₂₅ zem. Kastilie.

Castili-er (~-) m E₆ = Castilianer.

Castität (~-) [lt.] f E₁₈ cudnost.

Castize (~-) m E₂₁ kastic†, potomek me-
klesć.

Castor (~) [lt.] I. npr. m ſys., plav. = Cinsz-
ſener. — II. m = Biber, = ſell, = but.

Castor... (~...) ~hut m = Biberhut; ~öl n
ricinový olej.

Castrametation (~-) [lt.] f E₁₈ vymé-
ření táora.

Castrat (~) [lt.] m E₂₀ kastrát↑, kleštěnec,
skopec (= Hämmling, Cunuch).

Castraten... (~-...) -jahrhundert n fig.
kleslé století.

Castration (~-) [lt.] f E₁₈ vyklestění.

Caitrieren (~-) [lt.] I. ¾a vyřezati, vy-
klestiti. — II. ¾v C ~ n E₇ bez pl., Castricring f
E₁₈.

Castroll v Casserelle.

Casu-al-... (~-...) -rede f řeć příležitá.

Casu-ali-en (~-) [lt.] pl., neskl. úkony
případné.

Casu-alismus (~-) [lt.] m kasualism†;
učení o náhodě, náhodověra.

Casu-ališt (~-) [lt.] m E₂₀ kasualista†,
náhodoverec.

Casu-istik (~-) [lt.] f E₁₈ 1. kasuistika†,
nauka n umění rozhodovati o otázkách svě-
domí. 2. učení o jednotlivých případech,
případoslovi, chytře jednání v obližných
případech právních. 3. nauka chytrosti, jež
dovede při kolisi povinnosti najíti bezpečnou
střední cestu; š. sm. úskoky, prohnanost; in
e-je juridické - eingehen vyčítati jednotlivé právní
případy.

Casu-istiker (~-) [lt.] m E₆ 1. kasuista†
(zrozhodujíc jen dle svědomí). 2. případoznalec.

Casula (~-) [lt.] f = Csel.

Cāsur (~-) [lt.] f E₁₈ v metrice: caesura†, pře-
rývka (ve verši).

Cāsur-... (~...) -rcim m rým caesurový.

Cāsuš (~-) [lt.] m neskl. 1. případ. 2. gram.
pád. 3. příčina; ~ belli příčina vojny.

Cāsur-... (~...) gram. -endung f koncovka
pádová; ~regeln fpl. pravidla o pádech.

Catalpa-... (~...) -baum m bot. = Trom-
petentbaum.

Cataſter (~-) [it.] n (m) E₀ katastr↑ (berníčná
výmra země).

Cataſter-... (~...) -beamte m katastrální
ůředník.

Cataſtrał-... (~...) -daten pl. data kata-
strální; -gemeinde f katastrální obec;
-karte f katastrální mapa; -organ n kata-
strální zřízenec; -preis m cena katastrální.

Cataſtricren (~-) C₁₂ I. vₙ (b) katastro-
vati↑, délati katastr. — II. ¾a e-c Stener ~ a-b
do katastru zaznamenávati. — III. % G ~ n
E₇ bez pl., Cataſtricring f E₁₈.

Catena (~-) [lt.] f řetěz.

catenicren (~-) [lt.] ¾a C₁₂ řetěžem spojiti.

catára (~-) [advt. et ~ a tak dále.

caticren (~-) [fr.] ¾a C₁₂ vyhlazovati, lisó-
vati sukno

Catilinari-er (~-) [lt.] m E₆ á.st. v. stou-
penec Catilinův; fig. buřič.

catilinarisch (~-) [lt.] a D₂,₁₃ ~c Čristzenen
katilin(á)ské existence, zpustli lidé; ~c Rede
řeć proti Catilinovi, f Katilinárka.

Cato (~-) [lt.] npr. m E₂₅ id., fig. mravokárce.

catonišch (~-) [lt.] a D₂,₁₃ fig. mravokárný,
přísné mravný.

Cauchemar (ět koš'mar) [fr.] m = Alpdrüden.

Caudatar (~-) [lt.] m E₃ slepý přivřenec
n nohsled.

caudinisch (~-) [lt.] a D₂,₁₃ á. st. ... c Eng-
päſſe, ~c Sdch kaudinská soutěska, kaudinské
jho; fig. potupa, ponižení.

Causa (~-) [lt.] f 1. příčina. 2. příslušen-
ství; in causa v záležitosti; pl. causae právní
rozepře.

causal (~-) [lt.] a D₂,₁₃ příčinný.

Causal-... (~...) -conjunction f gram. spojka příčinná; -gericht n soud předmětový n odborný; -gesetz n zákon příčinnosti; -nerus m souvislost n spojitost příčinná, spojeni příčinné; -partikel f gram. částice příčinná; -jaß m gram. věta příčinná; -verband m, -verbindung f spojení příčinné, souvislost příčinná; -zu- zusammenhang m = -nerus.

Causalität (-) [lt.] f E₁₈ kausálnost↑,
príčinnost.

causativ (-) [pozd. lt.] a D₂,₁₃ kausativní†,
příčinný, působící.

Causje (ěu kôš-) [fr.] f E₂₂ 1. příčina. 2. záležitost. 3. spor, rozepře.

Caujen (~-ěu kô-) [fr.] fpl. obmysly, ple-
tichy, uklady.

Causen-... (~-...) ~kô-) -macher m pletichář.

Caucerie (~ kôš'rì) [fr.] f E₂₂ id., hovor,
povídaní (zejm., vo feuilletonech čašopiseckých).

causieren (~-) ~kô-) [fr.] ¾a C₁₂ způsobiti.

Cautel (-) [lt.] f E₁₈ opatrnost, (bezpeč-
nostní) opatření, podminka.

Cautelar-... (~...) -juſtiz f, -juris-
prudenz f nauka o právnické opatřnosti.

cautelös|

— 595 —

[cementieren

cautelös (—↓) [nlt.] a D₂,₃ opatrný.

Caution (—↓) [lt.] f E₁₈ kauce†, jistota, záruka.

cautionieren (—↓↓) [nlt.] ¼a C₁₂ ručiti za koho.

Cautionen... (—"......) -betrag *m* jistotní suma n peníz; -erlag *m* dáni n položení n s jistoty; -leistung *f* dáni jistoty; -pflicht *f* povinnost dáti kauci; -pflichtig *a* povinný kauci n jistotou; -schein *m* list na jistotu n ručiči; -summe *f* suma jistoty; -system *n* jistotní zřízení; -verfall *m* propadnutí jistoty; -vorschrift *f* předpis jistotní o jistotách; -juristnahme *f* vzeti jistoty nazpět (v těž Biorgräfsch...).

Caval(1) (~) [lt.] *m* E₃ rytiŕ, svršek (v kartách).

Cavalcade (~) [fr.] E₂₂ kavalkáda†, jízdný průvod (skvělá) družina jezdčů, zábavná vyjiždka, jízdná paráda.

Cavalier (~) [fr.] m E₃ 1. kavalír↑ a) pán (opak dáma); b) rytiŕ. šlechtic. 2. v šachu koníček, jezdec. 3. O pevn. přední hradby. 4. slemenná krytba břidlicové střechy.

Cavalier... (~) -mäßig a(dv.) po kavaliŕsku; -papier n listovní papír malého formátu; -parole f slechtické n čestné slovo; auß -parole pod věrou šlechtickou, na čestné slovo; -perspective f kosý průmět: znázornění předmětu z části se strany, z části s hora.

Cavalierschaft (~) f E₁₈ bez pl. 1. způsoby kavalírske. 2. kavalirstvo.

Cavallerie (~) [fr.] f E₁₂ kavalerie↑, jízda, -ctvo.

Cavallerie... (~) -colonne f jízdná kolona; -dienst m služba u jízdy n v jezdectvu n na kůň; -regiment n pluk jízdný n y; -posten m vedeta†; -übung f cvičení jízdy.

Cavalleriſt (~) m E₂₀ kavalerista↑, jezdec, jízdný vojín.

Cavate ⊗ [fr.] f E₂₂ stav. podklenek. Cavatine (~) [it.] f E₂₂ kavatina† (krátká píšeň bez opakování).

Cave-at (~) [lt.] n práv. výstraha.

Caveling (~) [holl.] obch. kaveling↑, větší částka zboží.

Cavent (~) [lt.] m E₂₀ kavent†, rukojmi.

Caverne (~) [lt.] f E₂₂, jeskyně, doupě, an. dutina plicně.

cavernös (~) [lt.] a D₂,₃ dutinatý, sklípkovatý, doupnatý, houbovitý.

Cavet (~) [lt.] n rukojemství.

Cavi-ar (~) m E₂₅, E₃ kaviár↑, nakládané jikry.

Cavi-ar=... (~) -handel m obchod (s) kaviárem.

cavieren (~) [lt.] I. ¼a (b) C₁₂ 1. ručiti. 2. šerm. (v) pičiti se, vyraziti hlavou a tělem ustoupiti. — II. ¼a sich — mítí se na pozoru, hleděti se.

Caviller (~) E₆ = Kafiller.

cabbilieren (~) [lt.] ¼a C₁₂ = verpotten. caviillös (~) [lt.] a D₂,₃ = spitzfindig, verfänglich.

Cedent (~) [lt.] m E₂₀ id., odstupce, po. Cedcr (~) [lt.] f E₂₂ bot. Cedrus cedr; euro-pätsche — Weißlärtsche; rußtische o fibirische — — kiefer; weiße kanadische — Nordlebensbaum; ła-

vonische ~ Juniperus oxycedrus jalovec červený, cedrový strom malý; rethe virginische ~ Juni-perus virginiana jalovec virginský.

Ceder... (~) -baum m, -fichte f = Ceder; -(n) harz n pryskyrice cedrová; -holz n cedrové dríví, cedrovina; -kicfer f bot Pinus cembra limba; -öl n cedrový olej, cedrová silice; -wachholder m bot. = rethe virginische Ceder (v Ceder); -wald m cedrový les; -(n) weinm lekár. cedrové vino.

cedern (↓) a D₂,₃ cedrový.

cedieren (—↓) [lt.] ¼a C₁₂ odstoupiti, po-(komu co).

Cedille (~) [fr.] (ěti sedije) f E₂₂ id., háček pod franc. c před a, o, u má-li se četi jako s.

Cedrat (—) [it.] m E₂ cedrát.

Cedrat=... (~) -baum m cedrátový strom, cedrátník.

Cedrcla... (~) -baum m Cedro=... (~) -baum m Cedrela česnekovník.

Clebrant (~) [lt.] m E₂₀ kněz sloužící měš. celebreren (~) [lt.] ¼a C₁₂ slaviti, světiti (svátek): sloužiti měš.

Celebrität (~) [lt.] f E₁₈ 1. slavnost. 2. celebrita†, znamenitost: slovutnost, proslavenost, znamenité jméno; slovutná ošoba.

celeriercu (~) [lt.] ¼a C₁₂ urychliti.

Celecrität (~) [lt.] f E₁₈ rychlost.

Celibat v Sölibat.

Celićen (~) [lt.] ¼a C₁₂ utajiti. Cella (~) [lt.] f E₁₃ 1. jízba n komůrka klášterní. 2. bot. buňka.

Celliſt (~) m E₂₀ = Violencecelliſt.

Cello (~) [it.] (ěti č-) n = Viollenceello.

cellular, cellulös (~) [nlt.] a D₂,₃ buňčenatý.

Cellulo-id (~) n E₃ id.

Cellulose (~) f E₂₂ cellulosa↑, buničina. Cellität (~) [lt.] f E₁₈ vznešenost.

Cefſiſs (~) -fiches Thermometer Celsiusův teploměr.

Ceften (~) mpl. E₂₀ 7c. = Kelten 7c.

Cement (~) n E₃ cement.

Cement=... cement=... (~) -artig a cementovitý, na způsob cementu; -bedachung f krytba cementová; -biitche f ⊕ hut. = Cemmentierfaften; -fabrik f cementovna, -árna; -ſeuer n ⊕ hut. cementní oheň; -gold n ⊕ hut. cementové zlato; -ſupfer n cementová n sražená měd; -mauer-wcrk n ⊕ stav. cementové zdivo, cementová zeď; -mauerung f ⊕ stav. zdění cementové n na cementě; -mörtel m cementová malta; -ofen m = Cementierofen; -pulver n = Cementierpulver; -ſchlich m ⊕ hut. cementový šlich; -ſahl m cementová ocel; -ſahl-ofen m = Cementierofen; -überguss m povlak cementový; -waren fpl. cementové zboží; -waffern n cementová voda, cementovka; -wcrk n ⊕ hut. cementovna.

Cementier... (~) -kasten m kadlub cementovací; -ofen m cementovací pec; -packet n hut. svazek připravený k cementování; -pulver n moučka cementová, cement.

cementieren ⊕ (~) [lt.] I. ¼a 1. cementovati, cementem zamazovati. 2. hut. cementovati, čistiti, žíhati. — II. 5b C- n E₇ bez pl., Cemeticierung f E₁₈.

*

Cementierer]

— 596 —

[Centrier-...]

Cementicrer (↓-↓) m E₆ cementník.

Cementicrungṣ... (↓-↓...) →proccſſ m cementování.

Centoman... (↓-...) →Bildung f geol. ceno-
man'ský útvar) (člen křídoveho útvaru).

censicren (↓-↓) [lt.] γα C₁₂ odhadovati, po-
zovati ſejm. připustnost spisu i tisku.

Censor (↓) m E₁₂ id.: a) d et. v (Rimé) vrchelní dozorce v policejních vězech a ve vězech mravností; b) nyní úřední posuzovateliterature.

Censor... (↓...) →amt n, →würde f censorsvív.

Censur (↓) [lt.] f E₁₈ censura† 1. posuzování (knih). 2. = Cenjeramt. 3. vysvedčení o prospěchu.

Censor... censur... (↓-...) →bchörde f censurní úřad; →buch n censurní kniha; →conſerenz f porada učitelského sboru (o prospěchu záků); →formular n formularů censurniho listku; →geset n zákon o censuře; →liſte f seznam znánek žákovských; →pſlichtig a podrobený censuře; →ſchema n censurni listek; →ſchreſc f nůžky censurni; →vertheilung f rozdilení censurních listků.

cenſurieren (↓-↓) [lt.] %a C₁₂ = cenſieren.

Cenſus (↓) [lt.] m neskl. odhad, výměra, míra (berničná).

Cent (↓) E₁₅, I. n stó; ſejm ve slož. pro ~ (abbr. pro C, %) ze sta (v Procent). — II. m id. (tržné drobné mince, setiny celku). — III. (sult. f: a) soudní okres n obvod; b) hrdelní soudnictví; c) hrdelní soud.

Cent... (↓...) →amt n = Cent III. c); →buch n druhdy: seznam protokolu hrdelního soudu; →ding n = Cent III. c); →folge f povinnost poddaných pomáhati soudnímu pánu při prónasledování zločince; →gericht n = Cent III. c); →graf m předseda hrdelního soudu; →herr m pán statku s útrpným soudnictvím; →wache f povinnost zločince hlídati.

Centaur (↓-↓) m E₂₀, gen. sg. u -š id.

centaurenhaft (↓-...) centaurisch (↓-...) a D₂₃ centaurský.

Centaurie (↓-↓) f E₁₂ bot. = Aurenfrakt.

centbar (↓) a D₂₃ = centpſlichtig.

centesimál (↓-↓%) [lt.] a D₂₃ setinný.

Centeſimal... (↓-↓%) →eintheilung f rozdělení setinné; →rechnung f počítání setinami; →wage f váha setinná.

centesimicren (↓-↓%) [lt.] %a C₁₂ centesimovati, každého stěho muže potrestati n odpравiti.

Centi... (↓...) →liter m centilitr (¹/₁₀₀ litru); →meter m (abbr. cm) centimetr (¹/₁₀₀ metru).

Centifolie (~~-~~) [lt.] f E₂₂ ruže stolistá, stolistka.

centifolisch (~~-~~) [lt.] a D₂₃ stolistý.

Centime (čn sāńtím') [fr.] id. (sty dř. franko).

Centner (↓) m E₆ cent/nýr)† (= 100 liber, 50 kg).

Centner..., centner... (↓-...) →geld n knihk. mzdza za nakládání balíku (placoná od centu); →gewicht n váha centová n závazi centové; →gut n zboží v centnýřích n centové; c. ale →aut erzeugen vyráběti co na centnýře; →last f břimě centově; fig. nesmírně tříči bríme; →bieſe Hladridt nahm mir e-e →last vom Herzen

při této zprávě spadl mi kámen se srdece; →ſchwer a téžký jako cent; fig. nesmírně tříči; das liegt mir →ſchwer auf dem Herzen to mne nesmírně tříši; →wicſc adv. na cent nýře, na centy, po centech.

Cento (↓) [lt.] m E₁₅, pl. též -nen (↓-↓) (klidgedicht) slátná bášeň.

central (↓-↓) [lt.] a D₂₃ centrálník (ú)střední.

Central... central... (↓-...) →abtheilung f ústřední oddělení; →asiatisch a středoasijský; →ausschuss m ústřední věhor; →bahn f ústřední dráha; →bahuhof m ústřední nádrazi; →bau m centrální n ústřední stavba; →bchörde f ústřední úřad; →bcweigung f centrální dostředný n středoběžný pohyb; →blatt n ústřední list; →burcau n ústřední úřadovna n kancelář; →cassa f ústřední pokladna; →cassa-anwciſung f poukázka k ústřední pokladné; →commission f ústřední komise; →drehſcheibe f ústřední otáčidlo; →ſeuer n: 1. domnělý oheň ve středu země; 2. voj. centrální oheň; →feuer-jündung f ústřední zapalování; →finsterſn k ruhove zatmění slunce; →gewalt f ústřední moc; →gravitation f středoměrně třízení; →hei-jung f topení ústřední; →inspection f ústřední dozorství; →inspector m ústřední dozorce; →kapſct-staar m zákal čočky pouzdrový středný; →kräfte fp! sily centrální dostředivé n středečné (združief pohybované těleso při pohybu centrální) (v Centrifugals, Centripetalfracht); →letung f ústřední třízení; →linie f čára obojstřední; →linſen-staar m zákal čočky středný; →maschine f stroj středoběžný, středostroj, stroj znázorňující centrální pohyb; →mei-jung f měření ze středu; →nervcn-füſtem n čivstvo ústředné; →organ n ústřední organ; →orgene npl. ústřední hlavní ústroje tělesně; →platcau n vysočina uvnitř země; →polizei-blatt n ústřední věstník policejní; →poſition f posice ve středu; →projection f prumět střední n z jednoho bodu; →punkt m střední bod, středlště; →regierung f ústřední vláda; →ſchicht f ústřední vrstva; →ſchule f ústřední škola; →ſonne f ústřední slunce; →ſtelle f ústřední n nejvyšší správní úřad; →ſtoß m střední ráz; →verwaltung f ústřední správa; →bulcan m geol. sopka ústředná.

Centrale (↓-) [lt.] f E₂₂ 1. hlavní město.

2. ústřední stanice (telefonní atd.).

Centralisation (↓-↓-) [fr.] f E₁₈ centralisace†, soustředění, se-.

Centralisation s... (↓-...) →ſtem n soustava centralisační, soustředění moci vládní.

centraliſieren (↓-↓-) [fr.] %a C₁₂ centra-
lisovati†, souſtřediti, se-.

centraliſch (↓-↓) [lt.] a D₂₃ centrální,
(ú)střední.

Centralismus (↓-...) [lt.] m E₁₄ id.

Centraliſt (↓-↓) m E₂₀ centralista†, při-
vrženec centralismu.

Centralität (↓-...) [lt.] f E₁₈ soustředění.

Centri... (↓...) ≈ Centrum... Central...
na p[.] →winſel m. math. středový úhel.

Centrier... (↓...) →apparat m přístroj k určení středu; →bohrer m truhl. spulíř n středovrták.

centrieren

— 597 —

[Čes]

centricren (~-^) [lt.] ¹/₄ a C₁₂ dostati do
středu, středití, centrovati.

Centricrer (~-^) m E₆ středitel, důlkář.

centrifugal (~-^) [lt.] a D₂,₃ odstředivý.

Centrifugal... (~-^...) ~apparat m ⊙
hor. promyvadlo odstředivé; ~fall-herd m ⊙
hor. = ~apparat; ~gebláš n ⊙ hůt. duvadlo
n dmychadlo odstředivé, větrník; ~herd m ⊙
hor. = ~apparat; ~kraft f síla centrifugalní odstředivá; ~můhle f ⊙ hor. prakovnice; ~pendel n
kyvadlo odstředivé; ~pumpe f pumpa n ná-
soska odstředivá (= skříjelpumpe); ~regula-
tor m rovnatel odstředivý = Ždňuňugel-
regler); ~trockenmaschine f odstředivý vysou-
šející stroj, vysoušedlo; ~ventilator m ⊙ hor,
str. odstředivý větrník n větradlo.

Centrifugalität (~-^) [lt.] f E₁₈ = Centri-
jugaltrait.

Centrifuge (~-^) = Centrifugalmaschine.

Centripetal... (~-^...) ~kraft f síla centri-
petální n dostředivá, dostředivost.

centrišch ~ (~) [lt.] a D₂,₃ střední (= central).

Centrum (~) [lt.] n id., střed.

Centrum... (~-^...) ~bohrer m ⊙ špulíř;
~bohrer zum Geschützverschrauben = Bapfenbohrer;
~(s)fraction f, ~spartei f strana středu, střed;

~macher m = Centrierer.

Centum (~) [lt.] n sto.

centuplieren (~-^) [lt.] ¹/₄ a C₁₂ st(er)jo-
násobniti.

Centuri-at... (~-^...) ~comitien npl. neskl.
a. st v komitia centuriální n po centuriích.

Centurie (~^) (~) [lt.] f E₂₂ a st. v. centurie |.
setnina (v starém Krimě).

Centurio (~^) (~) [lt.] m id., setník, náčel-
ník centurie.

Cephal(o)... (~-^) (~) [frec.] ~algie f bolest
hlavy: ~logic f nauka o hlavě; ~meter m
hlavoměr; ~phora npl. měkkýši hlavatý;
~pode m zo. hlavonožec; ~tomic f pitvání hlavy.

Cer (~) n, Ceri-um (~-^) n, ~ Cereri-um (~-^) n E₄₅ bez pl. chem. id.

Cera (~) [lt.] f 1. vosk. 2. zo. ozobi.

Cerasin (~-^) [lt.] n id., třešňovina dátká
v klovatině těšňové.

Cerasus (~-^) [lt.] f třešně.

Cerberus (~-^) [lt.] npr. m myth. id., tříhlavy
a čes v poděvě; fig. nevlídný vrátný.

Cercis... (~-^...) ~hol; n dřevo Jidášova
stromu n z marliky (Cercis siliquastrum).

Cerdi-oynd (~-^) n E₃ kysličník ceričitý.

Cerc-alien (~-^) [lt.] fpl. neskl. cerealie
1. polní plodiny, obilí. 2. d. st. slavnost
Cereřina (v Křimě).

cerebrał (~-^) [lt.] a D₂,₃ cerebrální, mozkový.

Cerebral... (~-^..) ~affection f bolest moz-
ková; ~fieber n horečka mozková; ~nerv m
nerv mozkový; ~fjstem n cerebrální n moz-
kový system (sřv. Gehirn=...).

Cerebrali-en (~-^) pl. léky mozečné (= Gehirnmitel).

Cerebrin (~-^) [lt.] n E₃ bez pl. chem. cerebrin†
(= Hirnfit).

Cerebrin... (~-^...) ~säure f chem. kyselina
cerebrinová.

Cerebrospinal... (~-^...) ~flüssigkeit f
tok n mok mozkomíchový; ~fjstem n sou-
stava mozkomíchová.

Ceremoni-al (~-^) [lt.] n E₃ ceremonial†,
předpis n kniha obřadní.

Ceremoni-är (~-^) [lt.] m = Ceremonien-
meijer.

Ceremonie (~-^) [lt.] f E₁₈ obřad, cere-
monie†, formálnost; obne ~ bez okolků(v).

Ceremoniell (~-^) n E₃ ceremonie†, ob-
řadnosti, formálnosti†.

ceremoniell (~-^) [lt.] a D₂,₃ obřadní, ~y.

Ceremonien... (~-^...) ~buch n kniha
obřadní; ~kleid n oděv obřadní; ~meijer m
obřadník, ceremonář.

ceremoniös (~-^) a D₂,₃ = ceremoniell.

Cere)rit (~-^) [lat.] m E₃ min. cerit†, ce-
roveč klencový.

Cereri-um (~-^) [lt.] n v Cer.

Ceres (~-^) npr. f neskl. myth. Ceres (bohyně úrody).

Ceres... (~-^...) ~feste npl. = Cerealien.

Ceresin (~-^) m E₃ vosk nerostný n mine-
rální.

Cerevis (~-^) [lt. cerevisia = pivo] n
sg. D₂, pl. E₁ 1. student.: = Cerevisappe. 2. žen:
auf ~! na mou věru! ať se nena>píji!

Cerevis... (~-^...) ~kappe f, ~můye f cere-
viska†, čapka studentská n bursáčká (z někte-
rého) sdružení; ~piel n hra studentská.

cerevisifd (~-^) a D₂,₃ přivní.

Ceri... (~-^) ~falz e npl. soli cerité.

Cerin... (~-^) ~šein m = Cer(re)rit.

Cerit (~-^) [lt.] m E₁ min. v C(re)rit.

Ceri-um (~-^) [lt.] n v Cer.

Cer(ium)... (~-^...) ~orynd n kysličník cer-
ity; ~oryndul n kvšličník cernatý.

cernicren (~-^) [lt.] ¹/₄ a C₁₂ obklíčiti, sevřit
(= címlíčleßen).

Cerotin... (~-^) ~säure f kyselina cer-
tová.

Cerorýnd (~-^) n E₃ kysličník ceritý.

Certamen (~-^) [lt.] n E₇, pl. Certamina
závod(éni) s kym

Certa-čartic, Certe partie (~-^) f E₂,
plav. kartaparta' smlouva o náklad a do-
pravu lodní.

certicren (~-^) [lt.] v n (b) C₁₂ závoditi;
v prae pismen- jásťi pro závod.

Certificat (~-^) [lt.] n E₃ certifikát†, vy-
svědčení, list střezovací, stvrzení.

Certification (~-^) [lt.] f E₁₈ ujštění, po-
certificieren (~-^) [lt.] ¹/₄ a C₁₂ stvrditi,
vysvědčití, ujistití.

Certi-orierungs... (~-^) čti cerci-
članěl f doložka stvrzovací.

Certosini... (~-^...) ~arbeit f orn. dílo
čertosínské (hvěz dovita mosaika vykládaná slonovinou ve
dřevě).

Cerussit (~-^) m chem. béloba, uhličitan
olovnatý, olovec dvojhranolový.

Cervelat... (~-^...) ~wurſt f cervelát†, cer-
bulátt†, ~ mozečnice.

Cervical... (~-^) ~schwangerschaft f
těhotenstvi hrdlově.

(fěž (~) n neskl. id. (o půl tonu snížné c).

cesſieren]

— 598 —

[Change]

cesſieren (~↓~) |[t.] vₙ (h) C₁₂ uſtati, pře-
Cession (~(y)~↓) |[t. f E₁₈ cesse↑, postup,
odſtoupení; list postupní, dobrá vůle.

Cessionär (~(y)~) [t.] m E₂ postup(ov)ník,
postoupení (komu se eo postupuje).

Cessions... (~(y)~). -acte |f list(ina) postupní.

Cessus (~) |[t.] m neskl. práv (cebierter Schlußner)
postoupenec, dlužník (dluhem svým jinému
věriteli) postoupený.

Cetaccum (~↓~) n E₂₂ vorvaňovina.

Ceterach (~↓~) |[t.] m kyvor (kapradil).

ceteris paribus (~↓- ~↓) |[t.] advt. za
okolnosti ostatně stejných.

Cetyl... (~↓...) -ſaures Cetyl n cetylan
cetylnatý, vorvaňovina.

Čevennen (~- ět S-) npr. fpl. neskl. Se-
venny (pohřov v jižní Francist).

eebeuſnisch (~) a D₂,₃ sevenský.

Ceylon (~) npr. n E₁₅ zem. Ceylon.

Chablone (~↓-) f E₁₂ = Œchablone.

Chabotte (~) |[fr.] (ět - š-) f E₂₂ nákovnice
(= Amboſtoſutter, Amboſtoſter).

Chabotten... (~-...) -ſtock m Œ str., hut
mlatový nákovník n podkovadelník.

Chabruß (~) m |hebr. |prov. J, rak id., spolek
v příčině zisku učiněný.

Chagrin (~) (ět šagrčn) |[fr.] m E₂₅ 1. vy-
tloukaná n zrnitá n šagrénová kůže. 2. zá-
rmutek, hoře.

Chagrin..., chagrin... (~...) -arbeiter m
šagrenář, jirchář šagrenový, vytlouč ak kůže
zrnité; -artig a šagrenovitý; -futteral n
pouzdro šagrenové; -leder n = Chagrin 1.

Chaine (ět šen) |[fr.] f řetěz.

Chaischen (~) |fr.| n E₄, der pl., dim. od Chaisc
1. stolička, židlička. 2. vozík poštovní.

Chajſe (~ ↓ - ět - ze) |[fr.] f E₂₂ 1. vůz
poštovský (lehký). 2. stolice, židlice.

Chaja... (~...-) -wehrvogel m zo Psophia
crepitans chaja křiklavá (= Hirtenvegel).

Chalcedon (~-↓) [rec.] m min. chalcedon↑
(drahokam).

Chaldäa (~↓) npr. n E₂₅ zem Chaldaea,
Chaldejsko (qúni část Babylonis).

Chaldäer (~↓-) m Eₐ, f ~in Chaldej, f -ka,
pl. Chaldeové.

Chaldä-isch (~↓-) I. a D₂,₃ chaldejský; -e
Sprachc = - II. -- II. Ch- n neskl. daš Ch-
chaldejsťina.

Chalif (~) [ar.] rc. = Kalif rc

Chalkauthit (~↓) min. m id., skalice mědná
n modrá.

Chalko-..., chalko-... (~...) -graph m chalko-
graſt, médiрыtec; -graphic f chalkografie↑,
médiрыtectví; -graphisch a chalkografický↑,
médiрыtecký; -lith m min id., mědná uranová
slída; -phyllit m min. chalkofylit↑. štěpozelen
klencový; -pyrit m min id., mědný kvz, mesec
jehlancový; -ſiderit m min. id.; -trichit m min.
id., leštěnec mědný.

Chalkofin (~↓-) m E² id., mědek hranolový.

Chalotte (~) |[fr.] f E₁₉ = Charlettentraud.

Chaloupe (ět šalupe) |[fr.] f E₂₂ v Schaluppe.

Chaluppe f E₂₂ chalupa.

Chaluppner (~) m E₆ chalupník.

Chamade (~) |[fr.] f E₂₂ šamáda↑, hudba
na pochod při vzdání se posádky.

Chamäle-on (~-~) [řec.] m n E₂₅ zo.
chameleon; fig. člověk vrtkavý n měníčí
své náhledy, rojm. politické; plášť po větru
se točící; mineraliſches ~ chameleon mine-
ralný.

Chamäle-on..., chamäle-on... (~-...) -artig a chameleonovitý; -ſliege f zo. Stratiomys chamaeleon braněnka černožlutá; -kreſel m vlk měnávý n barvoměnný (hračka): -natur f povaha chameleonova.

chamäle-ontisch (~-~) a D₂,₃ chameleonský.

Chambranle (~, ět š-) Œ stav. obruba, -ěň,
šambrána†.

Chambre-garnißt (~-~) ět šanbr'garnist) m
E₂₀ = Zimmerberr.

Chambrieren (~↓- ět -š-) |[fr.] vₙ (h) C₁₂ po-
spolu bydleti.

Chamoïs (ět šam-o) [fr.] 1. a kamzikové
barvy, šedoplavý. 2. n šamá běložlut.

Chamotte (~-t- ět š-) [fr.] f E₂₂ šamot↑,
nespálň hlína.

Chamotte... (~-...) -ausfütterung f stav.
vyložení šamotem; -mchſ t moučka šamo-
tová (ku přípravě malty ohnivzdorné); -mörtel m ohni-
vzdorná malta; -ſein m, -ziegel m šamotka
n ohnivzdorná cihla.

Champ (ět šan) |[fr.] m E₂₅ pole.

Champagner (šaпаń'р) |[r.] m E₅ (víno)
šampaňské.

Champagner... (~-...) -fabrication f vý-
roba šampaňského; -fabrik f továrna na šam-
paňské; -glas n šampaňka; -kreide f křída
šampaňská; -kuſſer m chladí č šampaňského;
-traube f hrozen (vína) šampaňského; -wciu m = Champagner; -wurſ f hoz. = Bredwurz.

champagnern f (~-t-) vₙ (h) C₁₂ popiſet
šampaňské.

Champignon (ět šampiňo) [fr.] m E₂₅
pečárka, žampion†.

Champignon... (~-...) -sauce f omáčka
ze žampionů: -ſuppc f polévka se žampiony;
-žucht f pěstování žampionů.

Champi-on (~-t- š-) |[fr.] m E₂₅ id., borec,
přeborník, zápasník při závodech.

Chamsin (~) |[ar.] m E₃ id., žhavý vítr v poušti.

Chan xc. v Khan xc.

Chance (ět ša₄nSe) [fr.] f 1. hra v kostky
(á udáváním ok.). 2. možný případ, náhoda, stří-
davé štěsti, možnost výhry, šťastná náhoda,
příznivý los, dobrá naděje, vyhlídka.

Chancelier (ět šaňs'lič) [fr.] m E₂₅ = Kauſſer.

Chanere (ět šaňskr') [fr.] m šankr↑, příjičný
vřed.

chanerös (~ ↓ - ět š-) [fr.] a D₂,₃ šankrový.

Change... (~...) -jagen n lov. opuštění D
zbavení se stopy.

Changicren (ět šaňož) [fr.] vₙ (h) C₁₂ ž(a)-
měniti, vy-, pro-.

Chanſon (ět šaſſon) [fr.] f E₂₅ píšeň.

Chansonnette (~-t- ět -š-) [fr.] f E₂₂ 1. pís-
nička. 2. zpěvačka.

Change (ět šaňž') [fr.] f (m) sg. neskl., pl.
-š. 1. výměna, s-. 2. směn(eč)ný n bankovní
obchod. 3. výměna knihkupecká. 4. nepravá
stopa.

Change...

— 500 —

Charlotten...

Change... (ěti šāňž') ~ *buch* n knihk, seznam
knih nabytých výměnou; ~ *lager* n sklad knih
nabytých výměnou.

Changeant (ěti šāňžān) [fr.] I. a D₂,₃ měnívý,
nestálý, (idillernb) měňavý. — II. m zo. měnas
modravý (motołý).

Changement (ěti šāňž'mān) [fr.] n E₂₅ změna.

Chantant (ěti šāňtan) [fr.] I. a D₂,₃ zpěvný. —
II. Ch- m E₂₅ (stálá) zpěvní sín.

Chantcrelle (ěti š-) [fr.] f E₂₂ kvinta (ně
housluh.)

Cha-os (~) [řec.] n D₁ chaos†, prvotní
směsice, směs, zmatenina, nelad.

cha-otisch (~) [řec.] a D₂,₃ chaotický,
žmatený, změ-, v nepořádku.

Chapeau F (~-ètšapó) [fr.] m E₂₅ 1. klobouk.

2. pán (opak dáma); † meint ~ tanšt gut můj
tanečník tančí dobře. 3. hud. (Pintrestrid) spojka,
obloček nad notami.

Chapeau... (ěti šapō...) ~ *bas* m skládací n
podpazní klobouk, klak; ~ *bonnet* n polo-
klobouk.

Chaperounicren (~-ètš-) [fr.] ¼a C₁₂ provázeti divku, dohlížeti na divku.

Chapitricren (~-ètš-) [fr.] ¼a C₁₂ S. ~
peskovati, plísnití koho.

Char à bane (èti šan-a-b-) [fr.] m vůž s boč-
nými, postranními sedadly.

Charz... (~-èt...~) ~ *donucrtšag* m Zelený čtvrtek;
~ *freitag* m Velký pátek; ~ *mittwoch* f veliko-
noční n škaredá n sazometná středa; ~ *samš-
tag* m Bílá sobota; ~ *woche* f velikonoční v
pašijový týden.

Charade (~-ètš-, p k-) [fr.] f E₂₂ šaráda,
hádanka š'abičná.

Charakter (~) [řec.] m E₆, pl. též e (~) charakter*: 1. znak (pisemný), značka, písemno. 2. znamení (zrakrovčatí) 3. znak, ráz, výraz, (charakteristická) vlaštnost, zvláštnost, přirozenost, svěráz(nost), povaha, rázovitost; ein Menšk von ~ člověk charakterní pevné povahy; tešen ~ haben nemíti charakteru, býti bez charakteru. 4. příznak důstojenství, důstojnost, hodnost, stav, postavení, jméno, název, titul.

Charakter..., *charakter*... (~-èt...) ~ *ahülicha*
spřízněné n podobné povahy (gen.), podob-
ného charakter; ~ *ahülischkeit* f podobnost
povah; ~ *ansdruck* m der Gewanbung rázovitost
oděvu; ~ *beschaffenheit* f ráz; ~ *bild* n charak-
terni n povahopisný obraz; ~ *buchtabte* m gram.
pismě charakteristické n význačné; ~ *fjet* a
pevné povahy; ~ *festigkeit* f pevnost povahy,
ráznost; ~ *figur* f charakterní figura; ~ *ge-
mälde* n = *Charakteristit*; ~ *komödie* f = ~ *lust-
piel*; ~ *kräftig* a činorázný; ~ *loš* a bez po-
vahy, bez charakteru, bezcharakterní; ~ *les*
tein býti bez charakteru; ~ *losigkeit* f bez-
charakternost; ~ *lustspiel* n charakterni veselo-
hra n komedie; ~ *schildernung* f líčení n popis
charakteru n povahy, povahopis; ~ *schwach* a
nepevné povahy; ~ *stijzef* povahopisný nákres;
~ *spicler* m charakterní herec, povahoherec;
~ *stück* n div. charakterní kus; ~ *voll* a pevné
povahy; ~ *zichnung* f = *Charakteristik*; ~ *zug* m
rys charakterní.

charakterisieren (~-èt) [řec.] I. ¼a C₁₂
1. charakterisovati, vyznačovati, výrazné
označovati. 2. určovati n líčiti n podávati
povahu éi — II. ¼ějich ~ 1. vyznačovati se.
2. jeviti povahu n ráz.

Charakteristik (~-èt) [řec.] f E₁₈ charakteristik*: 1. líčení n vypsaní povahy, povahopis. 2. ráz, význak. 3. líčení, vyznačování. 4. význačné písmeno. 5. math. (u logarithmu) znak rádový, význak. 6. min. znakopis.

Charakteristiker (~-èt) [řec.] m E₆. 1. spisovatel líčící povahy n charaktery, povahopisec, charakterista†. 2. herec hrající charakterní role.

Charakteristikon (~) [řec.] n id., po-
nznak.

charakteristisch (~-èt) [řec.] I. a D₂,₃
charakteristický†, svěrázný, zvláštní, vý-
značný, podstatný. — II. Ch-e(s) n D₂,₃ cha-
rakter†, ráz.

Charavari (èti š-) pl. široké a dlouhé kal-
hoty, šarávý†.

Charge (~-ètšarž-) [fr.] f E₁₂ 1. náklad,
bříme, tře. 2. dávka, poplatek, obtiž, starost,
povinnost, závazek. 3. úřad, služba, povin-
nost (služební), postavení, místo. 4. rozkaz.
5. náboj (děla, ručnice). 6. útok. 7. přiv. při-
těžující okolnost. 8. přehánění, přepínání, nad-
sázka; karikatura†, pitvora. 9. ⊂ but. násada,
dávka, násyp(ka); ~ u machen pracovati ná-
sadou (několika centů).

Chargier... (èti šarž...) ~ *lager* n der Pajete vej,
aši, čepovnice n pánvice ložní u lafety; ~ *schritt* m
krok k útoku, (po)klus (= Zermijschritt).

Chargen... (~-ètš-) ~ *pferd* n vej služební
kůň (důstojnický).

Chargier... (~) ~ (èti š...) ~ *schritt* m krok
útěnýv.

Chargieren (~) [fr.] f C₁₂ 1. 1. naložiti eo komu
n a koho, uvaliti eo na koho, obtižiti koho čim.
2. přetížiti, přeplnití, přepátí; *chargierter* Brief
psaní s penězi. 3. upřílišovati, přeháněti; nad-
sazovati. 4. útokem hnáti, útočiti. 5. nabíjeti. —
II. *Charqierte* (v) I. m D₂,₃ 1. vej, důstojník, hod-
nosta. šarže. F-ant. 2. student. předseda sdru-
žení studentského. — III. % Ch- n E₇ bez pl.

Charis (~) [řec.] f sg. neskl., pl. Chari-
t(inn)en (~-(-)-) m 3th. a poet. Charitky↑, Gracie↑,
Milostenky (aglaja, Thalia, Eufrosyne).

Charité (èti š-) [fr.] id. 1. láaska (křěštan-
ská), milosrdenství. 2. jméno nemocnce v Berlině.

Charivari (èti š-) [fr.] n. 1. a) povyk, hlomoz,
kočičina, kocovina; b) posměsné zastave-
níčko. 2. hra v karty: všecky čtyři dány v jedné
ruce.

Charlatau (~-ètš-) [fr.] m E₂₅, pl. též e (~) dryáčník, šarlatán, žamputář, balamutil.

Charlatanismus (~-ètš-) [fr.] m E₁₄
šarlatánství, dryáčnictví, žamputářství.

Charles (èti šarl') [fr.] npr. m kě. šm. Karel.

Charlotte (~-ètš-) I. npr. f Charlotta,
Karolina. — II. f a) bot. Allium ascalonicum
oslejch, šalotka (= Schalette); b) Apfelbreiterte
jablkový dort n tykanec, jablečník.

Charlotten... (~-ètš-) ~ *strach* m bot.
oslejch, pažitka.

["charmant]", "— 600 —", "[chevaleresk]", "charmant (~ü êš-) [fr.] a D₂,₃ šarmantní†, okouzlující, rozkošný, půvabný, roztomilý, vábný, lahodný, luzný.", "charmieren F (~↓-) [†+†+†7 fr.] (b) mit ſ-m ~ házeti očkem, zamilovaně n milostně pokukovati po kom.", "Charmotte (~~ü~~ êš-) = Chamotte.", "Charnier O (~↓~ êš-) [fr.] n E₃, ~c E₂₂ f stežejka, kloub.", "Charnierz... (~u...) ~anſaß m násadka kloubova; ~band n kloubová závěsa n stežej; ~welle f hřídelík kloubový.", "Chároz... v Cheiro... a Chirez...", "Charon (~) npr. m myth. id. (přívozník v podsvětů).", "Charpie (~ê čiš-) [fr.] f chir šarpie↑, cupanina, třepenka.", "Charpie... (~u...) ~bansch m, ~bäuschen n chomáček) cupaniny; ~buchsche f skříňka na cupaninu; ~suchen m = ~bansch; ~wiche f knot, žemnice z třepeni.", "charricren O (~↓~ êš-) [fr.] C₁₂ kam. den Œiun ~ kámen osekávati n otesávati.", "Charta (~) [lt.] f v Carta.", "Charte-partie (~↓~ êšart'parti) [fr.] f E₂₂ = Certa-partie.", "charnern (~ ê čár) [angl.] C₁₂ ein Œiff ~ lod pronajmouti.", "Chartreур (ê šartrê) m, Chartreuse (êš šartrōs) [fr.] id. (hiker).", "Charybdis, ♂ Charybde (~~~) [řec.] npr. f neskl. id. Přv. aus der ~ in die Œvula fallen přijiti z děste pod okap n z bláta do louže; padnouti s kvje na palici.", "Chaffe-ki (~↓-) [tur.] f E.₈ chassaki↑, přední žena sultánova, matka následníka sultánova.", "Chaffé (êš š-) [fr.] m id., (šoupavé) kroky taneční na stranu; ~ croisc (êk kroase) kroky taneční v pravo a v levo.", "chaffen (~ ê š-) [fr.] v a C₁₂ zahnati.", "Chassapot (êš asp'pō) E₂₅ a) n tež Chassapot= gewehr n chassepotka, šas potka (ručnice); b) p~ m iert. zadnice.", "Chasseur (êš šaspr) [fr.] m E₂₅ myslivec, střelec.", "chassieren (~↓~ êš-) [fr.] ņn (b) C₁₂ tančiti chasse, šoupanti v pravo v levo.", "Château (êš šatō) [fr.] m, n E₂₅ zámek, hrad.", "Chätodonten (~~~) [řec.] mpl. 20. štětinozubci.", "Chatouille (êš šatuj') [fr.] f E₂₂ = Schatulle.", "Chaucau (êš šodō) [fr.] m id., teplá omáčka z vina a vajec (k mončným jidlům).", "Chaussee (êš šosé) [fr.] f E₁₈ nasypaná cesta, silnice.", "Chaussec... (~u...) ~arbeiter m dělník silniční, cestař; ~bau(ten pl.) m stavba n pl. -y silniční; ~geld n mýto, mýtné; ~geld-einreichner, ~geld-erheber mýtňu; ~graben m příkop silniční, strouha; ~pappel f bot. Pulpus italica topol vlaský n italský; ~ſlein m O Štěrk, jespa; ~walje f O válec na rovnání silnie; ~wärter m cestár.", "chauffieren (~↓~ êš ſo-) [fr.] 1. c-u Weg ~ cestu řtěrkovati v silnici obraceti; ♂ ein Land ~ zřizovati v zemi silnice. 2. obouvati.", "Chauvinismus (~~~ êš ſo-) [fr.-lt.] m neskl. id., sovinismus↑, vlastenecká výstřednost,", "přemrštěné vlastenectví, (národní) velikášství.", "Chauvinist (~) [fr.] m E₂₀ šovinista↑, vlastenecký přemrštěnec.", "Chauvinistiſch (~) [fr.] a D₂,₃ šovinisticky↑, (vlastenecky) přemrštěný.", "Chauvinifieren (~↓~) [fr.] ņn (b) C₁₂ chtíti válkú z přemrště ného vlastenectví.", "Cheſ (êš sek n ček) [angl.] m E₁₅ chek↑, bont, poukázka pokladní n bankovní.", "Cheſz... (~u...) ~buch n kniha čeků; ~inhaberm majetník čeku.", "Cheſ (êš ſef) [fr.]tm E₂₅ hlava, náčelník, vůdce, velitel, řediel, představený, přednosta, chef; General en ~ nejvyšší velitel.", "Cheſ... (~) ~) ~) ~) ~) ~) ~) ~) ~) ~)

Chevalier

— 601 —

[Chlor...

Chevalier (ěši ševaljé) [fr.] m E₂₅ 1. rytíř.
2. jezdec n koník v šachu.

Chevalier... [fr.] -gerſte f piv. ječmen kava-
lírský n dvouřadý.

Chevau-leger (ěši švōležě) [fr.] m E₂₅ lehký
jezdec.

Cheviot (券券, ěti š-) id. n E₂₅ látka.

Chevrottielen (~~~券~~, ěti š-) [fr.] ¹/₈ (b) C₁₂
1. stávati se netrpělivým, sem tam poskako-
vati. 2. mečívě n třesavě zpívati.

Chiarošcuro (~券~) n orn. kiaroskuro†,
přišvit (napodobení roliefu různobarevným materalem).

Chia-šma (~券~) [řec.] n E₂₅ 1. znaménko
(řeckého) χ n (lat.) X. 2. lek. skřížení se, křížov-
vatka. 3. řěn, těž Chiasmus m E₂₆ n E₁₄: id.,
křížové postavení dvou a dvou slov stej-
ného vždy poměru.

Chic (čiši šik) [fr.] m E₂₅ 1. dovednost, f ši-
kovnost. 2. vkus.

Chicane (~券~ čiš-) [fr.] f E₂₂ 1. ničemná n
daremná n svévolná rozepře, malicherná vy-
táčka, zlomyslné týrání, úskočnití. 2. pleti-
chářství, překrucování práva, háčky, úskoky.

Chicanieren (~券~ čiš-) [fr.] ¹/₈ a C₁₂ přivésti
do procesu koho, pletichy strojiti proti komu;
s. sm. zlobiti, týrati, trápiti, sužovati koho.

Chicanerie (~券~ čišik-) [fr.] f E₂₂ překrucování práva, pletichářství, svízele pletichářské, (svéhlavé) týrání, úskočná svévolná n daremná hádka, f tahanice.

Chiffonnière (~券~ čiš-) [fr.] f E₂₂ prá-
delník, skříň.

Chiffonnieren (~券~) [fr.] ¹/₈ a C₁₂ pomačkati,
z-, rozrdchati, rozcuchati.

Chiffer (~券~), Chiffre (ěti šifr') [fr.] f E₂₂ 1. čís-
lice, cifra. 2. tah písma. 3. označení. 4. chiffrá†,
tajné písmo n znamení.

Chiffern... (券...) -schreiber m písaj šifer,
kryptograf†; telegramm n šifrovaný tele-
gram.

Chiffre... (券...) -cabinet n kabinet k luštení
šifrovaného písma; -schrift f šifrované n tajné
písmo.

Chiffrierz... (~券...) -kunſt f umění šifrovací,
tajnopisectví.

Chiffrieren (~券~ čiš-) [fr.] ¹/₈ a C₁₂ šifrovati,
psáti šiframi n tajným písmem.

Chignon (ěti š- [fr.] m E₂₅ žíhon, cop, vrkoč.

Chili... (券... či č-) -erdbecre f bot. Fragaria
chilensis jahodník čilský; -ſalpeter m chem.
ledek čilský.

Chili-ade (~券~) [řec.] f E₂₂ tísicletí.

Chimära (-券-) [řec.] npr. f E₂₃, pl. -š, těž
Chimäre (-券-) f E₂₂ 1. myth. Chiméra (oblu-
ahnsoptici).

Chimären... (~券...) -erzeugend a záludo-
plodný.

Chimärisch (券-) [řec.] a D₂,₃ chimérický†,
bludosmyslný, záludný.

Chin (券) m E₃ bez pl. lupy.

Chin... (券...) -frankheit f = Chin.

China (券 či ch.) 1. č. n E₂₅ bez pl. I. Čína. —
II. (券 či kí.) f E₂₃, těž n E₂₅, pl. -š = Chinariinde.

China... China... (券...券...) -äußlich a chino-
vitý; -baljam m balsám chinový; -baum m
bet. Cinchona strom chinový, chinovník; -baum-

artig a chinovníkovitý; -bier n chinové pivo;
-čsenz f trest chinová; -fahrer m plavec kolem
Činy, cestovatel po Čině; -fieber n horečka
z chiny; -gallerte f rosel chinový, huspenina
chinová; -gerbjaure f kyselina chinotříslová;
-gras n. -hanſt m. -nesſel f Urtica nivea kopřiva
činská (= -neſſel); -riinde f kúra chinová
(= China II.); -roth n červen chinová; -ſalz n
chinan?; -fauer a: -anrue ſalz = -ſalz; -ſaure
chem. kyselina chinová; -ſilber n činské stříbro
(= Aljenid); -ſilber-waren fpl. zboží z čin-
skeho stříbra; -ſtoff m chem.: 1. chinin†. 2. cin-
cholin†; -tinctur f, -tropſen mpt. tinktura
chinová; -wurzel f bot. Smilax china kořen
chinový (= Podemwurzel).

Chineſe (~券~) m E₂₁, Chinesin (~券~) f E₁₉
Čínan, f -ka.

Chinesiſch (~券~) I. a činský; -Mauer činská
zeď; - Spraše = II. - II. s Ch- n neskl.
das Ch-e činstina.

Chinidin (~券~) n E₃ bez pl. chem. id. chinidin
(alkaloid).

Chinin (~券~) n E₃ bez pl. těkár. chinin (al-
kaloid).

Chinin... (~券...) -acetat n id.; -äthyl-
ſulphat n chininaethylsulfát†; -biſulphat a
síran chininu kyselý; -carbolat n chinin-
karbolať; -grün n zelen chininová; -hydraz
chinidin†; -hydrochlorat n chlorid chininu;
-chlorid n = -hydrochlorat; -lactat n mléčan
chinivový; -phosphat n fosforečan chin-
nový; -ſcarat n stearan chininový; -ſulphat n
= -biſulphat; -taunat n tříslan chininu; -urat n
močan chininový; -valerianat n valeran
chininový.

Chiragra (~券~) [řec.] n E₂₅ bez pl. dua
v rukou.

Chiro-... (券...) [řec.] -graphar-gläubiger m,
-grapharier m věřitel na pouhé upsání (neho-
tčenil); -grapharisch; -rukopisny; -graph(um) n
rukopis; -gnomik f rukoznalství; -logie f
mluva prsty; -mant(in f) m věštec n f vé-
kyné z ruky, rukopravce, f -kyné, rukověštec,
f -kyně; -mantie f rukoprava, -ectví, ruko-
věšta, hádání z ruky; -meter m rukoměr;
-nomic f nauka o pohybech rukou při mlu-
vení n o posuňcích, mimika†; -plast m:
1. prstovod (zařízení k držení prstá při hře na piano).
2. prstolepec, rukotváře; -plastik f chiro-
plastika†, prstolepectví, rukotvárnictví,
umění vytvářeti různé podoby z měkkých
mass; -thpographie f rukotisk.

Chirurg (~n~ n~) [řec.] m E₂₀ 1. id., ran-
hojić, ranlék(ař). 2. a) = Lanzenſiſch; b) =
Zvornítkler.

Chirurgie (~n~ n~) [řec.] f E₁₈ chirur-
gie†, ranhojičství, ranlékařství.

Chirurgisch (~n~ n~) [řec.] a D₂,₃ chirur-
gický†, ranhojičský, ranlékařský.

Chitin (~n~) [řec.] n E₂ chem. id., krovkovina
(látka v krovkách brouků).

Chlor (~n~) [řec.] n E₂₅ bez pl. chem. 1. chlor†,
solík.

Chlor-... (券...) -acid n kyselina chlorová;
-alkali-en pl. alkalie chlorované n -naté;
-alum(inium) n chlorid hlínity n aluminitý;
-ammoniakmagneſia f chlorid ammonato-

Německočesky slovník. I. Deutjchöhnijches Wörterbuch.

76

Chlora

— 602 —

[Cholera—...

hořečnatý; -ammonium n chlorid ammonaty, salmiak]; -antimon n = Antimonchlorid, Antimonchloriir; -arsen n, -arsenik m chem. = Arsenchloriir; -åther m éter chlorový, trest solíková; -åthyl m = Åther; -åthyl-oryd n chlorovaný diaethyloxyd; -barium n chlor barnatý; -bisulphid n chlorid síričitý; -blci n: 1. = Bleichlerid. 2. min. kotunnit†; -bleiche f biléní chlororem; -brom-silber n embolit†; -calcium n: 1. chlorid vápenatý. 2. chlorokalcite†; -cyan m kyanchlorid†, chlorkyanit, chlorid kyanatý; -cifen n chlorid železa; -fabrik f továrná na chlor; -gas n = Chlor; -gold n: 1. chlorid zlatnatý (= Goldchloriir).

2. chlorid zlatový (= Goldchlorid); -haltig a obsahující chlor; -hydrat n hydát chlorový; -jodverbindungen fpl. sloučeniny chlorjodove; -faliun n chlorid draselnatý; -falk m vápno chlorovén b. bílešké, chlornatán vápenatý: -Klecjaure f kyselina chloroxalová, chlorsavelová, chlorathanálová; -Klecjaures Sal n chloroxalat†; -fobalt m chlorid kohaltnatý; -kohlenzorggas n karbonylchlorid, oxychlorid uhlíka, fosgen†; -kohlenjäure verbindungen fpl. chlorohlicicitan. chloromravenecanuy; -kohlenstoff m: a) chlorid uhelnatý; b) chlorid uhlitý; c) chlorid uhlíčitý; -fupfer n: a) chlorid médienatý; b) chlorid médienatý; -fupfer-erz n min. atakainit†, malachit osodelný; -lithium n chlorid litnatý; -magnesia f chlornatan horečnatý; -magnesium n chlorid horečnatý; -messier m chloromér; -messung f chloromerstv†; -metalle npl. chloridy kovu; -mononyd n anhydrid chlornatý; -natrium n chlorid sodnatý, sul obecná kuchynská; -natron n chlornatron sodnatý; -opal m opál chlorový n zelený; -osmium-n-talium n chlorid osmítodraselnatý; -oryd n kyslíčník chlorový: -phosphor m chlorid kostíkový; -qued silber n: a) chlorid rtutiénatý, kalomel†, rtut rohová; b) chlorid rtutnatý (kalimáu); -falt n hydrochlorát†; -jauncr a: jaunceratun chloréan chlornatý; -jaures Sal chlorečnan, chlorat; -jaures Vazrium chlorečnan barnatý; -jaure f kyselina chlorečná; -jaure-zatn chlorečnan, chlorat†; -schwefel m: 1. chlorid síriénatý (= Zdweidchloriir). 2. chlorid síriénatý (= Zdweidchlorid); -jeife f mýdlo chlorové; -silber n: 1. chlorid střibrnatý. 2. min. kerargyrit†, rohovec střibrný n krychlový; -tetroryd n anhydrid chloríčelý; -verbindung f sloučenina chlorová; -wasser n voda chlorová; -wasserstoff(fäure f) m chlorovodik, kyselina chlorovodiková n solná; -wasserstoffiaures Chinin hydrochlorid†; -wasserstoffiaures Merphin hydrochlorid morfinu; -wasserstoff-gas n kyselina chlorovodiková, solná, chlorovodik (= -jäure); -zink m chlorid zinečnatý; -zinn n: 1. zivjadlach zinn chlorid cínacý (= Zimmchloriir). 2. vierzjad zinn chord cliničitý (= Zimmchlorid).

Chlora (—) [frec.] f E₂₃ bot. Gentiana horeč.
Chlorat (—) n E₃ chem. id. chloral, trichlor-
acetaldehyd†.
Chlorat—... (—...—) -hydrat n hydrat chlora-
lový, chlorallydrat.

Chlorat (—) [frec.] n E₃ chem. chlorečnan,
chlorat.

Chlorid (—) [frec.] n E₁ chem. chlorid↑, solíčník.

Chlorig (—) a D₂₃ chlorový; -e Säure kyse-
lina chlorová.

Chlorig—... (—...—) -sauer a: -saurc Salze chlorany, chlority†.

Chlorin (—) n E₁ bez pl. = Chlor.

Chlorit (—) [frec.] m E₃ min. id., slída zelená, zelenec.

Chlorit—... chlorit—... (—...—) -haltig a obsahující chlorit; -schiefer m brídlice chloritová; -spath m chloritoid†.

Chloroformium) (—) [frec.] n E₃ id.
Chloroformieren (—) C₁₂ I. ⅛a chloro-
formovati. — II. % Ch- n E₇ bez pl., Chloro-
formierung f E₁₃.

Chlorophyll (—) n E₃ bez pl. chem chloro-
yll, zelení listová.

Chlorophyll—... (—...—) chem. -haltig a obsahu-
jící chlorofyll n zelení listovou.

Chloriir (—) E₃ chem. = Chlorverbindung.

Chloriir—... (—...—) chem. -haltig a obsahující
sloučeninu chlorovou.

Choc (en šok) [fr.] m vq. E₂₅ nájezd, útok (juzdy)

Chochem (—) m E₂₅ = Sauer.

Chocolade, Chocolate (—) [mex.] f E₂₂
čokoláda.

Chocolaten—... chocolaten—... (—) -auf-
tausf m nákyp čokoládový; -baum m bot.
Theobroma cacao kakaovník (= Maccatanum);
-Blümchen n bot. švyce = Schwarzhändel; -braun a
cokoládový; -e hnědý, barvy čokoládové;
-cacao m kakao†; -eis n, -gefrörecnes
ledová n mražena čokoláda; -erzeuger m,
-fabriant m vy lábě čokolády, čokoládník;
-fabrii f továrná na čokoládu; -fabri-
fant in f) m továrník, f -ice n vyrabitel
f -ka čokoládv: -farbig a = -braun; -figure f
figurka z čokoládv. -haltig a obsahující
cokoládu; -händler in f m obchodník, f -ice
(f) čokoládou, čokoládník. -kanne f konek
n čokoládu; -mädjen n prodavačka čokolá-
davy. -máschine f = -kanne: -macht n. -putver
prášek čokoládový moucka čokoládová;
-plächen n, -tafel f tabulka čokoládová;
-quirl m kvedlačka na čokoládu; -jeite f
f bra v kulečník: das war -jeite to nebyla pravá
strana, koule chybila; -strudel m závin čoko-
ládový; -tajse f. 1. šálek n kotlík čokolády.
2. třátek čokoládový; -torte f dort čokolá-
dový.

Choišieren (—) [fr.] n ¼a C₁₂ vyb(f)-
rati, voliti.

Chot ..., chol... (—) -sauer a: -eß Salz
cholan†; -jäure f kyselina cholová.

Cholein (—) [frec.] n E₁ žlučovina.

Cholera (—) ch- n k- [frec.] f E₁₃ bez
pl. path. cholera, úplavice asijšká; ~ nostras
cholera domácí; von der ~ angejedt cholerou
nakažený.

Cholera—... cholera—... (—) -äuhlisch a,
-artig a cholerov(it)ý, cholerický, podobný
cholere, na způsob cholery; -binde f =
Veibinde: - commission f komise cholеровá;
-dejectionen fpl. výkaly cholerové; -epi
demic f epidemie cholеровá, cholera; -fall m

[Christel]

— 604 —

[chromolithographisch

žíšek (příměsícíjící dárky vánčená), Jezulátko; knotčn *m* bot. = blumne; -marſt *m* vánoční trh (= Weibl- nachtmärſt); -mſſe *ſ.* -mctte *ſ.* jitřní *n* půl- noční mše; -milde *a* křestansky milo- srdný; -monat *m* (měsíc) prosinec; -nacht *ſ* noc vánoční n stědrovečerní, noc před Božím hodem vánočním; -ordcn *m* řád Kristův = Chriſtuserden; -ſchein *m* měsíc o vánočích; -jſolle *ſ* vánocka, vánoční houska; -tag *m* vánoční den, Boží hod vánoční; -woche *ſ* těvén vánoční; -wurz(cl) *ſ* bot. *Arnica montana* prha chlumni; bůbmůtde -wurzel Adonis vernalis hlaváček jarní, ohníček žlutý; -schware -wurzel Helleborus čemerice, kýchavka, sv. Ducha koření, ellebort.

Christel (L.) npr. f E₂₂ Kristina, f -la.

Christelei f. (L.) f E₁₈ stavění (svého) křestanství na odiv.

Christeln f. (L.) [Christ] vynášeti se n vy-
chloubati se křestanstvím, stavěti na odiv
(své) křestanství.

Christien... Christen... (L.)... gemeinde f obec křesťanská, obcování křestanů; -glaubem vira křesťanská; -find n dítě křesťanské, křesťan (aie sv. Chittind Ježíšek): -ſchre f: 1. katechisiac se nedělní. 2. ... něční křesťanské, nauka křesťanská; -liebe f láska křesťanská; -mensch m, -ſelec f křestan; fein -menſch nikdo, ani živá duše; -pſlicht f povinnost křesťanská; -ſinn m duch křesťanský; -verfolgung f pronásledování křestanů; -volk n lid křesťanský, křestanstvo; -zichen n znamení kříže, kříž.

Christenhheit (L.) f E₁₈ křestanstvo.

Christenthum (L.) n D₂ křestanství, náboženství křesťanské.

Christen (L.) [L.] npr. m E₂₅ n se členem
neskl. = f E₁₇ Kristian, f -a.

Christians... (L.)... -wurzel f bot. = Wänen-
schote.

Christine (L.) npr. f E₁₇ kr. im Kristin(a).

Christinen... (L.)... -frant n Pulicaria vulgaris blešník obecný.

Christisch (L.) a D₂₃; ich bin - jsem Kristův i. k. kornithskym i. 1. 12.

Christisch (L.) I. a D₂₃ křesťanský, adv. -y; -c Zeitrechnung éra křestanská, letopřoč křesťanský; -e Liebe láska křestanská. — II. s Christlichkeit f E₁₈.

Christlichen (L.) n. C₁₂ pokřestaniti.

Christöffel (L.) m E₁₂ zo. Pratincola rubicola
bramborniček černohlavý (= Schwarzebladen).

Christologie (L.) [rec.] f E₁₈ nauka
o Kristu.

Christologisch (L.) [rec.] a D₂₃ christo-
logický, vztahující se k nauce o Kristu.

Christoph (L.) [rec.] npr. m E₂₅, Krištof.

Christophen (L.) n. C₁₂ druhdy: citovati
duchy, kteří věděli o ukrytých pokladech.

Christophs... (L.)... -frant n bot. a) Actea
samorostník; b) Vicia sativa vikej setá;
-ordcn m řád sv. Kristofa; -wurz f bot.
Actaea spicata samorostník klasnatý, beraní
rozky, černina, vranec.

Christhthümeln f. (L.) n. C₁₂ = Christeln.

Christus (L.) [rec.] npr. m (Ježíš) Kristus; ver Christo, ver Christi Geburt před Kristem, před narozením Krista Pána; nach Christe po Kristu, po narození Kristové; im Sapro 1894 nach Christo tež léta Páně (abbr. l. P.) tisícého osmistého devadesátého čtvrtého; ante Christum před Kristem.

Christus..., Christus... (L.)... -bild n obraz
Kristův; -opf m hlava Kristova; -lanze f
bot Lycopus europaeus karbine, katuska,
konradka, střílenka, stříly, vléči noha; -leer a
bez (Ježíše) Krista; -ſchre f christologie, nauka o Kristu; -ordcn m řád Kristův (v Porta-
gal-sku); -palme f bot. Ricinus communis skočec.

Chrom (L.) [rec.] n E₃ chrom†, ‡ barvík.

Chrom..., chrom... (L.)... -alaun m kamene
chromitý; -atrop m barvoměn; -bлеi n =
-geb; -chlorid n chlorid chromitý; -chlorür n
chlorid chromitý; -cifen n, -cijcuer; n,
-cifenjein m = Chremit; -element n článek
s dvojehromanem draselnatým; -crz n min.
chromová ruda; oftačkridsčr; barvece osmi-
štenný; -farbe f chromová barva; -farben-
fabrik f továrna na chromové barv n chro-
mových barev; -gelsb n chromová žlut;
-glimmer m chromová slída; -grün n chro-
mová zeleň; -haltig a obsahující chrom;
-hydropyrnd n emom. hydát chromitý; -hybro-
dryndul n kysličník chromnatý; -monoryd n
= -ordudl: -odcr m chromový okr, chro-
movka; -oryd n kysličník chromitý (=min);
-oryndhydrat n = -orderynd; -orydjalze npl.
soli chromité; -oryduul n kysličník chrom-
aty; -oryduulornd n kysličník chromato-
chromity; -oryduuljalze npl. soli chromanaté.
-roheiſen n O bot chromnaté surové železo;
chromatit éugun = -roth m = -zumbeher;
jalze npl. = -ordud(n)jalze; -jauer a: -jaures
Weideprid = -gelsb; jauer Barut chroman
bar-
natý, ultramarin žlutý; -jaures Ammeninum
dvojehroman ammonatý; -jaures Ammonium-
erynd chroman ammonatý (pravidelný); -jaures
Weideprid chroman olovnatý (pravidelný);
-jaures Kali chroman draselnatý (pravidelný);
-jaures Kali (doppelt) dvojehroman draselnatý;
-jaures Žal; chroman†; -ſaure f kyselina chro-
mová; -ſaure-anhydrid m anhydrid chromový;
-ſaure-jalze npl. chromany; -jeſqui-orynd n
= -ordnd: -jahl m bot. chromatá ocel; -jino-
ber m rumělka chromová, rakouská chro-
mová červen.

Chromat (L.) [rec.] n E₃ chem., chroman†.

Chromatik (L.) [rec.] f E₁₈ fys. v nauce o barvách
chromatika.

chromatisch (L.) [rec.] a D₂₃ chromatický:
a) hud. půltonový; b) fys. barevný.

Chromium (L.) [rec.] n E₁₅ bez pl. = Chrom.
Chromolithograph (L.) [rec.] m E₂₀
id... barvokamenotiská.

Chromolithographie (L.) [rec.] f E₁₈
barevná lithografie, barevný kamenotisk,
barvo(kameno)tisk.

chromolithographieren (L.) [rec.] n
C₁₂ chromolithografovati.

chromolithographisch (L.) [rec.] a
D₂₃ chromolithografieký†, barvo(kameno)-
tiskový.

Chromotypographic]

— 605 —

[ciklicisch]

Chromotypographic (~-~) [rec.] f E₁₈ chromotypografie¹, barvotisk.

Chromopſie (~-~) [rec] f E₁₈ vidění barev.
Chronik (~-) [rec.] f E₁₈ kronika, letopis;
fig. (statid) klepy, klevety.

Chronika (~-) [rec.] f E₂₃ = Chronik.

Chronifen... (~-...) -ſchreiber m kronikář,
letopisec.

chroniſch (~-) [rec.] a path. chronický, (pro)vleký, počasný; ~c Rrantheit nemoc dlouhá n zastarala.

Chroniſt (~-) [rec.] m E₂₀ = Chronifenjдрейber.
Chronicität (~-~) [rec.] f E₁₈ path. chronickost.

Chrono... (~-...) -gramm n id., nápis
letočetný; -graph m: 1. chronograf†, leto-
pisec. 2. zarízení k měření doby, po kterou
střela leti; -graphic f chronografie†, leto-
pisectvi: -graphiſch a chronografický†, leto-
pisný; ~ſog m chronolog†, letopočtár, čas-
zpytec, časovedec; ~logieſ chronologie, čas-
veda, letopočet, určování doby; ~logiſch a
chronologický†, adv. ~v časovém porádku;
~meter m chronometri†, časoměr, přesné ho-
diny; ~meter-gang m chod časoméru; ~meter-
gang-feder f spruha chodu časoměrného;
~meter-rad n kolo časoměrné; ~meter-ruhe-
ſicin m hod. kamínek klidu časoměrného;
~meter-spirale f vlásek časoméru; ~meter-
unruhe f vahadlo časoméru; ~meter-welle f
hřídel časoméru; ~metric f měření času n
hod. taktn; ~mectriſch a chronometrický†, čas-
měrný; ~ſkop m (n) = ~meter; ~ſtichon n =
-gramm.

Chrysanthemum (~-~) [rec.] n E₂₇ ko-
pretina.

Chrysoberryſt (~-~) [rec.] m E₃ min id.,
korund hranolový, ~ mlékolice.

Chrysototl (~-~) [rec.] m id., mědizeleň.

Chrysolith (~-~) [rec.] m E₃ min. id., chrysolit
(olivin), chrysolit hranolový, ~ zelenóle.

Chrysopras (~-~) [rec.] m sg. D₆, pl. E₁
min id. (polodrahokam.)

Chrysotomus (~-~) [rec.] npr. m E₁ id.
(= Zlatouštý); fig. slavný řečník.

Chur... (~-...) [Chur, m ve švč] I. -wälſch:
1. a churský. 2. n churština, rheto romanština,
ladinština. 3. -wälſche(r) m, -wälſche f oby-
vatel Churu. — II. v Kur...

Chytopo-etiſch (~-~) [rec.] a D₂₃ tvořiči
zažitinu.

Chythus (~) [rec.] m E₂₆ bez pl. zažitina,
zažitý pokrmy.

Chythus... (~-...) -gefäße npl. évé mizné.

Chyſurie (—~) [rec.] f E₁₈ path. mčočení moče
míze podobného.

Chymification (~-~), Chymosje (~-~) [rec.] f E₁₈ úpravení ztráveniny.

Chymus (~) [rec.] m E₂₆ bez pl. id., ztrá-
venina, zažitý pokrmy.

Gibari-en (~-~) [lt.] pl. 1. nádoby na po-
krmry. 2. pokrmy, potraviny.

Gibeben (~-~) [arab.-it.] fpl. E₂₂ nejlepší
a největší hrozinky.

Gibet (~) m, n E₃ bez pl. id. v Zibeth.

Gibet... (~-...) v Zibeth...

Ciborium (~-~) [lt.] n E₂₇. 1. id., puška;
ciborí (náduha na posvěčeno hostiel). 2. stav. nebesa nad
hlavním oltárem.

Cicade (~-~) [lt.] f E₂₂ zo. 1. cikáda†,
evřeek. 2. křís.

cicaden... (~-...) -artig a cikádovitý.

Cicero (~-~) I. npr. m E₂₅ (římský státník v
čečník), — II. f E₁₈, pl. ~S, tež ~ſchrift f typ
id. (pi-mo).

Ciccrone (~-~) [it.] (ačič-) id., průvodei
cizinců.

ciceroni(ani)ſch (~-~) (~-~) a D₂₃, ci-
cerónský.

Cichori-e (~-~) [lt.] f bot. 1. Cichorium in-
tybus čekanka obecná, cichorieš. 2. wíbke ~
= Augenmürz c). 3. cikorie (náhražka kávová).

Cichori-cu... cichori-en... (~-~) -artig a
čekankovitý; ~disſel f bot. Cardus cichoraceus
bodlák čekankovitý; ~fabrik f továrna na
cikorii; ~aſſce m káva čekanková n cicho-
riová; ~wurzel f kořen čekankový.

Cicisbe-o (~-~) [it.] (či čič-) m, pl. tež
Cicisbe-i domácí přítel (prováděné panu).

Cicentat (~-~) [lt.] m E₃ bot. Vitis laciniosa
réva dríp náta.

Cid... (~-...) -romance f romance o Cidovi.

Cider (~-) [fr.] m E₆ jablečník, mest (=
Apfelwein).

Cider... (~-...) -apſel m jablko najablečník;
~botich m kád n bečka na mest; ~eſſig m
ocet mestový n jablečníkový; ~wein m =
Cider.

Cigarre (~-) [špan.] f E₂, doutník, smotek,
cigaró, ~, doutnalka; die im Munde s dou-
níkem v ústech.

Cigarren... (~-~) -abſaí m odpadky
odl doutníků; -arbeiter (w) f) m dělník
(f -ice) při výrobě doutníků, doutníkář,
f -ka; ~erzeugung f doutníkářství, výroba
doutníků; ~etui n = ~tajde; ~kapí f pouzdro
n schránka na hoří i doutník; ~křiſchen n
~křiſte f bednička na doutníky n od dou-
níků n s doutníky; ~palme f bot. Licuala spi-
nosa likuala kolcatá; ~piſe f: 1. š jéka
n ~, trubka na doutníky; 2. špička dou-
níku; ~piſzen-futteral n pouzdro na špičku
na doutníky; ~kſcher m přístroj na úreza-
vání špiček doutníků; ~ſtummeſ m zbytek n
nedopalek n opalka doutníku, p špaček, sla-
vík; ~tajche f pouzdro na doutníky, cigarník.

Ciga(r)rette (~-~) [špan.] f E₂₂ cigaret-
(k)at. papírosa.

Ciga(r)retten... (~-~) -kapſel f pouzdro
na cigarety; ~maſchine f stroj na cigarety;
~papier n papir cigaretový n na cigarety;
~tajche f pouzdro na cigarety.

Cigarro ~ (7-) [špan.] m, n E₂₅ = Cigarre.

Cifi-ar... (~-~) ~baud n kruh řasnatý;
~drijen fpl. an. řasové žlázy; ~fortſam n. vý-
čnélek řasový; ~gebilſe npl. an. útvary řas-
naté; ~körper m tělisko řasnaté; ~kran m
věnec řasový; ~nerven mpl. nervy řasové.

Ciliſen (~-~) npr. n E₇ d. st. v. zem. Kilikie
(krainja malonjškä).

Ciliſer (~-~) m, ~in f Kiličan, f -ka.

ciličiſch (~-) a D₂₃ kilický.

Cilicium

— 606 —

[citieren

Cilicium (-↓) [lt.] n E₂₇ kajicné roucho
(= Bußembd.)

Citi-en... (↓...↓) -pincette f., -zange f
chur klistky n stípec na řasy.

Cimeut 2c. v Cement 2c.

Cinchona (↓-↓) [şpan.] f E₂₃ bot. = China-
banu.

Cinchonin (↓-↓) [şpan.] n E₃ bez pl. chem. id.

Cinder ⊕ (⊕) m E₆ oharek, opalek.

Cinder... (↓...↓) -fri a bez oharků, bez opalků.

Cinellen (↓...) [it.] fpl. E₁₂ cinellyt, talíře
(hudební nástroj bicd.).

Cineraria (↓-↓...) [lt.] f bot = Aschenpflanzte.

Cineration (↓-↓) [lt.] f E₁₈ zpopelení,
spálení na popel.

Cingalese (↓-↓) m E₂₁, Cingalesin f E₁₈
Čingalec, -ka.

cingalešiš (↓...↓) a D₂₃ čingalský.

cinerescieren (↓...↓) [lt.] %n (b) C₁₂ zpo-
pelněti.

Cingulum (↓...) [lt.] n E₂₇ id., pás, ſezm.
kněžský při mši.

Cinnober (↓-↓) v Zinuber.

Ciquecento (↓-↓...) [it.] n šestnácté století,
činkvečento↑.

circa (↓) [lt.] adv. (často abbr. ca.) asi (=
ungejahr); vor - ſiinj Sajren asi před pěti lety.

Circon (↓) m E₃ min. cirkon↑ (jehlancový
(drahokam); gemeiner - tež Circonit (↓-↓) cirkonit.

Circon... (↓...↓) -erde f chem. kysličník cir-
konitčíty; ſhenit m cirkonový syenit.

Circonit (↓) m E₃ v Circon.

Circoni-um (↓-↓...) n chem. cirkonium↑, cir-
konik.

Circono-id (↓-↓) n E₃ cirkonotvar, je-
hlanec osmiboký n dvojčtverečný.

Circu-ition (↓-↓) [lt.] f E₁₈ obcházení,
oklika.

circular, circuſär (↓-↓) [lt.] I. a D₂₃
circulárni, kruhový; ſek: -er Šdnnitt ſez kol-
kolem. — II. [nlt.] = Circularſchreiben.

Circular..., circular... (↓-↓...) -arbei-
tend a praeuſicí cirkulárne n kruhové; -binde
ſek. kruhový obvaz; -ſeuer n oběžný (a tim
učinný) ohen; -ſonſiſcation f kruhové opev-
nění; -predigt f střídavé kažání; -reſcript n
= -verſügung; -ſäge f okrouhlá n kruhová
n kružní pila, cirkulárka; -ſchere f kružní
nůžky; -ſchnitt m kruhový ſez (pri amputaci);
-ſchreiben n oběžný list, oběžník, cirkulář;
-tilch m stůl n stolice okružní; -verſügung f
oběžně nařízení.

Circulation (↓-↓) [lt.] f E₁₈ cirkulace↑,
chbeh.

Circulations ... (↓-↓...) -bank f cedulová
banka; -geräuſch n šeleſt oběhu krevního;
-papiere npl. papíry cirkulační n nezaložené:
-punme f. -cérpadlo ku hnaní ochlazovací
vody: -ſörung f. k. porušení oběhu krevního.

Cirenfaritát (↓-↓) [lt.] f E₁₈ kruhovitost.

Cirentier ... (↓-↓...) -herd m ⊕ sol. bei ſatz
ſtereviannen ohěžný ohen. oběžné topení (topeni
& ohěžnyu dinovymi chodyli).

circulieren (↓-↓) [lt.] %n (b) C₁₂ cirkulo-
vati↑, obíhati, kroužiti.

Circulus (↓...) [lt.] m E₆ kruh; - vitiosus
ſi, kruh omylný (chybá v důkaze týkající se pravosti důvodů).
-

Circum..., circum... (↓...↓) -centriſch a
kolem středu (jsoucí); -ciſjon f obřízka,
obřezání; -ciſions-feſt n slavnost obřezání
Páně; -duction f podvod; -ſerenz f obvod;
-ſler m: 1. id., přizvuk průtažný; 2. fig. f
sečná rána (v obličeji), jízva, šrám; -ſlu-en; f
obtékání; -ſeribieren %a C₁₂ opisovati; -ſerip-
tion f opis; -ſpiecieren %n (b) C₁₂ rozhlížeti
se (kolem); -ſtantiell a okolnostní; -ſtan-
tiieren %a C₁₂ obšímě popisovati n vypravo-
vati; -ſanz f, pl. -ſtantien okolnost(i).

Circus (↓) [lt. = kruh] m E₁ cirkus, jez-
diště, jíždárna, rejdíště.

Cirripeden (↓-↓...) [lt.] mpl. neskl. vilejši.

cirrös (↓) [lt.] a D₂₃ uponkovitý.

Cirrus (↓) [lt.] m E₂₆ 1. lehký n řasnatý
mrak. 2. uponka.

Cis (↓) n neskl. 1. hnd. cis. 2. rak. = Cisſlethanien.

Cis..., cis... (↓...) -alpinisch a cisałpský,
předalpský; -leithani-en npr. n Cislajtanie,
Předlitavsko; -leithanisch a cislajtánský,
předlitavský; -padanisch a cispadánský,
předpádský; -rhenanisch a předrýnský
 opak. -Drantsö...

Cisſeleur (↓-) [fr.] (éti sizel@r) m E₂₅ čekaník.

Cijeleur... (↓......) -arbeit f čekaněna
práce; (vyrobek) čekanina.

Cijefier... (↓......) -bunzen m, -punze f,
-ſtempel m čekan; -hämmerchen n ⊕ cise-
lovací kladívko.

cifeſieren (↓-↓) [fr.] C₁₂ I. %a ciselovati↑,
čekaniti; vyřezávánim n rytinami zdobiti. —
II. %n C - n E₇ bez pl., Cisſelierung f E₁₈.

Cisſo-ide (↓-↓) [fec.] f E₂₂ math. cissoida↑,
křivka třetího stupně.

Cisſen... (↓-↓...) -rose f, -röschen n bot.
Cistus cist.

Cisterci-enjer (↓-↓...) [lt.] m, -in f Cister-
ciak, -án (mnch), f -ánka...

Cisterci-enjer... (↓-↓...) -Kloster n klá-
šter cisterciácký; -mönch m = Cistercienger;
-nonne f = Cisterciengerin; -orden m řád
cisterciácký.

Cisterne (↓...) [lt.] f E₂₂ cisterna↑, vodo-
jem, jimka, zděná nádržka na vodu, ſezm.
v orient.

Cisſus (↓-) [lt.] m E₂₆ 1. = Cisſ(en)rose. 2. antické
stav. náhrobek v podobě postavené desky.

Citadelle (↓-↓) [it.] f E₂₂ citadela↑, tvr
n pevnost městská.

Citat (↓) [lt.] n E₃ pl. též Citata 1. citat,
uváděné n uvedené místo (ze spisů). 2. (Vorladung)
obsíka.

Citation (↓-↓) [lt.] f E₁₈ citace, citování.

Cité (éti s-) [fr.] f E₂₅ město.

Citier... (↓...) -jeichen n uvozovací zna-
měnko.

citicrbar (↓-) [lt.] a D₂₃ co možno citovati.

citičren (↓-↓) [lt.] C₁₂ I. %a 1. (k soudu) obe-
si(lati). 2. citovatij, uváděti p uvěsti (místa ſez
spisó; ein (ſeſel - dokládati se zákonem; vzta-
hovati se na zákon. 3. e-n (Seit - vyvolávati
n f citovati ducha. — II. % C - n E₇ bez pl.,
Citerung f E₁₈.

cito

— 607 —

Clari-en

cito (⁻¹) [lt.] adv. rychle! (na listech:) spěchá! nutno!

Citrat (⁻¹) [nlt.] n E₃ citran, sůl kyseiny citrově.

Citrin (⁻¹) m E₃, ~stein m id. (polodrahokam.)

Citrinchen (⁻¹) n E₇ zo. Citronella alpina pěnkava citronová.

Citronat (⁻¹) m (n) E₃, ~e (⁻¹⁻²) f E₂₂ [lt.] 1. bot., odráda citronníku. 2. oekurovaná kůra citronová.

Citrone (⁻¹) [lt.] f E₂₂ 1. (plod) citron. 2. (strom) = nbaum.

Citronen..., citronen... (⁻²⁻...) ~apsel m citronáč; ~auslauf m nákyp citronový; ~baum m citroník, citronový strom; ~birn f citronka; ~falter m zo.: a) Colias rhamni citronáček, žlutásek rešetlákový; b) Rhodocera Cleopatra žlutásek Kleopatrin; ~farb(en). ~farbig a citronobarevný, citronový; ~sinf m zo. = Citrinchen; ~förmig a citronovitý; ~garten m citroniště; ~gelb a citronove žlutý, citronový; ~gras n bot. Andropogon Nardus vousatka citronová; ~händler m citroniar; ~holz n dřevo citronikové; ~fraut n bot. a) = Melisse 4.; b) Frauenfrant a); ~liionadef citronová limonáda; ~melisse f bot. a) = Frauenfrant a); b) = Stadenminze; ~melissen öln silice meduňkový; ~minze f = Baftienminze; ~öl n silice citrová, olej citronový; ~pfalter n lesär. mast kostková žlutá; ~quendel m bot. = Feßelkümel b); ~saft m citronová štava; ~salbe f lekár. masť (žlutá) drobivá; ~saner a: ~aures Eijeneryd citrát železitý; ~aures žtien citran litnatý; ~aures Magnesium citran hořečnatý; ~aures žalz = Citrat; ~säure f chem. kyselina citro(no)vá; ~säure-sirup m lekár. sryup ze šťavy citronové, citronová štava; ~schale f citronová kůra; ~schild-lans f zo. = Langerichlans; ~trank m. ~wasser n citronová limonáda, citronovka; ~vogel m zo.: a) ~sinf; b) = ~alter; ~waisd m les citronový.

citronieren (⁻¹⁻²) ¾a C₁₂ připraviti (s) citrony.

Civette (⁻²) [fr.] f E₂₂ = Zibetilage.

civil (⁻¹) [lt.] 1. a D₂₃ 1. občanský. 2. dvorný. 3. mírný, levný; ~er Břiš mírná cena. — II. C₂ n (opak Miličár): 1. civilní n občanský stav. 2. civilní oděv; in C₂ občanském obleku.

Gibil..., civil... (⁻²⁻...) ~amt n civilní n občanský úřad; ~an spruch m nárok na základě práva civilního; ~anwärter m čekatel civilní; ~arreß m civilní vězení; ~bediente(r) m civilní n občanský sloužící; ~behörde f civilní úřad; ~collegial gericht n civilní sborový soud; ~che f civilní n občanské manželství; ~che-gejeß n zákon o občanském manželství n sňatku; ~gericht n civilní n občanský soud; ~gerichtsverfahren n řízení soudu civilního; ~gejeßbuch n civilní n občanský zákonník; ~gouberneur m civilní správce zemský; ~ingeneur m civilní inženýr; ~ingenieur-corps n sbor civilních inženýrů; ~ingenieur-schule f škola pro civilní inženýry; ~kammer f občanská komora (opak Straffammer); ~kleid n občanský šat; ~liste f výdaj na nejvyšší dvůr; ~partei f žalobce v záležitosti sou-

kromé náhrady při trestních líčeních; ~proces m civilní proces; ~proces-ordnung f civilní řád soudní; ~recht n právo občanské n soukromé; ~rechtlich a soukromoprávní; ~rechts-weg m pořad práva civilního; ~richter m civilní soudce; ~richter-amt n civilní soudecovství; ~sache f občanská věc právní; ~senat m civilní senát; ~staats-dicner m civilní státní úředník; ~stand m: 1. stav osobní; 2. stav civilní n občanský; ~stands amt n = Standesamt; ~stands-becamter m = Standsbecamter; ~stands gesetz n zákon o stavu osobním; ~stands-reqiter n rejstřík o stavu osobním; ~stands urfunde f listina o stavu osobním; ~treit m civilní rozepře; ~tracht f občanský kroj n oblek; ~traunung f civilní šňatek; ~verfahren n. ~verfahrung f civilní řízení; ~versorgung f: 1. úřad civilní; 2. zopatření vysloužilého vojina občanským úřadem; ~versorgungsberechtigt n oprávněný k civilnímu úřadu; ~versorgungsberechtigungsfeh m opravňovací list k civilnímu úřadu; ~wache f civilní stráž.

Civilisation (⁻²⁻³) [lt.] f E₁₈ civilisace†.

Civilisations... (⁻²⁻³) n... ~bestrebungen fpl. snahy civilisační.

civilifatorisch (⁻²⁻³) [lt.] a D₂₃ civilišníčí.

civilišieren (⁻²⁻³) [lt.] ¾a C₁₂ civilisovatí.

Civilist (⁻²) [lt.] m E₂₀ 1. civilista†. 2. professor civilního n občanského práva (opak Ciminatíř).

civiliter (⁻¹⁻²) [lt.] adv. civilně, v civilu.

Civismus (⁻²⁻³) [lt.] m neskl. bez pl. = Bittgerfus.

clabaudieren (⁻²⁻³, ču klabo-) [fr.] ¾n (b) C₁₂ hafati, štěkati.

clairvoyant (ču klervojnč) [fr.] a D₂₃ bystrozraký, prozíravý, jasnovidný.

clandestin (⁻²⁻³) [lt.] a D₂₃ tajný.

Claque 1. (ču klak) [fr.] m E₂₅ klakj, klobouk o stačitelných pérech. — II. (ču klake) f E₂₂ div. klaka↑, najatí tleskači (v divadle).

Claqueur (⁻²⁻³, ču -kčr) m E₂₅ div. id., (najatý) tleskač.

Clara npr. f kŕjm E₁₅, dim. Clärchen npr. n (⁻¹) E₇, Klár(k)a.

Claret (⁻²) [fr.] m E₂₅ 1. = Bleidart. 2. slavené kořenné víno. 3. (v Angl.) červené víno.

Claret... (⁻²⁻³) ~traube f =audostraube c).

clarieren (⁻²⁻³) [lt.] C₁₂ I. ¾a clo z lodi zapraviti. — II. spv. C₂ n E₇ bez pl., Claricierung f E₁₈.

Claricerungs... (⁻²⁻³) ~brief m stvrzenka o zapravení cla z lodi; ~spesen pl. výdaje při placení cla z lodi.

clarificieren (⁻²⁻³) ¾a C₁₂ 1. ⊕ čistiti (= küntern). 2. práz. = erflären. 3. = verflären.

Clarinet (⁻²) [fr.], ~te (⁻²) [it.] f E₂₂ klarinet† (hud. nástroj).

clarinettieren (⁻²⁻³) [fr.] ¾n (b) C₁₂ hráti na klarinet.

Clarinettift (⁻²⁻³) m E₂₀ klarinetista↑.

Clarität (⁻²⁻³) [lt.] f E₁₈ jasnost.

Clari-en (⁻²⁻³) [lt.] fpl. E₁₂ Musy.

Classe

608

[Cloaken...

Classe (~) [lt.] f E₁₂ trída: a) tie vornemehn ~n
vznese ne tridy; b) lot, zo ato.; c) økol. a) (Zücher
abtbeifun) die ganze ~ celá trída; b) (Zuhümmern,
~) ~

Classen=... (~=... ) ~ältestc r) m nejstarši
(zák) ze tridy; ~buch n trídni kniha; ~cin-
theitung / rozdělení ve tridy; ~exponent m math.
udavatel tríd n -ni; ~führer m = ~ältestc;
~handlung f obchod se zbožim trídним;
~ehrer m trídni učitel, správce tridy; ~lot-
terie f trídni loterie; ~mässig a trídni, dle
tridy, řádný; ~mässiger Štempel kolek dle tridy
n řádný n předepsaný; ~ordnung f = ~ein-
theilung; ~steuer f trídni dani; ~steuer-pflichtig a
povinný trídni dani; ~ziger m = ~exponent;
~zimmer n trídni místnost.

Glasfizismus (~) [lt.] m E₁₄ klas(s)icis-
mus†.

Glasfiizist (~) [lt.] m E₁₉ klas(s)icista†.

Glasfizität (~) [lt.] f E₁₈ klas(s)ienost↑,
vzornost.

Classier... (~) ...] ~apparat m třídido.

classieren (~) [lt.] C₁₂ I. ¹/₄ a tříditi. ~
II. ⁵/₆ C ~ n E₇ bez pl., Classifizierung f E₁₈.

Classifizierung=... (~=...) ~trommel f ⊕ hor.
třídni buben.

Classifizatiom (~) [lt.] f E₁₈ klas(s)ik-
tikace↑, (roz)třídění.

Classifications... (~=... ) ~liſte f třídní
list; ~notc známka (třídlej); ~ſſtem n způsob
třídění; ~urtheil n rozsudek roztřední.

Classificator (~) [lt.] m hor. třídni
nálevka.

classificieren (~) [lt.] C₁₂ I. ¹/₄ a klassi-
fikovati↑, (vO₇)triditi. ~ II. ⁵/₆ C ~ n E₇ bez pl.,
Classifizierung f E₁₈.

...classig (...%) a D₂₁₃ ve slož. čislovkam: ſünf~
pětitřídni.

Classiker (~) [lt.] m E₆ klas(s)ik, kla(s)-
sický n vzorný spisovatel.

Classiker=... (~~) ...) ~ausgabe f vydání
klasiků; ~format n formát klasiků; ~verlag m
nakladatelství klasiků.

classifisch (~) [lt.] a D₂₁₃ klasický↑, vzorný:
~c Œschriuteller = Classiker; ~e Litteratur u sm litera-
tura řecká a římská; ~er Zeuge hodnověrný
svedek.

classifisch=... (~) [lt.] ~romantisch a klas-
sicko-romantický.

claudicieren (—) [lt.] v'n (b) C₁₂ kulhati.

claudieren (—) [lt.] ¹/₄ a C₁₂ zavirati.

Clauſe (~) [lt.] f E₁₂ 1. ſteſnina, úvoz.

2. průsmyk. 3. mnišský pokojik.

Clauſel (~) f E₁₈ klausule↑, doložka.

clausulieren (~) [lt.] ¹/₄ a C₁₂ klausuli n
doložkou opatřiti.

Clauſur (—) [lt.] f E₁₈ 1. a) zavírání, pobyt
v zavřených místnostech; Prüſungsarbeiten in
der ~ macheu dělati klausurní zkoušku; b) uza-
vření do kláštera, klausura†. 2. zámek n
sponka knihi. 3. osli uši, zohybané listy
(v knihač) .

Clauſur=... (~=...) ~arbeit f klausurní práce
(pod přísným dohledem).

Claves (~) v Clavis.

Claviatur (~) [nlat.] f E₁₈ klaviatura↑,
klávesnice.

Claviatur=... (~=...) ~schranks m klavia-
turní skřín.

clavicular (~) [lt.] a D₂₁₃ an. klíčkový
(= das Žchliſſelbein betrefend).

Clavier (~) [nklav.] [vlat. n E₃ 1. = Claviatur.
2. klavir†, piano†; am ~ siten seděti u klaviru;
~ spieſen, ~ das ~ schlagen hráti na piano. 3. ⊕
souk = ~bäſchen.

Clavier=... (~=...) ~ausſug m klavírní
výtah; ~begleitung f průvod na klaviru;
~bein schneider m dělník noh klavírních;
~concert n koncert na klavír; ~draſt m
struna klavíru; ~häſchen n ⊕ souk. malý ohnutý
količek; ~ehrer(in) f m učitel, f -ka klavíru;
~euchter m (pohyblivý) svícen ke klavíru;
~macher m klavírník; ~partic f partie klavírní;
~paufer m hráč na piano; ~ſchliſſel m
klič k ladění klavíru; ~spieſ n hra na klavír;
~spieſer m hráč na klavír, pianista, f -ka;
~technik zručnost v hře klavírní; ~virtuose m
virtuos na klavír.

Clavus (~) [lt.] m 1. = Mutterkorn. 2. kuři
oko; ~ hystericus hřeb hysterický.

Clemens (~) [lt.] npr. m neskl. Klement,
Kli-.

Clementine (~) npr. f E₂₂ Klementina.

Clementinum (~) n E₄ Klementinum↑.

Clemens (~) [lt.] f E₁₈ dobrotivost.

Clere (~) klerk] [fr.] m E₂₅ 1. učenec.
2. písař.

Clerica (~) [řec.] f = Œnfar.

clerical (~) [lt.] a D₂₁₃ klerikální↑, du-
chovní, kněžský.

Clericale(r) (~) [lt.] m E₆ klerikál† při-
vrženec kněžstva, ultramontán↑, p kněžour.

Clericalismus (~) [lt.] m E₁₄ klerika-
lismus†.

Clericus (~) , Cleriker (~) [řec.] m E₀
klerik†.

Clerisei (~) [lt.] f E₁₈ = Clerus; zejmu, přih.
kněžourstvo; a sm. spřeženstvo, koterie↑,
klika↑.

Clerokratie (~) [řec.] f E₂₂ vláda kněží.

Clerus (~) [řec.] m E₁₆ bez pl. klerus↑,
kněžstvo.

Cliché (či šě) n kliše↑, obtisk, deska stereo-
typní.

Clichier=... (~=...) ~maschine f stroj
klišovaci.

clichieren (èu kliš-) [fr.] ¹/₄ a E₂₂ oplesknouti,
oklepouti, klišovati, stereotypovati.

Clic-ent (~) [lt.] m E₁₀, ~in f E₁₉ klient†,
chráněnec, svěřenec.

Clic-entel (~) , Clic-entschaft (~) [lt.] f
E₁₈ klientela↑: 1. ochrana (klientů od patronůl.)
2. klienti†, odběratelé, zákazníci, pacienti†
atd.; er hat e e areje ~ mnoho jich zastupuje;
er hat e e kleine ~ málo koho zastupuje.

Clique (èu klike) [fr.] f E₂₂ klika↑, spřežen-
stvo, cháska, rota.

Clitoris(—) [řec.] fpoštiváček, jazyček ſenzký.

Clo-af (~) [lt.] m (n) E₃₁ obv. ~c (~) f E₂₂
kloaka†, kaliště, žumpa, jáma, kanál, stoka,
průliv.

Cloaken=... (~=...) ~ſeger m čistič stok;
~gas n plyn (vyvinujíc se) ve stokách;

Closet]

— ५९ —

[Coffre]

-öffnung f otvor stöky; -thicre npl. Mono-
tremata ptakořitní; -wasser n voda stokova.

Cloſet (-) [angl.] a E₃, E₂₅ 1. kabinet.

2. kloset†, záchodek.

Clotüre (↔) [fr.] f E₂₂ 1. závěr(ka).

2. ohrazení.

Clown (ět klaun) [angl.] m E₅ 1. (hrubý) chlap. 2. hlupák. 3. paňáca, šašek, pikulík.

Club(b) (>) [angl.] m E₂₅, ₩ E₉ klub:
a politické sdružen; b) uzavřená společnost.

Club(b)=... (>) -haus n klubovní n spol-
kový dům; -local n klubovní místnost;
-vjen n kluby, klubovnictví.

Club(b)ſt (>) m E₂₀ klubista↑, člen klubu.
clubblich (>) a D₂,₃ klubovní.

Co-action (↔) [lt.] f E₁₈ donucení.

co-activ(isch) (↔(>) a D₃ donucovací.

Coadjutor (↔) [lt.] m E₁₂ 1. pomocník.

2. pomocičn. n náměstek biskupův.

Co-adjuvanz (—>) f E₁₈ přispění.

Co-agulativ (—>) [lt.] n E₃ prostředek
sražení.

co-aquulieren (—>) [lt.] vₙ (in) C₁₂ sraziti se, slíti se.

Co-aquum (—>) n E₂₇ sraženina.

Coakſ (⊥ čti kōks) m = kofš.

co-alcſcieren (—>) [lt.] vₙ (in) C₁₂ srůstí.

coaliſieren (—) [lt.] C₁₂ v₇ sich ~ spolčovati se.

Co-alifierte(r) (—) m E₃₀ spojenec

Co-alition (—) [lt.] f E₁₈ koalice↑,
spojení n sdružení (proti společněmu nepřítelů).

Co-alitions... (—) -minifterium n
koiční ministerstvo.

co-aptieren (—) [pozd. lt.] /a C₁₂ koapto-
vati↑, přízpůsobiti.

co-argu-ieren (—) vₐ C₁₂ přesvědčiti.

Cocaqna (—, čt. -ňa) [it.] f stožár.

Coca-in (—) n E₃ ber pl. kokain (alkaloid).

Cocarde (—) [fr.] f E₁₂ 1. kokarda, (vojenská) růžice. 2. klička, mašle (rejm. na klobouku).

Coccinella (—) [lt.] f zo. slunéčko, pinka-
linka, pelesta.

Cochenille (ět košeníje) [fr.] E₂₂ červec
americký.

Cochenille(n)... (—) -baum m. -ſaſel-
diſel f bot. Opuntia cochinilliflora nopál sklí-
mený; -farb(c)ſtoſſ m barvivo červcové,
nachovina; -roth a červcový, nachový;
-ſcharlach m = Hochſcharlach; -ſchildlaus f zo.
Coccus cacti červec nopálový; -ſtoſſ m chem.
košenillová červěn, červcová nachovina,
karmin; -teig m ☒ barv. drt červcová.

Cohenillin (—) n E₃ bez pl. = Cohenilleſtoſſ.

Cochlea [lt.] f an, závitek, hlemý žd v uchu.

Cocon (>) [fr.] m E₂₅ kokon↑, zámotek
(boureč).

Cocos... (—) -bildung f tvoření (s)
zámotku; -ſaden m vlákno zámotkové;
-ſaſpel f vják n svijedlo na hedváb; -ich-
neunom m (n) zo. Microgaster globatus lumčík
žlutonohý.

Cocos (>) [řec.] f neskl. = -baum.

Cocos... (—) -bait m kokosina; -baum m kokos(ník); -baum-ſaſt m šťáva kokosníku; -ſaſer/kokosina; -krabbe m zo. Calappa granulata krab kokosovitý n okrouhly; -laufer m ko-

berec z vláken kokosových; -milſch/kokosové
mléko; -nuſſ f kokos(ový ořech); -nuſſ-
baſt m, -nuſſ-ſaſer f vláknina ořechu kokoso-
vého; -nuſſ-milſch f mléko z kokosových
ořechů; -(nuſſ)öſl n kokosový olej; -nuſſ-
öſleife f kokosové mýdlo; -nuſſ-ſchale f
slupka n skořepina ořechu kokosového;
-palme f = -baum.

Cocotte F* (—) [fr.] f E₂₂ koketta↑, milo-
stenka, -nice.

Cocottenthum F* (—) n D₂ bez pl. koket-
nost.

Cocuš... (—) = Cocos...

col. abbr. za coloriert.

coco-ieren (—, čti koky-) /a C₁₂ (o manželce)
učiniti rohounem koho, nasaditi rohy komu (hyti
nevšrná manželovi).

Cocăl... (—) -klappe f chlopeň kyčelníko-
tračníková.

Cöicität (—) [lt.] f E₁₈ slepota.

Coda (⊥) [it.] f E₁₈, pl. -s. Code přívěsek,
dodatek na konec bud. skladyb n některé jeji část.

Codecernent (—) [lt.] m E₂₀ spoluroz-
hodčí.

Code-in (—) n E₁₅ bez pl. kodein (alkaloid).

Coder (—) [lt.] m E₃ (gen. Codicis, pl.

Codices) 1. rukopis (starý). 2. (Gejeßbud) zá-
kóník.

Codicill (—) [lt.] n E₃ kodicil↑, dovětek,
dodatek k závěti.

Codicillarz... (—) -clauſel f doložka
kodicilárni k dovětková.

codicillarisch (—) [lt.] a D₂,₃ kodicil-
lárni†, dovětkový.

Codification (— (—) (—) [lt.] f E₁₈ zápis
zákonu (v zákonník), kodifikace†.

codiſcieren (—) [lt.] C₁₂, I. /a uzákoniti,
v zákon vepsatí. — II. /c C- n E₇ bez pl.,
Codičiſcierung f E₁₈.

Codille (—) [spań.] f E₂ plav. = Bantwerg.

Codivision (—(-) [lt.] f E₁₈ soudělení,
soudělba (pobočné rozdělení).

Co-cſſici-ent (—) (—) [lt.] m E₂₀ math. koef-
ficient↑, součinitel.

Co-cſſici-enz (—) (—) [lt.] f E₁₈ koefici-
ence↑, součinnost

co-eſſieren (—) [fr.] vₐ C₁₂ = coiſſieren.

co-creibel (—) [lt.] a D₂,₃ donutitelný,
zkotitelný.

co-ercieren (—) [lt.] /a C₁₂ nutiti, krotiti.

co-ercitiv (—) [lt.] a D₂,₃ donucovací,
krotitvý.

Co-ercitiv... (—) -kraft f siła nutivá
n bránivá; -maſſregeln fpl. donucovací pro-
ſtrédkv.

Co-cſſentiell (—) [lt.] a D₂,₃ spolupod-
statný, spolubytný.

Coeur (ět kěr) [fr.] n E₂₅ v kartách: id., srdce;
(v německých kartách) červené.

Coeur... (—) čti kěr) -aſſn v německých kartách:
červené eso.

Co-criſtenz (—) [lt.] f E₁₈ spolubytí.

Co-erſtieren (—) [lt.] vₙ (in) C₁₂ spolu-
být.

Coffee v Kaffee.

Coffcin (—) n E₃ koffein, kávovina (alkaloid).

Coffre (ět kofr') [fr.] m E₂₅ v Koffer..

Německočesky slovník. I. Deutschöhmijches Wörterbuch.

77

Cofunction

— 610 —

[Collegial...

Cofunction (~-|) [lt.] f E₁₈ math. kofunkce↑, spoluňkon.

cogitieren (~-|) [lt.] vₙ (b) C₁₂ přemýsleti.

Cognac (~- ču koň-) [fr.] m E₂₅ koňak, vinná koľka.

Cognac... (~-...) -ál n chem výstřelek n olej koňakový, předky koňakové, trest koňaková.

Co-gnat (~|) [lt.] m E₂₀ přibuzný po přeslici (po mateč n po ťoně).

Cognition (~-|) [lt.] f E₁₈ poznání; ~ in (Grundbuchsjaden rozhodnutí ve věcech knih pozemkových).

Cognomen (~-|) [lt.] n E₂₄, pl. Cognomina (příjmen)í.

cognoscieren (~-|) [lt.] va C₁₂ poznávati.

Coabitant (~-|) [lt.] m E₃₀ spolubydliitel.

cohabitieren (~-|) [lt.] va C₁₂ spolu bydliitel.

cohärent (~-|) [lt.] a D₂₁₃ souvislý.

Cohärenz (~-|) [lt.] f E₁₈ = Cohäſſon.

cohärieren (~-|) [lt.] n (b) C₁₂ souviseti.

Cohäſſon (~-|) [lt.] f E₁₈ souvislost, spojitost, přilnavost, soudržnost, kohaese↑, ko-haerence.

cohibieren (~-|) [lt.] va C₁₂ krotiti.

cohibieren (~-|) stilt. va C₁₂ kohobovati↑, destillovati↑, přečišovati.

Cohorte (~-|) [lt.] f E₂₂ a) kohorta↑, ¹/₁₀ legie; b) životní stráž.

cohortieren (~-|) [lt.] va C₁₂ napominati.

Coiffcur (čtu koa-) [fr.] m E₂₅ kadeřník, vlásenkár.

coiffieren (čtu koa-, ~-|) [fr.] va C₁₂ kadeřiti.

Co-ion (~|) [fr.] m E₂₅ = Conjon.

Co-itus (~-|) [lt.] m E₁ souložení, souloh, tělesné obcování; ~ üben souložiti.

Col (~) [fr.] m E₂₅ průsmyk (horský), sedlo.

Colefitin (~-|) [lt.] I. npr. m id., ~e (~~-|) f Celestin(a). — II. 1. n nun. coelestin↑, mero-tec osodělný. 2. ~e f bot. celestina (okrasná května).

Göleſtiner (~-|) [lt.] m E₆, ~in f celestin, f ~ka (mneich, jeptáka).

Cölibat (~-|) [lt.] m bezmanželství; (o mužich) bezženství (zejm. katol kněži; (o ťenách) bezmužství.

Colibri (~-|) m (N n) E₂₅ (věž neskl.) kolibřík (pták).

Colibri..., colibri... (~-...) -artig a zo kolibřikovitý; -feder f péro kolibř(ič)í; -fresser m zo. = Busschpinne.

Colicitant (~-|) [lt.] m E₂₀ práv. účastníči se dražby, spolu prodávající, spolu kupující dražbou n při dražbě.

colieren (~-|) [lt.] va C₁₂ cediti.

collabieren (~-|) [lt.] v'n (b) C₁₂ spadnouti, sklesnouti, sřítiti se.

Collaborator (~-~|) [lt.] m E₁₂ spolu-pracovník, pomocník; u. sm. = Hilfslehrer.

Collaboratur (~-~|) [lt.] f E₁₈ místo n úřad spolupracovníka, (vý)pomocného učitele; kollaboratura↑.

collaboricren (~-~|) [lt.] v'n (b) C₁₂ spolu pracovati.

collateral (~-~|) [lt.] a D₂₁₃ poboční, po-stranní; ~er Kreislanf pobočný n stranný oběh krve.

Collateral... (~-~|)... -erbschaft f pobočná posloupnost dědičná, pobočné dědictví;

~feuer n střelba s boku; ~wcrk n voj., pevn. opěvnění postranní n poboční.

Collation (~-~|) [lt.] f E₁₈ kollace↑: a) srovnání dvou spisů; b) snídatí.

collationieren (~-~|) [lt.] va C₁₂ kollacionovati↑: a) opis s prvopisem srovnati; b) nevázanou knihu prohlížeti (list za listem), jest-li úpina; c) snídatí.

Collatur (~-|) [nlt.] f E₁₈ kollatura↑: 1. právo osazovaci. 2. obvod farností.

Collaudation (~-~|) [lt.] f E₁₈ souhlasná pochvala: schválení, kollaudace↑.

collaudieren (~-~|) [lt.] va C₁₂ I. schváliti, stav kolaudovati↑, zkoumati stavbu po dokončení za příčinou závěrečného schválení. — II. % C~n E₇, Collaudierung f E₁₈.

Collé v Collét.

Collectane-en (~-~|) [lt.] pl. E₁₈ sborník; seznam výpisků z četby; f~e ~žu Rathe zjeben podivátí se do zápisků.

Collectant (~-~|) [lt.] m E₃₀ 1. sběratel (k účelům dobročinným).

Collectations=... (~-~|...) ~recht n právo sbírati (k účelům dobročinným).

Collecte (~-~|) f E₂₂ 1. sbírka k účelům dobročinným; sbírka, snůška; c~e ~žum Besten der Armen unter einander machen složiti se na chudé. 2. kollekta↑ (oltářní modlitba).

Collecten=... (~-~|...) ~bogen m arch sbírkový; ~buch n kniha kollektní), kollektnice.

Collecteur (~-~|, čt~n r) [fr.] m E₃, E₂₅ sběratel.

collectieren (~-~|) [lt.] va C₁₂ sbírati (k dobročinným účelům).

Collection (~-~|) [lt.] f E₁₈ kollekce↑, sbírka, sebrání (čeho), vzorky, druhy.

collectiv (~-~|) [lt. I. a D₂₁₃ kollektivni↑, sběrný, hromadný, úhrnný. — II. n E₂₅, E₂₇ C-um, E₂₇ gram. hromadné jméno podstatné, jméno souborné.

Collectiv=... (~-~|...) ~begriff m pojem hromadný; ~eingabe f úhrnný vklad (=Geiammt eingabe); ~geſellschaft f společnost podílníků; ~glas n sklo sběrné (v Brennglas); ~inſe f čočka sběrná, sběrnice; ~note f společná nota několika vlád; ~person f osoba hromadná; ~procura f hromadná n kollektivní prokura; ~urtheil n práv. úhrnný rozsudek (nad nákolika lidmi).

Collector (~-~|) [lt.] m E₁₂ tya. jimač n kollektor↑ elektrický.

Collectur (~-~|) f E₁₈ kolektura↑, sběrna.

Colleg (~-~|) [lt.] n E₂₅, (pl. ~ien, ~ia) 1. = Collegium. 2. přednáška (akademická); ein ~ belegen o bejuden o hěren dáti se zapsati do přednášky, choditi do přednášky, spolouchati přednášku; inš ~ gehen choditi do přednášky; ein ~ (iüber Logit) halten mítí přednášku n přednášeti (o logice).

Collegc (~-~|) [lt.] m E₂₁, žasto sg. Collega [lt.] neskl. kol(l)ega↑, druh; ~ im Amté druh v úřadě, spoluúředník; ein ~ hilft dem andern ruka ruku myje; pomáhej sousedům, pomohou tobě.

Collegial=... (~-~|)... ~bezirks= Straſgericht n sborový trestní soud okresní; ~geld n kolejní plat, kolejné; ~gericht n sborový soud;

collegi-alisch]

— 611 —

[colorišišch]

~~-firje f kollegiální chrám; ~systém n system koll. guální (opak Cviicepatsystem); ~verfassung f kollegiální ústava.

collegi-al(išch) (v-(v)u) [lt.] a D₂,₃ kollegiální: 1. spoluúřednický; družný, svorný. 2. sborový; et. ~ verhandeln vyjednávati sborn. co.

Collegi-alität (v-(v)u) [lt.] f E₁₈ kollegialita†, svornost (ve společném působení).

Collegi-at... (v-(v)u...) ~firje f kollegiální chrám (řízený třemi duchovními); ~stift n probostství.

Collegi-en... (v-u...) ~hest n sešit na přednášky n přednáškový; ~gelder npl. ter profesřen plat za přednášky. kolejné; ~lejer m (professor) přednášející.

Collegi-enschäft (v-u...) f E₁₈ = Antis- genessenjchaft.

Collegi-um (v-u...) [lt.] n E₂₈, E₁₃ (Stabstratb) městská rada; 1. kollegium†, sbor, (četrřerper) učitelstvo; ~ der Geschworenen porota. 2. = Celleg 2.; ~ logicum přednáška o logice. 3. místo zasedací. 4. kolejj, vysoká škola.

Colferett (v-u) n E₃, ~e (v-u) f E₁₂ [fr.] nabíraný límec (šensky).

Collet(t) (v-u) [fr.] n E₃, D₇ = Keller 1.; Prv. f A. ~ o colle schleppen chytiti n držeti koho za límec.

Colli (v-) [it.] pl. od Colle.

collidieren (~-v) [lt.] n 'n (b) C₁₂ kol(l)ido-vati†, odporovati si, býti v rozporu, příčiti se (navzájem); ~de Erbscrflärungen prihlášky k dědictvi sobe odporující.

Collier (čti-ljě) [fr.] n E₂₅ náhrdlec, řetěz n šůra na krk.

collicieren (~) [fr.] C₁₂ ¹/₆ hra v kulcénik: přirážeti kouči k mantinelu.

Collimation (~-t) f E₁₈ odměr, kollimace†.

Collimationz... (~-u...) ~fehler m chyba kolimační; ~linie f čára kollimační.

Collisiou (v-(v)u) [lt.] f E₁₈ a) kol(l)ise†, rozpor, vespolný odpor, neshoda; mit A-m in ~ gerathen přijiti v odpor s kym; b) shuk.

Collisions... (~-u...) ~curator m opatrovník rozporni; ~fall m případ kollise n rozporu; im ~fall v případě kollise, nastane-li kollise, vzejde-li (nějaký) rozpor.

Collo (~) [it.] m sg. E₂₅, pl. Colli nákladový kus, balík, bedna, zavazadlo (zbožn).

Collocation (~-t) [lt.] f E₁₈ 1. rozestaveni. 2. pořadí věritelů (v konkursu atd.).

collocieren (~-t) [lt.] ¹/₆ a) C₁₂ umístiti.

Collocation (~-t) [lt.] f E₁₈ rozmluva, rozhovor, zejm. zkušební.

Collodi-um (v-u...) [řec.] n E₁₃ bez pl. kollo-dium†, klihová voda, ~ klejina.

Collo-id (~) [lt.] n E₃ klihovatina.

colloquieren (v-u...) [lt.] v'n (b) C₁₂ rozmluvati, do-se; konati n dělati semestrálné zkoušky, kollokvovati†.

Colloqui-um (v-u...) [lt.] n E₁₃, E₂₇ rozmluva, semestrálná zkouška, kollokvium†.

collicuieren (v-u...) v'n (b) (mit I-m) ~ býti srozuměn (s kym).

Collusion (v-(v)u) [lt.] f E₁₈ tajné srozůmění; pletichářství, tutlání, navádění, přemlouvání.

Collusions... (~-(v)u...) ~gesahr f nebezpeči tajného srozumění; ~haft f vazba pro tajné srozumění.

collosurisch (v-u...) a D₂,₃ tajně smluvený.

Cölu (v-) npr. n E₂₅ v Mělt.

Colone (~) [lt.] m E₁₃ = Colonus.

Colonet (~) [fr.] m E₂₅ plukovník.

Colonell (~) f E₁₈ typ. id., druh písma.

coloni-al (~-(v)') [lt.] a D₂,₃ osadní.

Colonial... (~-(v)u...) ~amt n úrad osadní n nad osadami; ~ausstellung f osadní výstava; ~handlung m, ~waren handlung f koloniální obchod, obchod osadním zbožím; ~minister m ministr osad: ~waren fpl. osadní zboži; ~zucker m cukr koloniální n z osad.

Colonic (~) [lt.] f E₁₈ osada.

Coloni(e)-en... (~-u...) = Colonial...

Colonisation (~-t) [lt.] f E₁₈ kolonisace†, založení osady, osazení (půdy).

colonišieren (~-t) [fr.] C₁₂ I. ¹/₆ kolonisovati†, osadu založiti n žříditi iz čehoł, osaditi (páduł). — II. ¹/₆ Cₙ E₇ bez pl.. Colorišierung f E₁₈.

Coloroniſt (~) [lt.] m E₁₈ kolonista†, osadník.

Colonnade (~) [fr.] f E₁₂ sloupení, sloupořadi.

Colonne (~) [fr.] f E₁₂ 1. sloup. 2. ¹/₆ kolona†, proud. 3. typ. a) = Spalte, Mihrit; b) = Columne.

Colonnen..., colonnen... (~) ~angriff m útok v proudech; ~brüde f pilířový most; ~commandant m velitel kolony; ~formierung f řádění proudu v vojáků v proud; ~fjíšer m vůdce proudu; ~lager n ležení v proudech; ~linie f čára proudová; ~marjich m postup proudový; ~stellung f proudový šik; ~verpřegs-magazin n im šriekie polní opatrovna; ~weq m cesta pochodu; ~weise adv.: 1. v o. v kolonách n proudech. 2. v proudech.

Colonus (~) [lt.] m E₂₆ sedlák, rolník (= Banec).

Colophon (~-t), Colophonium (~-t) [řec.] n E₁₃ kalafuna (= Kalafun, arb.).

Coloquinthe (~) [řc. v Melequinthe].

Colorado... (~-t...) ~fášer m ¹/₆ Leptinotartarsa decemlineata mandelinka bramb rová.

Coloration (~-(v)') [lt.] f E₁₈ barvitost.

Coloratur (~-t) [lt.] f E₁₈ hud. koloratura†, hudební n zpěvní okrasa.

Coloratur... (~-u...) ~gesang m koloraturní zpěv; ~sängerin f koloraturní zpěvačka.

Colorier... Θ (~-u...) ~anstalt f ústav kolorovací.

colorieren (~-t) [lt.] v'n C₁₂ kolorovati†, malovati (vyplňovati barvami); okrášliti, ozdobiti.

Colorimeter (~-t) [lt.-řec.] m E₆ týš barvoměr.

colorimetrisch (~-t) [lt.-řec.] a D₂,₃ barvoměrný.

Colorin (~-t) [lt.] n E₃ bez pl. kolorin†, mořenovina.

Coloriſt (~-t) [lt.] m E₂₇, ſiu f E₁₈ kolorista†, (~-ka, malíř vyplňující obrazy barvou.

coloriſtisch (~-t) a D₂,₃ barvitelský, ozdobovatelský, koloristský.

Colorit

— 612 —

[commemorieren

Colorit (~-') [lt.] n E₃ kolorit↑, zbarvení, barvitost.

Colossë-um (~-L~) [lt.] n E₃ kolosseum†: a) nevětá auffitcar starověku v řimě; b) veliká budova k veřejným záhavám.

Colportage (~-L~, ču -táže) [fr.] f E₁₈ kolportáz(e)t, roznášení (na prodej), rozšiřování.

Colportage ... (~-L...~) -artikel m zboží roznášené po domech; -handlung f = -verlag; -roman m román kolportovaný n roznášený po domech; sp. sm jarmareční bezčenný román; -verlag m nakladatelství knih kolportovaných m sp. sm jarmarečních.

Colporteur (~-L~, ču -t r) [fr.] m E₂₅, E₃ kolportér, roznašeč, rozširovač (zjedm. knihl).

colportieren (~-L~) [fr.] %a C₁₂ kolportovati, roznašeti (co) na prodej; rozšiřovati (co).

Colter (~) E₆ I. m = Steppdecke. — II. n hosp = Flugmesser.

Colubrine (~-L~) [lt.] f E₂₂ voj. = řeſel- schlange b).

Columbia (~L~) f, Columbien n E₂₅ zem. Kolumbie (amor. stáv).

Columbi-er (~L~) m E₆, ~in f E₁₉ Kolumbi(j)an, f -ka.

columbin (~-L~) [lt.] a D₂₃, též -roth a temně červenomodrý.

Columbit (~-L~) [lt.] m E₃ min. tantalec (osodělný).

Columbi-um (~-L~) [lt.] n E₁₃ bez pl. min. tantal t.

Columbo-... (~-L...~) -pílanze f bot. Cocculus palmatus chebule dlanitá.

Columbus (~-L~) m E₁ Kolumbus.

Columne (~-L~) [lt.] f E₂₂ math., typ sloupec. Columnen..., columnen... ⊕ (~-L...~) -länge f dělá sloupců; -schur f motoz sloupcový; -titel m sloupcový nadpis n titul; -träger m sloupcová deska, sloupečnice; -weijer adv. po sloupcích n po kolumnách; -ziffer f číslice sloupe.

combabiſch (~-L~) a D₂₃ vykleštený. combabiſieren (~-L~) combabiſieren (~-L~) %a, ſich ~ %r C₁₂ vyklešti (v₇r se).

Combattant (~-L~) [fr.] m E₁₀ voj. bojovník.

combattieren (~-L~) [fr.] %n (b) C₁₂ zápasiti, bojovati.

Combination (~-L-(n)~) [lt.] f E₁₈ kombinace†: 1. seřazení, stestavení, math sestava. 2. srovnávání, uvažování. 3. min spojka.

Combinationen... (~-L-(n)~) -madcher(in)f m sestavovatel, uvažovatel, f -ka.

Combinations... (~-L-(n)...) -form f = Combination; -gabc f dar kombinační, soudnost n přemýšlení: -kantcn fpl. hrany spojkové n spoječné; -kčirc f math nauka o kombinacích n o sestavách; -kčlosř n kombinační zámek (otvíratel so jen činým kléčem); -ton m hud, kombinační ton (ze dvou jiných tonů); -vermögen n = -gabe.

Combinatorik (~-L~) [lt.] f E₁₈ math. nauka o sestavování n o kombinacích.

combinatoriſch (~-L~) [lt.] a D₂₃ kombinační, sestavovati.

combinieren (~-L~) [lt.] %a C₁₂ kombinovati, sestavovati.

comblicieren (~-L~) [fr.] %a C₁₂ zahrnovati, zasypávati.

comburicren (~-L~) [lt.] %a C₁₂ spalovati.

combuſibel (~-L~) [lt.] a D₂₃ spalný, hořlavý.

Combuſibili-en (~-L~) [lt.] pl. E₁₃ hořlaviny.

Comenius (~-L~) npr. m E₁ Komenský.

Comes (~) [lt.] m hrabě.

Comestibili-en (~-L~) [lt.] pl. E₁₃ jedlé věci.

Comfort (~, ču fr. komför) [angl.] m (n) E₂₅ komfort†, pohodli, pohova.

comfortabel (~-L~) [fr.] I. a D₂₃ pohodlný. — II. C~m~ E₂₅: a) = Règeinmantel; b) nánosek, šátek na krk; e) (čet- těble) via. drožka.

Comitat (~-L~) [lt.] n (m) E₃ 1. průvod. 2. slavnostní průvod odcházejícího studenta. 3. = Wässerlürderschaft. 4. komitát†, stolice, župa (v Uhrach).

Comitats... (~-L...~) -congregation f = Begehrtschaft; -haus n stoličný dům.

Comité (~-L~) [fr.] m (n), f E₁₈ pl. ~b komité†, věbor.

Comitia (~-L~) [lat.] npl. E₂₇ 1. d. st. v. id., shromáždění: oběbnstva římského dle jistěho politického rozřízení.

2. říšské sněmy.

Comiti-af... (~-L-(n)...) -gesandter m poslancen do říšského snému; -verhandlungen fpl. druhdy, jednání snémovní (v Reichstagsabg.).

Comiti-en (~-L~) [lt.] pl. E₁₈ = Comitia. comitieren (~-L~) [lt.] %a C₁₂ provázeti.

Commandant (~-L~) [fr.] m E₂₀ kom(m)andant†, velitel.

Commandantur (~-L~) f E₁₈ velitelství. Commandeur (~-L~, čti -ðer) [fr] m E₁₃ E₂₅ 1. velitel. 2. komandér†, vyšší člen řádový.

Commandeur... (~-L...~) -kreuz × komanděrský kříž.

commandieren (~-L~) [fr.] %n (b), %a C₁₂ kommandovati†, veleti, státi v čele (komul); vésti koho.

Commandit... (~-L...~) I. v Commandite 2. — II. ~-s und Actien-geſellschafts f kommanditní (a) akciová společnost, společnost kommanditní a akcionářská.

Commanditär (~-L~) [fr.] m E₂₅ společník kommanditní.

Commandite (~-L~) [it.] f E₂₂ 1. sklad firmv v jiném místě. 2. tež Commandit gesellschaft kommanditní n tichá společnost (vejž členove jen platě).

Commanditist (~-L~) [it.] m E₂₀ kommanditista†.

Commando (~-L~) [lt.] n E₂₅ 1. komando†, velitelství, velení. 2. oddíl vojska.

Commando... (~-L..) -flaggen fpl. velitelské vlajky (jimž se rozepňavávati todi admíráskel); -luž m velitelská hůl; -wort n povel; -utage f voj. přídavek za příčinou změny bydliště.

Commaſſation (~-L~) [lt.] f E₁₈ scelování. commaſſieren (~-L~) [lt.] %a C₁₂ scelovati.

comme il faut (et komilſo) [fr.] advt. jak náleži, řádně.

Commemoration (~-L~) [lt.] f E₁₈ přípomenuti. vzpominka.

commemorieren (~-L~) [lt.] %a C₁₂ přípomenuti.

Commende]

— 613 —

| Commotion

Commende (↓↓) [střít.] f. E₁₂ 1. prebenda†,
obroči. 2. komthurství† statek i budova rytfáskohe řádu.

commendieren (↓↓↓) [lt.] ‰a C₁₂ doporučiti.

commencurabec (↓↓↓) [nlt.] a D₂,₃ sou-
měřitelný, společnou měrou měřitelný.

Commenfurabilität (↓↓---↓) [lt.] f E₁₈
souměřitelnost.

Comment (ěu kommān) [fr.] m E₂₅ 1. pravý
způsob chování, slušnost. 2. studentský způ-
sob. 3. [lt.] poznámká.

Comment..., comment... (~~...~~) -los a ne-
slušný (dle obyčeju studentských); -mässig a
slušný (dle způsobu studentských); -rcitcn n
přísně zachovávání slušnosti studentské;
-widrig a neslušný, pičící se způsobům
studentským.

Commentar (↓↓) [lt.] m E₃, pl. Commen-
tare, Commentari-cn kommentář†, výklad,
vysvětlivky, pozuámvky.

Commentation (↓↓↓) [lt.] f E₁₈ učené
pojednání k objasnění čeho.

Commentator (↓↓↓) [lt.] m E₁₂ komen-
tátor†, vykladač.

Comment(h)ur (↓↓) m E₃ v Comuhur.

Commentieren (↓↓) [lt.] ‰a C₁₂ vykládati
p vyložiti, poznámkami opatřiti.

Commerce... (čti komers...), Commerz... -
člen n obchodní železo; -spiele npl. spo-
lečenské hry.

Commerci-al... (↓↓...↓) -briefträger m
nákladní dohodec; -gewerb c n komerciální
živnost; -straße f komerciální silnice; -joll-
amt n komerciální celní úřad.

Commerci-ell (↓↓-↓) [lt.] a D₂,₃ obchodní,
tržební.

Commerci-cn... (↓↓...↓) -rath m: 1. člen
obchodní rady. 2. komerciální n obchodní
rada (tutu).

Commerci-um (↓↓), Commerz (↓↓) [lt.] n
E₃, Commerce [fr.] m 1. pl. Commerciен ob-
chod. 2. jednání. 3. = Commers.

Commers (↓↓) m sg. D₆, pl. E₁ stud. stu-
dentská n buršákova pitka (v Kommerz)†.

Commerz (↓↓) f E₁₈ v Commerce.

Commerz... (↓↓...) -allianz f = -tractat;
-bilanz f rozvaha dovozu a vývozu země;
-collegium n obchodní soud n rada; -fam-
mer f obchodní komora; -rath m = Sem-
mercierrath; -tractat m obchodní smlouva.

Commilitone (↓-↓) [lt.] m E₂₁ spolu-
studující (na vysokých školách).

communieren (↓-↓) [lt.] ‰a C₁₂ ohrožovati.

communitiv (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ roztřišťený.

Commiſs (↓↓, ču komi, pl. -is) [fr.] m neskl.
id., (obchodní) pomocník, kupecký mládeneč;
- voyageur obchodní n kupecký cestující.

Commiſs... (↓↓...) -gehalt m plat (obchod-
ního) pomocníka.

commisieren (↓-↓) [lt.] ‰a C₁₂ (s)misiti.

Commiſſ (↓↓) [lt.] 1. m (n) E₁₃ gen. Com-
miſſes ‚c. = -anzug. 2. c - a komisní.

Commiſſs... (~~...) -anzug m komisní oděv;
-bäcker m vojenský pekar; -bäckerei f vo-
jenská pekárna; -brot n komisarek, komisni
(vojenský) chléb; -brotritter m voják; -slintef
komisní puška; -gegenstände mpl. komisní
předměty; -hemd n komisní (vojenská) ko-

šile; -hurec f vojenská kurva, vojanda, laryně;
-ferl m komisni chlap; -rofm komisní kabát.

Commiſſär, Commiſſar (↓-↓) [fr.] m E₃, E₂₅,
Commiſſarius (↓-↓) m E₁, pl. Commiſ-
rien [lt.] kom(m)is(s)ár†.

Commiſſari-at (↓-(-)n) n E₃ a) komisař-
ství; b) komisaři, -stvo.

Commiſſari-ats... (↓-(-)...) -bureau n
ůřadovna n kancelář komisařství.

commiſſarisch (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ zatímný.

Commiſſion (↓-(-)n) [lt.] f E₁₈ kom(m)is(-)e†:
a) příkaz, ohjednávka, rak/ska. knihk. ill. ~ geben dátí do
komise; b) sbor zkušebný; c) poplatek za
obstaráni.

commiſſional (↓-(-)n), commiſſionell
(↓-(-)a D₂,₃ komisionální†.

commiſſionaliter (~~-(-)~~) [lt.] advt.:

(~erheben) komisí (vyšetřiti).

Commiſſionär (↓-(-)n) [lt.] m E₃ kom-
missionář†, obstaravatel.

Commiſſions..., commiſſionsa... (~~-(-)~~) -
artifel m zboží v komisi; -komise m list
ukládající obstarání (čeho); -buch n kniha za-
kázek n objednávek; -bureau n kancelář ob-
staraváci; -conto n (m) obstaravatelský účet;

-cinkaufs-conto n (m) účet z obstaravatelské
koupě; -gebißr f výjezdné, východné; -glied n
člen komise; -geschäft n obchod svěřovaci
n obstaravatel -ký n kom(m)is(s)ionářský, ob-
jednavatelství; -gut n = -ware; -handel m =
-geidwäßt; -koßen fpl. náklady komise; -lager n
sklad obstaravatelský; -lager-conto n (m)
účet ze skladu obstaravatelského; -ordrc-

buch n kniha zakázek obstaravatelských; -
-provisation f odměna obstaravatelská; -red-
nung f účet obstaravatelský; -tratte f,

-wechsel m obstaravatelská cizí směnka;
-vcrkauß m prodej obstaravatelský; -vor-
merkm záznam komisní; -ware f zboží ob-
staravatelské n ku prodeji svěřené; -waren-
jecontr m (n) obch. zásobník zboží skladniho;

-wechel-conto m (n) zásobník směnek na
prodej zaslaných; -weise adv. z komise.

Commiſſiv... (↓-...) -delict n provinění
konániem spáchané.

commiſſorisch (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ rušící.

Commiſſur (↓-↓) [lt.] f E₁₈ spona, spojení,
Θ odrážka; bot. paže.

Committent (↓-↓) [lt.] m E₂₀ ko(m)mitent†,
přikazovatel.

Committieren (↓-↓) [lt.] ‰a C₁₂ 1. přiká-
zati, uložiti, svěřiti (komu col.) 2. vyslati (koho kam).

Committierte(r) m E₂₀ přijemce příkazu.

Committion (↓-↓) [lt.] f E₁₈ smíšení.
Commod (↓-↓) [lt.] a D₂,₃ volný, pohodlný.
Commod... (↓-...) -kappe f domácí čapka.
Commodat (↓-↓) [lt.] n E₃ práv. půjčka bez-
platná (kde věc in natura se vrací).

Commode (↓-↓) [fr.] I. f E₂₂ skříň se zá-
suvkami, prádelník, pohovka. — II. n =
commod.

Commodität (↓-↓) [fr.] f E₁₈ 1. = Bequem-
lidheit. 2. = Abtritt 3.

commonieren (↓-↓) [lt.] ‰a C₁₂ napominati.

Commutation (↓-(-)cijón) [lt.] f E₁₈ 1. polyb(o-
vání). 2. otřesení, (po)hnuti (nysh).

Commodities... (↓-...) [fr.] f E₁₈ 1. = Bequem-
lidheit. 2. = Abtritt 3.

Commutation (↓-(-)čti-cjón) [lt.] f E₁₈ 1. polyb(o-
vání). 2. otřesení, (po)hnuti (nysh).

durch-rättera |

— 723 —

durch-rühren

durch-rättern (v2v) a C₁₂ neodl. hor. pro-
sivati na hrochotě, prošitovati.

durch-rauchen C₁₂ A. (v2v) odl. vₙ (h) koučiti
a skrz co (teš o kufčěch); v'č ča randt durch die Ríky
šterbinou se kouři. B. (v2v) neodl. vₙ režim o kaf-
eich. 1. ein Zimmer ~ pokoj zakouřiti ~ kourem
naphiti: die Mśider sńd durchrandt šaty jsou
zakourenv ~ kourem napusteny. 2. er hat die
gange Ţzad durchrandt schodil cele mesto koure,
kouril celým městom.

durch-räuschen vₙ C₁₂ A. (v2v) odl. stejšd ~
maso pro-uditi. B. (v2v) neodl. 1. zakouřiti, za-
čaditi: ganz durchgeräundertes Zimmer zakoureny
n zacazený pokoj. 2. podkouřiti, na-

durch-rauchen v2v a C₁₂ neodl. souk. das
Zud ~ sukno čištiti (od uzlicku).

durch-rauchen C₁₂ A. (v2v) odl. vₙ (h) šuměti
šelestiti kudy B. (v2v) neodl. vₙ die Blätter ~ listim
šuměti n Selestiti, listi sumotem pronikati.

durch-rechnen (v2v n v2v) odl. a neodl. I. vₙ
C₁₂ 1. prepočítati, počítati až do konce
jedno zu druhym; e-c Rednung noch einmal
učet přepočítati. 2. e-n Tag ~ den počítáním
stráviti, počítati celý den. — II. % D ~ n E₇
bez pl.. Zurchrechnung f E₁₈.

durch-reden (v2v) vₙ C₁₂ odl. = durchredien.
durch-regen (v2v) I. vₙ C₁₂ neodl. oživiti. —
II. % D ~ n E₇ bez pl., durchrechnung f E₁₈.

durch-regnen C₁₂ A. (v2v) odl. vₙ, vₙ (h) č
regnet überall durch dest vše proniká. na vše
stranách prši dovnitř; eš hat die ganze Hradt
durchgerenett přeselo (po celou noc. B. (v2v n
v2v) neodl., odl. vₙ ich bin ganz durch(g)regnet
jsem všecek promoklý.

durch-reiben C₆ A. (v2v) odl. I. vₙ 1. pro-
tríti, prodrbati, promnouti, prodrhnouti.
2. třěnn a drhnutí dostati (co) kudy; kuch-
přesivati, pro-. — II. v'r sīch ~ (sich mund reißen)
protríti se, (pr)odřiti se. — B. (v2v n v2v) neodl.,
odl. III. % rozetríti, rozemnouti. — IV. durch-
rieben prov. a fig. vychytralý, Istivý, prohnany,
f pálený, mazaný, řikaný.

durch-reichen (v2v) C₁₂ odl. I. vₙ ~ m et. ~
podati komu eo kudy, prostrěti komu co. — II. vₙ (h)
1. vystažiti kudy; die Ţzange reicht nicht durch tyć
nestačí, aby (úplně) prošla. 2. durch den Winter
~ píes zinnu vystaciti.

durch-reifen (v2v) vₙ (jn) C₁₂ odl. uzrátí,
vy-, pro-.

durch-reifen (v2v) vₙ C₁₂ neodl. promísiti.

durch-reißen (v2v) vₙ C₁₂ odl. rým opak-
vit (v čim) až do konce.

Durch-reiße (v2v) f E₂₂ esta kudy; auf der
(begriiffen) na cestě kudy.

durch-reißen C₁₄ A. (v2v) odl. I. vₙ (jn)
cestovati kudy; nur ~ jen projítí (na cestách)
kudy. — B. (v2v) neodl. II. vₙ ein Rand ~ po zemi
cestovati, zemi procestovati n S-.

durch-reißen C₅ A. (v2v n v2v) odl., neodl.
I. vₙ protrhnouti, roz- (úplně). — B. (v2v) odl.
II. vₙ (jn) 1. protrhnouti se, roz- se. 2. tež v'r
sich ~ proraziti, překážkami projiti. 3. plav.
(o kotvá) vléci se po dně (= trītig ein). — III.
% D ~ n E₇ bez pl.

durch-reiten C₅, praes. ind. a imp. C₁₃ A. (v2v)
odl. I. vₙ (jn) końmo projížděti n (pro)jeti
kudy. — II. vₙ a) ein Pſerd ~ hřbet koně jízdou

prochiti, koně projezditi; j-e Beintleider ~
spodkv jízdou prothati; hi ein Před o e n
šleuter ~ koně n jezde (dukladně) vyvevěti. —
III. v'r sich ~ prošěti se na kon, odriti se
jízdou na koni. — B. (v2v) neodl. IV. vₙ pro-
jízřěti p projeti (końmo) co n čim. — V. % D ~ n
E. bez pl. jízda kudy.

durch-rennen C₁₅ A. (v2v) odl. I. vₙ (jn)
pád'ti n kvapiti kudy. — II. vₙ durchgeben II. =
B. (v2v n v2v) neodl., odl. III. vₙ 1. páditi,
hnati se čim, proběhnouti, proletěti co n čim
2. v běhu proniknouti n proraziti co; N. mit
dem Tegen ~ prohnati kordem koho. — IV. %
D ~ n E₇ bez pl. kvap kudy

durch richten (v2v) vₙ C₁₂ neodl. lov. priciti.

durch-rieben (v2v) p. p. od durchreiben.

durch-riechen B₅ A. (v2v) odl. I. vₙ vₙ (h)
a) čichati čim n kudy; b) voněti n páchnouti
kudy n čim. — B. (v2v) neodl. II. vₙ promu-
chati, čichaje n émuchaje prohledati. —
III. % D ~ n E₇ bez pl. um das T ~ ja verbin-
dern aby zápach neproržel ~ nepronikal.

durch-richten C₁₂ A. (v2v) odl. vₙ (jn) hrčeti
n crěeti kudy. B. neodl. (v2v) vₙ 1. hrče a
crěe pronikati. 2. cim Ţdauer durchrieckt Einen
o vₙ čs durchriechtet Einen tait hruža eloveka (po)-
jímá ~ obcházi

durch-ringen (v2v n v2v) odl., neodl. I. v'n (h),
v'r (řed ~ B₁ = durchgeben A. I. a II. — II. %
= durchwirken).

durch-rinnen (v2v) vₙ (jn) odl., (v2v) vₙ neodl.
B₂ = durchriessen I. a II.; lov: 1. promotenit.
2. prokopati brloh.

Durch-riffs (v2v) m D₁₃ 1. = durchreifen II.
2. protrženina, (protrhina, dira (povstala
protrženin, průtrž, strz.

Durch-ritt (v2v) m E₁ jízda kudy.

durch-riessen (v2v n v2v) odl., neodl. vₙ C₁₄
proškrábati, roz-; O hor = = verřißen.

durch-roßen C₁₂ A. (v2v) odl. I. vₙ (jn) (durch
das Dber ~) valiti se (branou). — II. % Waßhe ~
prádlo (pro)mandlovati ↑ n % prováleti. — B.
neodl. (v2v) III. vₙ (h) valiti se kudy. — IV. %
der Denner durchreißt die Wollen hrom burácí
a rachotí mračny.

durch-röſchen O (v2v) vₙ C₁ odl. hor délati
a prováděti příkopy n rovy; (pr)ohledati kra-
jinu, příkopy n rovy; přeroviti půdu.

durch-roßen (v2v n v2v) odl., neodl. vₙ (jn)
C₁₃ zrevazěti (úplně).

durch-röſsen (v2v) vₙ C₁₃ odl. prosmažiti,
propraziti. (dukladně usmažiti.

durch-rücken (v2v) C₁₂ odl. I. v'n (jn) 1. (o vojskul
durch e-n Ţrt ~ tálhnouti kudy. 2. er tamt mit j-m
Žtußle nicht ~ nemůže sedadlo prosunouti. —
II. %a den Dizh ~ stůl prondati n prosunouti
(kudy).

durch-rudern C₁₂ A. (v2v) odl. I. vₙ (jn) (pro)
veslovati kudy — II. %a sich (dat.) die Pänre ~
ruce veslováním si rozedřiti. — III. v'r sich ~
vesluje proniknouti kudy. B. (v2v) neodl. %a
proveslovati čim

durch-rauchen (v2v) vₙ C₁₂ neodl. (čas) v klidu
stráviti.

durch-rühren (v2v) vₙ C₁₂ odl. 1. promísiti.
2. = durchreiben I. 2.

*

durch-rutschen

— 721 —

durch-schlagen

durch-rutschen C₁₂₁₄ A. (২১-২) neodl. %a prokleuznouti, prujeti (ćim) B. (২১-২) odl. %n (in) vyklouznouti; f. = durchhalten I. 2.

durch-rütteln (২১-২) odl., neodl. %a C₁₂ protrasti, protopati; ich wurde auf dem schlechten Wege derne durchgeführt protrasi jsem se na spätne cestě; a. sm. trensenni promisiti.

durch-fäen (২১-২) %a C₁₂ neodl. prosövati, setim (promisiti (co s.ćim); po-. mit Slamen durchfügt květinnami poset.

Durch-fäge f (২১-২) f E₂₂, zlodějka (v Lech-fäge).

durch-fägen (২১-২) odl., neodl. %a C₁₂ přepilovati, pilon (promozati n roz.).

durch-falben (২১-২) %a C₁₂ neodl. (dukladne n úplne namazati n napustiti (masti.).

durch-falmen p (২১-২) %a C₁₂ odl. vid. = durchprügeln.

durch-falzen (২১-২) odl., neodl. %a C₁₄ prosoliti, za-.

durch-fammen (২১-২) adv. = durcheinander I.

durch-fäern C₁₄ A. (২১-২) odl., neodl. %a (pr okyseliti den Brettena - těsto n chléb zakvasiti; gut durchsäuterne Brot chléb dobre zakvasený. B. (২১-২) odl. %a C₁₄ (in) den Teig gut - taßen těsto zakvasiti.

durch-faufen p (২১-২) B₃ odl. I. %n (i) die Radt - chlastati celou noc noc elustem straviti, noc prochlastati. — II. %r jich - nachlastati se.

durch-fäuseln C₁ A. (২১-২) neodl. %a septali %im n skaz co. B. (২১-২) odl. %n (in) f im Stamen - unaut beheben při zkoušce neobstati n propadnouti.

durch-faufen (২১-২) odl. a neodl. %n (in), %a C₁₄ = durchbeaufen I. 1. II.

durch-schaben (২১-২) %a C₁₂ odl. prostruhati.

durch-schaffen (২১-২) %a C₉ odl. dostati. prondati, prostreiti %im (= durchbringen).

durch-schallen (২১-২) %n (in) odl. (২১-২) %a neodl. C₁₂ = durchtönen.

durch-schamen (২১-২) %a C₁₂ neodl. vytyčiti (čáru) pomoci prkénék.

durch-schalten (২১-২) %a C₁₃ neodl = beherrschten.

durch-schandern (২১-২) %a C₁₂ neodl. = durchschandern

durch-schauen C₁₂ A. (২১-২) odl. I. %n (b) hledeti kudy. — II. %a a videti %im n skrz co; b) prohlížeti, prohlednouti (bedno po durchém, od záčku ať do končel) — B. (২১-২) %a (২১-২) odl. neodl. III. %a prohlédnouti, proniknouti (zrakenni: fig. prohlédnouti, uhodnouti (co), prijiti (náč); id durchdrehne išn vidim do učho.

durch-schaurn (২১-২) %a C₁₂ A. neodl. otíša(s)ati (kym); (na) pliniti (kohor hřuzou. P. (২১-২) odl. pov. a e-n hahn - prostor prepaziti n přehraditi.

durch-schaufeln (২১-২) %a C₁₂ odl. Erde - hahn o lopatou proházeti; e-n Wea - cestu lopatou (pro)raziti n proházeti.

durch-schanlich (২১-২) a D₂,3 fig. = durchsridtig

Durch-schein (২১-২) m E₃ prusvit.

durch-scheinbar (২১-২) a D₂,3 průsvitný.

durch-scheinu C, A. (২১-২) odl. I. %n (b) = durchleuchten A. I. — B. (২১-২) neodl. II. %a = durchleuchten B. III. -d a průsvitný, prosvitavý. — IV. %r D₂ - n E₃ bez pl. průsvit.

durch-scherzen (২১-২) %a C₁₁ neodl. prozertovati, s tráviti (čas) zerty.

durch-scheuern C₁₂ %a (২১-২) odl. 1 die Hande - ruce si prodrhnouti. 2. ein Geidirn - nádobu prodrhnouti. B. (২১-২) neodl. (důkladně: vylrhoutni).

Durch schicht (২১-২) f E₁₈ stav. = Vollbindejicht.

durch-schieben (২১-২) %a B₆ odl. prostreit, prosmouti, prondati.

durch-schielen (২১-২) %a (b, in) C₁₂ odl. šilhati ku-.

durch-schießen B₅ A. (২১-২) odl. I. %n a) (b) mit tem Gewehr - prostreiliti; a sm durch ein Blett - prkno - sem prostreiliti; b) (in (strelou) proletéri, proběhnouti. — II. %a (hřazenim) odl. počitati. B. (২১-২) neodl. III. %a 1. prostreiliti (co); tka e prohoditi člunek n outek prosluplem. 2. (střelou) proleti (kule) probrhnouti co n čim. 3. a) et. durchschießt et. Anderes věc proniká jinou (vče); e. mit et. Anderem - pronikati co šim; (p) misiti, (p) pléste co očo; typ a žen mit Regletten - údtky proložiti (prokladem); b) = opationieren, ßperren.

durch-schiffen C₁₂ A. (২১-২) odl. I %n (in) proplouti ku-; II. %a vi. - proplaviti (co) = B (২১-২) neodl III. %a proplouti, pře- (co) = den Ocean - pře plouti oceanem. — IV. %r D₂ - n E, přeplavba, přeprava.

durch-schimmern C₁₂ A. (২১-২) odl. %n (b) prokmitati prosovitati kudy; -des (gemalde) prokmitavý n průsvitný obraz. B. (২১-২) neodl. %a prokmitati šim kmitem proniknouti n osvětliiti.

durch-schafen (২১-২) %a C₁₂ odl. neodl. C₁. %a, ganze Zerac - cele dne spáti n, prospati. — II %r jich - (২১-২) spaní si pomoci a se vytrhoutni z neberpešenství atd.); zaspati co.

Durch-schlag (২১-২) m D₁₁. 1. Š nástroj k vrtání; prorazek, průboj. 2. a) (zčet) sito, restě, ríčie prosěvadlo; b) zčetu cedník, cedulo. 3. a) proražený otvor, proraženina, průlom; b) průkop, tunel; - cer řinte průstrel. 4. pl. Durchschlague votiny, hvozdéje. 5. Š hor. přerážka, pro-; zum - bringen proraziti, přebiti; e-n, maden, zum - femmen proraziti se, přeběti se, prodelati co.

Durch-schlag. (২১-২, n ২১-৩...) -eisen n probiječka, prorazee (v Durchschlag 1); -hammer m Œ pruhoj (ník) -dok; -holn vořina, probiječka, stěnck, vrt -mader m wřobce cedníků, cedníkář; -meišel m proražec; -šhere f proražeci n probijeci muzky: -nch n procezovadlo, ceditko, mlíčen (= Zetlčemch).

durch-schlagen C₉ A. (২১-২) odl. I. %n (b) 1. pronikati, proražeti p -aziti kudy; a) die Angel idlägt durch das Tad durch kule proráži n proniká střech(o)u; abs. die Angel hat durchschießen kule prorazila; der Tegen, die Tinte idlägt durch děst. inkoust proráži; b) metonym. das Papier idlägt durch papir proráži n pije inkoust. (bezceefinjana bewirten) o lěčic´ - prohnati, pocisťevati. 3. s. sm účinkovati. 4. Œ hor. proraziti se, přebiti se, prodelati se. — II. %r jich - probiti se, protlouci se, proraziti si

Durch-schläger

— 725 —

Durch-schlüsse...

ce-tu (zbrani atá); síb durch den ßeind ~ probiti se
nepřítelem; fig. vyyáznouti, uniknouti v čeho; fú
tlumnerlich ~ courdienfem protloukati se. vy-
tloukati klin klinem. — B. (22-), ♃ (22-) odl.
neodl. III. %a 1. = durchprügeln. 2. a) pro-
rázeti p proraziti, protloukati p -ci otvor do
čeho; (mit dem (če)webr) prostreliti co; ein Yed durch
die Wand ~, die Wand ~ (tez 22-) stěnu pro-
tlouci n prooluti, abs. bier mmjá man ~ zde treba
proraziti; by hor. proraziti, probiti (= durd-
breiden III. 3. ☉ hor. abs. proraziti se, pro-
biti se, prodělati se; 3. proraziti, protlačiti
(co čim); kueh. = durchreiben I. 2.; durch ein Zibe-
tuch ~ procediti. 4. ♃ (22-) = durchschmettern 2. —
IV. ~ d a rozhodný; ~ der Erstelg úplný úspěch.

Durch-schläger ☉ (22-) m E₆ = Zmdysdachbannern.

durch-schlägig ☉ (22-) a D₂₃₃ hor. 1. pře-
bity. 2. ~ wenden proraziti se, prebiti se,
prodělati se.

Durch-schlags... (22...) -kraft f des Gesetzes
prostrela sila, průstřehost. prorázivost sje-
~ort m. ~půkšt m hor místo prázky. přerážka.

durch-schlängeln C₁₂ A. (22-) neodl. %a pro-
vinouti se, prokroutiti se čim B. (22-) odl.
%rich ~ provinouti se, prokroutiti se.

Durch-schlechten stein ♃ (22-) m E₃, viá.
= Blatterlein.

durch-schleichen C₅ A. (22-) odl. vₙ (ju) a vₚ
frich ~ prokrásti se, proplíziti se kudy; š. sm.
uplachnouti, ufoukouti. B. (22-) neodl. %a
e-n řt (= pro)plížiti se kudy.

Durch-schleif (22-) m E₃ = unterdjeif.

durch-schleifen (22-) %a odl. A. C₅ probrou-
siti. B. C₁₂ 1. provézni na saních n na smyku.
2. prov (pro)vléci ku ty. 3. (durchschmeiden) kradmo
n podloudně pronáseti n provázeti, F propa-
šovati (co). 4. provléci okem n smyšou.

durch-schlemmen (22-) %a C₁₂ neodl. pro-
hyžiti.

durch-schlendern (22-) %a neodl. a (22-) vₙ
(ju) odl. C₁₂ lajdati, čárati, courati se čim n kudy;
procourati se. prokláti se čim n kudy.

durch-schleppen (22-) C₁₂ odl. I. %a pro-
vléci, protáhnouti, prosmyknouti co; fig. po-
moci, príspeti (komu). — II. %rich ~ protlou-
kati se, vytloukati klin klinem (sřv durd-
bringen II. b).

durch-schlendern (22-) %a C₁₂ odl. (pro)-
hoditi n mrštití (co) kudy.

durch-schlußen (22-) %a C₁₄ odl. vrátky
proplaviti.

durch-schließen ♃ (22-) n (22-) odl. a neodl.
%n (ju) C₁₂ = durchfrieden A. Durchschlüpfen.

durch-schlingen B₁ A. (22-) odl. I. %n; e-n
šaden ~ nit provinouti n provléci. — II. vₙ
(ju), vₚ rich ~ proplésti se. provinouti se kudy;
ež = sich durchschlängeln. — B. (22-) neodl. III. %a:
(mit et.) ~ proplésti, protkati, provinouti (čim). —
IV. %rich ~ proplésti se, za-se, promísiti se.

durch-schlafen (22-) n (22-) odl. neodl. %a C₁
propárati, proříznouti, proštěpiti; ☉ hor pře-
tínati, za-, udělati zátinku.

durch-schlummern (22-) n (22-) odl., neodl. %a
C₁₂ prodrímati (čas).

durch-schlüpfen (22-) vₙ (ju) C₁₂ odl. pro-
klouznouti, prosmeknouti se, projeti; fig.

entweiden uklouznouti, uplachnouti; er ist nech
klüdtlich durchgefüllt jěste s fastně (z toho) vy-
klouzl v vyvázl; das kann nech se mit ~ (durchgehen
to jěste ujde n pro-.

durch-ischmälzen ♃ (22-) %a C₁₄ neodl. pro-
masliti (co).

durch-schmaroßen (22-) C₁₄ odl. vₚ rich ~
protatkariti se, fatkárstvím n nachlebnictvím
n příživničtvím se protlouci n obejiti.

durch-schmausen (22-) %a C₁₂ neodl. 1. za-
kouřiti, začaditi. 2. den ganzen Abend ~ ceiý
večer (pro)kouřiti n (pro)kafati.

durch-schmausen %a C₁₄ A. (22-) neodl.
e-e Rächt ~ noe prohodovati. B. (22-) odl.: sein
(Sehd ~ penize prohodovati.

durch-schmecken (22-) C₁₂ odl. I. %n (b)
(co věrech) miti ostrou chut, býti ostré chuti. —
II. %a 1. ochutnati co kudy. 2. (zvěla n všecko)
(z)ochutnati. 3. = durdofjen.

durch-schmeizen P (22-) %a C₅ odl. 1. = durch-
verjen. 2. = durdoflagen I. 1.

durch-schmelzen (22-) %a C₁₄, B₁ roztaviti
(úplné).

durch-schmettern (22-) %a C₁₂ neodl. 1. pro-
raziti, roztristiti. 2. die Luft ~ třaskati n vře-
stěti n dr(n)četi vzduchem.

durch-schmeigen (22-) vₚ rich ~ C₁₂ odl.
provinouti se, proklouznouti.

durch-schmieren (22-) %a C₁₂ neodl. namazati.

durch-schneiden C. A. (22-) n (22-) odl., neodl.
I. %a 1. pročizdavati, proříznouti, prostrí-
hnouti; prokrájeti, prokrojiti; (entzei idunten)
rozvíznouti sta; das Bret in der Mitte ~ chlěb
(v polovic) prekrojiti; ☉ δet quer ~ divi pře-
ríznouti napře; fig. ~ der Wind pronikavý n
ostrý n mrazivý vitr; das durchschneiden mir
das Herz to mi proniká srdeem, to mi rve
srde, puká mi nad tím srdece; ♃ zaraziti
se, ustati, uváznouti (v čem). 3. obyč. (22-) pro-
tinati, prorývati, brázdití (co); die Luft ~ pro-
letovati n letéti vzduchem; das Wasser ~
(pro)plouti vodu, brázdití vodu. — B. (22-)
neodl. II. %r rich ~ protinati se, křížiti se. —
C. (22-) odl. III. vₚ rich ~ prořezati se n si
cestu kudy. — V. % ~ n E₇ der pl., Durch-
schneidung f E₁₈.

Durch-schneidungs... (22...) ~punkt m
= Durchschneiden unitt.

durch-schneiden (22-) % C₁₂ odl. sněžiti kudy;
o sněžu padati kudy.

Durch-schnitt (22-) m E₃ 1. a) průřez, prů-
seč, -k, průstrih (= durchschneiden V.); b) =
Durchschneidenpuntt; ~ e-r Ader protétí žíly; prů-
kop. 2. = Durchmeiffer. 3. nástroj vysekávací,
proříz, prořezák. 4. = Erdeinigung. 5. stav.
profil†, průrys. 6. průměr; im ~ průměrné,
v průměru, jedno k druhému. 7. (hon) šibich

durch-schnitten (22-) a D₂₃₃ a p. p. od durd-
schneiden.

durch-schnittlich (22-) a D₂₃₃ průměrný;
adv. -ě; ~ = im Durchschnitt (n toto 6).

Durch-schnitts... (22...) ~ after n průměrné
stáří: ~anficht f -tav v Durchschnitt 5.: ~bc-
rechnung f vypocěteni průměrné; ~bresč n
= Dünnbrett; ~einkommen n průměrný dů-
chod; ~ernte f slízeň průměrná; ~crtsg m
výnos n užitek průměrný; ~crtags-taſcin pl.

["durch-schöbern]", "— 726 —", "Durch-seher", "tabulky průměrné těžby; ~fläche f plocha\nprüseńá; ~geld-ertraq m průměrný výnos\npenezit; ~größe f čislice n veličina prů-\nměrná; ~jahr n průměrný n obyčejný 10k;\n~lehre f —— ~mejshuit; ~linie f čára průseńá,\nprüseńice; ~měsčsnuitf/ průměrosloví, těleso-\nměrství, sterconetrie]; ~měsčm člověk\nprostředních schopností, obyčejný člověk;\n~methode f geom. zpusob pruseńý; ~periode f\ndoba průměrná; ~preis m průměrná cena;\n~punkt m bod průsečný n průseku, průsečk;\n~rechnung f počet průměrný: ~rijs m profil 1,\nprüys, průrez(ný nástin); ~schne f pruseńá\npřimka, průsečnice; ~summe f průměrný\nobnos; ~verhältnis n průměrný poměr;\n~werk n nůžky mincovní; ~wert m průměrná\nhodnota; ~zahlung f průměrně placeń, prů-\nměrná splátka; ~ziehner m kresliční profilů;\n~zuwachs m průměrný přírušek.", "durch-schnobern (v\\_l\\_n v\\_l\\_\\_\\_\\_\\_\\_\\_\\_\\_\\_\\_\\_\\_

durch-fenchen

— 727 —

durch-ftehlen

durch-fenchen (↓↓) vₐ C₁₂ neodl. nakaziti.
durch-fenzen C₁₄ A. (↓↓) odl. vₐ (b), vₐ
vzdvěchati čim u kudy. B. (↓↓) neodl. vₐ pro-
vzdvěchati čas.

Durch-ficht (↓↓) f E₁₈. 1. průhled, průzor.
2. a) hledění n. patření kudy, prokukování;
b) prahlídka; zůr gefälligen ~ k laskavému
prahlodnutí.

durch-fichten ☒ (↓↓) vₐ C₁₃ odl. = durch-
fichten.

durch-fichtig (↓↓) a D. 1. průhledný,
průzračný. — II. s Tarchfichtigkeit (↓↓) f
E₁₈ bez pl.

durch-fickern C₁₄ A. (↓↓) odl. I. vₐ (jí) pro-
sakovati p. prosákuouti. — B. (↓↓) neodl.
II. vₐ = durchfehlen II. — III. vₐ D̃ ~ n E₇ bez
pl. Durchfickerung f E₁₈.

Durch-fieb (↓↓) n. zed. E₁ prohazovačka.

durch-fieben (↓↓~ n ~↓↓) C₁₄ odl., neodl. I. vₐ
pro pod svíti, sítem proházeti. — II. vₐ
D̃ ~ n E₁ bez pl. přesov.

durch-fieden (↓↓) vₐ B₃ odl. = durchfehlen.

durch-fießen ☒ (↓↓) I. vₐ C₁₂ neodl. vodu
propustiti. — II. vₐ D̃ ~ n E₁ bez pl. Durch-
fiehung f E₁₈.

durch-fingen vₐ B₁ A. (↓↓) odl. přezpivati
n. sezpivati (co) B. (↓↓) neodl. ganze Taufe
den E₁ klesi
(pro)zpivati.

durch-fingen B₁ A. (↓↓) odl. vₐ (jí) klesati
kudy. B. vₐ hor. = durchfingen, durchfehlen.

durch-fünnen (↓↓~ n ~↓↓) odl., neodl. vₐ B₂
= durchfehlen.

durch-fütern (↓↓) vₐ (jí) C₁₂ odl. = durch-
füdern I.

durch-füsten (↓↓) C₁ odl. I. vₐ 1. proseděti,
seděním prodržití n. protlačití at. 2. proseděti
(tas); c-e fadht beim Spiel ~ noc při hře
proseděti, celou noc při hře seděti; ☒ hor. to voděch
pronikati. — II. v₇r jich ~ proseděti se, otla-
čiti se sezením.

durch-follen (↓↓) vₐ (h) C₁₂ odl. mít ji-
jiti n pře-.

durch-fonnen (↓↓) vₐ C₁₂ neodl. vyhráti
na slunei. vysluniti (co).

durch-fyähen (↓↓~ n ~↓↓) odl., neodl. vₐ C₁₂
= durchfehren.

durch-fyalten, durch-fyellen (↓↓~ n ~↓↓) odl.,
neodl. vₐ C₁₂, C₁₂ rozštrěpiti, proštípnouti, roz-

durch-fpazieren (↓↓~) vₐ (jí) C₁₂ odl. =
durchwandeln.

durch-fpischen (↓↓~ n ~↓↓) odl., neodl. vₐ C₁₂
kuch. slaninou prot(y)katí, prostrkatí, pro-
špikovatí; f prošpikovatí, promíchatí.

durch-fpießen vₐ C₁₂ A. (↓↓) odl. 1. přehráti
(od začátku do konce); alle ≈piele ~ všecky hry pře-
hráti p se-; er hat das Stiicf nicht ganz durch-
gepiert nepřehrál celý kus. 2. ein Cos ~ losem
dále hráti. B. (↓↓) neodl. 1. den Tag ~ celý
den hráti, den hrou stráviti. 2. poet. při hře
projití (co); čs durchspiert der West das Laub zefyr
hrajte listim.

durch-fpießen (↓↓~ n ~↓↓) odl., neodl. vₐ C₁₂
proklati, propichnouti, probodnouti.

durch-fprechen (↓↓) vₐ B₁ odl. 1. mluviti
čim n skrze co. 2. ein Gebet ~ (esclow) modlitbu
přeřikati. 3. (↓↓) odl. (besprechen) (důkladně)

(pro)mluviti o čem; wir haben das ischen oft durch-
geprechen o tom jsme již casto promluvili.

Durch-fprengen C₁₂ A. (↓↓) odl. I. vₐ (jí)
tryskem projeiti n pře. — II. vₐ e-n Tunnel ~
tunnel n průkop proraziti n. prokopati. — B.
(↓↓) neodl. III. vₐ 1. e-n Raum ~ prostor tryskem
projeiti. 2. mit et. -: a) skropiti, svlažiti čim;
b) ostrakatiti, (γ)kropenatiti (col).

durch-fprechen (↓↓) vₐ C₁₂ neodl. = durch-
fprengen III. 2. b).

durch-fprießen (↓↓) vₐ B₂ neodl. vypučeti,
vyraziti, vyrasiti.

durch-fpringen B₁ A. (↓↓) odl. vₐ (jí)
1. durch e-n Renen ~ obručenem proskočiti. 2. (na-
veskrz. prasknouti, roztrhnuti se, rozště-
piti se. B. (↓↓) neodl. vₐ proskočiti co n čim,
skákatí p. skočiti čim.

durch-fpiessen C₁₄ A. (↓↓) neodl. vₐ (důkladně)
postřikati n. pokropiti. B. (↓↓) odl. vₐ (jí) pro-
strikovati, střikati kudy n navěskz.

durch-fpielen (↓↓) vₐ C₁₂ odl. propláchnouti.

durch-fpiiren vₐ C₁₂ A. (↓↓~ n ~↓↓) odl., neodl.
proslíditi. B. (↓↓) odl. = durchfüllen I. 1.

durch-fammeln (↓↓) vₐ C₁₂ odl. překok-
tati (col).

durch-fstampfen (↓↓~ n ~↓↓) vₐ C₁₂ neodl., odl.
produpatí.

durch-fiänfern p (↓↓~ n ~↓↓) odl., neodl. vₐ
C₁₂ 1. zápachem (na)plniti. p zasmradití (co).
2. f (we) durch-fiänfern = durchfehren.

durch-fiäuben vₐ C₁₂ A. (↓↓) odl. (h) prá-
siti se kudy, pronikati (jako prach); vₐ: čs staubt
durch práši se kudy. B. (↓↓) neodl. (jí) 1. za-
prášiti se (zeela). 2. uháneti, až se práši.

durch-fiäuben vₐ C₁₂ A. (↓↓) odl. prášiti (co)
kudy. B. (↓↓) neodl. zaprášiti, prachem pro-
niknouti n (na)plniti.

Durch-fiäuber (↓↓) m E₀ hladič.

durch-fiäubern (↓↓) vₐ C₁₂ neodl. = durch-
fliöern.

durch-fiäupen (↓↓) vₐ C₁₂ odl. spráskati,
zmrskati, zbiti, ztlouci (koho).

durch-fiechen B₁ A. (↓↓, ↗) (↓↓) neodl.,
odl. I. vₐ 1. propichnouti, probodnouti, pro-
vrtati at.; ct. mit dem Messer ~ nožem pro-
píchnouti. 2. ☒ hat. (pro)štaviti. — B. (↓↓) odl.
II. vₐ 1. a) die Nadel durch et. ~ jehlu pro-
píchnouti čim; jehlou propichnouti co; daš
Schwert durch et. ~ mečem probodnouti co;
b) korn ~ ohni přehazovati; c) Wein ~ vino mí-
chatí; d) ein Münster ~ = durchpanien. — III. vₐ
(b) a) die ≈piele stidt durch hrot proniká n pro-
ráží; fig. jiti u vycházeti na jevo, prozrazo-
vati se (v durchpliden 1.); b) skoro †: mit ≈-m,
tez vₐ et. ~ = Durchstecherei treiben. — IV. vₐ
D̃ ~ n E₁ bez pl.: ☒ hat. Œtum vom ersten o zvichten D̃
lech od prvního n druhého n třetího tavení.

Durch-ftecher (↓↓) m E₀ = Pfriem, Veffetobrer.

Durch-ftecherei (↓↓) f E₁₈ fig. pletichy,
ářství, pletky; mit ≈-m ~ treiven mít pletky,
býti srozuměn n. spolčen s kým.

durch-fieden (↓↓) vₐ C₁₂ odl. protýkati
p protknouti (co).

Durch-fteckerei (↓↓) f E₁₈ = Durchstecherei.

durch-ftehlen (↓↓) vₐ r jich ~ B₁ odl. pro-
krásti se, vy- se, zmizeti, vytratiti se.

durch-ürgen

— 728 —

[durch-toben]

durch-ürgen C₆ A. (²²⁻) odl. I. % (in) = durch ein Anerkennt ~: a) hinein vystoupiti n vy- lězti oknem; b) pravas sestoupiti n vy- n slězi oknem; alle Zufen ~ všecky stupně n všemi stupni projiti. — B. (³³⁻) neodl. II. %a pro- jiti (stoupaje).

durch-ürgen (²²⁻) %a C₁₂ odl.: ein Gebel ~ po cěm lese nadlečiti; site prestavovati.

durch-ürgen (²²⁻ n ³³⁻) %a odl., neodl. C₁² = durchwarten.

durch-ürgen (~²²) a D₂³ hvězdelami posoty.

durch-ürgen (³³⁻ n ³⁴⁻) odl., neodl. %a C₁₂ = durchdrehen, durchdrehen.

Durch-ürg (²²⁻ m E₇) 1. propiehnuti, propieh, probodnuti; prokopávka (= durchtjedn IV.). 2. ~ e.g. Verace o Dammes prukop hory n hřáze.

durch-ürgen (²²⁻, ²³⁻) odl., neodl. %a C₁₂ vysvýšení protkati n pokryti.

durch-ürgen (²²⁻) %a (b) C₁₂ odl. = durch- stanben.

durch-ürgen B₁ A. (²²⁻) odl. %a (b) zapáchati a smrděti kudy. B. (³³⁻) %a neodl. = durchtjednern I.

durch-ürgen (³³⁻ n ³⁴⁻) odl., neodl. %a C₁₂ prošťarati. prosliditi (co).

durch-ürgen (³³⁻) ~ j m E₆ šfáral, slídi, ~

durch-ürgen (³³⁻) a p. p. od durchtjeben I.

durch-ürgen (³³⁻ n ³⁴⁻), durch-ürgen (²²⁻ n ³³⁻) odl., neodl. %a C₁₂ propárati, prošťarati, prosliditi.

durch-ürgen (³³⁻) %a C₁₂ neodl. proste- nati (co).

durch-ürgen (²²⁻) %a C₁₂ odl. ☒ hor.: e-n Weß prostolovati | horu.

durch-ürgen (²²⁻, ³³⁻) %a C₁₂ neodl. % odl. prošťarati. prosliditi.

Durch-ürg (²²⁻) m D₁₁ = Durchdrehn 3.

durch-ürgen C₇ A. (²²⁻) odl. I. %a a) pro- streiti (co) kudy; b) proraziti, probodnouti, pro- tknouti. prokláti co; fid (dat.) den Anfus ~ roz- raziti si nohu. — II. %n (b, in) plav.: hímen ~ naraziti na dno. — B. (³³⁻) neodl. III. %a durchbrenen II. — IV. p. p. od ~.

durch-ürgen C₁₂ A. (²²⁻) odl. I. %a (b) zářiti, paprsky metati kudy. — B. (³³⁻) neodl. II. %a paprsky pronikati (co), prozařovati co n čem (v durchdrehnem B.).

durch-ürgen C₁₂ A. (²²⁻) odl. %a sna- žiti se projiti (kudy). B. (³³⁻) neodl. %a snažiti se projiti n pře- co.

durch-ürgen (²²⁻) %a C₁₂ odl. prostrčiti, prondati.

durch-ürgen C₅ I. %a A. (²²⁻) neodl. 1. pře- skrtnouti, -ati (= ausstreidn I. 1.). 2. cirement durchtjeben běhati, blonditi, těkati, táhnouti po čem n čem; proběhati, schoditi co; ☒ hor pro- jiti, prochoditi, prostoupiti. 3. (to všem) tie Ztraje ~ tučeti n foukati v protukovati alien. B. (²²⁻) odl. 1. = durchtjeren 1. B. 2. durch ein Zrob v durchschen. — II. %c D⁻ n E₇ bei Fl., Durch- freichung f. E₁₈.

durch-ürgen (²²⁻ n ³³⁻) odl., neodl. %a C₁₂ 1. = durchstreiden 1. 2. 2. pruhovati, žíhati.

durch-ürgen (²²⁻ n ³³⁻) odl., neodl. %a C₁₂ praes. ind. a imp. C₁₃ = durchdrehen I., II a).

durch-ürgen %a C₁₂ A. (²²⁻) odl. sypati kudy, prosypati ... B. (³³⁻) neodl.: mit et. ~ sypati (col) neodl.

durch-ürgen (²²⁻) m E₃ = ausstreiden III.; prutati pta two.

durch-ürgen (²²⁻ n ³³⁻) odl., neodl. %a C₁₂ 1. ein Viert ~ koně vyhrěbelovati. 2. f. A. ~ zpráskati, zbiti koho; fig. (syrhati, bezohledné posouditi kohou).

durch-ürgen C₁₂ A. (²²⁻) odl. %a (b) prou- diti, valiti se kudy. B. (³³⁻) neodl. %a (pro)- prouditi se, (pro)valiti se čem; fig. mit Ænde ~ radosti (na)pliniti.

durch-ürgen (²²⁻) %a C₁₂ odl. 1. pro- studovati, s šum prozkoumati (dukladné). 2. die Radte ~ cěte nocí (pro)studovati.

durch-ürgen C₁₂ A. (²²⁻) odl. %a (in) bourině procházeti n probíhati ot. kudy. B. (²²⁻) neodl. %a ~ A.; der Wund durchsfilmt die Tösker vívr bouri údolimi; fig. o vásnich atd. zmitati ašk n čem.

durch-ürgen (²²⁻) %a vₙ (in) C₁₄ (s)jřititi se, propadnouti (kudy).

durch-ürgen (²²⁻ n ³³⁻) odl., neodl. I. %a C₁₂ 1. prohledávati; S~ S Deisen ~ prohle- dávati komu kapsy, hledati komu v kapsách: cín Hans ~ cěnití (dředně) prohlídku v domě. 2. ☒ stav. den Boden ~ prozkoumati n soudovatí pitu. — II. %r ~ T~ n E₂ pl., Durchschnung f E₁₈ prohledávání, prohlídka.

durch-ürgen (²²⁻) m E₆ prohledávač.

durch-ürgungs... (²²⁻...) ~ befech m roz- kaz prohledací; ~ rech n právo prohlídky n prohlížeti.

durch-ürgen (²²⁻) %a C₁₂ neodl. bzučeti (včem), bzukotem pliniti n co.

durch-ürgen (²²⁻) %a C₁₄ neodl. osladiti, pro-

durch-tändeln %a C₁₂ A. (²²⁻) neodl. (vž durch-tändeln (²²⁻) odl. tie game 4t ~ 5 čas (pro)laskovati, protitěrkovati, hřickami pro- mařiti. B. (²²⁻) odl. láskuje projiti co n čem.

durch-tänzen C₁₄ A. (²²⁻) odl. I. %n (b, in) taneovati kudy. — II. %a a) alle Tüne ~ pru- taneovati všechny tance: b. in abs. prétaneo- vati: a) taneovati do konči; b) taneovati se všemě. — B. (²²⁻) neodl. III. %a 1. e-e Radt ~ celon noc (pro)- tančiti. 2. tančiti po čem.

durch-tappen C₁₂ A. (²²⁻) odl. %n (in) % %r %r fid ~ tápati kudy. B. (²²⁻) neodl. %a tá- pati čem n mspr. skrz co.

durch-taßen %a C₁₃ A. (²²⁻) odl. ohmatati všecko; die Hilhner alle ~ ohledati všecky slepice. B. (²²⁻) neodl. ohmatati, ohledati, hmataje zkoumati (co).

durch-taumeln C₁₂ A. (²²⁻) odl. %n (in) (pro)vrávorati, (pro)notati se, potáčeti se kudy. B. (²²⁻) neodl. %a e-n Ramm ~ vrávorati n klo- pýtati prostorem; e-e Zeit ~ eelč čas (pro)blázničti.

durch-teuschen (²²⁻) I. zert. %a C₁₂ neodl. 1. (na)pliniti dábly. 2. (na)pliniti dábelstvím n čertovinou. — II. durchteusfelt p. f., a D₂/₃ = verteusfelt.

durch-teuschen (²²⁻) %a C₁₂ neodl. (prohlou- biti, pře-.

durch-than-en C₁₂ A. (²²⁻) odl vₙ (in) (často % če thant durch) protáti, roz- B. (³³⁻) neodl. %a (plně) zarositi. rosou promočiti.

durch-toben C₁₂ A. (²²⁻) odl. %n (in) zurivě n bourině probíhati kudy, bouriť kudy. B. (²²⁻ n ³³⁻) odl., neodl. %a zurivě probíhati p pro-

durch-tönen

— 729 —

[durch-weg]

běhnouti ata; alle deine Schmerzen bab' ich durch-
getobt všecky tvé bolesti jsem zakusil.

durch-tönen C₁₂ A. (v̇₂) odl. I. vₙ (b) zniti
kudy. — B. (v̇₂) neodl. II. vₐ zvučeti čim n skrz co.

durch-tojen C₁₄ A. (v̇₂) odl. vₙ (b) hučeti
kudy. B. (v̇₂) neodl. vₐ; et. ~ hučeti čim n skrz eo,
(na)pliniti hukotem (eo).

durch-trabcn (v̇₂) vₙ (in) odl. a (v̇₂) vₐ
neodl. C₁₂ (pro)klusati (čim).

durch-tragen (v̇₂) vₐ C₆ odl. pronášeti,
pře- p (pro)nesti. pře-, (pro)nositi kudy.

durch-tränken (v̇₂) vₐ C₁₂ neodl.: (mit et.) ~
napájeti p napojiti (čim).

durch-traucern (v̇₂ n v̇₂) odl., neodl. vₐ C₁₂:
e-e Zeit ~ (cely) čas (pro)truchliti.

durch-träufeln (v̇₂) vₙ (in) C₁₂ odl. (pro)-
kap(ov)ati, (pro)kanouti kudy.

durch-träumen (v̇₂ n v̇₂) odl., neodl. vₐ C₁₂
1. e-e Zeit ~ (cely) čas prosniti. 2. e-n Raum ganz ~
cely sen prosniti. 3. e-n Raum ~ prostor(em)
ve snění přejítí.

durch-treibcn (v̇₂) C₆ odl. I. vₐ 1. a) wieb ~
hnáti, prohnati dobytek (kudy); e-n ‚sřied ~ kul
probiti n proraziti (kudy); b) fig. et. ~ = durch-
jezen I. 1. 2. ⊕ hor. e-e ztnece ~ prohnati
střídu (stafinami n kuřavkou). — II. vₙ (in) plav. =
durchreißen II. 3. — III. durchtrieben (v̇₂) a
D₂₃ zchytralý, f prohnany, fikany, drbaný,
pálený; s Durchtriebenheit (v̇₂) ~ f E₁₅.

durch-treten C₃ A (v̇₂) odl. I. vₐ a) pro-
slapati, prošlápnouti, prochoditi, slápnim
n chůzi prodřiti n protrhnouti ata; b) prošlá-
nouti (co), šlápnutím dostati (co) kudy. — II. vₙ
(in) prošlápnouti, dostati nohu kudy. — B. (v̇₂
n v̇₂) neodl., odl. III. vₐ: den Then gut ~ hlinu
dobře prošlapati n šlapánim prohnisti.

durch-trichtern (v̇₂) vₐ C₁₂ odl. nálevkou
prolévati.

Durch-trieb (v̇₂) m E₃ bez pl. 1. průhon dobytka.

2. právo průhonu.

durch-trieben (v̇₂) a D₂₃ v durchtrießen III.

Durchtriebenheit (v̇₂) f E₁₈ durchtrieben III.

durch-triefen (v̇₂) vₙ (in) C₁₂, B₅ odl. ka-
pati kudy.

Durch-trift (v̇₂) f E₁₈ = Durchtrieb.

durch-trinfen vₐ B₁ A. (v̇₂) odl. vypiti
všecko; die Gläser ~ vypiti sklenici za skle-
nieč; vₐ (b) durch den Schaum ~ pítí pěnou n skrz
pěnu. B. (v̇₂) neodl. die Nacht ~ (po) celou
noc píti, noc propíjeti.

durch-trippeln (v̇₂) vₙ (in) C₁₂ (pro)capati,
(pro)cupkati kudy.

durch-tröpfeln (v̇₂) C₁₂ odl. I. vₙ (in) =
durchtrießen. — II. vₐ prokapati (co).

durch-tropfen (v̇₂) vₙ (in) C₁₂₁₄ odl. =
durchtrießen.

durch-trotten (v̇₂ n v̇₂) neodl., odl. vₐ;
vₙ (in) C₁₃ = durchtraben.

durch-tummeln (v̇₂) vₐ C₁₂ neodl. zejm. poet.
(pro)rejdití čim n skrz co.

durch-üben (v̇₂) vₐ C₁₂ odl. proevičiti n na-
cvičiti (vöc).

durch-versuchen (v̇₂) vₐ C₁₂ odl. = durch-
prob(ier)en.

durch-wachen (v̇₂ n v̇₂) odl., neodl. vₐ C₁₂
die Nacht ~ (celou) noc (pro)bditi; durchwachte Nacht
probděná noc.

Durch-wachs (v̇₂) n (m) D₆ bez pl. bot. 1. =
Durchbruch 7. 2. = Verzweifeltheit.

Durch-wachs... (v̇₂...) tohst m = Rübenrapes.

durch-wachsen C₉ A. (v̇₂) odl. vₙ (in) (pro-
růsti kudy. B. (v̇₂) neodl. vₐ (pro) růsti co n čim;
mit et. ~ (part.) prorostlý čim; to mase) ~ prorostlý.

durch-wacken f (v̇₂) C₁₂ odl. I. vₙ (in)
= durchwachen. — II. vₐ S. qelsiria ~ (řádné)
zbíti, stlouci, spráskati koho n napráskati. na-
mrskatı komu.

durch-wagen (v̇₂) vₚ sich ~ (v₄) odl. od-
váziti se projiti n projeti n proplouti n pro-
létnouti ata.

durch-wanken ⊕ (v̇₂ n v̇₂) odl., neodl. vₐ
C₁₂ souk. provalechovati↑; fig. S. ~ zvochlovati,
zbíti koho, f naprášiti komu↑.

durch-wallen C₁₂ A. (v̇₂) odl. vₙ (in) a) ↗
= durchwalsfahrten; b) zejm. š. sm. procházeti p pro-
jiti. B. (v̇₂) neodl. vₐ 1. daš that ~ choditi
n blouditi n tékati údolím. 2. (durchwegen) zmí-
tati co n čim.

durch-waltschafen (v̇₂) vₙ (in) C₁₃ odl.
(pro)putovati kudy.

durch-walten ↗ (v̇₂ n v̇₂) odl., neodl. vₙ (b),
vₐ C₁₃ = durchwischen.

durch-wälzen (v̇₂) vₐ C₁₄ odl. (pro)va-
liti (co) kudy.

durch-wam(m)sen F (v̇₂) vₐ C₁₄ odl. =
durchprüfungen.

durch-wandeln (v̇₂) vₙ (in) odl., (v̇₂) vₐ
neodl. C₁₂ procházeti, projiti kudy n co n čim.

durch-wandern (v̇₂) I. vₙ (in) odl. a (v̇₂)
neodl. vₐ (b, in) C₁₂ proputovati, procestovati,
projiti kudy n co n čim; putovati, jítí, choditi čim
po čem. — II. % D- n E₇ bez pl., Durch-
wanderung f E₁₈.

durch-wanken (v̇₂) odl. vₙ (in), (v̇₂) neodl.
vₐ C₁₂ (pro)vrávorati, (pro)motati se, (pro)-
klopýtati se kudy n čim.

durch-wärmern (v̇₂ n v̇₂) odl., neodl. vₐ C₁₂
prohrívati p prohráti; š sm. zahráti.

durch-waschen (v̇₂) vₐ C₉ odl. 1. promy-
(vₐ)ti; fig. f wir sind schen durchgewaschen (eurch-
näsen jsme (mokří) jako myši. 2. die Nacht ~ strá-
viti noc praním n perouc, celou noc prátí.
3. promýti, mytim prodřiti; sich (dat.) die
Hände ~ prodřiti si ruce mytím n při myti.
4. (téz v̇₂) o vlnach: podmilati p podemlití.

durch-wassern f (v̇₂) vₐ C₁₂ odl. prov. j =
durchwасeln II.

durch-wässern (v̇₂) vₐ C₁₄ neodl. 1. (vodou
promociti. 2. vodou promisiti: vody (do čeho)
primisiti; fig. učiniti (co) vodnatým n prázdným
n jalovým.

durch-watbar (v̇₂) a D₂₃ přebroditelný.

durch-waten (v̇₂) odl. vₙ (in), (v̇₂) neodl.
vₐ C₁₃ e-n šujs ~ řeku přebroditi.

durch-watschen f (v̇₂) vₐ C₁₄ odl. viá. spo-
ličkovati, sfackovati.

durch-weben vₐ C₁₂ A. (v̇₂) odl. tkáti,
protk(á)vati co kudy. B. (v̇₂) neodl.: mit et. ~:
1. protk(á)vati čim; mit Blumen durchwěbt kvě-
tinami protkaný. 2. proniknouti (co n čim) jako
tkanina.

Durch-weg (v̇₂) m E₃ průchod, cesta kudy.

durch-weg (v̇₂ n v̇₂) adv. vždy a všude,
veskrze, zúplna, šmahem.

Německočeský slovník. I. Deutschöhmischer Wörterbuch

92

durch-wegsam

— 730 —

|durch-ziehen

durch-wegsam (薈-) a D₂₁₃ schůdný, prů-
chodný, sjíždný.

durch-wechen C₁₂ A. (薈-) odl. I. %ₙ (b)
váti köve provívi. — II. %ₙ a) (projáví co kudy;
b) der Wind hat niujre dňauren um Zandt durd-
gewecht vítr zavál naše obrazee v pěku. — B.
(薈-) neodl., odl. III. %ₙ provívi p pro-
váti co, pronikati co vanem n dechem; der
Wind durdweht die Echene vítr vane n veje pláni;
der Wind hat mid recht durdweht vítr mne po-
ſiadne profoukal.

durch-weichen C₁₂ (薈- n薈-) odl., neodl.
I. %ₙ (in) 1. (úplně) změknouti. 2. (durchdräßen)
promoknouti, promociti se. prosáknouti. —
II. %ₙ 1. (sads - osk (žmůkeiti. 2. durch Jaffe -
promociti; id bim ganz durchgeweicht jsem vše-
cek promočen. — III. %ₙ D- n E₇ bez pl.,
Durchweichung f E₁₈.

durch-weinen (薈- n薈-) odl., neodl. %ₙ C₁₂
c-e- Rächt - celou noc (proplakati v pľači stráviti).

durch-werfen (薈-) %ₙ B₁ odl. 1. házeti kudy,
prohazovati v prohoditi. 2. prohazovati, pro-
sivati.

durch-wettern (薈-) I. %ₙ C₁₂ neodl. o blesku
zasáhnouti koho n co, uhoditi do koho n do čeho
= II. durchwettert p. p., a D₂₁₃ otrlý, otužený.

durch-wehen (薈-) %ₙ C₁₄ odl. probrousiti,
prodřiti.

durch-wichsen (薈-) %ₙ C₁₄ odl. = durd-
prügeln.

durch-wiegen (薈-) %ₙ B₆ odl. (ż)vážiti
jednoho (ho) z druhym.

durch-wimmeln (薈-) %ₙ C₁₂ neodl. hemžiti
se po čem n v čem n (na)plniti množstvím

durch-winden B₁ A. (薈-) odl. I. %ₙ provijeti
p provi(nou)ti (co) kudy. — II. %ₙ sich - provijeti
p provi(nou)ti se; sich durch das (vedränge)
prodrati se tláčenic n davem; abs. prodrati
se; fig. stěži vyváznouti n uniknouti; sich
gedacht wjžißen zmei Parteien - sloužiti dvéma
pánům. sedati na dvou stoléich. — B. (薈-) neodl.
III. %ₙ mit et. - provinouti čim

durch-wineln (薈-) %ₙ C₁₂ neodl. prosku-
četi, provřestěti, prokníčeti (čas)

durch-wintern C₁₂ A. (薈- n薈-) odl., neodl.
I. %ₙ 1. zachovati po celou zimu. přezimovati
(co) 2. (demrost ausgegen) dáti na mráz. — B. (薈-)
II. %ₙ (b) stráviti zimu. přezimovati. — III. %ₙ
D- n E, bez pl., Durchwinternung f E₁₈.

durch-wirbeln C₁₂ A. (薈-) neodl. %ₙ 1. (pro)
vřiti čim n skrz co 2. o tonech: die Luft - vířiti
vzduchem. B. (薈-) odl. II. %ₙ (in) vířivě
procházeti.

durch-wirfen C₁₂ A. (薈-) neodl. %ₙ 1. pro-
tk(dv)ati: flw. pestre protkávati. krášliti.
2. činně proniknouti co n čim. B. (薈-) odl.
%ₙ (b) 1. účinkovati kudy. 2. s acc. času das
Leben - býti činným v činnosti po celý
život, stráviti všechno život v činnosti.
C. (薈-) odl., neodl. %ₙ = durchwěten.

durch-witschen (薈-) C₁₂₄ odl. I. %ₙ = aus-
wischen 1. 1.. 2. — II. %ₙ (in) = durchflüglen.

durch-witschen F (薈-) %ₙ (in) C₁₄ odl. =
durchflüglen..

durch-wittern C₁₂ A. (薈-) neodl. I. %ₙ mn.
působiti zvětrání čeho; vějn. p. p. durchwittert
zvětralý. — B. (薈-) odl. II. %ₙ (in) anj dem

Erdboden - působiti zvětrání pudy. — III. %ₙ
větriti, čichati (co) ndy

durch-wehnen (薈-) %ₙ C₁₂ neodl. =
turdrödern 1. 1.

durch-wollen (薈-) %ₙ (b) C₁₂ odl. chtiti pro-
jiti n projeti a proplouti n proleteti atd; F chtiti
skiz.

durch-wringen (薈-) %ₙ C₁₂ odl. Wäbe - prádlo
(pro)zidmati.

Durch-wuchſ (薈-) m D₁₁ prorost.

Durch-wüchsen C₁₂ A. (薈- n薈-) neodl., odl.
I. %ₙ 1. prory(p)ati, prohrahati; o krteich: (pro-
ryti zem.) 2. fig. = durchjehen I. — B. (薈-) odl.

II. %ₙ sich - prohrahati se, prorýti se kudy. —
III. %ₙ D- n E₇ bez pl., Durchwähfung f E₁₈.

Durch-wurf (薈-) m D₁₁ prohazováni, pro-
hozeni. 2. (d) (wirken) prohazovačka, pie-

Durch-wurf... (薈...) -gatter, -gitter, -jehn
= Durchwurf 2.

durch-würgen C₁₂ A. (薈-) neodl. I. %ₙ
cim ganzer Geschlecht - celé pokoleni vyhabiti
n vyhladiti. — B. (薈-) odl. II. %ₙ polykati p
polknouti s námahou. — III. %ₙ sich - pro-
tloukati se, zivofiti, vytloukati klin klínem.

durch-wurzeln (薈-) C₁₂ odl. I. %ₙ (in) za-
pouštěti n rozkládati kořeny kudy. — II. %ₙ
F = durchprädeln. — III. %ₙ D- n E₇ bez pl.,
Durchwurzeln f E₁₈.

durch-würzen (薈- n薈-) odl., neodl. %ₙ C₁₄
1. (důkladně) okořeniti (kořenim). 2. okořeniti,
vonným nútěni, aromatizovati.

durch-wiiten (薈-) odl., neodl. %ₙ C₁₃
= durchrajen B. 1. durchjehen B.

durch-wut(t)chen F (薈-) %ₙ (in) C₁₄ odl. =
durchdrehen.

durch-zählen (薈-) n薈-) odl., neodl. %ₙ C₁₂
prepočitati (úplně).

durch-zausen (薈-) n薈-) %ₙ C₁₄ neodl. =
zerzaußen.

durch-zeichen (薈-) n薈-) odl., neodl. %ₙ C₁₂
die Rächt - stráviti noc pitkou, (po) celou noc pítí.

Durch-zeichen... (薈...) -tuch n = Bauscher
leimwand.

durch-zeichnen (薈-) I. %ₙ C₁₄ odl. 1. Bider -
pokresliti (vyčekiv) obraz 2. o(b)kresliti. — II. %
1. D- n E, bez pl., Durchzeichnung f E₁₈.
2. jen Durchzeichnung f E₁₈ snimek s výkresu,
nákres z průhledu.

Durch-zich... (薈...) -aſſe f ſěmeni-ke n
sedlátske šidlo; -haken m jehla: -klinge f
háček

durch-ziehen B₆ A. (薈-) odl. I. %ₙ (hindurch-
zieben) protahovati p protáhnouti, provléci co
(čim n kudy); den ſaden - nit navléci; fig. S. o
et. = durchjehen I. 2. — II. %ₙ sich - táhnouti
se, protahovati se, šířiti se, rozkládati se
kudy. — III. %ₙ (in) 1. (sich) hindurch bewegen durch
cin Land - zemi (pro)táhnouti. 2. (in et. einziehen
und es durdrongen) natáhnouti se, nasáknouti do
čeho — B. (薈-) n薈-) odl., neodl. IV. %ₙ e-
Raum - táhnouti po prostóře, protáhnouti prostor.
C. (薈-) neodl. V. %ₙ 1. == I. b); Wälder -
das Land země jest prostoupena lesy; Dünfe -
den Zaat zápachy vůně plní sál; die Fühigkeit
hat das Papier durchjegen papir nasákl vlhkostí.
2. fakutivně: protahovati (co čim); die Erde mit
Durchen - zemi (ro)ž brázditi; tež %ₙ das Papier

durſtig

— 732 —

[dweilen]

durſtig («) a D₂,₃ I. žízný, -íc; ~ sein
= durſien; ~ e Měble vyprahlé hrdlo; ~ es Zab
žíznivý n suchý rok. — II. †, jěstě v bibli Lutho-
řově vělethuſtig = kižn, vermeſien.

Turt ˘ («) m E₃ = Dort.

Duſche + + («) [fr.] f E₂₂ = Douche.

Duſche («) f E₂₂ prov. s pitomeček, hlupák.

duſchig P («) a D₂,₃ pitom(oučk)ý, hloupý, (= dumm).

Duſe («) f E₂₂ ~ e-§ (Beblajč sопlo, měchová trubka.

Duſci («) I. f m E₆ bez pl. 1. (Zchwintel)
závrat; (Betauung) omámeni; s. sm (Haltschtaf)
dřívota; (Träumerei) snění. 2. F der höhere ~ =
Bimbam II. 2 — II. f E₂₂ tov. samička malých
polních a lesních ptáči.

Duſelei f (~«) f E₁₈ 1. (Zdolastnutenbeit) ospa-
lost. 2. (Berauenteſſageit) bezmyšlenkovitost.

Duſeler f («) m E₆, Duſel-hańš f («) m
sg. D₆, pl. E₁ s přehláskou ä: snílek, ospalec, P
olmiyaný.

duſelig F («) a D₂,₃ (träumerisch) snivý;
(betäubt) tež düſelig F («) ohromený, omá-
mený, pomatený.

duſeln F («) C₁₂ I. % A. (h) (tež düſeln)
míti závrat, býti omámen; (traumen) sníti.
B. (in) 1. těkatí. 2. = duſeln. 3. (tež %) f-n
Weq fört ~ jítí svou cestou v snění n v za-
myšlení.

Duſen... («) kopſ m am Wlaschalge hlava
měchu: ~mündung f O hut. ústí sopla; ~ stán-
der m O hut., str. Soplový stojan; ~ſtellung f
O hut., str. postavení sopla; ~ſlock m O hut., str.
= stánčer.

Duſing («) m E₃ druhdy = Duſing.

Duſe («) f E₂₂ bez pl. nedehtovaná koudel.

Duſel F 2c. («) 1. v Duſel 2c. 2. u. sm. =
Duſeler.

Duſſeldorf («) npr. n E₇ bez pl. zem. id.

duſſeln («) n₅ (h) C₁₂ = duſcheln.

Duſt ˘ («) m E₃ bez pl. zejm. prov. s prach;
fig. drobnost, malichernost.

duſter («) a D₂,₃ prov. s = dunkel, diüſter.

duſter («) I. a D₂,₃ 1. chmurný, temný,
tmvávý, šerý, ponurý; ~ e Augen potuchlé oči.
2. fig. zasmušilý, zádumčivý; ~ e (Meddanten
ponuré myšlenky. — II. 2- n D₂,₃ bez pl. po-
chmurnost, ponurost, temnota.

Diüſter... diüſter... («)... blau a temno-
modrý, šero-; -farbig a temuobarovný; -gec
färbt a temný, temne barvený; -käſcr m 70:
a) Helops hřebotvárník; h) -täſer pl. Tere-
brionidae smrtníci. potemnící.

Diüſterheit, Diüſterkeit («) f E₁₈ bez pl.
v Diüſterheit.

Diüſterling («) m E₃ tmář, zpáteční (= Obſcurant).

düſtern («) C₁₂ I. % (h) býti chmurný,
chmuřiti se; tež v₅ c8 düſtert schen již se chmuři
n tmí. — II. % sich ~ chmuřiti se. — III. ˘ (lépe
verdüſtern) %a chmuřiti.

Diüſter(n)heit, Diüſterkeit («) f E₁₈ bez pl.,
Diüſternis ˘ («) f D₁₄ = Dünſetheit; fig.
zasmušlost

duſtig («) a 1, 2,3 prov. s = staubig.

Düſchen («) n 1, 2, 3. 1. dim. od Diite kornoutek.
2. = Düſchen 1.

Düſchen..., düſchen... («) ... -dreher m,
-krämer m kornoutkář, kupec(ký); -weiſe adv.
v n po kornoutčích.

Dute, Diite («) f E₂₂ 1. kornout. 2. zo. =
Düſchen 1. 3. O = Diüſe.

Duſel... («) ... -ſerkel n zo. Sus scropha,
porcellus kanec.

duten («) C₁₃ I. f % (h) = tuten. — II. %
(held (cins)~ peníze (do halická) baliti.

Duten..., duten..., Düten..., düten...
(«) ... -dreher m = Düttendreher; -druckerei f:
a) tiskárna kornoutů; b) fig. f nepatrná
tiskárna; -förmig a kornoutovitý; -fabri-
cation f vyroba kornoutů; -koralle f roho-
vitka; -schnecke f růžkatec.

Duter f («) m E₆ = Tuter.

Dut-horn f («) n D₅ roh, trubka.

Düſchen («) n E₆ = Düſchen.

Dutte f («) f E₂₂, m E₂₁ bradavka (prsní).

Duttel... («) ... -jaſt m vid. první špičák.

Duž («), Duſcn («) + + za Dnž 2c.

Duſend («) [lt. n E₃ tucet†.

Duſend..., duſend..., («) ... -geſicht n
tuctový n všední obličej; -weiſe adv. po
tuctech, na tucty.

Du-umbir («) [lt.] m E₈ duumvir†, ˘
dvoupán.

Duwack m E₂₅ bot. = Duwock.

Diüſels... («) ... -darm m bot. =
Flachſchseide.

duven («) ěti -v-) %a C₁₂: die Nuderpinne
luvmwärts e leemwärts ~ paku kormidlovou pod
vítr n proti větru postaviti.

Duwock («) m E₂₅ bez pl. bot. Equisetum
přeslička.

Duzen... («) ... -ſtaude f bot.: a) Sempervivum
tectorum netřesk obecný; b) Juniperus com-
munis jalovec obecný.

Duž («) m E₃ bez pl. tykání.

Duž... («) ... -bruder m přítel, s nímž si
tykáme; wir sind -brüder my si tykáme;
-brußerſchaft f bratrství; in -brüderſchaft mit
ß-m jein tykati si s kym; -ſuß m: an dem -juß
mit ß-m stehen tykati si, býtí ty a ty s kym;
-nähe f «: ß-m in die -nähe viidou začíti si
tykati, seznámiti se důvěrné; -ſchweſter f
důvěrná přítelkyně (již se tyká).

dujen («) %a, %r C₁₄ ſich ~ tykati (%r si).

Dužer («) m E₆, -in f E₁₉ (osoba) tykající.

Dwall m E₃ = Dweil.

dwarreln («) v₅ (h) C₁₂ o větru: obrátiti se.

dwarš («) a D₂,₃ na příč = quer.

Dwarš... («) plav. -balken m příčný trám;
-cours m příčné seskupení lodí, v němž
vedle sebe postupují; -icinen fpl. příčné
šnůry; -linic f= -cure; -ſahlung, -ſchlinge f
příčka kosová; -wind m příčný vítr.

Dwatsch f («) a D₂,₃ prov. s F praštěný pytlem
(= qualſd).

Dweil («) m E₃, Dweitel («) m E₆ plav.
lodnický smeták.

dweilen («) %a C₁₂ utírati n vy- lodnickým
smetákem.

Dwina]

— 733 —

[eben

Dwina (~) npr. f E₂₃ 7em. Dvina (feka v Rusku). Dyade (-~) [řec.] f filos. dyas↑, dvojice. Dyadik (-~) [řec.] f E₁₈ math. dyadika↑, arithmetika dvojně soustavy.

dyadisch (-~) [řec.] a D₂,₃ ~eš Sáblenýšystem = Dyadik.

Dh-āṣz... (ṣṣ...) ~dodekaeder n dvakrát dvanáctistén, čtyřiadvacetistén lichoběžníkový, sudotvar.

Dh-āṣ (ṣ) = Dhassformation.

Dh-āṣz... (ṣṣ...) ~formation f geol. dyas↑, permský útvar; ~kohle f geol. permské uhli.

Dynamik (-~) [řec.] f E₁₈ fys. dynamika↑, nauka o silách, siloslovi.

Dynamiker (-~) [řec.] m E₆ fys. dynamista.

dynamisch (-~) [řec.] a D₂,₃ filos. dynamický↑, silojevný.

dynamismus (-~) [řec.] m neskl. fys. dynamismus(Us)↑, theorie o hmotě nadané vlastní silou.

Dynamikt (~) [řec.] m E₂₀ = Dynamiker.

Dynamišik (~) [řec.] f E₁₈ dynamistika↑.

Dynamit (-~) [řec.] n E₃ dynamit↑.

Dynamit... (-~)...) [řec.] n ~fabrik f ⊕ továrna na dynamit.

dynamo-elektřisch (~) [řec.] a D₂,₃ dynamoelektrický.

Dynamometer(~) [řec.] m E₆ fys. dynamometr↑, siloměr.

dynamometričisch (~) [řec.] a D₂,₃ dynamometrický↑, siloměrný.

Dynašt (~) [řec.] m E₂₀ panovník, vládeč, vladař.

Dynaštic (~) [řec.] f E₁₈ dynastie↑, vládnočei rod, panovnicka rodina.

Dynaštic(en)... (~) (~...) ~wechsel m změna dynastic n. i.

dyašnictisch (-~) a D₂,₃ dynastický↑, panovnické rodiny se těkající, dynastii oddaný.

dyschromatös (~) a D₂,₃ path. dyschromatický↑, s pokozkou chorobné zbaivenou.

Dyscentric (~) [řec.] f path E₂₂ úplavice, červenka.

Dyštinesie (~) [řec.] f E₂₂ path. dyhkinesie↑, obtížné polybování (údem).

Dyškrašie (~) f E₂₇ path. rozmíšení krve, špatné smíšení n pokazení štav.

Dyšpecsic (~) [řec.] f E₂₂ path nezaživavost, obtížné trávení.

Dyšphagic (~) [řec.] f E₂₂ path obtížné polykání.

Dyšphorie (~) [řec.] f E₂₂ nevrlost. Dyšsymmetričisch (~) [řec.] a D₂,₃ nesymetrický↑, nes(ou)měrný.

Dyškotie (~) [řec.] f E₂₂ obtížný porod.

Dyštom (~) [řec.] a D₂,₄ min. nesnadně dělitelný; ~e Theilbarkeit der Krystalle nesnadně dělitelnost krystalův.

Dyštom... (~)...) ~glanz m min. krušec; ~malachit m min neklanec; ~spath m min. ne lupec.

Dyšsurie (~) [řec.] f E₂₂ obtížné močení.

E.

E (±) A. n E₂₄ 1. E, e (samohláská). 2. hud. e (ton); E-Dur, E-Moll e-dur, e-mol (e tvrdé n v měkcké stupnič). B. abbr. E. (obv. Ew.) = Euer; E. E. = Euer Ehrwürden. C. e int. = ä, eb.

E... (hud.) (II...) vo slož. v E A. 2.

Eagel (ěti -ï) [angl.] m orel severoamerický (platá minč).

Eari (ěti örl) [angl.] m hrabě.

ebauchieren (~) [ěti eboš-) [fr.] 1/4 C₁₂ z hruba pracovati.

Ebb... (ṣ...) ve složeniněch = Ebbě...

Ebbe (~) f E₂₂ (opak Fluth) odliv; ~ und Fluth odliv a příliv, odtok a přítok; es ist o macht ~ jest odliv; erste ~ začátek odlivu; lefte ~ konec odlivu; fig. es ist ~ in f-m Geldbeutel má v kapse tmu n souchotiny.

Ebbe... (ṣ...) ~anker m kotva odlivná; ~ſtrom m proud odlivu; ~jcit f čas odlivu.

ebben (~) 1/4, 1/2 (b) C₁₂ 1. das Meer (o eš) ebb(e)t jest odliv; moře jest v odlivu; moře odtéká n odstupuje n se odlévá. 2. fig. (ich verringern) tratiti se, mizeti, ubývati.

ebber m, ebbeš n (u) a neskl. |žid.-něm.| prov. j = irgendein (er).

eben (~) I. a D₂,₃ 1. rovný; (flach) plochý; (glatt) hladký; auf ~er Bahn: a) na rovině; rovnou cestou; b) fig. bez úrazu, bez nehody, šťastně; ~e Fläche rovina, hladina; ~es Land ro-

vina, pláň; ~ machen rovnati; ~e Œc = Œstille; ~ werden (na)rovn(á)vati se; ~ voll machen naplniti až po kraj, navršiti; alle Verge ~ zu machen wiffen dovésti odklizeti všecky překážky n závady; ~ jest sind wir ~ (quit) nyni jsme vyrovnáni. 2. zu ~er Erde v přízemí; ~en Füßeß (in einer Füße) v rovné čáre. 3. fig. (passend) vhodný, pří-, příležitý; fein Nachbar ist ihr ~ žádný soused jí není vhod .. po chuti; es kam zu ~er Stunde přišlo to právě vhod n v čas; F von ~er Gestalt pékné postavy. 4. (gleichmäßig start e bid) ~er Faden mit všude stejně silná (a bez uzlů); ~er Regen mírný ale stálý děšť; ~e Bewegung jednotvárný pohyb; ~ gejen, f-n ~en Schritt gehen jiti zvolna n voiným stejným krokem. 5. prov. (eigen) er ist in f-n Sachen ehr ~ jest velmi úzkostlivý ve svých věcech; jest svých věcí velice dbaly. 6. † (er)seßte, (sticid) es ist e-e ~e Saße mit übem demeuen s ním bylo n mělo se to také tak n podobně n nejinak. — II. adv. 1. (gerade, genau) ~ da (selbst) právě tu n tam; právě na tom místě; ~ daßer právě odtud; ~ dahin právě tam; ~ der právě ten; ~ derseßle (právě) týž, tentýž; es ist ~ dasßeibe jest to zrovna to, to jest totéž; auf ~ die (jetzt) Weije týmž (právě) způsobem; f ~ recht: Œtepsilonen ~ recht přícházíte právě vhod n v čas n jako na zavolanou; das ist mir ~ recht to jest mi právě

Eben

— 734 —

[Ebrī-ētāt

vhd; ~ so právě tak; es ist ~ je, als eb o wemn, ~ eb... jest to zrovna tak, jako kdyby...; co geht mir ~ je mně se vede nejinak; ~ so tu als edelmißt nejen rovno bohatě ale i (jako) skechtnvý; ~ so gut taun man jagen právě tak lze něi; ~ je gut Ciner der Audere jak jeden tak i druhly; ~ so sehr so viel právě a zrovna tolik; ~ so viel tolikéz; ~ so wenig; a) právě tak málo; b) neměne; rovnez ne, tolikéž ne; ~ so wenig wird er auch deinen kath annemen právě tak anīe tebe neposlelme; ~ so wie... ~ yo... právě tak jako; ~ se wěbt rovněz; er ist ~ so wěbt tapjer ats (o wie) edet jest rovnež (tak) udatný jako skechtnvý; ~ wie právě jako. 2. ~ deswegen právě a zrovna proto; daß ist es ~ o das ~ ist es to jest právě n zrovna to; das ist es ~ warmt id gejchwegen tabe právě protě jsem měleč; F na (nu) ~ ! tady je to! právě pro to!; ich will mich nicht ~ rußnen nechlußim se zrovna, nechei se právě chlubitī. 3. (napp hincisch) mit drei Eben kemmt er ~ aus se třemi lokty právě n zrovna vystaći; nur je ~ jen tak tak. 4. ~ damats právě teház; da temmt er ~ právě pichlāzi; ich war ~ daran bedacht právě n zrovna jsem na to pomyšlel; ich war ~ dabei o daran ja... právě jsem zanýslel...; er ist (je) angetemmt právě pibyl; es hat (ie) zavölf lüb geſchlagen právě odbild vyanact hodin; ~ da er temmt právě když pichlāzi. 5. ~ nicht ~ ~ mit einmal. 6. prov. anſt und ganß zeela, do., uplně. 7. skoro † (atzeichnungs) jüſt Männer ~ tiidvā pot mužn stejne schopněch. — III. s Ebenheit f Eus.

Eben ~ †frec. n E. bez pl. eben(ové dřev).

Eben..., eben... (~~n. ~~~) ~ bild n: a) podobizn(a), obraz; er ist ganß das ~ bild i-§ Paters jest celý otec; jakoby otec i z oka vypadl; er sieht in ihm jein ~ bild vidí se v něm (hingel) ho nesmínen; der Měnich ist das ~ bild der Guttzeit Člověk jest obraz boží; der Zbajl ist das ~ bild des Todes spánke, podobá se sniřti; b) skoro † (Gerbit) model, vzor (atzeichnungs) podobenství; symbol: ~ bildnis n obraz, podobizna: ~ bürig a stejnorodý, rovno-, rovný rodem; ~ m- bürtig jein rovnost se rodem komen; ~ bürtzigkeit f stejnorodost; ~ daher adv.: a) právě odtudt; b) právě proto; ~ dahin adv. právě tam, tamtež; ~ damats adv. právě tehdy (v eben II. 1.); ~ da(ich)be(ß) adv. právě tu n tam, tamtež (v eben II. 1.); ~ derjebe adv. (právě) tyž (v eben II. 1.); ~ deswegen adv. právě proto, proto právě (v eben II. 2.); ~ drähtig a stejný, rovný; ~ erdchoſoſgfeichung f stav, zod rovnost prizemku; ~ erdig a prov. a prizemni; ~ erciac (atzeichnungs) prizemni; ~ falls adv. stejné, rovnbez. (tak itež: ~ fallig a právě takovy; ~ flächig a rovnoplosný; ~ fügung f E = Heiz, entlegen; ~ enojs m ~ vrstevník; ~ geſang m harmonický† a souzvuený zpěv; ~ gewicht n rovnováha (= Gieſchgewidt); ~ fantiß a rovno- brannvý; ~ machang f rovnani; ~ maſſ a souměrnost, rovno-, souměri; ~ maßig a: a) souměrný, rovno-, stejno-; b) † adv. ~; falls; ~ reis a bot. = Ebrante; ~ so adv. takož, ~ téz; ~ sohle f rovina; O hor. spodkova roven, spodina: ~ sohlig a vodorovný, roviný,

horizontální; ~ ſtrauß m bot. = Teldentraube; ~ werden n srovnání se, splošení se; ~ woſt adv. † = falls.

Eben..., eben... (~~n. ~~~) ~ baum m = -holzbaum; -holz n: a) ebenové dřevě, eben†; aus -holz ebenový; b) fig. (idoware ždaven) černoši, černí otroci; -holz-artig a ebenovit; -holzbaum m bot. Diospyrus eburnum totem eben, ebenik, ebenový strom; (taſchier) -helsbaum Cytisus laburnum čilimuſk obecně odvislý, snímuſt strom, koží jetel, zlatý děſt. Štědrene; -holz-dattelpilaume f bot. Diospyros melanoxyton totem černodřev; -holz-farbig a ebenové barvy; -holz-händler m: a) obchodník s ebenovým dřevem; b) obchodník s černochoy; -holz kiſc f hedna ebenová n z ebenového dřeva; -holz-tiſchler m ebenar; -ista'; -holzena ebenový, z ebenového dřeva.

Ebe(he)ne (~~n. ~~~) f geol. 1. rovina, roven, plán; math. plocha (rovena, rovina; idheie = nakloněná plocha n rovina. 2. = Ebenheit v eben Hi.).

Ebenheit (~~n. ~~~) f Eus, eben III.

Ebe(c)nen (~~n. ~~~) C13 I. ca, v7 (u)rovnati, s-(v7 se), (u)plošiti, s- (v7 se); fig. die Zdveniciteiien ~ obtiſe překážky urovnávati n odklizeti n překonávati. — II. § 1. C13 n E. bez pl., Ebe(nning f Eus; (u)rovnání, uhlazení atd. Ebenmann (der Wahrhafte e- zehnbarke) srovnání mleči plochy mělýns-kého kanče.

Ebe(c)ner (~~n. ~~~) m Eus urovnávač (schemel).

Ebe(c)ner geſatt (~~n. ~~~) advt. rovné, stejně.

Ebe(c)ner-majen (~~n. ~~~) adv. v. pried.

ebenieren ~ (~~n. ~~~) †fr. %a C13 1. ebenovým dřevem vykládati. 2. ebenovat), na ebenovo loužiti, dáti aſeva barvu ebenovou.

Ebeniſt ~ (~~n. ~~~) [fr.] m ebenar. -ista† (= Ebenbeſtitiſter).

ebenjam ~ (~~n. ~~~) D2, 1. a = ebenderjebe. — III. adv. = ebenje (v eben II. 1.).

Ebenenter † (~~n. ~~~) n E6 = Abenteuer.

Eber (~~n. ~~~) [= lt. aper] m kanee; jünger ~ kančik.

Eber... (~~n. ~~~) ~ eſche f bot Sorbus v2a Averecide; gemeine eſche Pirus aucuparia jeřáb; zal me eſche Pirus sorbus oskeruse; ~ eſchen-becreſ f bot. břekune; ~ eſchen-holz n břekovina; ~ gelt n poplatekza v ydržování obečního kance; ~ hirſchm labirus† (= Hidderer); ~ truſn bot Epilobium anſtustifolium vrbač úzkolistá; ~ raute f, ~ reis beiſuß m bot Artemisia abrotanum brotan, boži dřev; ~ raentenforaſe f bot Heteropora abrotanoides korál†; ~ schweina n vepr. veprik; ~ wurz f bot. a) = Ebrante; b) Carлина papuda; wüllige wunz; Carлина lanata papuda wuhatá; ~ jaha m. a) kanči zub; b) vin, uponky révy.

Eber'ard (~~n. ~~~) npr. ki jen. E2,5 id.

Ebiionit (~~n. ~~~) [hebr.] m E20 erik Ebinonita.

Ebiſis (~~n. ~~~) npr. m id. Iblis†, andel zkázy

kanou.

eblicieren (~~n. ~~~) !fr.] v7 a C12 okouzliti.

Ebe, eben 1 Ebe, eben.

Ebräer (~~n. ~~~) v. c. Hebiäer v7.

ebranſieren (~~n. ~~~) †fr. v7 a C12 otřásti.

Ebreſche (~~n. ~~~) f, Ebrischbaum, Ebrisch(en)baum (~~n. ~~~) m = Ebeleiche.

Ebrī-ētāt (~~n. ~~~) [lt.] f Eus opiloš.

Ebrillade

— 735 —

E[č]

Ebrillade (~~~) ſu ebrij-) |[fr.] f E₂₂ jerd.
trhnuti uzdou, neche-li se kiń obratiti.

Ehri-ostät (~~~) |[lt.] f E₄ opilství.

Ebro (—-) npr. m E₂₅ zem. Ebro (t ka w Sponzéheil.)
Ebsch (>) f E₁₈, Ebsch beerbaum (2<—>) m
D₁₁ = Cerejde.

cnblicieren (~~~) [lt. |"n (h) C₁₂ vríti. kloko-
tati.

Chullioskop (~~~) [lt.-[ec.] m E₃ id., zeos-
skop†, nástroj k určování alkoholu v líhovi-
nách.

Eburnation (~~~) ſu -[ejón] [lt.] f E₁₈
bez pl. path eburnace†, přechod hmoty télesně
ve tvrdost (k slonovině podobnou).

Ecart (šu ekár) [fr.] m E₂₅ 1. odložené karty.
2. rozdíl mezi denním a dodáváciem kursem.

ccarieren (~~~) [fr.] |"a C₁₂ oddáliti.

Eoce homo (~~~) [lt.] Ejběle člověk.

Echymose (~~~) [rec.] f E₂₂ podlitina
krevna.

chalaſſieren (~~~) [šu eš-) [fr.] %a C₁₂
koly opatriti.

champicren (~~~) [šu eš-) [fr.] |"a C₁₂ mal
malovati jako vypukle n na způsob reliefu.

chancriieren (~~~) [šu eš-) [fr.] |"a C₁₂ vy-
krojiti. vykroužiti.

cbanqieren (~~~) [šu ešanž-) [fr.] %a C₁₂
vyměnití.

Echantillon (šu ešan'tijon) [fr.] n E₂₅ vzorek,
ukázka.

chappieren (~~~) [fr.] %a (ju) C₁₂ uniknouti.

Echarpe (šu eš-) [fr.] f 1. (pře) páska, šerpa.
2. rána šikmo n šourem. 3. úzký žejm. florový
shawl.

chappieren (~~~) [fr.] %a C₁₂ 1. šourem
seknouti. 2 vpadnouti komu v bok.

chauffieren (~~~) [fr.] %a C₁₂ rozе-
hřátí, rozpáliti (i fig.).

Echance (šu ešeánse) [fr.] f dopadající hůta
platební, propadnutí (šménky).

échee (šu ešek) [fr.] m E₂₅ = Ždach; en -halten
držetí v šachu, svírati koho.

Chinit (—) [rec.] m E₂₆ col zkamenělý
mojský ježek. zkamenělá ježovka.

Chinocactus (—) [rec.] m bot. je/unka.

Echinoderm (it)en (—) n —) [rec.]
ostnokožei.

Echinus (2<—>) [rec.] m E₂₆ stav. podvalek.
echynus†, echynyskyma†, profil čtvrtyválový,
čtvrtobloun, podhlavnice (ozdohu blavice dors, sloupa)

Echo (—, f —) [rec.] n 1. ozvéna, echo], s. sm.
ohlas. 2. verš echoický (s opakováním posledních stáník)

Echo..., ccf... (2<—> f 2<—>) ... [artig a na
způsob ozvény; -getiša n ozvéna, zvuk
ozvény; -loš a bezozvěnný, bez ozvény;
-reich a hojný ozvěnou; -werk n. -jug m
klavír ozvény n přednesu.

Echader (—) m E₆ zlod. = Kadičliſſet.

ehodišch (—) [rec.] a D₂₁ = echenišb.

echo-en (—, f —) n₂ (h) C₁₂ ozv<—)vati se,
ozvěnou se vraceti.

echonißch (—) [rec.] a D₂₁ ozývající se,
ozvěnový.

Echoskop (—) [rec.] n E₃ = Žteboſkop.

Echse f (>) f E₂₂ ještěrka (= Čírdečje).

ccht (>) I. a D₂₁ 1. pravý, přesný, neporu-
šený. ryzí; -ce Kranſöſij čistá n pře-ná n ryzí

frančina; -ce Gold ryzí zlato; -c Ware čisté
n neporušené zbozi; -c Weim pravé n ne-
michané n nefalšované vino; -c Lurunde pravá
n authentickat listina; -c Dicucu jbaſt opav-
dové přátelství; -c Minder manzelské děti;
cin -c Martenspieler zarytý karbaník; -c Bruch
matka. zlomek pravý. 2. fig. o duševních plochěj.
pravý n původní n originální. — II. > Echt-
heit (—) f E₁₈.

Echt..., cht... (2<—>) ... -ſarbig a dobroharevný,
pravo-; (věc) doh'n n pravé barvy; -loſigcít f
minozákonuost, minopravnost; -maß n =
Aubmaß.

E[č] (>) n E₃ 1. úhelník (skoro žd) jén ve složenínách
jako Tret. x). 2. žejm. prov. J = Cde. 3. advt. über ~:
a) napříč; b) (in utertum) v nepoſádku, bez ladu
a skladu; c) et. über ~ brüten (dervidjan) od-
kliditi co; d) rak. über ~ seint (meines sein) nesho-
vati se, nesnášeti se, nebýti za jedno.

Ecf... ccf... (2<—>) ... -apſel m chrestáč, ſehtáč,
žebrák; -balken m ⊙ rohový trám; -band n
ná rohovník, nárožnice úhlová (očičená);
-berec f = indianijcher Mantbeerbaum; -blatt n
⊗ stav. list na rozich plintu patky románské,
patník (ozdoba ve způsobu lupenu atd. na doležím obloženou
sloupu roman-s-t-lw); -blech n voj. plech n pant† ná-
rožní, nárožok plechový; -brett n: a) (cure
Brett) hranaté prkno; b) (in der S. rohové prkno;
-brot n ⊠ obv. Hürnden; -brunnen m nárožní
studně, fontána v podobě nárožního kamene;
-vor m = Ctrferſenſter; -deſblatt n ⊙ stav. =
-Blatt; -eſisen n úhlové železo; -erker m ná-
rožní arkýř; -ſedern fpl. (Dejen) brky, ⊠ pisky;
-ſeife f ⊗ pilnik tříhranýk; -ſenſter m ⊗ tav.
rohové n nárožní okno; -ſirſi(c f) m ⊗ tav.
hranné slémě; -flächen fpl. min. krajní plochy;
-ſliſgel m ⊗ stav. nárožní n koutové křídló. pa-
křídló; -ſlügelsſalter m, -ſlügler m 70. Vanessa
habočka; -forit m ⊗ stav. = -ſirſte; -halm m 70.
Eriocaulon vlnohlavka; -Haus n rohové n ná-
rožní dům, f rohák; -hoſz a hraněné dríví;
-kachel f rohový n krajní kachel† n kachlík,
hranokachel; -kamin m (n) krb (vlašký)
v koutu; -knollen m, -knorren m, -krappe f
⊗ = blatt; -kropſ m zalomení rohové n
koutové; -kuchen m krajovka; -ade f hrenš.
hranoleš; -lajeſe f rohovník, rohový pří-
ramek (= -band); -loch n beim Wiffard dřa
rohová n vrohu; -ſiſc f: nárožní n krajní
pilíř (= -pilieri); -wund m zo. Trochus
kotoučé; -pſahl m = -pfeiten; ⊙ hor. rožník,
nárožní pažina; -ſciter m nárožní n krajní
pilíř†; -pſoßen m: a) rohový sloup; mlyn. kout-
nice; b) hranatý sloup; -poſen fpl. = ſečern.
-ſaute f: a) nárožní rohový sloup; b) hra-
natý sloup; -ſańtig a prismatický†, hrano-
lový; -ſchaft m ⊗ porážka (část iž od nejkratnějšího
okna až k rohu stavcn); -ſchapp n prov. s = -dorant;
-ſchiene f ⊕: a) stav. zazubení; b) zum. železná
úhelnice; -ſchild n: 1. rohový stit. vývěsný
šit na rohovém domě, krajní štítek. 2. zo.
foſšní druh k rubáž; -ſchlaque f zo. Coluber lebetinus
užovka; -ſchrank m, -ſchränkchen n, -ſchränk-
chen n koutová skříň, skříň vrohu (postavená);
-ſchuh m = -ſchiene: -ſchupper mpl. zo. Ganoidei
ryby skelnošupinaté; -ſchwanz m zo. Tetra-
gonurus (ryba) kalín; -schwarzer -schwanz Tetra-

[ckchen]

— 736 —

[cdel]

gornorus niger kaln černý; ~schwingen fpl. hranoletky; ~femmel f ~ houska, jejíž časti v podobě klubek kraje se dotýkají; ~sparren m slémě, krokev nárožní, nárožnice; ~spind n, ~spindchen n = ~dorau, ~schränchen; ~händer m: a) = ~pfosten; b) los. nárožní strom; ~stange f nárožnice; ~sicher m = Eichenfeber; ~tein m: a) stav. rohový n nárožní n úhelný kamen; b) (freiluft) rozák, patník; ~femmpcl m Θ hor. im Fedwert podsypný pest; ~stiel m Θ = ~pfosten; ~stüd n: 1. = jierde; koutová ozdoba (architektonicky článek, který tře vsaditi do koutal. 2. nárožek; ~stülf e-ß Feldes kln n cíp pole; typl. růžek; ~thierchen n zo. Gonium; ~tisch m stůl rohový n v rohu; ~verband m stav. vazba rohová, vazba na rohu; ~verbindung f mit Gehrung spojení úhlu na pokos; ~verzierungf = ~trepf; ~wandpfeiler m Θ stav. = Ante; ~warze f nárožní list pupencový (na pateu sloupu romanského); ~winkel m = ~baut; ~weise adv. uhlopríčen, na příč; ~jahu m špičák, kel; ~jierde f. ~jicrat m = ~trepf. Ecken (L) n E7 dim. od Ecke: 1. růžek. 2. r Ede 7.

Ecke (L) f E22 1. roh; kout; (Bintel) úhel; (ante) hraná; fig. sich in e-e ~ drücken chouliti se do kouta; ich bin befannt in allen Wintlin und ~n diejes Hanjes znám v tomto domě každý kout; znám tento dům skrz na skrz; um die ~ ziegen za roh zahýbati n p zahnouti; Cingang um die ~ vchod za rohem. 2. Θ = e-ß Gebäudes: a) roh n kout budovy; b) úkos budovy, skosený roh budovy: ~ auf Verzierung trubt. nárožní zazubeni n zacinkován; ~ mit stumpher Gehrung nárožní sráž n příraz skosená. 3. fig. bläst der Wind aus der ~? odtud (tedy vane vitf? F ~m nicht um die . trauen nedvěrovati komu ani za mák; um die ~ bringen: a) všel. odnésti, ukrásti; b) osoby, oncingsding textem zavraždití, se světa sprovołiti; um die ~ achten: a) zmizeti, upláchnouti, odkrásti se, odplížiti se; b) o všech. zmizeti, ztratiti se; Hane in allen ~n pobuda, objeda; advt. in an allen ~n und Enden, an allen ~n und Kanten ve všech koutech, na všech stranách n koncích; a. sm. (aberal) všude, všady; von allen ~n und Enden her ze všech koutů, se všech stran, odevsad, ze-; an allen ~n und Enden Schulden haben býtě dlúzen jen židům a křestanům; da gießen es bunt o wild über ~ tam bvl největší nepořádek. 4. f äuscheres Enden roh, cíp; die vier ~n der Staat čtyři končiny strany města; (Gefenwoespung) výběžek skáły; † bibl. = Landzunge. 6. = Ege 3. 7. f (Ztredye Weges) ich werde ein Ecken mitkommen půjdu kousek s tehou n s Vámi; doprovodim té n Vás kousek cesty; wir haben nur noch e-e kleine ~ bid dahin máme tam již jen malý kousek; e-e ziemtlije ~ davon entfernt fein býtí dosti daleko odkud; e-e gute ~ schwimmen hodný kus (u plavati. 8. p. Brot skýva n krajie chleba. ecken (L) %a C12 I. dátí čemu tvar úhlu, udělati do úhlu co. — II. ecken, gcect part., a = edig 1.

Ecken..., ecken... (L...) ~beschlag m rohové kování; ~halm m bot. Eriscaulon vnohlávka; ~kopf (~schlangef) m zo. Trigonocephalus ploskolehebe; ~köpsig a: ~köpsige Stiegen Gonocephala

~messer m math. úhloměr, goniometr†; ~sicher m: a) veřejný posluha; b) fig. čumil, zevloun; ~streif- spanner m zo. Cidaria zubočárník (srr. Ctf...).

Eck(ner) (L) m E6 pobuda, obejda, povaleč.

Ecker (L) f E22 bukvice žalud; coll. = Eichelmaßt.

Ecker..., ecker... (L...) 1. = Eichel...; II. ~baum m bot. = Eiche; ~buche f bot. Fagus silvatica buk obecný; ~doppen fpl. bot. žaludové misky; ~erbsc f bot. Pisum sativum quadratum hrách obecný čtyřhrauný n čtvercový; ~gut f a prov.s velmi dobrý; ~maß f krmení bukvicemi n žaludy; ~ober m (v něm. kartěch) = Eichelober.

Eckerich (L) n E25 = Eichelmaßt.

Eckert (L) a D2,3 prov. j = edig.

edig (L) a D2,3 1. rohatý, hranatý. 2. fig. (angebliffen) hrubý, neotesaný, nevyčálaný.

Ecklein (L) n E7 dim. od Ede růžek.

Eckner (L) m E6 = Edeener.

Ecksel (L) m tes. E6, n E. Θ zadlabání.

eckfern P (L) %a C12 prov. s = quälten.

eclair(c)ieren (eu ekler(s)-) [fr.] %a C12 osvětlovati.

Eclaircurs (eu ekler(r) [fr.] mpl. E25 vojní na obhlídce; přední n postranní stráže (na pochodu).

eclatant (L-L) [fr.] a D2,3 1. záruň, oslnující. 2. fig. pozornost budící, vynikající.

eclatieren (L-L) [fr.] %n (jn) C12 prasknouti, rozprasknouti se.

ecorchieren (L-L, eu ekorš-) [fr.] %a C12 odříti, stáhnouti (z kůže).

Ecosfaife (eu -sēz) [fr.] f E22 skotský tanec, skotská, F šotyšt.

Ectyma (L-L) [řec.] n lák. příčes.

Ecuador (L-L) npr. n E25 zem. id. (tropubliks Amer.).

Ecuener... (eu ekyije-) [fr.] ~stiefeln mpl. (vysoké) boty jezdecké.

Ecgjema (L-L) [řec.] n lěk. lišej.

ed (L) a D2,3 vid. = abgecšmaßt, fade.

ed. abbr. lt. edidit vydal.

ed. abbr. lt. Editio vydání.

Edda (L) [island.] f E23 id. (síbrka mythologických skazek severských).

Edda... (L...) ~licder npl. písně Eddy.

eddisch (L) a D2,3; ~licder (písnič) Eddy.

edel (L) [Adel] I. a D2,3 (edle(r), edles; comp. edler(es); sup. ~st: a) (von vernehmer Geburt) urožený; b) über das Gemeine erhaben) ušlechtilý, slechtný; ~er Mann slechtník; e) (točit), wertvoll ~es Rejs ušlechtilý oř; edle Metalle drahé kovy; edle Crze bohaté rudy; ~er Wein vzácné vino; edles Gebirge rud(onos)né hory; ron. die edle (saußere) Compagnie čistá společnost. — II. Ed(c)le(r) m, Ed(c)le f D2,3 pl. Edle, die Edlen, tež Edeln: 1. urozeneco, šlechtnic, f ~ěna. 2. šlechtný člověk, šlechtník. 3. die Edelst in mpl. přední mužové obce adt. — III. das Ed(c)le n ušlechtilost; mal. diejes Bild hat ed. Edles tento obraz má così ušlechtilého n vzněšeného do sebe; Θ hor. im Edlen stehend rudonosný. — IV. (titul) Euer Edelu Vaše Urozenost(i).

[Edel...]

— 737 —

[effectu-ieren]

Edel ..., edel... (n... →) -alo-e f bot. aloe
nobilis aloe↑, aloes; -bürger m vladyka, uro-
zený občan; -bürtig a urozený: -dame f
slechtična (= -frau); -denkend a = -berzig;
-erde f démantová zemé (domnělý přek diamantu);
-er; n: 1. drahá ruda; 2. behatá ruda: -ciseh f
bot. Fraxinus excelsior jasan občan = -Mib-
baum); -šaše m: 1. dobre vyvečený sokol;
2. zo. Falco perego inus sokol stěhovavý; -fal-
m m perlásek; -faul a: -faule Trauben hrozny
sušené na slunci; -fink m zo. pěnkava (=
Blutfink); -frauf s slechtična, zemauka; -frä-
lein n urozená slečna, slečna od stavu, sle-
chtična; -gamanderkraut n bot. = Batzenagel;
-geboren a urozený; -gejunt a = -verzig;
-ječlein n skoro †, ješť poet. drahé kameni,
drahokamy: -herr m = -mam; -herzig a
šlechtný, uslechtilý; -širich m jelen; -hof m
dvůr šlechtický; -jägerei f lovectví vysoké
zvěre; -kamille f bot. Anthemis nobilis heřmá-
nek římský, rmen římský n planý n draho-
cenný; -knabe m: a) urozený jinok (= mlá-
denee; panoš, páze; b) lov. (= Sabelbírjei; -
knappe m panoše): -knucht m pan še(š),
páže; -koralle f zo. Corallium rubrum korál
červený; -kraut n bot. Verbascum blattaria
divizna červíková; -leberkraut n bot. (=
Blätterkraut) Heteraca triloba jaterník traj-
laločný; -lehen n mautví šlechtické; -leute
mpl., pl. od -mann; -mann, pl. -lente
šlechtic; -männich a šlechtický, adv. šlech-
ticky, po šlechticku; -manns-ader m pole
zupné; -marder m zo. Martes abietum kuna
lesni; -mecr n bot. = Nidßlatt; -metall m
drahý kov; -muth m spanilomyšnost. šle-
chetnost, -enství, ušlechtilost; -miithig a
spanilomyšlný, šlechtný, uslechtilý; -opalm
m = Opal; -pilz m bot. Bolcus edulis hřib občan,
tvrz; -raute f bot.: a) = -Drzajarbe; b) Se-
necio incanus starček sešedivělý: c) Artemis
glacialis pelynek lední n severní: -reis n
roub (= Pfefferreis); -falbei m bot. Salvia effi-
cinalis salve; -fand m geol. pík dráho-
kamenný (obrahuštei drahé kameny); -fänger m zo.
pěnkava africká; -schufe f část školky
určená k očkováná; -šinn m = -muth; -šin-
nig a = -berzig; -šim m síllo šlechtické;
-šole f ⊕ sol. bohatý rosol; -spath m mu-
odrůda žive; -šaſh m ⊕ iepší druh syrové
oceli; -ſtein m drahý kámen, drahokam;
fig. šperk, skvost; -ſteine mpl. drahé kameni;
-ſtein-faſſer m obrubovač drahokamů; -ſtein-
ſaſſung f ⊕ = -ſteinaſſten; -ſtein-handel m
obchod (s) drahokamy, klenotnictví; -ſtein-
ſaſſen m obruba drahokamu; -ſtein-schleifer m;
-ſtein-schneider m brusič drahokamů; -ſlei-
ncern a z drahých kamenů, z drahokamů;
-joſſ m = Brocat; -joſſ m ušlechtilý n šle-
chetný čin; -weiſ n bez pl. a) bot. Leonto-
podium alpinum protěž alpská, hvězdobýl,
bělólist hvězdity; b) odznak členů klubu
alpského v podobě protěže; -weiſz-strauf m
kytka protěže; -wild n lov. vysoká zvěr;
-wildbret n zvěrina z vysoké zvěre; -wund-
krant n bot. = Berggeldruthe a).

Aneleckočesky slovník. I. Žutichobemücheß Wörterbud.

Edeling (n... →) m E₃ 1. šlechtic. 2. -
Kriſtratrat.

edeln (n... →) %a C₁₃ (n u)šlechtiti.

Eden (n... →) [hebr. n E₁₂ bot. pl. id., zemský
ráj; fig. ráj, blažený pobyt].

Eden... (n... →) -duſt m rajská vůně.

edeniſch (n... →) a D₂₃ edenský, rajský.

Edenſiernung (n... →) f E₁₈ pieměna
v ráj.

Edens... (n... →) p Eden...

Eder... (n... →) -kicſerlein n bot. Hypericum
humifusum třezalka rozprostřená.

edeſſenißch (n... →) a D₂₃ edesský, (z) (mésta)
Edessy.

Edict (n... →) [lt.] n E₃ edikt.

Edictal... (n... →) -citation f, -ladung f
veřejné obeslání soudní zejm. osob nezvěs-
ných.

Edictale (n... →) [lt.] n = Edictalcitation.

Edicieren (n... →) [lt.] %a C₁₂ vydati.

Edition (n... →, či -ejón) [lt.] f neskl. vydání,
edicé.

Editor (n... →) [lt.] m E₁₂ vydavatel (= Heransgeber).

editori-ell (n... →) [lt.] a D₂₃ vydavatelský.
editorc (n... →) v edel.

Edmund (n... →) npr. kſ. jm. E₁₅, -a f E₁₅ id.

Eduard (n... →) npr. kſ. jm. E₁₅ id.; - der Be-
kenner Eduard Vyzhnavae.

Education (n... →, či -ejón) [lt.] f E₁₈ vy-
chování.

educieren (n... →) [lt.] %a C₁₂ vychovávati.

Eduet (n... →) [lt.] n E₃ (hutni) vývodek, vý-
vodina, edukčt (látká ze surovyň technickým procesem vý-
dobytá).

educoricieren (n... →) [lt.] %a C₁₂ chem. vy-
sladiti.

Eff... (n... →) -loch n hud. nástr. = -Zchal-loch.

Eſendi (n... →) [tur. m id. (tutul vyšších úředníků tur)].

Effect (n... →) [lt.] I. m E₃ (pl. -c) účinek,
výsledek, ef(f)ekt; ⊕ - der Arbeit účinek,
výkon práce; mechanizier - (= Leistung) děl-
nost síly n stroje; stav, dojem, výraz; auf
berechnet in oko, okázalý, efektní, na efekt,
vypočítaný. — II. n E₇ (pl. -en) 1. a) věci
movité, svršky, svrchky; b) (ſaſſagierqust) zava-
zadla. 2. skutečný stav jméní. 3. obyč. -en pl.
cenné papíry.

Effect..., effect..., (n... →) -faden m nit poſtrá;
-garu n pestrá příze; -hafšerei p ſháňka n
snaha po efektu; -los a neučinný, bez efektu;
-mittel n prostředek ke vzbuzení efektu;
-fucht f snaha po efektu; -füchtig a snažici
se po efektu; -boſi a efektní; -zwirn m
pestrá zvíčerněná příze.

Effecten... (n... →) -conſs m kurs cenných
papírů; -handel m obchod cennými papíry;
-händler m obchodník cennými papíry.
Effectiv (n... →) [lt.] I. a D₂₃ skutečný, efek-
tivní; zahíbar in öſterreichischen Ducaten - vý-
platný ve skutečných rakouských dukátech. —
II. -c- n skutečný stav.

Effectiv... (n... →) -(be)land m skutečný
n pravý n efektární soubor, skutečná n pravá
síla vojska; -prcis m skutečná cena.
Effectu-ieren (n... →) [lt.] %a C₁₂ uskutečniti,
prověsti, vykonati.

93

Effendi

— 738 —

Ehe...

Effendi (—y—) [tur.] m E₂₅ = Efendi.

Effervescenciz (—y—) [It.] f E₁₈ kvašení.

Effet [fr.] n E₂₅ hra v kulčník; ~ geben vzíti
kouli se strany n polovične.

Efficacität (—y—) [It.] f E₁₈ v nástl.

Efficien-ciz (—y—) [It.] f E₁₈ účinnost.

efficieren (—y—) [It.] %a C₁₂ %působiti (=
bewirken).

effigie (—y—) [It.]: in ~ id., obrazně, na
obraze.

effizieren (—y—) [fr.] %a C₁₂ (ro₇)repiti.

Erflorescenciz (—y—) [It.] f E₁₈ 1. min. výkvět.
2. path. osutina, výkvětky.

efflorieren (—y—) [It.] %n (h) C₁₂ min. vy-
květati.

egal f (—) [fr.] a D₂₁₃ stejný, rovný; das
išf ganz ~ to je docela jedno(stejný).

egalz... (—n—) ~ fairbär a stejnobarevný.

egal(i)icren (—y—) [fr.] I. %a C₁₂ (s)rov-
nati; texti. srovnati očka níčnek zakárových
do vodorovné polohy. II. %a (E ~ n E₂)
Egaliſierung f E₁₈ voj. barevné odznaky
na oděva jednotlivých pluků.

Egaliität, Egalité (—y—) [fr.] f rovnost.
egarieren (—y—) [fr.] %a C₁₂ žaváděti, s-
Ege, egen ze v Cgagc, eggen.

Egel (—) m E₁. = Blutegel. 2. +/+ za Wurm,
Made. 3. = Cachwurm.

Egelz... (—n—) ~baum m = Cberejche; ~bißs m
kognutis pijavky; ~krantheit f ~n motolice;
~frant n bot. a) Lysimachia nummularia baza-
novec penízkový, penízek vinutý, penízková
bvílna, vrbina penízková; b) = Bremnfrant f;
~jšncuc e f: a) hlemýžd; b) tež ~wurm m žvěrol.
motolice; ~jeusche f = ~hantheit.

Eger (—) npr. m neskł. zem. 1. top. Č (no) Cheb.
2. fela, Č Ohre, Oharka.

Egerz... (—y—) ~ (franz)brunnen m mine-
rálni voda Ohre.

Egerling (—y—) m E₃ 1. zo. = Cuerling.

2. bot. = Pfifferling.

Egge (—) f E₂₂ 1. hosp. brány. 2. ~ e-a Gutterſ
píes poslední lat vyvěnívající konce tyčí. 3. Θ
souk. krajina (— Zaliband). 4. vod. st. brány (při-
stroje k nakypření piskl).

eggen (—) %a, %n (h) C₁₂ vláčeti (branam).

Egge(n)=... (—y—) ~arbeitsleistung f práce
bran; ~balken m, ~block m paprslek k branám,
svlak, zábranek; ~geld n vlačebné; ~hačen m
hák k branám; ~fette f spínka n spínák
k branám; ~mann m =Egger; ~pflug m brano-
pluh; ~wage f váhy u bran.

Egger (—) m E₀ hosp. vlačec, -bník, branář.
ego-iſieren (—y—) [It.] %n (h) C₁₂ býti
egoistou n sobem.

Ego-išmuš (—y—) [It.] m E₂₀ id., sobectvi.

Ego-iſt (—y—) [It.] m E₂₀ egoista†, sobec.

Ego-iſtich (—y—) [It.] a D₂₁ egoistický†,
sobecky.

Egrenier... (—n—) ~maſchine f přád. stroj
odznovací na bavlnu.

Egrenieren (—y—) [fr.] %a C₁₂ = ausfernen.

Egreſs (—) [It.] E₃ m vystoupení, odchod;
~ nechmen odjiti.

Egyptienne (et ežijs-) [fr.] f E₂₂ typ. egypt-
ské pismo.

eh (±) [fr.] int. e(h)!

eh, che(r) (1, 2) I. adv. (comp. cher) 1. (frühjer)

a) opak (päär) dríve(e); er war ~er da als du bul
byl dříve než ty; leje ich ~er oder schreibe ich ~er?
mám dřív čisti či psáti?; sie werden ~er an-
komunen als (o wie o denn) ihr přijdouj dříve
nežen Vy, předějdou Vás; je ~er, deſte beſser
(rak. +, + je ~er) čím dřív, tím líp; deſto ~er,
nm (jo ~er: a) tím dříve; b) tím spíše s snáze
(c ~ 2. c). 2. a) (leber) raději; ~er ſterben als
ſließen raději n spíše umřiti než utéci; b) (wei-
mehr) spíše; ~er klein als groß spíš(e) malý
než li) velký; c) (leidter) snáze, spíše; das will
ich ~er glauben tomu bych spíše uvěřil, tomu
spíše věřím; d) ~er fällt der Himmel auf die Erde
spíše n dříve moře vyschne, f dřív se bude
u Nymburka suchá lípa zelenati. 3. abs.

a) (vortem) dříve, druhdy, kdysi; es hat wohl
sindt ~er e-e blinde Emeue ein Korn gefunden
to není poprvé, co slepá slepice našla zrno;
b) rak. beztoho (= ehtchin, so wie so). 4. ~ pleonast.

v otázkách časových: ~er? kdy? ~er? prp. ch(e):
~ Œnuntag do neděle. — III. cj. chě, ~ ch(c)
daßs... (bevor) dříve než; kommen Œc nicht, ~e
Ze Nachrichten von mir haben nepřícházejte,
dokud nedostanete práv ode mine; s pleonast.

nicht: ich stehe nicht auf, ~c er mir nicht verpflicht
nevstanu, dokud mi nepříslíbí; ~ wir nicht
däbin kommen, ~er hört das unglaub nicht auf dokud

se tam nedostaneme, neštěstí neustane. —
IV. cheſt sup. a D₂₁, dy. ich war am eſten
hier byl jsem tu nejdříve; mit ~estem, auf’s
ſehe, ~eſter Tage, ~e(c)ſens co nejdříve; mit ~eſter
(lépe erſter) Gelegenheit nejbližſi příležitost.

Ehe (—) f E₂₂ manželství; ~ aus Liebe
manželství z lásky; ~ zur lüken Hand, unge-
ſchliſte ~ nezákonné manželství; ſich in den
Zand der ~ begeben vstoupiti v stav manžel-
ský; e-e ~ ſtiten o vermitteln zprostředkovati
manželství; kind erſter ~ ditě z prvního manžel-
ství; die ~ brechen (s)ezoložiti; wilde ~ divoké
manželství, souložniotví; Prv. die ~u werden
im Himmel geſchloſsene sňatky sjednávají se
v nebi; früß ~, früß Wehe manželstvím od-
cházi spokojenost.

Ehe..., che... (—n—) ~anspruch m právo
manželské, +, + nárok manželský; ~aufgeböt
n ohlášky; ~band n svazek n sňatek man-
želský; ~berednung f úmluva manželská;
~bett n manželské lože; ~brechen %n v heslo
o sobě; ~brecher(in) f) m cizoložník, f -ice;
~brecherei f ~ = ~bruch; ~brecherſich a cizo-
ložný; ~bruch m cizoložství; ~brüchig a cizo-
ložný; ~bund m, ~bündniš n svazek man-
želský; ~conſens m povolení sňatku; ~dispens
f, ~dispensation f dispens k sňatku, prominuti
překážek manželských; ~erflärung f slab
manželský, oznámení svého svolení k man-
želství; ~fächig a schopný manželství, do-
spělý k manželství; ~ſcind m nepřítel man-
želství; ~ſcindlich a: a) manželství nepřá-
telský n nepříznivý; b) = ~jehe 1.; ~frau f
manželka, žena, chot; ~friede(n) m mir man-
želský n mezi manžely n v domácnosti;
~gatte m, ~gattin f manžel, f -ka, chot;
~gattlich a ~ manželský; ~geld n véno;
~gclöbnis n: 1. slab manželství. 2. = ver-

ehren...

— 740 —

Chren...

— begier(ig); — lichend a: a) etimilovňy; b) etižádostivý; — 193 a (opak ehrenhaft) lozerňu; 3. jír —os crtáren phlál-iti koho za člověka beze cti; — pufelig a p domýšlivý, jesťuň; — jštaž m drubdy = Lehnsgebir; — fücht f = le gierde; — füchtig a = begierig; — trich m ˇ and cti; — vergessen a zapomělý nad svou cti; protičestný, nestoudný; — vergessenheit f zapomenuti (se) nad (svou) cti; — verleidend a urážliv = (ehrenvörg); — verlust m puv ztrata cti; — widrig a proti cti, ne-svornávající se cti, nectný; — würden f etihodnost utan; — würdig a etihodný; — würdigkeit f etihodnost.

ehrbar (L-) I. a D.2,3 1. (Chre trinámt) čestný.
2. počestný, ctný, počivý; — er Vente Minc dire počestných rodič. 3. cehrb eténky, vážený, počestný; — er Sch ster počestný míst svou; mit S-m — thun chovati se uctive ke komu. — II. s Chhrbarkeit (L—f) f E.18 bec pl.(po)čestnait

ehrbarlich (L—) a D.2,3 skoro † = ehbar.

Chre (L-)f E.2, wí dat. sg., n.1. čest: a) Mann ven = čestný muž; anf = halten dátı na cest; feine = farcin seben, anf = svou cti se zasazovati; ‚veřěti svou čest v čem‘; anf = ! na mou čest! b) čest (sč. komu); S-m die = abschneiden, S. um j-e = bringen uthraten na eti komu; prípravovati o čest koho, hanobiti koho; die = verlieren cti požbýti; sich um die = bringen pripraviti se o čest; c-m Mädden die = rauben pripraviti na oloupiti děvče o čest, děvče cti zbavití, děvče sprzniti = porušiti; sie hat ihre jungfräuliche = verteren pozbylä panensc. i, ztratila panenskou cest n f věneček; cin Mädden wieder zu = bringen (na)vrátiti čest děvčeti; jen ein Stunt mit = in verwaltet úrad čest zastavvati; Prv. —, dem = gebürt komu čest, tomu čest; e) čest (ke komu), úcta; in (tallen) m, in aller — ve vši úcte; mit in (obv. Heime) zu melden při vši úcte k Vám; an halbe: z úcty: d) (re)benutide (nau)demnina (po)čest, pocta; n pl. pocty; S-m zu — in na počestu (dem) Weine große = anthan fádně popijeti (vino); — cizle, en mit o durch et., sich = erwerben durch et. získati si čest em; in = fallen miti v úcte; er leat (viel) — ein mit diejer Zade o mit j in Šelne tato věc (n jeho syn) je mu ke cti n děla mu čest; S-m = erweisen prokazovati n vzdávati čest komu; S-m die leste = erweisen prokázati poslední poctu komu, doprovoditi ke hrobu kohu; S-m in gebernten učiniti komu zmínku o kom, zmíniti se s úctou o kom, chovati kohu v uctive paměti; zu behebt = zu zu großen = zu zům heßden Wipjet aller = an gelanen dojiti n dosáhnouti vysoke n nejvynsći cti; S-m = man en delati cest, být ke cti se cti Lomu; Nede zu — n c-s Verjerenen fčo na počest zeměchlo; S-m e-c-r Zade zu — n reden mluviti na počest koho n sčho; e-c — in et. seben zakládati si na čem. Prv. e-n Kuß in — n kant niemand (ver)wehren v počestném polibéní nic závadného není: hußicka neudělá Kuběka; 2. a) ehvála, úeta; — jei (Geh!) (bud) Bohu chvílá! chivale Bohu! bud Bůh pochválen zu größerer = Gottes k věti cti (a slávě) Foži; ˇ s pron. poss. obj. we ijt m e —? kde jest čest mně příslušná? ibit: alle

Lande sind f-r = well všecka země je plna slávy jeho; Prv. greke Chr’ ist große Beischwer’ čim větší čest, tím větší nesnáze; cité — ijt e-e jahrende Habe plana čest málo živná jest; prov. j hab’ die Chr! moje n má úcta! formule zdravostilost: es jir c-e — angeben; zu..., es sich zur — anrechnet o schösen, zu! klásti n pokládati (si) za čest; geben — Sie mir die — Sны Beuches — počěte mine svou návštěvou; die — haben, et. zu thun mítí čest učiniti oo; b) čest, sláva; et. zu — brinatá získati čest (čemn), povznéstí, zvelebiti oo; daš ijt aller —n wert to jest vši chvály hodno.

Chren (L-) %a C.12 1. etiti, uctivati; a) du iicht Later und Mutter — cti otee svého i matku svou; Chr (Gechrtet vom... Váš eténý list ze dne...); b) et. cht mich (gerecht mir zur Chre) něco jest mi ke cti. c) vážiti si čoho, mítí v úctě n ve vážnosti (coo); Prv. wer den Bieinem, nicht chyr, ijt des Thalers vidt wert kdo si mála neváži, po mnohu at nebaži n mnoha neni hoden; 2. S. — prokazovati n p prekázati čest komu; ale Aurrede in Briefen: geehier Herr! eténý pane!; die Tugend (belaunem) etnost odměnití.

Chren..., chren... (L—) — abschäiden citer m = Schabschreider; — acceptant m obch. prijeme směnky pro čest; — acceptation f) n čestně přijetí (směnky), přijetí pro čest podpisu; — cht n čestný úřad; — annahme f = acceptation; — bahn f draha cti n slávy; — begleiter m čestný průvod; — boczhang f čestná odměna; — be, % m návštěva z úcty n obřadná; — bezahlung f placení pro čest; — byzgizing f o — begeugung f prokazování pocty; — b.5 n socha (na počest) a; — boczu m triumfálny oblouk; — brirgend a čestný. čest přinášející; — briiigig a vérolomný; — briiigbjeist f vérolomnost; — biirger m čestný občan; — biirgerbrief m diplom čestného občana; — biirgerrecht n čestně občanství, právo čestného občana; — deme f čestná dáma; — dauk m = Siegespreis; — decoration f ozdoba čestná n pro čest; — decen m čestný meč; — denmal n pomník; — dich m utrbač na cti lupíc cti, zeetilupíc. hanobitel (= Chrobikneiter); — diebstaßt mutrhatni (= ranb); — dlicn m čestná služba; pocta; S-m den lesten —dien, erweisen prokázati komu poslední čest (= S-m die leste C, en erweijen); den —dien vidten ten útem prokazovati; — erklärung f navráčení cti, odvolání urážky; — erwähnung f čestná zminka; — jall m slavnostní příležitost k projevení pocty; — feist: 1. a skoro †, titul ctný; 2. n slavnost na počest (coo); — flagge f čestná vlajka; — farujein n čestná slvena n dáma; — qabe f o — gechenk n čestný dar; — gebir f čestný poplatek; — gedächtnis n: a) čestná památka n vzpominka; b) skoro † = Entmal; — geleit n čestný průvod, — gepränge n nádhera okázalost na počest komu; — gericht n: 1. čestný soud; 2. hostina; — geschenk n v qabe; — geigend n = fleid; — grad m stupeň hodnosti; — zynj m vol, počest n úcta n pozdrav vojenský; — hallef = tempel; — hande m čestná věc n mspr. záležitost; — heisd m = Herd: — hüter(in) f) m strážce n ochrince cti; — jungjer f prov. J = frülein; — klage f žaloba pro urážku

Chren...]

— 741 —

|c|

n z urážky na eti; -kleid n: a) slavnostní n
obradný oděv; b) čestný oděv; -kránkung f
urážka n ublížení na eti, dotýkání eti; er
hat e -kránkung erlitten bylo mu ublíženo na
eti; -franz m: a) = Branttran; b) = Irene;
-krone f koruna slávy, aureola†; -kuß m
obradný polibeni; -lanßbahn f = -bahn;
-legion f čestná legie; -fchen n čestné man-
stvi; -leute pl. v mann; -John m čestná od-
měna, honorář†; -los a bezectný f (= chreel);
-ſi'ge f: a) lež k zachování eti; b) =
Gepflichtetilfiege: -maßl n hostina na počest;
-mal n = Entmat; -mann m (pl. -mämer,
-leute) čestný muž; -manteil m: a) čestný
plast; b) fig. ˇ závoj: -mißglied n čestný
člen; -miinze f mince na počest (o); -name
čestně jméno; -psad m = -bahu; -pſennig m
a) = -miße; b) čestná cena; c) = Zarpfemige;
-pfortc f = -gegen; -ſaß m čestný místo;
den -plab einnehmen zaujímati čestně místo;
3-m den -plab (an f-r reden ſeite) geben dáti
čestně místo (po své pravé strané) (komut);
-poßen m: a) = -plab; b) stanoviště čest-
ných stráží; c) čestná stráž, čestný strázee,
voják na čestně stráži; -prcis m: 1. čestná
cena; 2. bot.: a) Veronica rozrazilí, gemeiner
-vreis Veronica officinalis rozrazilí lékařský,
přitržník; b) geldener -preis Lysimachia ne-
rumor vrbina hájni; -preis-culc f zo. Orthosia
nitida přímočárnice rozrazilová; -preis-
falter m zo. Melitaca Artemis hnedásek chr-
stavevý; -preis-wießchen n bot Linaria cla-
tine zvěsinec mensi; -punkt m věc n zále-
žitost čestná; cit pro čest; 3. bei dem -p. ut
ſaßen dotknouti se -ho citu pro čest; -rath m
1. čestný rada; 2. čestná rada v -geridt; -raub
m utrání na eti, připraveni o olupenen o čest,
zhanobení; e-n -raub begeben dopustiti se
utrání na eti; -rüberb m utrhač, lupič eti;
-rccht n: a) čestně právo; b) zákony pro
čestné soudy; -rede f ſreč ke eti n na po-
čest koho, chvalořeč o kom; -reich a: a) za-
hnrout počami; slavný; b) skoro †(tut) = -jei l;
-retter m ochránce eti; -reitung f ochrana
n zá-cti; -richter m čestný soudce, soude
v čestných záležitostech; -ritter m rytři
čestný; -ruß m čestná pověst, dobré jméno;
-riührig a ctise dotýkající urážlivý, utrhačný,
hanlivý; -riührgkeit f: a) dotýkání se eti,
utrážení, utrání (na eti); b) urážlivost,
utrhačnost; -sachc f čestná věc n záležitost
na pře (= -handel); es ist e-e -sache für mich
bin-gegeben jest to věci m'c eti (n čest mi káže),
abych tam šel; -säulc f sloup na počest
n čestný; -schänder m: a) hanobitel (eti),
hánce, utrhač, pomluvač (= Chrabidneuer);
b) = -rüber; -schänderisch a hanobitelský,
utrhačský; -schändung f = -raub; -schein m
písemné zaručení eti, stvrzenka čestného
slova n slibu; -schild m diuhy: vítézný štit
(v chrámš); -schilling m = -pfeßnig; -schuld f
čestný dluh, dluh na čestné slovo (-rv. Ziel-
schuld); -schüsse mpl. výstřely na počest; -ſih m
čestné sedadlo n místo; -ſold m čestná od-
měna, honorář† (= John); -spicgel m zreadlo
n vzor eti; -ſproſse f, -ſlaßſel f = -ſtufe;
-ſtamm m čtny kmen, etné pokolení; -ſtand m

čestný stav; -ſtelle f: a) pl. -ännter; ja den
bědjennt -stellen anüleigen povzněsti se na nej-
výsší čestné úrady, dosſei nejvyšších hod-
nosti; b) čestné místo (váße): -irſaß f trest
odnětim eti n práv občanských; -irſeit m
= -handel; -ſtück n erb. čestná znánka -ſtufe f
stupeň hodnosti n důstojnosti; die bědjennt
-ſtueßen erreichen dosſei nejvyšší eti n hodnosti;
-tafel f prov. = -geridt; -tag m: a) pa-
mátný den; b) čestný n slavný den; c) -a
den šňatku; -taß m čestný n obradný tanec;
-tempel m chrám eti n slávy, pantheon†;
-that f čestný čin; -titel m čestný titul;
-tod m čestná n slavná smrt; -traut m:
a) přípitek na počest (o); b) doušek při ho-
stiné n na rozloněnou n na čestu n na po-
silněnou; -verlebung f uražení na eti, urázka;
-voll a čestný, slavný; -wache f čestná stráž;
-wächter m = -hitter; -weg m = -bahn;
-wein m vino při hostině; -wert a cithodný;
-wort n čestně slovo; anſt -wert gegeben -
Chre (v Chre 1. a); fein -wert gegeben dáti čestně
slovo, zaručiti se (čestným slovem); -wir-
dig † a = chwirndig; -zöher m e- chědchic
platitel směnky pro čest (podpisu); -dachung f
e- chědchic placení směnky pro čest (podpisu);
jeichen n čestné znamení, znamení eti;
čestný odznak, Erren řád (srv. Chre...).

Chrenberg top. Č (v) 1. Javorník. 2. Loučka.
chrénhast (L~) I. a D2,13 (opak chréles) (po)
čestný, cithodný, poctivý; -er Mann pocti-
vec. — II. s Chrenhaftigkeit (L~~) f E18
počestnost. poctivost (= Chrbarteit).

chren-halber, chren-halben ˇ (~~) adv.
= Chren halber (v Chre 1. c).

Chrensdorf top. M (v) Arnoštovice.

chrlich (L~) I. a D2,3 1. (po čestný, poctivý;
er Mann poctivec; von er Abtunt fein býti
počestného pudivu; ~ gestanden upřímě ře-
čeno; es ~ mit 3-m meinen poctive smýšleti
s kým; sicht ~ ans e-m Handel ziehen se eti vy-
váznouti z čeho; sein Wert am haften slovu (se
eti) dostáti. Prv. ~ wäbrt am längsten se pocti-
vostní nejdál dojdeš; poctivost trvá na
věcnost; gute ~ e ~ Haut f dobrá n poctivá
duše; in em Kampfe v čestném zápase n boji;
ich will feinen ~ en Namen haben, wenn... až
sluji bezectným, jestliže... ein ~ er Name gebt über
alles dobré jméno na vše. 2. ro. a) † (ančebntid)
o osobach, b) uziváno o všechn: po nářdny, notny, hodný
(= tědítid); er liigt was Cess zujammen lże, až
se mu od huby práši a zá se hory zelenaji;
das soll was Cess fosten stojí to n cht(ěj)í za to
hodně peněz; was Cess ichafen spätii n p vy-
spati se po libosti; S-m ~ zu ellen aeben dáti
komu najísti se do syta. — II. s Chrligkeit
(L~) f E18.

Chrſlich-machung (~~) f E18 prv. vrácení eti.
chrjam (L~) I. a D2,1. počestný. — II. s
Chrjamkeit (L~~) f E18, bei pl. = Chrbarteit.

chſtens (L~) adv. v chě IV.

ch-wenn (L~) cj. rak. = becor.

ci (L~) int. aj(hle)! ~ freiich! ~ ja doch! i ano!
(i nu) ovšem! ~ das wärer! ~ der Daujend! prov., sas.
kýho výra! ke všem všudy!; ~ was! eh co !;
~ was Verwandtschaji! (eh) co do příbuzenstva!

Eidam]

— 744 —

[Eiser...

v -ablegung; -schwur m = Eid; -vergeessen a
- -brüdig; -verweigernd a odpirajici pří-
sahu.

Eidam (L-) m E₃ zrt.

Eidehse (L-)f E, ♃. Eidehs (L-) m sg.
D₆, pl. E₃ zt. Lacer ta jesterka.

Eidehsjen... -cideijen... (L-...) -artig a
jesterkovit; -artige Thiere jesterky; -beschrei-
bung f -papis jestěrek; -fisch m zt. Scom-
berces saurus polozu toulav; -kopf m je-
sterči hlava; -natter f zo. Cucopeltis lacer-
tina širohlavce zemni; -schwan m; a) jesterči
ocas; b) bot. übergrebigener -schwan; Saurus cer-
nus ještěrorep.

Eider (L-) m E₆, f E₁₂ = Eidergane.

Eider (L-; npr. f D₂₂ Eidora (fek).

Eider... (L-...) -dänen mpl. Dónové strama
dänská zádající zemi až k Eidore; -daunen,
-dunnen fpl. kajčí prachové pří; -cute f.
-ganß f, -vogel m zo. Somateria mollissima
kajka, kahajka.

Eides... -eides... (L-...) -ablegung f (vy) -konáni přísahy, -prisahání; -ablehnung f odpirání n odepření přísahy; -anbietung f nabídnutí ku pří; -anmäfung f příhlasení ku příasez; -annahme f příjetí přísahy; -antrag m = -relation; -antreting f příhlasení se ku příasez; -anlauftung f uložení přísahy; -bruch m porušení přísahy, křivoprí-sežniectvi; -defation f = -anlauftung; -erbietung f nabidka přísahy; -erlauftung f prominuti přísahy; -säfigeſ; f způsoblost ku příasez; -fo: mcf f formule pří-sežná; -helsfer m spoluří-nězník; -leifung f konáni přísahy, -prisahání; -pflicht f povinmost přísahy; h. in -pflidt nehměb vzítí koho pod příšahu, zavázati koho příšahu; -stättig a, an -statt adv. místo n na místě přísahy; -stattiges Betentniis seznáni na místě přísahy; -urkunde f pří-sežný list; -verwärting f výstřaha n varování před vykonáním přísahy; -verweigerer m odpiráč přísahy; -verweigerung f = -ablehmng.

cid-haſt(ig) 2. (L-)a D₁₂ přísežný; -t Verhüden
slib příšahu; -c Bürgjachst = Cidbürgjachst.

cic-en (L-)a C₁₂ = ciem.

Eier... eier... (L-...) -abagabe f vaječné,
daň vejej; -apfel m bot. Solanum melangena.
bilek vaječnat v melonodárň; -auflan m
nákyp vaječný n z vajee; -becher m kalíšek
na vejee; -becher hatter, -becher untersag m
podstavek kalíšku na vejee; -bierm chau-
dez piva; -bírn(c) f vejčitá hruska; -bohne f
= gewebliche Behe (e toto 1. b); -brot n ma-
nane; -brühe f = -jance; -brüt-maschine f
přístroj na libnuti vajee; -dotter n žloutek
(= Eiderer); -kladen m svítek (= luden);
-förmig a vejentv; -frescend a vejezravý;
-freſſer m zo Coluber ovivorus užovka vejco-
žiavt; -fruchſt f bot. = -apfel; -gang m =
-leitergang; -gebadenes n smazené vejee;
-geſb: 1. a barvy žloutkové. 2. n žloutek;
-gerſeſ, -gränchen npl. krupky žloutkové,
strouhání (do polévky); -handel m obehod
s vejej; -händer m obeholník (s) vejej. pro-
davač vajee; -igel m zo. Echinometra lacuiter
ježovka podlouhlá; -kirsche f bot třesné vej-

čitá; -klar n bez pl. bílek (= Cinciſ); -krebs m
zo. rak snájejici vejee; -kuchen m svítek,
vaječník; -kuchen-farbig a barvy svítkové;
-kuchen-schneſe f zo Conus bullatus homolice
nad(m)utá; -kürbis m bot. Cucurbita ovifera
tykev vejcovitá, dyně vejevoovocni; -laſsen n
(hra) = -luden; -legend n: a) snájeſeni vajee;
b) thra = -jüden; -legend a nesouci n snáje-
jici vejee; -leiste f & vejčitá lista, okrouhlá
ozdoba (= -ne); -leitergang m vejov; -loch n
ter ſeine lmizdo stepá; -markt m va-
ječný trh; -misch f bilek (ve vejci na míkko va nem);
-nachtʃchatten m bot. = -aricf; -napſ m. -näg;
chen n = -beda: -böl n: a) oſley ze žloutku;
b) koch. = -Matonnaſe; -pſlan; e f bot = -apfel;
-pſlaume f bot papſe, žlutka; -pilz m bot.
Cantharillus cibarius líška, stroček líška;
-punſch m punč s vejeem: -vihrn n kuch. vaje-
čina; mspr. míchaná vejee, vejee na máſle
(= Mihre); -ſammtler m: a) šberač n hleda
vajee; b) šberatel vajee; -joamaltung f šbirkra
-jeiſce f kuch. omárka z vajee; -jadeſ f
skorápka n skórepiina vaječná: fig. (dimec zeet)
dlenek: -ſchaufel f mechačka na vejee;
-jeiann m kuch. snih z (vaječných) bílků;
-jeiſkeſe f zo. Ovula vejcovka; -jchem m kuch.
snih z bílků; -jejwamm m bot. a) Amanita
caesarea, -igaricus caesareaus, katumanča ci-
siáka, pecárka, ryzec, líška; b) jalidér -jaanam
Cantharillus aurantiacus stroček pomoran-
vacjé: -jeiſpeſe f: a) pokrm n jídlo z vajee,
strojená vejee, vaječník, vejee na máſle;
b) vaječina (= Milbrei) -jéab m Œ stav. va-
ječník, podvádyle obvejčit, podhlavice ob-
vejčitá (architekt. ozdoba opakujících se vajee v r c věnově
slupinč tšupce), jíž se zdobí polvratky a v louny) (= -leiter);
-ſtande f bot. = -apfel; -jóſká vaječník
(ovarium); -ſtoſdruch m kěla vaječníková;
-ſuchen n hledáni schovaných vajee to Vekko-
nenč: -tanč m tance po vejech; -toric f
vaječný dort†; -traſend a nesouci vejee;
-träger m bot. (houba) Pihyanzium bezrounnee;
-trauk m rak. nápoj z vajee a caje; -trecer m
Moudry a obežřelý člověk; -wein m: warmer
wein chaukeau; -joſſ f m švéc. pećivo; -jwetsche f
bot = -pſlaume (v. C.); -ci.

Eridiſ top. (L.) od Udlice.

Eiſerchen (L-)f n E₇ dim. od Ci vajičko.

Eiſerchen ..., eiſerchen ..., (L-...) -jéſ
miſig a vajekovitý; -tragend a nesouci va-
jeka; -jáſt f pocet vajček.

Eiſe (L-)f D₂₂ zlod. tma (= Untelčitj.)

Eiſel (L-)f zem. id. thor-tvo německé.

Eiſer (L-)f m E₆ bez pl. 1. horlivost. úsili;
obch wir wèden die Anſiibrung Scher Zedres
mit ~ betreiben vykonáme Vase přikazy co
nejhorliviji, Pnv blünter -jásdet nur přílišná hor-
livost ſkodi; kdo příliš chvátá, brzo ustan.
2. (venutbocvencaung) vzrušení, pohnutí (mysli:
dumvito nevole, rozhorlení; in ~ gerabten roz-
horliti se. 3. † bbl. žulivost, žehravost (=
Eiernuot). 4. f popel (= Adel).

Eiſer..., eifer... (L-...) -geiſt m ‚bibl. =
luden, -gericht n bei ten jüden soud horlivost
n žada; -hige f rozhorlenost; -opſer n obět
žärlivosti; -reſc f horlivá ſeč: -juchſ f ‚pl.)
žärlivost, žehravost, ſevnivost, sorivost fanj

["Eiferer]", "— 745 —", "[Eigenchaft", "S. na koho); ~jucht zivischen zwei Rationen řevni-\nvost mezi dvěma národy; Prov. die ~jucht ift\ne-c~ Leidenchaft, die mit Eifer jucht, was Leiden jahaji\nžárlivost je neblahá všeň; ~füchtelci f žár-\nlení, -ivůstka; ~füchtig a žárlivý, žehravý,\nřevnivý, sočňý (auf S. na koho, über et. naš); auf\nS. Jüdštig sein žárliti in žehrati na koho;\n~jüchtig werden žárlivěti; ~füchtler(in f) m žár-\nlivec, žehravec; ~(suchts)tołt a path. vášnivě\nhorlivý n žárlivý, zelotypický v; ~jücht-\nwahn m path. vášuivá n chorobná horlivost,\nzelotypieß; ~ (s)voll a horlivý.", "Eiferer (1~) m E<sub>6</sub>, Eifererin (1~) f E<sub>19</sub>\nhorlivec, -tel, f -telka.", "ciferig (1~) a D<sub>273</sub> horlivý (= eifrig).", "cijern (1~) C<sub>1</sub>, I. v<sub>n</sub> (b) 1. (in zern geraten)\nüber et. ~ byti rozhorlen, horliti nač; mit J-m\nhorliti na koho; geagen S. e et. ~ horliti na koho\n~ naš. 2. (Vetterer zeigen) mit J-m in et. ~ sou-\npeſiti, závoditi v čem. 3. filr et. ~ snažiti se\na starati se n zasazovati se horlivě œc. 4. (eifer\njuutia ſein) ~ auf einander ~ žárliti in žehrati na\nsebe (navzájem). — II. v<sub>r</sub> sich ~: sich zu Tode ~\nk smrti se uhorliti; mítí smrt z rozhorlení.", "cifers... (n~) v Eifer...", "eifer-füchteln (n~) v<sub>n</sub>, (h) C<sub>12</sub>: mit J-m\no mit et. ~ žárliti n žehrati na koho n naš.", "Eijſel... (n~) äi eſel... ~thurm m Eiſelova\nvěž (r. 1880).", "ciferig (1~) [Eijſel] a D<sub>273</sub> horlivý.", "eigen (1~) I. a D<sub>273</sub> 1. vlastní: a) qu der\nPerjon o Zache gehorben mit ~en Augen na vlastní\noči, na své oči; et. auf ~e Hand thant činiti o\nvlastní ujmě n na svůj vrub; zt~ en Händen\nder übergeben do vlastních rukou odevzdati; das\nfind j-e ~ten Worte to jsou jeho vlastní slova;\nto jsu slova, jak je řekl; sein ~ der Herr sein\nbytí svým vlastním pánem; bytí samotný n\nneodvislý; aus ~er Tafche bezahlen platiti na\nsvůj groš n z vlastní kapsy (sám); Einujahrig-\nFreiwilligen auf ~e Kosten jednorčí dobrovolnik\nna vlastní n na své útraty; in (höchſt)er Perjon\nosobně; f es war j-e (höchst ~ Perjon byl to\non sám; b) (ats Eigenthum zuhebogen) das gebört\nmir ~ zu C- to je mé vlastní, to mi patří; et.\nzu ~ (o C-) haben mítí co vlastního, bytí\nvlastníkem čo vlastník měs čes Haus má vlastní\ndům, jest vlastníkem domu; sich et. zt ~ machen\npřivlastniti si oči; sich J-m ganz zt ~ geben od-\ndati se komu uplně; Prov. eit ~er Herr ist Geldes\nwert není nad vlastní krb n domáenost; ~es\nVermegen zuhegen dosazovati ze svého. c) (eigen-\nthümlich) der ift n ~e Leichtſinn lehkomvnost jemu\nvlastní. 3. o osobách = leibeigen. 4. (bejender)\nzvláštní; adv. zvlášťe; ein ~es Einmer zvláštní\nn oddělený pokoj; ~er Art (sui generis) svého\ndruhu; obeh. ~er (o troſener) Wechſel zvláštní\nsměnka. 5. (beſtremdend) (po)divný; es ist ~e\nDing darum ist to zvláštní n podivná veče;\ndu bift ein ~es Kraut f ty's podivný člověk.\n6. mnoho vyžadující, peſlivý, přesný. —\nII. a 1. = eigenſ. 2. † = eigenliß. — III. s C-\n1. m D<sub>273</sub>: m-e C-sten pl. moji nejbližší při-\nbuzní. 2. n E<sub>7</sub> bez pl. = Eigenthum (v ~ I. 1. b);\ner hat kein C- nie není jeho vlastního; nie\nmu nepatří; dein C-steſ tvá nejvlastnější\npřirozenost; prov. j er hat die Reinigung aus C-", "m bejegen má obstarávati čistotu na své n na\nvlastní útraty. — IV. s Eigenheit v heslo o sohě.", "Eigen..., eigen... (n~) ~ansicht f/a) vlastní\nmenin n náhled; b) vlastní názen n shlednuti\nvlastníma ocíma, autopsieß; ~art f = Eigen-\nthümlichkeit; ~artig a = eigenthümlich I. 2.; ~ban m\nvlastní téžba; vino vlastníkem samým pésto-\nvané. vlastní vino; ~ (be)hörig a = leibeigen:\n~berechtigt a majici vysadu, privilegovaný;\nsvépravný, sobeprávný, ~volný; ~berecht-\ngung f vlastní oprávněnost, sobeprávnost,\n~volnost; ~bewegung f vlastní polyb;\n~bote m zvláštní posel; ~brätler(in f) m,\n~brötler(in f) m prov. J osoba zijící sama;\n~dünel m domýslivost (= Dünntel 1.); ~dün-\nk(f)lig a ~ domýslivý, ješitný; ~erblich a\nzpupný, allodiábní; ~erblichkeit f zpupnost,\nallodiáhost; ~geartet a = eigenthümlich I. 2.;\n~quit n statek zpupný n allodiábní; ~handel m\nobchod vlastní v vlastní účet; ~händig a\nvlastnoruční; ~händig geschrieben pisany vlastní\nrukou; ~händig zu erbrechen aſt se otevře (dopos)\nvlastní rukou; ~händig übergeben osobně ode-\nvzdati; ~hiffe v svépomoc; ~hörig a = leibei-\ngen; ~kath(c)ner m vlastník chalupy, chalupnik;\n~liebe f sebeláska, samo- samelibost, so\nheekost, marnivost, ješitnost; ~iebig a samo-\nliby, sebemilovný, sobecký, marnivý; ~lob n\nvlastní chvála, sebechvála; Prov. ~lob stint vlast-\nní chvála v oči kole; ~löhner m Θ hor. hor-\nník pracující v dole na vlastní vrub; ~löhner-\nſchaft f Θ hor. pracování v dole na vlastní\nvrub; ~macht f svémoc, esumot libovůle;\n~mächtig a svémocný; adv. svou moci, o své\nujmě; der ~mächtigen Hülfe sich bedienen sám\nsi pomoci; ~mächtig geagen D. handeln svou\nvůli na kom provozati; ~mächtigkeit f\nsvémocenost; e-c ~mächtigkeit wider J. sich er-\nlauben syou vůli nad kym prověsti; ~mündig a\nvlastnoústní, vlastními ústy; ~name(n) m\nvlastní jméno; ~nuß m žištnost; ~nußlos a\nnezištny; ~nißig a žištny; ~nißig handeln\nsvého užitku v (ešem) hledět, jednatí ve svůj\nprospěch; ~nißigkeit f žištnost; ~rache f ~\nvlastní pomsta; ~ruhm m ~: a) vlastní\nn osobní sláva; b) = ~lob; ~schrift f vlastní\npísmo, autograf†; ~sinn m) vitošivost;\nb) svévole, svéhlavost, umíněnost; c) f své-\nvolník, f ice; ~sinnig a) vitošivý; b) své-\nvolný, svéhlavý, umíněný; ~sinniger Mëntch\nsýchlavce; ~timme f virlní hlas; ~jucht\nf sobekost, samolibost, ehtivost; ~svojnost;\n~jüchtig a sobecký, samolibý; ehtivý, ~svojný;\n~that f vlastní čin; ~thätig a = ~mächtig;\n~that f vlastní čin

eigenstichlich

746

[ein

eigenschaftlich (¹⁻∞) a D₂,₃ vlastnostní.
Eigenschafts-... ("n...-) -tabelle f = Sali-
ficationstabelle; -wort n přidavné jméno, ad-
jektivum².

Eigenthum (²⁻∞) n D₅ 1. vlastnictví, ma-
jetnost, -ek; von §-m ~ zůjeten dosazovati ze
svěho; dieser Ader iſt mein ~ toto pole mi
patří n naleží; jsem vlastník(em) tohoto pole;
§. in das ~ bringen učiniti koho vlastníkem.

2. = Eigenthumsrecht.

Eigenthümer (¹⁻∞) m E₆, -in f E₁₉ vlast-
nik, majetník, majitel.

eigenthümlich I. a D₂,₃ vlastní: 1. et. ~ be-
fügen držeti co jako vlastník; S-m ~ gehören
býti č. 2. vlastní komu, charakteristický.
3. = eigen I. 5. — II. das C-c n E₂₁ e-r žade
zvláštní stránka věci. — III. Eigenthüm-
lichkeit (¹⁻∞) f E₁₈.

Eigenthums=... eigenthums=... ("n...-) -be-
ſchränkung f obmezeni vlastnictví; ~blatt n
list vlastnický; ~entſetzung f zbaveni vlast-
nictví; ~ercrwrb m nabytí vlastnictví; ~herr m
vlastník, majetník; ~klage f žaloba vlast-
nická; ~loš a bez vlastnictví, bez majetku,
nemajetný; ~rechtn právo vlastnické; ~titel m
titul vlastnictví; ~wille m vůle vlastníkova
n vlastnická.

eigentlich (¹⁻∞) I. a D₂,₃ 1. =eigenthümlich 2.
2. vlastni: a) tiec ~zabel vlastní bajka; c-zen-
dung e-§ Wartes vlastní n původní užívání slova;
b) adv. a) zvláště; b) vlastně; ~er zu reden
vlastně, lépe řečeno; ~ verlieren Sie nicht dabei
vlastně při tom neprohráváte. — II. s Eigent-
lichkeit (¹⁻∞) f E₁₈.

Eig(c)nung (¹⁻∞) f E₁₈ rak. = Jähigkeit
für et.

eignen (¹⁻∞) C₁₃ I. skoro † ¼a, ¼r sich ~; od-
dati, odevzdati, věnovati (¼r se). — II. ¼r,
¼r, ¼n (brauchbar fein) sich zu et. ~ hoditi se, být
způsobilý k čemu; er eignet sich für jeden Bern-
hodi se ke všemno. — III. ge-cignet part. p., a
D₂,₃ vhodný, způsobilý, schopný. — IV. ¼a,
(þ) et. eignet mir: a) néco mi patří n náleží,
néco jest mé; b) néco jest mi vlastní n dle
mé povahy; c) néco se mi hodí. — V. ¼a % es:
1. (es schiicht füh) es eignet sich hodí se. 2. (es püft)
straší.

Eigner (¹⁻∞) m E₆, -in f E₁₉ vlastník, f -ice,
majetník, -ice.

Eignung (¹⁻∞) f E₁₈ v Eigennung.

ci-jawohl (²⁻∞) int. zajistě!

Eil-..., eil-... ("n...") -bestellung f objednání
na rychlo; -bote m rychlý n schvální posel,
kurýr; -brief m dopis poslaný po rychlém
n schválním poslu, depeše]; -fertig a kvapný,
spěný, spěchavý, pospíchavý, chvátavý;
-fertigkeit f kvap(nost), spěch, chvat(nost),
pospěnost, pospíchavost; -fracht f, -fuhre
f rychlý dovoz; -gebot n rychlé poselství,
poselství po rychlém poslu; -quf n zboží
(dopravované) na rychlo, rychlozboží; -läfer
m zo. Paederus rudoštíník; -marſch m spěšný
n rychlý n kvapný pochod; -poſt f poštovský
rychlík, dostavník; -ſchreiben n psaní na
rychlo; -ſchritt m voj. = Geschwindigtheit;
-jendung* f zásilka na rychlo; -wagen m
poštovský rychlík, dostavník; -zug m: 1.

rychlovlak, rychlík. 2. voj. = -marſch; -zug-
locomotive f ⊖ lokomotiva

Ei-land ("n") n D₅ malý ostrov, ostrůvek.

Eiland top. Č (v) Jedlany.

Ei-länder ("n") m E₆ ostrovan.

Eile (¹⁻∞) f E₂₂ bez pl. 1. (po-)spěch, kvap,
chvat; in (aller) ~, in der ~ rychle, spěšně,
chvátne, nakvap, naspěch, naručest; (große)
~ haben miti na spěch; es hat ~ spěchá to; es
hat feine ~ nespěchá to; so große ~ hat's nicht
F na to nehoří. 2. Prv. (zu große) ~ bringt Weile,
~ mit Weile kvapky mívaji hapky; co se
prudee staví, rádo se boří; když nejvic spě-
chás, sedni; znenáhla dělaje víc uděláš;
nomalu dále udješ; bystrý kůň v jízdě se
unaví; ~ allein thut's nicht, man muſs auch nur
rechten Zeit anfangen lépe než kvapiti jest v čas
začítí.

eilen (¹⁻∞) C₁₂ I. %a S. ~ popoháněti koho,
spěchati na koho; % eit eile ihn nicht ho ne
nepo po) hánělo. — II. %r sich ~, %n: a) (in);
b) abs. (b) spěchati, pospíchati p -siti, spěti,
kvapiti, chvátati; er iſt nach Sanje geeilt pospíšil
domů; er hat geeilt, zu j-ın Eſtern zu kemmen
pospíšil, aby přiſel k svým rodičům; das
eilt % cě eilt spěchá to, chvátá to, ma to
je s tím na spěch; es eilt mit dieser Arbeit
tato práce spěchá n jest nalehavá; es eilt
iım (on) má na spěch. — III. ~d a D₂,₃ spě-
chavý; ~de ſolge (rak. prv.) = gerichtliche (v toto)
Verfolgung. — IV. % G- n E₇ bez pl. = Eile.

eilends (¹⁻∞) adv. ve spěchu, spěšně.

eilſ (¹⁻∞) v elſ.

eilig (¹⁻∞) I. a D₂,₃ (opak langſam) kvapný,
spěšný; adv. kvapně, spěšně, naspěch, honem,
nakvap, ruče, na rychlo: es ~ haben, ~ fein miti
naspěch; nidto E-erez zu thun haben, als...
nemiti nie rychlejšího na práci, než... —
II. s Citiqkeit (¹⁻∞) f E₁₈ bez pl.

Eiting (¹⁻∞) m ⊖ E₃; f E₁₈ šikmý povrch,
po němž se váleji kmeny stromové do pily.

Eimer (¹⁻∞) m E₆ 1. okov. 2. vědro. 3. pl. ~ an
Mäderu korečky.

Eimer-..., eimer-... ("n...") ~deckel m víko
okovu; ~grad m piv. (vědro a) stupeń; ~fette f,
~kunst f ⊖ vědrový n okovní řetěz, vědrove
nabéradlo n čerpadlo, vědrový naběrací n čer-
pacístroj, norie | ~ſchöfmaschine ⊖ = ~fette;
~ſtange f bidlo na okov; ~tracht f = Trage-
jedn zum Eimertraßen; ~weife adv. po vědrech,
na vědra; ~werk n ⊖ = ~fette.

eimerig (¹⁻∞) a D₂,₃ vědrový, obsahující
vědro; zejm. ve složeninach: drei~ třívědrový.

eimeru (¹⁻∞) ⊖ n (h) C₁₂ uhl. = durch Eimeru.

ein (¹⁻∞) 1. ein m, eine f, ein n D₂,₃, abs.
bez s einer, eine, cin(c)ſ D₂,₃, Eins něskl.
1. jeden, f -na, -no; jako s Eins f E₁₈ jednotka,
-icž; zwanzig Centner und noch einer sind ein
undzwanzig dvacet centů a jeden jest dvacet
jeden cent; hundert und cin(s) sto a jeden,
immals Eins iſt Eins jednou jedna jest jedna;
ein und ein hatbe F und půldruhé libry; der
eine Zohn jeden syn; einer seiner ſöhne, f-,
Söhne einer jeden z jeho syn; es hat ein Uhr
(o Eins) geichlagcn odbila jedna (hodina); mit
dem Echlage Eins, Punkt Eins o ein Uhr úderem

Ein...

— 748 —

[Ein...

prvočíslo; b) gram. jednotné číslo, singulár; das ist ganz ~ to jest jasné w zřejmě; ~fach-  
füßer mpl. io. mnohonožky; ~fachholz n ⊃  
drív dužinové; ~fachheit f jednoroknost,  
prostota, pouhost; ~fächerig a bot jednopou-  
zdr(ový); ~fächerigkeit f bot jednopouzdrost;  
~falt f ⊃ a) v nešouvislost; b) prostota,  
nehledanost (v univerzál): c) prostota, prosto-  
dušnost, prostomysnost, pr. stosučnost;  
d) hloupost, hlupostvý; e) v (vem univerzál) hloupa  
venkovská hus(ická); ~fältig a: ar prosto-  
dušný; prostomysný; b) hloupy, příhlupý;  
~fältiger (Mienb hlupák; ~fältige Zeug jduvaten  
mluvití hlouposti, žvaniti; ~fältigkeit f =  
~jalt; ~fältiglich a = ~föltig; ~faltspinfel f m  
hlupák, sprosták; ~farbig a jednobarevný,  
jedné harvy; ~farbigkeit f jednobarevnost;  
~jingerig a jednoprstý, o jednom prstu,  
s jedním prstem; ~jösser m zo. Monopterus  
jednoploutevník; ~jössig a zo. jednoploutný;  
~tevný; ~flügelig a jednokrídly, stranný;  
~förmcr m ⊃ hat jednoduvná pec, jedno-  
duvka; ~förmig a jednotvárný: a) mající  
jediný tvar; b) monotonní; c) ⊃ hat. jerniger  
Zien ~förmcr; ~förmigkeit f jednotvárnost;  
~früchtig a bot. o jednom plodu; ~füßig a  
jednonohý; ~geborn(er Zebu Gettes) a jedno-  
rožený (syn Boží). v toh heslo o sobě a ~c(lei)čiig a  
jednokolejný; ~geschlechtig a jednoplavlný,  
jednoloh pohlavý; ~gejtrichen a: ~gejstritene Rote  
bot jednou przerzení nota; ~gläubig a =  
monothetistüd; ~gläubigkeit f = Muenchemsinn,  
~qied(c)rig a jednočlenný; ~griffelig a bot  
jednočnělkový; ~griffig a) a) s jedním  
uchem; b) nat jednohrobemknutí; ~hängig a  
~ = heilig; ~händig a jednoruký; ~hange-  
dach n poloviční střecha; ~hängig a ⊃  
na jednu stranu svislý v převíš: ~hauig a  
jednosečný, sečný požinavý (jen) jednou;  
~haußig a bot jednodomý; ~häutig a 1.  
jednokožný; 2. ⊘ stav jednolíčný; ~heit f  
v heslo o sobě; ~hellig a (adv. vž ~helliglich)  
jednohlasyný, ~myslu; ~svorný; ~helligkeit f  
jednohlasnost, ~myshost, ~svornost; ~hente-  
lig a jednouchý, s jedním uchem a dřžadlem;  
~herrig a jednoho pána: náležející jedinému  
panu; ~herrischer m samovládce, monarcha;  
~herrichsf/f samovláda, monarchie]; ~hodig a  
jednovarletný; ~hodiga (Geßheß) jednovar-  
letník; ~höfner m jednodvorník; ~horn m  
jednorózec: a) io Monodon monoceros zuboun  
jednorózec, narval]; b) f ssilní zub jedno-  
rožce; c) ohle: papirový form a: ~horn füß m zo.  
a) = bern a; b) Balistes monoceros ostenee  
jednorohý; d) Nascens jednotozka; kleiner bern  
jih N. unicornis jednoróžka lys; bodlok noso-  
rohý; ~horn fäfer m zo Notoxus ſtitorózec;  
~horn ranpe f io. ~ Zdvojánk eranande; ~horn-  
šmekec f zo. Acanthina jednoróžka; ~horn-  
tenfel m zo = Zeeſledermane; ~horn wal m  
o = ~hensfüß; ~hörnig a jednorohý; ~hu-  
fer mpl. io jednokopytnící; ~hüſig a jedno-  
kopytný; ~hüllig a bot. jednoobalový, sjedním  
obladem; ~hundert num. c. (jedno) sto;  
~jährig a (jedno)roční: läßiger Äreinwilliger  
dienst jednoroční dobrovolná služba; ~jä炉ne  
Äreinwillige jednoroční dobrovolník; ~jähriq.

freiwillig a: ~järgi freiwilliger Dienst jedno-
roční dobrovolná služba; ~jährig ~Aciwil-
lige(r) m jednoroční dobrovolník; ~kammer-
justem n (polit) soustava jednokorní; ~fam-
merig a o jedné komoře, s jednou komorou; ~
kapjetig a bot jednotobolný, o jedné to-
bolce; ~keimblätt(c)rig a bot. jednoděložný;
~keimig a bot. jednoděložný; ~kernig a bot.
s jedním jádrem; ~ticie f zo. úhoj z rodů Sym-
branchus; ~findjchaft f ⊃ a) smluvena rov-
nost podilů dětí z různých loží; b) (clm-
nabme an maſureſtatt) přijetí díte za vlastní,
adopeč; ~klang m: 1. nad. souzyk, jedno-
zvukost, stejno-; 2. fig. shoda, svornost; in
~laná bringen uvěsti v souhlas, jednotiti;
nit ~lang in c-r Zade ve shoulé s čim; ~langg-
voll a souzvnený, harmonický; ~klauiq a
s jedním drápem ~knospig a bot. s jedním
poupcětem; ~könig a bot. samovládce, mon-
chaț: ~föpſig a jednohlavý; ~köpſigkelt f
jednohlavost; ~ſorn n bot = ~z pel; ~könig a
jednozruńny; ~läuferin f jednohlavňová puška; ~lauſig a jednohlavňový; ~lautig(a)m
~ = fœrmig(keit); ~lippig a bot jednopyský;
~löthig a lotový; ~mächtig a bot jednomocný;
~mähdig a = ~baita; ~mal adv. v heslo o sobě;
~mal-eins n násobilka; ~mal-fchmelzarbeitf,
~mal-fchmelzerei f ⊃ jednokrátne zkužno-
ňa; ~malig a jednou se naskytující; nává
~matigem Durchlejen werde ich es femen jednou
to přečta budu to věděti; ~männig, ~män-
nisch a) a) = chſjerägeri; b) bot. jednomužný;
~männiſch a ⊃ hor. ~männides Beben jedno
ručné vrtání; ~maſter m plav. jednostěňová
loſ; ~maſtig a plav. jednostěňový, o jednom
stežni; ~mänliq a zo. jednolubý, s jednou hu-
bou; ~monatliſch a: a) tjednom měsčení, trvající
měsć; b) ~ vyskytujíc se každého měsće;
~mund m zo Monostoma motolice jednoústka;
~mündig a: a) = stimmig; b) zo. = mäulig;
~müsſelig a jednosvalný; ~musſker m zo.
měkkvſ jednosvalný; ~muth m ~ ~mütbig
leit; ~mützig a: a) = bellig; b) = strädzig;
~miithigkeit f: a) = belligkeit; b) = tradi;
~narbig a bot. jednobliznový, s jednou bliznou;
~öde: 1. a pustý, osamělý, opuštěný; 2. f:
a) poutſt. pustina, poustka, samota; b) prov. j
vž ~öd hoſ m dvur o samoté, samota; ~ohr n
zo. ploštěnka l rodů Monotus; ~ohrig a jednouchý;
~paarig a jednopárový; ~paarler mpl. píb.
privřenei nauky, dle níž lidé pocházejí
z jediné dvojice lidi; ~persönliſch a gram. ne-
osobný ( ~ unpyčliſch); ~pfiunder m voj jedno-
liberka; ~pfiündig a jednoliberný, vážící libru;
~polig a vs. jednopolopy, ~árm; ~reihig a:
a) jednoradový; b) v metriče = ~zelſiig; ~rei-
mig a jednorýmové; ~samenlappig a bot.
jednoděložný; ~famig a bot jednosemenný;
~famigkeit f bot. jednosemennst; ~aßig a
z prvního základu, jednou kladený; ~ſchaliq a
s jednoh ſupinou n skořepinou atd. (v řchale);
~ſchattig a stin jen sjedné strany mající, jedno
ſtimný; ~ſchattige Beller nárolové pásem mír-
ných; ~ſchichtig a o jedné vrstvé; ~pov j =
ledig; ~ſchäfern a: abſtäſſeces o abſtäſſriques Belf
lož pro jednu osobu; ~schneide f ⊃ vrták
s jedním ostřím; ~ſchneidig a s jedním

Ein...

— 749 —

ein-athembar

ostřím; ~schnittig a ~ ~baniq; ~schur f striž
berana strihaného jednou za rok: ~schiirig a
a) jednostřížný, strihaný jednou za rok; b) hosp.
~ ~baniq; ~seit-kiemer mpl. zo. jednostanné-
žábi měkkyši; ~seit-wendig a bot. stejno-
stranný, jedno-; ~seitig a jednostranný; ~sei-
tigkeitf in jednostrannost; ~siedl m: ~siedler;
~siedelei f, ~siedlerci f poustevna, -ka, sa-
mota; ~siedler m: a (~~) ~siedlerin f) pou-
stevnik, f ~ice; b) (Trento) zo.: a) Didus solita-
rius blboun nejapnu; b) Amphipyra lesknacka
kozibradová (můra): c) I'ygacra vztýnovitka
topolová (přestevnik); ~siedler drossel f zo. drozd
samotářský; ~siedler-fisich m zo. ryba pou-
stevnická; ~siedler-krebs m zo. Pagurus Bern-
hardus rak poustevnický; ~siedler-leben n
život poustevnický; ~siedlerisch a poustev-
nický; ~filbig a ~ tož jednoslabičný, za-
mliky; ~filbigkeit f jednoslabičnost, s. sm.
zamlklost, úsečnost; ~filbig a jednosedadlový,
o jednom sedadle; ~fohlig a s jednodu-
chou podražkou; ~späner m: a) vůž jedno-
sprěžný; b) vozka s jedním koněm; c) hor.
= Eigentümer; ~spännig a jednospřěžný;
~spelzig a bot. jednochlopný; ~sporig a bot.
jednovýtrusn: ~sprosser m lov. spíčák (gelneč
v 2. roce); ~spurig a jednokolejny; ~stämming a
jednomkennig, o jednom kmeni o npi; ~scl-
lig a: ~ c Zabl číslo jednomistné o jednom
mště; ~stengelig, ~sticig a jednolodyhový;
~stimmig a: a) had, jednohlasnig; ~stimmig
jinacu zpivati jednohlasně: a) jedním n je-
diným hlasem: b) stejnohlasně; b) trochu t:
~stimmig seim mit 3-m býti ve shodě s kym;
c) ~stimmig wähten svorně voliti; ~stimmigkeit
f jednohlasnost; ~föckig a: ~stědiges Hans dům
jednoprový o jednom poschodi; ~stün-
dig a (jedno)hodinový; ~sylbig (~~ tež ~syl-
bicht) a v ~filbig; ~sylbigkeit f v ~filbigkeit: ~tä-
qig a (jedno denni); ~tags-flicge f zo. jejne;
Ephemera vulgata jejice obecná; ~tönig a
jednozučný, jednotvárný; ~tönigkeit f jedno-
zvučnost, s. sm. jednotvárnost; ~tradt f
svornost, shoda; ~trächtig a svoj n; ~träd-
tigkeit f shoda, svornost; ~trächtig(l)ich a
= ~trächtig; ~trachts-platz m in Faris Náměstí
svornosti (v Paříži) (Place de la Concorde);
~trümmig a ⊖ hor. jednozáčinný, s jedním
oddělením; ~und-zwanzig num. c. jed(e n-
advacet, dvacet a) jeden; ~und-zwanzigster x:
num. o. jedenadvacátý, dvacátýprvní; ~ver-
nehmen zc. v heslo o sobě; ~vers m ~ jedno-
versi; ~verstanden a (sry cinverſtehen) sroz-
uměný, smluvený; idž bin damit verstanden
jsem s tím srozuměn, souhlasím s tím;
~verständniš n souhlas, srozuměni, shoda;
~viertel-jährig a ~ čtvrtletni; ~weißerei f
jednoženstvi; ~weißig a bot. jednoženný;
~weibigkeit f bot jednoženstvi: ~s-werden a:
a) srozumění, shoda; b) fl. splynutí (v jedno);
~wöchig a (jedno)tydenni; ~wichtig a bot.
jednorostlý; ~zah! f gram. jednotne číslo,
~ jednotník, singulár; ~zahnſchnecke f zo.
Monodonta jednozubka; ~jähnig a zo. jedno-
zubý; ~jeilig a jednořádkový, o jednom
rádku; ~jeßlig a bot jednobuněčný; ~jiffc-
rig a jednociferný, o jedné číslici.

ein... (n...), předpona znač. 1. dostati ko kam:
-~graben zakopati; ~igieren in Bet; ~schneiden
gingary do dieva v(y)rezávati. 2. povalení, zni-
čení: e-e Maner ~schlehen zed skelbou pobo-
riti; denfer ~werfen házeti kamení do oken,
vytloukati okna (kanemuf). 3. úbytek: bis der
Nüfzte ~lochen svariti na polovici. 4. na-
byti čeho: ~kanfen nakoupiti. 5. uspání:
~ingen zpěvem uspati.

ein-äsenf p (n~l~) a, v, vich ~ C₁₄ odl. za-
mazati (v, v se):

ein-ackern (n~l~) C₁₂ I. va odl. zaorati;
alles ist eingeadert worden všecko bylo za-
orano; e-n Raini ~ zaorati do meze (sousedovy).
meze přiorávati. — II. f ~ v, vich ~ eviciiti
se v oráni, učiti se orati.

sin-actig (n~l~) a D₂,₃ v ein... num. c.

cin-ährig (n~l~) a D₂,₃ v ein... num. c.

cin-ander (—, —), cin- and (—, —) adv. 1. ves-
polsek, navzájem; sie lieben (jich) ~ milují se
vespolek n navzájem; jeden miluje druhého;
die Brüder lieben ~ bratbratra miluje. 2. Prv
an: ~ segen spojiti (spolu); v an., anf., anſz.;
durch ~ bez ladu a skladu, páté přes deváté;
wei Persenem gegen ~ stellen dvě osoby tváři
v tvář (sobě) postaviti, dvě osoby konfronto-
vati; hinter ~ nad, ~ za sebou; jeds, Tage
hinter ~ šest dní za sebou; sich in ~ sinfen
hoditi se k sobě; (jich) in ~ reifen sinovati
(se); in ~ mengen misiti. směšovati; v inčin-
ander; mit ~ reifen a wohnen spolu cestovati n
bydliiti; sich gut mit ~ vertragen snáseti se (dobrě
spolu), srovnávati se (spolu); alle mit ~ všichni
vesmes; neben ~ vedle sebe, zároveň; über ~
pres sebe, nad sebou, jedno nad druhým;
inter ~ pod sebe, pod sebou, jedno pod
druhým; von ~ thum odděliti, odloučiti; sie
sind ven ~ jsou od sebe ~ odloučeni; sich vor
jüdigen báti se jeden druhého n druh druhla;
zu ~ kommen navštěvovati se (vespolek).

ein-ängstigen ~ (~~) va C₁₃ 3-m et. ~
přihroziti koho č emu; vnutiti ko komu naháně-
ním strachu.

ein-aufern † (n~l~) va C₁₂ zakotviti.

cin-antworten (n~l~) va C₁₃ odl., &-n E₇
bez pl., Cinantwortung f E₁₈ rak. = a, š-
liefern I. II.

cin-arbeiten (n~l~) va C₁₃ odl. 1. 3. in et. ~
vpraviti koho do čeho (do præce); kam, zasekati, me-
vetkati (tolik a tolik outkú po úrečit miru); ~
vich in et. ~ pracovati v praviti se do čeho
2. (prací) dostati n vpraviti (co kam).

cin-armig (n~l~) a D₂,₃ v ein... num. c.

cin-arten (n~l~) C₁₃ I. v, v, vich ~
(in die vredte Art jtagen) vroditi se, nabýti rázu
n vlastností svého druhu. — II. v, v (in) 1. =
anarten II. 2. hosp. požbývati dobroty, (zejm. o setbě
bere střídán) zakrněti, zakrsati. — III. cin-ge-
artet D₂,₃ = anarten III.

ein-artig (n~l~) a D₂,₃ v ein... num. c.

cin-äschern (n~l~) va C₁₃ odl. rak. = äschern.

cin-äschern (n~l~) C₁ odl. I. v, v, vich 1. e-e Start ~
mě-to v papel obrátiiti, popelem položici. 2. =
äschern I. 2. 3. ⊕ = äschern I. 3. — II. % C - n
E₇ bez pl.. Einäschernung f E₁₈.

ein-athembar (n~l~) a D₂,₃ = athembar.

ein-athmen]

— 750 —

[ein-bilden]

ein-athmen (n̂↓) I. v̂a C₁₃ vdechovati v věchati. — II. ŝ C̄ n E₇ bez pl., Ein-athmung f E₁₈.

Ein-atthmungs... (n̂↓...) -luft f vzduch vdechovaný; -organe npl. dřehací ústrojí.

ein-äken (n̂↓) v̂a C₁₄ vleptati (co).

Ein-ange (n̂↓) v ein... num. c.

ein-ängeln Θ (n̂↓) v̂a C₁₂ zahr. očkovati.

Ein-back (n̂↓) m D₁₁ v ein... num. c.

ein-baßen (n̂↓) C₄ nyu abv C₁₂ (part. perf. eingebaden) I. e-c Webuc in e-n Staden v̂pěci n za-bob do koláče. — II v̂r sich ~ 1. věpči n za- se. vesmažiti se, pečením n smažením vniknouti do čeho. 2. pečením n smazením na váze ztratiti.

ein-baigen (n̂↓) I. v̂a, v̂r sich ~ C₁₂ path., uza-vřiti (v̂r se) do měchýře. — II. v̄ C̄ n E₇ bez pl., Einbalgung f E₁₈.

ein-ballen (n̂↓) cin-ballieren (n̂↓) I. v̂a C₁₂ zabaliti, v-. — II. v̄ C̄ n E₇ bez pl., Einball(ier)ung f E₁₈.

ein-ballig (n̂↓) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-baſſamieren (n̂↓) I. v̂a C₁₂ nabalsa-movati. — II. v̄ C̄ n E₇ bez pl., Einbalsa-mierung f E₁₈.

Ein-baſſamierer (n̂↓) m E₆ balsa-movac.

Ein-band (n̂↓) m ⊕ D₁₁ ~ e-ß Buches vazba knihy.

Ein-band... Θ (n̂↓...) -art f druh vazby; ~decke f desky (na knihy).

ein-bändig (n̂↓) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-bänken (n̂↓) v̂a C₁₂ odl. Θ hor. zbí(j)ti (po-daršaním předek atd.).

ein-baßen (n̂↓) v̂a C₁₄ sern ~ obil dávati do zátné n do oplotně n do perny n do při-stodolku.

Ein-bau Θ (n̂↓) m E₃ 1. Θ vnitřek stavby, vnitřní stavba. 2. záběžek n výstupek stavby. 3. Θ vod. st výhon, jímka, zděný taras (vybíhající do řeky) hor. a) ~ von (čegmmer, Fumpen ze in der Grube postavení (dveřej, stuba, pump); b) zákop (= Žag cinbau).

ein-bauen (n̂↓) C₁₂ I. v̂n (b), v̂r sich ~ usazo-vati se p usaditi se (v čem); fig. sich we ~ ukrýti se, uschovati se kde. — II. Θ v̂a 1. stavěti do-(vnitř) čeho. 2. stavěti zabíhavě n výstupko-vité. 3. e-n Můnf ~ (ein-deigen) řeku zahrauli n hráži ohelmati. 4. Θ hor. postaviti (v Einbau: 3. hor. a).

ein-baurnen (n̂↓) v̂a C₁₂ dáti do klece.

ein-becken Θ (n̂↓) v̂a C₁₂ mědkov. srážeti kraj.

ein-bedingen (n̂↓) I. v̂a F₁ (mit) ~ zároveni (n spolu) vyjednati n smluviti n vymíniti; iši die Aufwartung mit einbedungen? jest tož posluha (spolu) vyjednána? — II. v̄ C̄ n E₇ bez pl.

Einbedingung f F₁₈.

ein-beer-artig (n̂↓) a D₂,₃ bot. v ein... num. c.

Ein-beere (n̂↓) f E₁₂ bot. v ein... num. c.

ein-beeren (n̂↓) v̂a C₁₂ odl. lov. vnaditi bobulemi (na pětýk).

ein-begleiten (n̂↓) C₁₃ odl. rak. + = ein- leiten.

ein-begreifen (n̂↓) I. v̂a C₅ mit ~ pojí-mati v pojmouti, zahrnouti, zavírati (co do čeho). — II. (mit) einbegriffen D₂,₃ v to za-

hrnuje n pojimaje n počítaje; das Geld mit einbegriffen i s penězi.

ein-behalten (n̂↓) v̂a C₇ (ß-8 Lohn) ~ za-držeti (mrdu komu).

ein-beinig (n̂↓) D₂,₃ v ein... num. c.

ein-beißen (n̂↓) C₅ I. v̂n (b) in et. ~ kou-sati p-nouti, (ža)hrýžti do čeho. — II. v̂n (b) v̂r sich ~: o huvy atd.: sich in die Haut ~ zakou-sati se, zažrati se do kůže; o žiravínach: vnikat do čeho, pronikati co.

ein-beißen (n̂↓) v̂a C₁₄ odl. 1. dáti do leptavky, leptati (co). 2. kuch. = beißen 1. 2.; žriště ~ ovoce zavařovati n nakládati. 3. = cinbalsamieren.

ein-bekennen (n̂↓) v̂a odl. = bekennen I. 1. b).

ein-betommen (n̂↓) v̂a odl. 1. (welt ~ penze dostati n obdržeti. 2. (meiš F než eintriegen); S. ~ einběten) dohoniti, dohmati, dostati koho.

ein-berichten (n̂↓) v̂a C₁₃ podati zprávu, dáti návěžti komu.

ein-berufen (n̂↓) I. v̂a C₈ odl. S. ~ za-volati, po- koho: (to množstv) svolati. — II. v̄ C̄ n E₇ bez pl., Einberufung f E₁₈.

Ein-berufungs... (n̂↓...) -karte f listek svolavací, po-; -schreiben n povolavací list, písované povoláni.

ein-betteln (n̂↓) C₁₂ odl. I. v̂a nažebrati, zebrotou nastrádati; sich (dat.) et. ~ nažebrati si n vy- si (teo) ~ v̂r sich ~: sich wobin ~ dostati se žebrotou kam, vžebrati se kam; hřd bei S-m ~ dostati se patolízstvím ke komu.

ein-betten (n̂↓) C₁₃ odl. I. v̂a 1. S. ~ stálí p ústlati komu, položiti koho naže. 2. zasíti. 3. e-n Δlafß ~ = eindämmen I. 1. — II. v̂r sich ~: sich bei S-m ~ jítí si lehnout ke komu, lehnouti si u koho; f fig. ubytovati se u koho. — III. v̄ C̄ n E₇ bez pl., Einbettung f E₁₈.

ein-bettig (n̂↓) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-beugen (n̂↓) v̂a, v̂n (in) C₁₂ odl. = ein-biegen.

ein-beuteln (n̂↓) v̂a C₁₂ odl. dáti do měšce n do pytlíka, f shrábnouti.

ein-beziehen (n̂↓) v̂a B₆ odl. rnk. + = bineinziehen.

ein-bezirken (n̂↓) C₁₂ odl. pojmouti n uzavřiti v okres.

ein-bicgen (n̂↓) B₆ odl. I. v̂a, v̂r sich ~ 1. (dovnitř) v̂r se) zahýbati p Žahmouti, ve- 2. (stav. sich ~ (vom Balken) prohnouti se. — II. v̂n (in) wieder in den Wege ~ zahmouti n zádati se opět na cestu; die erste Straße linſs ~ dáti se první silnící v levo; um die Eſte ~ zahýbati n p Žahmouti za roh. — III. v̄ C̄ n E₇ bez pl., Einbiegung f E₁₈ záhyb.

ein-bilden (n̂↓) I. v̂a C₁₃ odl. 1. sich (dat.) et. ~ predstavovati si co; S-m et. ~ predsta-viti, vyobraziti komu co. 2. (centen) sich et. ~ my-slití si co, domýšleti se, domnivati se čeho; iši bildte mir nicht cin, Žie ilberjengen zu wölle! nemíním Vás přesvědčovati; er bildet sich ein, daje er ein Redner sei domýšli se, že jest ſečníkem. 3. S-m et. ~ namlouvati v namlu-viti, nahalamutiti komu co; das bilden Žie sich ein to se Vám jen zdá; sich et. stej und seit ~ usmysliti si (pevně) co, vzítí si co do hlavy a nespouštěti se toho. 4. sich viel ~ mnoho se o sobě domýšleti, mysliti o sobě mnoho

ein-bildsich

— 751 —

ein-briefen

n Bůh ví co; sích et. auf et. ~ zakládati si na
šěm, býti hrdý náč. — II. ein-gebildet D₂,₃
1. pomyslný. neskutečný, domnělý, mor. na-
mělý. 2. domýšlivý, ješitný, marnivý; ein-
gebildeter Menj domýšlivec. — III. % E~ n
E₇ bez pl., v Einbildung.

ein-bildisch (n~l~) a D₂,₃ = eingebildet.
Ein-bilding (n~l~) m E₃ domýšlivec.
Ein-bildung (n~l~) f E₁₅ 1. představováni.

2. (Phantastic) obrazivost, -otvornost, fantastisch.

3. (irvige Vorstellung) klam, illuse†; (Erngebild) pře-
lud. 4. (Findest) domýšlivost, ješitnost; (Gutein-
marnivost; er hat e-c greſſe ~ auf sich myſli
mnoho n Bůh ví co.

Ein-bildungs... (n~l~) ... ~kraft f obrazivost,
-(otvor)nost; ein Mann von lebhafter ~kraft člověk
živé obraznosti; ~vermögen n = ~kraft.

Ein-binde... (n~l~) ... ~ahle f ⊕ sedl. řeme-
nářské n sedlářské šídlo; ~gedl n. a) dar
do vínku (při křtu); b) = ~leſſen; ~kosten fpl.
vydání za vazbu; ~nadel f ⊕ obuv. šídlo;
~ſiſchene f voj. kování n plech† na pod-
jiždi n podjiždce u kolesny n hlomozny.

ein-binden (n~l~) % B₁ 1. zavázati. 2. fig. f,
trochu † 3-m et. ~ nakazovati, při komu co; (in
die Weiden e-r stehenden Verzabnung) zed. navázati zez
do ozubů, p zašmorcovati†; e-n Ţein in die
Mauer ~ (pre)vézati kámen ve zdi.

ein-bitten (n~l~) %a, %r sich ~ C₁ 1. dostati
prosbami n prošenim (koho kam), vprositi (koho
kam); sich ~ dostati se prosbami, doprositi se
v- se kam. 2. ~ prositi, aby kdo vstupil.

ein-blafen (n~l~) I. %a C₇ foukati co do čeho, vefouknouti, vdmýchati, vedmouti co kam; 1. 3-m ~ (Gustliſtren) šeptati komu co; škol napovi- dati komu; fig. 3-m et. ~ eingeben našeptávati, vnknouti, komu co. 2. et. ~ fouknutím převrh- nouti n překotiti n ſhouknouti co. — II. % C~ n E₇ bez pl., Einblafung f E₁₈; prov. J dieſer Schüller ist wegen C~ s gestraft worden tento žák byl potrestán pro napovídání n protože na- povídal.

Ein-bläſer (n~l~) m E₆ a) napovídač, ~ěda;
našeptávač; b) ſek. vdechovadlo.

Einbläjerei (n~l~) f E₁₈ 1. špatná vnukání,
pošeptávání, poštívání. 2. F napovídání (ze
zvyku).

Ein-blatt..., Ein-blätt..., v ein... num. c.
ein-blatten ⊕ (n~l~) I. %a C₁₃ odl. zapustiti.
zasaditi. — II. % C~ n E₇ bez pl., Einblat-
tung f E₁₈.

ein-blauen, ein-bläuen (n~l~) I. %a C₁₂
1. Wäſche ~ prádlö (o)modřiti. 2. ⊕ barv. připra-
viti kář k barveni na modro. 3. fig. jen ein-
blänen: 3-m et. ~ (durch Prügel cintreifen) vtloukati
p vtlouci, vmlátiti, bitím vpraviti co do koho. —
II. % C~ n E₇ bez pl., Einblänung f E₁₈.
ein-blenden (n~l~) %a C₁₃ stav. dáti (co) do
výklenku.

Ein-blid (n~l~) m E₃ 1. pohled do čeho. 2. fig.
~e pl. názory. mspr. nähledy, poznámky.

ein-blicken (n~l~) %a (b) C₁₂ in et. ~ pohled-
nouti n popatřiti n podivati se do čeho.

ein-blocken, ein-blößen (n~l~) %a (n₁₂ odl.
1. dáti do vězeni, vězenim opatřiti koho;
uvězniti (koho). 2. ⊕ hřeben. das Horn ~ (ozpálený
roh roztepati. vy-

ein-blumig (n~l~) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-bohren (n~l~) C₁₂ 1. %a 1. ein Loch in ein
Brett ~ (ve) vrtati diru do prkna. 2. zavrtati,
vrtánim vpraviti n dostati (co kam. — II. %a (b),
vr sich ~ zavrtati se, ve- so, (vrtaje) vni-
nouti (kam).

ein-bohrig ⊕ (n~l~) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-böckeln (n~l~) %a (n₁₂ = einpfeſeln.

Ein-brand ⊕ (n~l~) m D₁₁ hat. propalek.

cin-braten (n~l~) %a (jn) C₇ praes. ind. we C₁₃
odl. spéci se, pećenim se zmensiti.

cin-braucen (n~l~) %a C₁₂ odl. zavařiti (co
do piva).

cin-bräunen (n~l~) %a (b) odl., %r sich ~ C₁₂
osmahnouti.

cin-brechen (n~l~) B₄ I. %a 1. ein Loch in et. ~
prolámati otvr do čeho. 2. metonym. e-c Hjir ~
vyraziti n vypáčiti dvére; die Wand ~ prolo-
miti stěnu; das Eis ~ prolomiti n probořiti
led; ein Hans ~ dům strhnouti n zbořiti;
II. %a 1. das Eis ist unter dem eingebrechen, er
ist auf dem Eis eingebrochen se s ním
probořit, probořil se na ledě; das Hans ist
eingebrechen dům se sesul n zbořil; die zu reifen
Ähren brechen ein přezrálé klasy překlesávaji
n se troli. 2. in ein Hans ~ (násilím) vniknouti,
vlámati se, vlounpati se do koh, über S. o et.
(her) ~ vrhnouti se na koho, pustiti se n se
dáti do koho; in ein Land ~ voj vrhnouti n
padnouti do země; in die Reifen des Reifenbres
vrhnouti se do rad nepřátelských. 3. náhle
se bližiti n nastávati; die Nacht břicht pětlič
ein noc z nenadání nastává n příkvačila.
4. (to radách atd.) min. nalézati se, nacházeti se,
vyskytovati se, příházeti; ⊕ hor. (za)bořiti
se; das Wasser ist eingebrechen voda se ztrhla
pro- n vyrazila n vyvalila; mit c-r Strede ~
zalomiti se (in den Ztoſ do boku). — III. %
C~ n E₇ bez pl.

Ein-brecher (n~l~) m E₆ lupič, poberta.

ein-breiten (n~l~) ⊕ %a C₁₃ jirch. =
äſchern I. 4.

Ein-brenn (n~l~) f pražení, zápražka, jíška.

Ein-brenn-... (n~l~) ~suppe f rak. pražená
polévka, praženka, čir.

Ein-brenne (n~l~) f E₂₂ bez pl. kuch. zápražka,
jíška.

cin-brennen (n~l~) C₁₅ I. %a 1. ein kühlen ~ znamení
v(y)páliti; die Žonne hat ihn sehr eingebraunt
slunce ho velice opálilo; sluncem velice
osmálh; er ist sehr eingebraunt jest velmi opá-
lený n osmahlý. 2. Žaſſer ~ sudy požehovati;
Weich ~ mouku pražiti. 3. prov. J a) abs. = einheisen;
b) rak. f = einbroßen 2. 4. ⊕ připalovati n po-
prvé namáčeti žělerný plech do cínu. — II. %a (b)
páliti, žíhati; vypalovati; das Eifen (o der Art)
hat tieſ in m-m Arm eingebraunt želizko (n lékař)
vypáli(o) mi hlubokou ránu v rameni. 2. (jn)
ohněm ubývati ~ klesati n se nižiti. — III. %r
ſich ~ (cunb die žonne) opáliti se, osmahnouti;
pálením na váze ztratiti (= ~ II.). — IV. %
C~ n E₇ bez pl., Einbrennung f E₁₈.

cin-briefen (n~l~) ⊕ I. %a C₁₂ die Ztectuaretn ~
jehl. dáti špendliky do oblék. — II. %, C~ n
E₇ bez pl.

Ein-bring...

— 752 —

[ein-dicken]

Ein-bring ... ("L~2~) ... -büchlein n der Scycelen
für die Arbet dostavni knizka; -gebür f doha-
zovne: -wesen n dohazovačvi.

Ein-bringen ("L~2~) I. v̌a C₁₅ odl. dostati (co
kam): 1. (ga 2sadoa) nevazeti. při-, p vevězti (co kam);
(bincinjüben) přiváděti p přivěsti (koho kam); (bincin-
tragen) nāseti, při- p něvěti. při-. 2. Gesangene -
zajatec přivěsti; die Ernte - žeň sklžeti; (Se-
treide in die Sczene - obili do stodoly svážeti;
Seit (zem) in die Scje) - penze (sejno všto) přināšeti;
cin (Sejch) žádost podati (= einreichen). 3. N- m
ct. (wetze, Scze) - eintragen vynāšeti p vyněsti komu
co (penze, žěso); dae hat ihm viet (Geld) eingebracht to
mu vynesło n tím získal mnoho (penéz).
4. stav. (die Ballen) - vložiti n položiti n vsa-
diti n zasaditi n zastněti trámy; a) ſteilen e
Streden e Zdácte - dočělati n dovésti (strīdu
n Stolu) k určitému místu; b) mit e-m ſteilen
e Zdáct - dosálnouti n dosći n dostihnouti
(stoln o šachtoł) určité hloubky; c) Zinmerung o
Manerung o Cisjenačba t postaviti n zapra-
viti (dřeveni n stojku n střdu); Püder v sypati střelný
prach do patrony. - II. sₚ C̄- n E₇ bez pl.,
Einbringung f E₇.

Ein-brode ("L~2~) f E₁₂ nadrobene.

ein-brockel ("L~2~) v̌a C₁₂ = einbroden.

ein-brocken ("L~2~) v̌a C₁₂ 1. nadrobiti; i-e
Zemmel in den Kaffee housku do kávy na-
lámati; die Zappe - nalámati si (ohleba at) do
polévky; von j-m Capral - bráti z hotového;
er hat noch et. einzubrechen má jesté být od čeho
živ. 2. fig. 3-m et. o-e Zappe - (Schlimmes
bereiten) vyvésti komu pěkný kousek připraviti
koho do nesmází; er hat sich et. schones eingebrockt
ten se privedl připravil do pěkné bryndy,
ten je v pěkné bryndě, ten (si) to vypral
n vyvedl n vymňoukl.

Ein-bruch ("L~2~) m D₁₁ = einbrechen III.;
⊕ hor. a) - im Sristjeř zádom; - maden za-
lomiti se; b) strž(ina), zborenina, zával,
zavalisko.

Ein-bruchs..., ein-bruchs... ("L~2~) ... -dieb-
stahf m krádež spáchaná vloupáním, vlou-
pání; -ort m ⊕ hor. zálovní předek; -ficher a
bezpečný od vloupání; -station f rak. + =
Grenzstation; -toſoł m ⊕ hor zálovní bok.

cin-brüdcrig ("L~2~) -) a D₂·₃ hot v cin...
num. c.

cin-brüdern ("L~2~) v̌r sich ~ C₁₂ odl. sich-
stouptiti n při- do bratrstva.

cin-brühen ("L~2~) v̌a C₁₂ odl. opariti, s-.

cin-bucht ("L~2~) f F₁₆, ohlyb n zá- dovnitř.

cin-buchten ("L~2~) I. vₚ (ft) (t₁₂ odl. =
buchten. - II. sₚ Einbuchtung ("L~2~) f E₁₈:
= Bucht.

cin-buddeln p ("L~2~) v̌a C₁₂ = begraven I. 1.,
eingraben I. 1.

Ein-bug ("L~2~) m D₁₁ tek. prohyb. vsedlost
kostí prsné.

cin-bugen ("L~2~) v̌n C₁₂ odl. plav dostati so
do přistavu.

cin-bühnen ("L~2~) v̌a C₁₂ odl. ⊕ hor. 7a-
hnížiti, u- (stojku utd).

cin-bürgern ("L~2~) C₁₂ I. v̌a 1. D. ~ při-
jmouti koho za obćana, dáti obćanství n
občanské právo komu; cingebürgert sein býtí
obćanem; fig. Dicendemwüter - cizí slova v češi

ustáliti. 2. (heimisch maden) zdomáciti. — II. vₚ
šich - nabýti občanství n práv občanských;
fig. zdomácněti. — III. sₚ C̄- n E₇ bez pl.,
Einbürgerung f E₁₈.

cin-bürsten ("L~2~) v̌a C₁₃ odl. v kartáčo-
vati, kartáčem vypraviti (co kam).

cin-buschen f ("L~2~) v̌a C₁₂ odl. = biniichen 1.
Ein-buske ("L~2~) f E₂₂ skoda, ztráta, ujma;
- im Zviertel prohra.

cin-bižsen ("L~2~) I. v̌a C₁₄ odl. ztratiti co,
pozhýti čeho; abs. utrpěti skodu n ztrátu n
ůjmu; er hat durd f e unversichtigkeit das Leben
cingebižt neprozřetnost svou odpykal n za-
platil životem. — II. sₚ C̄- n E₇ bez pl. ztráta,
ujma.

cin-carabinen ("L~2~) v̌a C₁₂ zavěšiti svazky
šnur žakárových do spon.

cin-caſſieren ("L~2~) I. v̌a C₁₂ odl. vyb(i)-
ratí; e-n Redojeł - vybíati peníze za směnku,
dáti si vyplatiti směnku. — II. sₚ C̄- n E₇
bez pl., Cincassierung f E₁₈.

Ein-caſſierungs- ... ("L~2~) ... -kosten fpl.
útraty s vybíráním penéz; -geschäft f obchod
pro vybírani penéz.

cin-chörig ("L~2~) a D₂·₃ v cin... num. c.

cin-dammen ("L~2~) v̌a C₁₂ odl. Hełs ~ užiti
dřívi na hráz.

cin-dämmen ("L~2~) I. v̌a C₁₂ 1. e-n Kluis ~
ſoku ohraditi n za- n hrází oběmali; fig. po-
tlačovati, omezovati, thumiti co. 2. ⊕ siev.
tieERM ~ formu n kadlub opěchovati. — II. %
C̄- n E₇ bez pl., Einämmung f E₁₈. ⊕ siev.
opěchovani n -ačka formy.

cin-dämmern ("L~2~) C₁₂ I. vₚ (ft) zdrím-
nouti, usnouti. — II. vₚ uspati, uhýkati.

cin-dampfen ("L~2~) C₁₂ odl. I. vₚ (ft) vy-
pariti se. vyšchnouti n zhouschnouti vypaio-
váním. — II. vₚ 1. = eindämpfen 1. 2. ein Mau-
butten) kouřem n dýmem zahaliti, zakouriti.
začaditi.

cin-dämpfen ("L~2~) v̌a C₁₂ odl. 1. zakouřiti,
kouřem proniknouti. 2. kuch. dusiti. 3. e-n Vogel ~
zavřítı ptaka do tmy.

cin-dechtceln ("L~2~) v̌a C₁₂ odl. prov. s 1. pro-
močiti. 2. ~ = vepintem.

cin-decken ("L~2~) ⊕ I. v̌a C₁₂ odl. 1. stav. das
Tach ~ strechu (po)krýti; e-n Ţrt bembenſt -
opevniti místo proti pumám. 2. die Vcchinfonc -
zahr.: vinné koče prikrýti zemí. — II. % C̄- n
E₇ bez pl., Eindeckung f E₁₈: Eindeckung mit
Tachpajmen pokrýv krytina n zakryti taškami
hámskými, kůrkový kryt.

cin-degeſeln ("L~2~) v̌r sich ~ C₁₂ odl. vid. =
fich einwettern.

cin-deichen ("L~2~) v̌a C₁₂ odl. = eindämmen I. 1.

cin-denken ("L~2~) v̌r C₁₅ odl. sich in ct. -
vmysliti se v co.

cin-deutig ("L~2~) a D₂·₃, Ein-deutigkeit
(\frac{\text{L~2~}}{\text{L~2~}}) f E₁₈ v cin... num. c.

cin-dichten ("L~2~) odl. I. v̌a C₁₃ (z)hustiti. —
II. sₚ C̄- n E₇ bez pl., Einrichtung f E₁₈.

cin-dickbar ("L~2~) a D₂·₃ zhus titelový.

Ein-dicte ("L~2~) f E₁₂ ⊕ baív hustidlo.

cin-dicken ("L~2~) I. v̌a C₁₂ odl. (z)a(h)ustiti
(⊕ do husta vypařiti n výva-). — II. sₚ C̄- n
E₇ bez pl., Eindickung f E₁₈.

ein-dingen]

— 753 —

[ein-fahren]

ein-dingen (n. l.) I. %a C₁₂ 1. R. in ein Zschiff ~
vyjednati komu místo na lodi. 2. ⌜ = einbe-
dingen. — II. % v̥ C̥ - n E₇ bez pl., Eindingung f E₁₈.

ein-docken (n. l.) %a C₁₂ plav. dáti do lodě-
nice (= docken I. 2).

Ein-dorn-fisch (n. l.) m E₃ zo. v ein... num.
card.

ein-dorren (n. l.) %n C₁₂ odl. (burch die Dürre
einschrumpfen usychati, vy- p uschnouti, vy-, se-
sychati se p seschnouti se.

Ein-drang (n. l.) m E₃ ⌜ bez pl. = eindrin-
gen II.

ein-drängen (n. l.) C₁₂ odl. I. %a vtačiti,
vecpati, vmačkati (co kam). — II. %r jich ~ tla-
čiti se, cpáti se (kam); jich in et. ~ plésti se,
míchati se, vkládati se do čeho; jich bei J-m ~
vtírati se komu.

cin-drehen (n. l.) %a C₁₂ odl. vtočiti, vsou-
truhovati (co kam).

ein-drillen (n. l.) %a C₁₂ odl. 1. ein Leoh ~
díru vyyrtati. 2. fig. F die griechischen Verb der
Schillern (recht) ~ ſecká slovesa žákům do hlavy
vtloukati, cepovati žáky v ſeckých slovesech.

ein-dringen (n. l.) I. %n, ⌜ %r jich ~ B₁ odl.
vnikati; et. in jich ~ lassen propouštěti eo (do
sebe; (als Feind) in cin Land ~ vrhnouti do
země (jako nepřítel); in die Reifen des Feindes ~
vrhnouti se n vraziti n vniknouti v řady ne-
přátelské; (to tekutinach) Velnouti; auf J. ~ vrhnouti
se n dorážeti na koho; in das Mark ~ titi do
živého; in den Geißt e-r Zprade ~ vniknouti
v ducha ſeči. — II. % v̥ C̥ - n E₇ bez pl., Ein-
dringung f E₁₃.

ein-dringlich (n. l.) I. a D₂, 3. 1. vnikající
(dovnítí); fig. důtklivý. důrazný. 2. s. sm. dů-
razný, mocný; (tebenbig) živý. — II. s Ein-
dringlichkeit f E₁₈.

Ein-dringling (n. l.) m E₆ vetřelec; l. sm.
dotěravec, doleza, omrza.

Ein-druck (n. l.) m D₁₁ 1. v(y)tlačení. vtištění
(= eindrilden II.). 2. vtisk, o-; iek. důlek; leb
stištěná n vražená. 3. fig. Wirtung auf die ſinne
o das Gemüth) dojem; ~ machen dojímati; e-n ~
auf J. machen dojímati koho; beim ersten ~ na
(první) pohled.

Ein-druck..., ein-druck... (n. l...) ~farbe f
Θ barva pro tisk látek; ~ (ş)fähig a dojmu
schopný; ~ (ş)łos a bez dojmu, neúčinný; ~
(ş)voll a dojimající, (dojímavě) účinkující,
účinný.

ein-drucken (n. l.) %a C₁₂ odl. 1. vtisknouti,
(co do čeho). 2. prov. J = eindrüden.

ein-drücken (n. l.) C₁₂ odl. I. %a 1. vtisknouti,
vtačiti (co kam). 2. die Sporen ~ ostruhy dáti v'bod-
nouti. 3. (drüdend einprägen) v(y)tisknouti eo do
čeho n v čem. 4. smáčknouti, stisknouti, roz-
mačkati. — II. % v̥ C̥ - n E₇ bez pl., Ein-
drüfung f E₈.

ein-drücklich (n. l.) a D₂, 3. 1. pronikavý,
dojímavý; význačný. 2. = eindringlich 1.

Ein-drucks-... (n. l...) v Eindruck-...

ein-druſeln (n. l. n. l.) %n (in) C₁₂ odl. =
eindämmern.

ein-duften (n. l.) %n (b) C₁₃ odl.: auf J. be-
fäubend ~ dýchati vůni na koho, opojovati n oma-
movati koho svou vůní.

ein-dunften (n. l.) C₁₃ odl. I. (lež ein-dün-
ſten) %a 1. parami proniknouti n prosytiti.
2. (burch Verdunfung eintrödnen) vypařováním vy-
sušiti. — II. %n (jí) vypařováním vysychati
n se menšiti.

ein-dürren %n C₁₂ odl. zaschnouti.

ein-duſeln f (n. l.) %n (in) C₁₂ odl. zdřímnouti,
usnouti.

ein-düten (n. l.) %a C₁₃ odl. dáti n zabaliti
do kornoutu.

eine, Eine (l.) v ein I., II.

ein-eb(c)nen (n. l.) %a C₁₃ odl. urov-
nati, s-, vy-, splanovati†. — II. % v̥ C̥ - n E₇
bez pl., Eineb(c)nung f E₁₈ srovnání, upra-
veni půdy.

ein-eggen (n. l.) %a C₁₂ odl. zavláčeti (branam).
einen (l. v) %a, %r C₁₂ odl., ⌜ Einung f E₁₃

einen (l. v) %a, %r C₁₂ odl., ⌜ Einung f E₁₃
= einigen, Einigung.

ein-engen (n. l.) I. %a C₁₂ odl. (s)ůžiti, sví-
rati p sevrítí. — II. % v̥ C̥ - n E₇ bez pl., Ein-
engung f E₁₈ sůžení, sevrění.

Einer (l.) m E₆ jednotka.

einer, Einer (l.) m v cin I.—III.

einer (l.) adv. rak. = herein.

einer-erben (n. l.) %a C₁₂ odl. = anerben.

einerlei (l. l.) I. a 1. jednostejný, jednaký,
(to)tožný, stejno druhu n způsobu: ~ Zchid-
fal haben míti stejný osud; bei ~ Rede bleiben
muviti stále jedno (a totéž). 2. (atcichgittig)
hostejný; es ist ~ to jest jedno n mspr. lho-
sterno. — II. % v̥ C̥ - n E₇ bez pl. jednostojnost;
(Infemrigkeit jednotvárnost; das erwige C! večné
totéž. — III. Einerlei-heit (~ l.) f E₁₈ bez pl.
totožnost.

ein-ernten (n. l.) I. %a C₁₃ 1. hosp. sklizeti,
svážeti. 2. fig. Leb ~ sklizeti n ziskati (si)
chválu; er hat damit Leb eingecruet dostalo se
mu za to pochvaly. — II. % v̥ C̥ - n E₇ bez pl.,
Einerntung f E₁₈ sklizeň, zeň.

einer-feits, eines-theifs (n. l.) adv. s jedné
strany, jednak, jedním dilem; ~..., anber-
feits..., andernfeits... s jedné strany..., s druhé
strany...; jednak..., jednak...; dilem..., dí-
lem...

ein-erercieren (n. l.) %a C₁₂ odl. (sej-
cvičiti.

ein-fach (l.) v ein... num. c.

ein-fädeln (n. l.) %a C₁₂ odl. 1. die Nadel ~
jehlu navlékati n p.-ci. 2. fig. nastrojiti, (s)osno-
vati, naličiti (= anjetten 2.); f ein Gepräch ~
dáti se do hovoru, zapřísti hovor; co je ~
einrichten, daß... navléci n f narafičiti to tak,
abv...

Ein-fädler (n. l.) Θ m E₀ navlékadlo (nití
do jehel).

ein-fähmen (n. l.) 2c. v einfehmen.

ein-fahren (n. l.) C₉ odl. I. %n (in) 1. vjížděti
p vjeti; fig. ⌜ auf J. ~ (iépe losfahren) vyjeti (si)
na koho, pustiti se n dáti se do koho, F obouti
se na koho. 2. Θ hor. jiti n choditi n lézti n slézati
a spouštěti se na důl. — II. %a a) vevážeti
p v(e)voziti, svážeti, při-; das Getreide ~ obili
svážeti (do stodoly); jizdou n vozem proraziti
n promoliti (coo); b) ⌜ e-n Wea ~ cestu vy-
jezditi n roz-; Pferde ~ koně tahu učiti; e-n
Wagen ~ vůz (jizdou) zkoušeti; jich ~ učiti
se jezditi (s vozem).

Némeckočeský slovník. I. Deutschböhmisches Wörterbuch.

95

Ein-fahrer

— 754 —

ein-finden

Ein-fahrer (n. 1.) m. hor. důlní úředník (v Námecku).

Ein-fahrt (n. 1.) f. E₁₈. 1. vjíždění, vjezd; 1. v. vchod (n. 1. v jozověi diry). 2. ~ in e-m Hausc prů jezd. 3. hor. chůze, lezení, slézání, sjetí, spouštění se na důl.

Ein-fahrt... (n. 1.) ~ signal n. železn. signál vjezdový; ~ (s.) stollen m. hor. vchodní n. průšťola†.

Ein-fall (n. 1.) m. D₁. 1. (Sineinfallen) vpád, vpadání, spadnutí, za-; ~ der Mlinke ins Schleuse západ. 2. vpád, vtrhnuti (nepitole do země), invase†; e-n ~ in ein Land machen vpadnouti n vtrhnouti do země. 3. (Einfuhr) spadnutí, sestuti, sříčení. 4. (přístlicher Oraante) případ, nápad; myslenka; welcher ~! jaká o myslenka!; ich gerieth auf den ~, zu... napadlo mine, abych...; případlo mi, abych...; F er hat Einfälle wie ein altes Haus má nápady jako staré schody (divne). 5. E. od. ~ e-r Uhr mit Schlagwerk spoušt (v hodinsch).

Ein-fall... (n. 1.) v Einfallš...

ein-fallen (n. 1.) C₇ odl. I. vₙ (in) 1. vpadati p- nouti, zapadati p- nouti (kam); die Mlinke fällt schlecht ein klika spátne zapadá; das Licht fällt durchs Fenster ein světlo dopadá oknem. 2. die Wögel fallen (auf den Engelherd) ein ptáči zapadají (na énádoł); in die Reze ~ padnouti do tenat n do síti. 3. (přístich kommen) vpadnouti, vtrhnouti, vraziti (kam); wenn Thisantwetter einfüllt když jihne nastane obleva. 4. (přestot ertönen) die Röflen sind (o haben) zur rechten Zeit (o spät) eingefallen flétny vpadly v čas (o pozd). 5. ~ fig. ~ einstimmen, zůtimmen. 6. (in die Rede fallen) skákati do do řeči. 7. (o myslenkách) připadati komu, na- koho, in mysル přijíti komu; der Name fällt mir (gerade) nicht ein jméno mi právě nepřipadá, na jméno nemohu se právě rozpomenouti n upamatovali; was fällt Shnen ein? co Vás zapadá? co to myslite?; čes ist mir im Traume nicht eingefallen ani ve snu mne nenapadlo; F fällt mir nicht (einmal) ein ani mne nenapadá. 8. (ich jenten) hor. míti spád n úpad, zapadávati, upadovati; ~d úpadně, sklonitě; ~de Strede úpadní střída, úpadnice. 9. (einführen) zbořiti se, rozvaliti se; ~ wollen sesutim hroziti; Weißfall klatschen, daše das Haus ~ möchte tleskati, až sál otřásá. 10. (nach innen fallen) vpadati, za-; eingefallene Wangen o Augen vpadlé tváře n oči; die Baden fallen ibm ein spadá se v tvářich. 11. (ich) (dat.) ct. ~: sich den Zädel ~ pädem si lebuk roztřištitì. — II. %, C₇ n E₇ bez pl. spád, úpad, sklon, ú-, sklonitost.

Ein-faller (n. 1.) m. E₆ list břídlice.

Ein-falls... (n. 1.) ~ haken m. západ; ~ klinke f. přímka dopadu; ~ loth n. kolmice dopadová; ~ platz m. dopadisko, ~ ště; ~ punkt m. bod dopadu n -ový; dopadiště; ~ röhre f. O str. nálivná trouba; ~ schacht m. E. hor. vzdCHOVÁ šachta n. jáma; ~ schnalle f. O hod. západka; ~ schnallefeder f. O hod. zpruha západková; ~ winkel m. úhel dopadu n -ový.

Ein-falt v cin... num. c.

ein-fäleln (n. 1.) vₙ a. C₁₂ odl. = fäleln.

ein-falten (n. 1.) vₙ a, vₙ sich ~ C₁₃ odl. skladati p složiti (v záhyby).

ein-falzen (n. 1.) I. vₙ a. C₁₄ odl. zadrážkovati; den Boden e-s Fassels ~ dáti n zasaditi dno do sudu; vložiti složený arch do svazku. — II. % C₇ n E₇ bez pl.; Einfallzung f. E₁₈ zadrážkování, p zafalcování.

Ein-fang (n. 1.) m. D₁₁ ohrazení, ohrada; jimka.

Einfange-schausel (n. 1.) f. E₂₂. horn. lopata na roztloukanou rudu.

ein-fangen (n. 1.) C₇ odl. vₙ a. zachytiti, uchopiti (zavříti); e-n Verbrecher ~ zločince zatknouti n. polapiti n. postihnouti.

Ein-fangs... (n. 1.) ~ graben m. hor. bei der Tergewinnung zápružní příkopa.

ein-farbig (n. 1.) a. D₂. 13. Ein-farbigkeit (n. 1.) f. E₁₈ bez pl. v ein... num. c.

Ein-fass... (n. 1.) ~ band n. lemov(ač)ka; ~ leiste f. O truh. svlak krajový n. okrajový; ~ schausel f. O pív. fasovačka†, narážčka, lopatka k narážení; ~ tresse f. lemovací porta†.

ein-fassen (n. 1.) I. vₙ a. C₁₂ odl. 1. (mit e-Mantel umgeben) (za) lemovatovi, o-, obroubiti, obložiti; Edelsteine ~ drahokamy zasazovati; mit e-r Mauer ~ zdi obehnati n. obklíčiti; in e-n Nahmen ~ zarámovati. 2. pív. a) ein Fassier füllen) Bier ~ pivo (do sudů) stáčeti; sudy píven plniti; b) narážeti, fasovati; e-n Bienenfehworm (in e-n Sork) ~ dostati roj včel do koše. — II. 1. % C₇ n E₇ bez pl., Einlassung f. E₁₈ pív. zum C₇ den Sack legen lehati; zum C₇ den Sack halten držeti. 2. jen Einlassung f. E₁₈ lem, obruba.

Ein-fasser (n. 1.) m. E₆ O ~ von Edelsteinen: zasazovac.

Ein-fassungs... (n. 1.) ~ band n. lemov(ač)ka; ~ gesims n. obruba rímsová; římsa obrubni, šambrana†; ~ mauer f. e-s Fassereedens obvodní zeď; ~ quadrat n. čtverec obrubný; ~ schein m. obrubec.

ein-fatschen (n. 1.) vₙ a. C₁₄ odl. rak. povijeti n za-, obvinovati (dítě).

ein-faulen (n. 1.) vₙ (in) C₁₂ odl. nahnivati.

ein-fechsen (n. 1.) vₙ a. C₁₄ odl. (s) kliditi (oblin).

ein-fehmen (n. 1.) vₙ a. C₁₂ odl. Schweine ~ dávati vepře na žin n. na krmník.

ein-feilen (n. 1.) vₙ O I. vₙ a. C₁₂ odl. vpilovati (co kam). — II. % 1. C₇ n E₇ bez pl. Einfeilung f. E₁₈. 2. jen Einfeilung f. vrub, zařez, zárub (pilníkem).

ein-fesseln (n. 1.) I. vₙ a. C₁₂ odl. spoutati, ukovati, v okovy vrhnouti. — II. % C₇ n E₇ bez pl., Ein-fesselung f. E₁₈.

Einfett... (n. 1.) ~ rahmen m. O koryto na maštění vlny.

ein-fetten (n. 1.) C₁₃ odl. I. vₙ a. namastiti, tukem n. mastnotou namazati. — II. % C₇ n E₇ bez pl., Einfeftung f. E₁₈.

ein-fechten (n. 1.) vₙ a. C₁₃ odl. navlhčiti, navlažiti, namočiti.

ein-feuern (n. 1.) vₙ (b) C₁₂ odl. pořádně zatopiti; prov. j zatošíti (= einfeuizen); S-m (tě vš.) ~ in (Mutt verfezen) rozohniti, roznítitì, rozpáliti, rozplameniti koho.

ein-fiel (n. 1.) impf. od einfallen.

ein-finden (n. 1.) vₙ sich ~ B₁ odl. 1. (ich einfallen) dostaviti se kam; ich werde mich ~ dostavím se, přijdu; der Hund hat sich unterwegs

Ein-froschung

— 755 —

[ein-gebären]

Ein-froschung ⌜ (n̈ü-l̈) ⌜ f E₁₈ bez pl. pro-
mena v žáby.

cin-früchtig (n̈ü-l̈) a D₂,₁₃ bot. v ein-... num. c.

cin-füchsen (n̈ü-l̈) ¼a C₁₄ odl.: M-m et. vstěpovati p vstípiti komu co; tloulkati, vpra-vovati co do koho; gut eingefuchst dobře vpra-vný do čeho, obeznály v čem.

cin-fuchteln f (n̈ü-l̈) ¼a C₁₂ odl. = einblänen.
Einfüge... (n̈ü-l̈...) I. = Einfügungs...;

II. —messer n ☒ pozlac. hadlitko, hadlicie nůž.

cin-fugen (n̈ü-l̈) I. ¼a, ¼r sich ~ C₁₂ odl.
vpraviti, zapustiti, zasaditi (¼r se), zapadati;
šenſter o Thilren ~ okna n dvěre zasazovati. ~
II. ¼a C- n E₇ bez pl., Einfugung f E₁₈.

cin-füßen (n̈ü-l̈) C₁₂ odl. I. ¼a 1. vložiti, vsaditi, zadělati, zastrěiti, vpraviti, vměstnati, zapustiti; ☒ = einſugen. 2. fig. (paſſend einſchieben) rhodně vsouvati n kládati. — II. % C- n E₇ bez pl., Einfügung f E₁₈.

Ein-fügungs... (n̈ü-l̈...) ~ sat m vložená véta; ~ ſtelle f vložené místo.

Einführ (n̈ü-l̈) f E₁₈ obeh. dovoz, přívóz.

Ein-führ... (n̈ü-l̈...) ~artikel mpl. bzoží do-
vozné; Ein- und Ausführverbot n zákaz
dovozu a vývozu; ~verbot n zákaz n zápo-
věd dovozu; ~waren fpl. bzoží závozné;
~joll m clo dovozné (sry. Einführungs..., Ein-
gangs...).

cin-führbar (n̈ü-l̈) I. a D₂,₁₃ 1. (cufäßig) do-
volený, přípustný. 2. dovozný. — II. s Ein-
führbarkeit f E₁₈.

ein-führen (n̈ü-l̈) I. ¼a, ¼r sich ~ C₁₂ odl.
1. veváděti, u-, p vevěsti, u-, za- přívěsti do čeho;
S. ins Zimmer ~ do pokoje uvěsti n za- koho;
S. bei S-m ~ uvěsti koho ke komu, představiti
koho komu; S. in e-e(r) Gesellschaft ~ uvěsti koho
do společnosti; S. in e-n Verein ~ vymoci
komu prijetí do spolku; e-n Getrauch ~ obyčej
zavěsti. 2. vevážeti p vevězti, do-, za-; Waren-
zboží dovážeti při-; Getreide ~ obili svážeti
n sklízeti; S. in ein Amt o in den Befolg ~ uvěsti
koho v úřad n v držení; in et. ~ (einweichen) uvěsti
koho do čeho, seznámití koho S čim; eingeführt
werden, sich ~ ujímati se; ein Wert ~ slovo
zaváděti; Lehrbinder in Anstalten ~ učebnice
na ústavech zaváděti. — II. % C- n E₇
bez pl., Einführung f E₁₈ uvod.

Ein-führer (n̈ü-l̈) m E₆, ~in f E₁₉ 1. obeh.
dovážej, importér. 2. uvádeč. 3. (Ürheber e-š
(gebrußes) ~ zavádeč, původce oběje atd.

Ein-fuhrš... (n̈ü-l̈...) ~gut n přívozní zboží n statek; ~handel m dovozní n pří- obchod; ~paſſ m, ~ſchein m dovozný list; ~verbot n zákaz n zápočet přívozu; ~joll m dovozné (clo).

Ein-führungs... (n̈ü-l̈...) ~bcſtimmung f
ustanoveni uvozovací; ~commission f ko-
mise uvozovací; ~ſcierliſchkeit f slavnost na-
stoupeni; ~geſch n zákon uvozovací; ~reſe f
uvozovací n uvozní inauaugrańčí řeč; ~ver-
ordnung f uvozovací n uvádeči narizeni.

Ein-füll... (n̈ü-l̈) ... ſtelle f lžice k plnění;
ort m ☒ pív. spilka, sklep (kde se plně sudy).

cin-füllen (n̈ü-l̈) ¼a C₁₂ odl. naše vati, slé-
vati, stáčeti (co do čeho); in Käffer ~ stáčeti
do sudů. 2. ☒ hor. naplniti, nakládati, na-
tážeti (dální vokny).

cin-fürchen (n̈ü-l̈) ¼a C₁₂ odl. 1. den Ader ~
= einadern 1. 1. 2. fig. = durchführen.

cin-füßig (n̈ü-l̈) a D₁,₁₃ v ein-... num. c.

cin-fütern (n̈ü-l̈) ¼a C₁₂ odl. dáti do poudra;
in Stroh ~ slamou obvázati n obaliti.

cin-füttern (n̈ü-l̈) ¼a C₁₂ odl. nakrmiti.

Ein-gabe (n̈ü-l̈) f E₂,₁ 1. (Einführung) e-r Bittrchrift
podání, za- (žádostí). 2. (schriftliches Gesch) podání,
podači spis, žádost.

ein-gabeln ⌜ (n̈ü-l̈) ¼a C₁₂ odl. = aufgabeln 1.
ein-gähnen ⌜ (n̈ü-l̈) ¼a C₁₂ odl. rozvírati
p rozevřiti eo.

Ein-gang (n̈ü-l̈) m D₁,₁ 1. (Öffnung zum Cintreten)
vehod; am ~e des Hanješ u vehodu do domu;
tas Hans hat zwei Cingänge dům má dva vehody,
do domu se vehází se dvou stran. 2. (as
Cintreten) vstup; S-m den ~ gestatten dovoliti vstup
v n vtoupiti komu; eš ist schwer bei ihm ~ zu finden jest
téžko k němu se dostati; jest nepřístupný;
die Schmeichler finden bei ihm keinen ~ jest li-
chotníkům nepřístupen; die falschen Gerüsse
fanden bei ihm ~ feuvelr ~ živývý pověstem;
m-e Bitte sandf feinen ~ (fein (Schör) má prosba
byla oslyšena, mé prosbě nebylo vyhověno;
die Vorstellung sandf feinen ~ ku predstavení ne-
došło; den ~ bei S-m haben měti volný vstup
ke komu. 3. (Aufnahme) e-r Œde ~ verschaffen:
a) získat přístup čemu; b) prověsti přijeti čeho;
s. sm. zavěsti eo; ~ fanden ujimati se p ujmounti
se, (roz)šíriti se. 4. (Beginn, Einleitung) ~ e-r Rede
úvod n počátek řeči; beim ~ (e) e-š Briefes na
počátku psaní. 5. (Anfunft) obeh. ~ von Waren při-
chod, přibyti zboží; vor ~ des Schreibens před
příchodem psaní, než psaní došlo n příšlo
n přijde. 6. adv. ~ S v heslo o subt. 7. kanc. Ein-
gänge pl. listy n zásilky došlé za den. 8. ⌜
(Zugrundegegeben) zánik. 9. ☒ tkale. ztráta v šířce n
v délce látky.

ein-gängig ⌜, ein-gänglich ⌜ (n̈ü-l̈) 1. a
D₂,₁₃ přístupný (= zugänglich). — II. s Ein-
gänglichkeit f E₁₈.

ein-gangs (n̈ü-l̈) a D₂,₁₃ na začátku, z po-
cátku, zprvu; ~ erwähnt z počátku n výše
vzpomenutý n uvedený; wie ~ gefagt jak z po-
cátku n svrchu řečeno.

Ein-gangs..., ein-gangs... (n̈ü-l...) ~ab-
gabe f, ~geld n vstupné; ~artikel m obeh.
zboží dovozné (sry. Einführartikel); ~gut n při-
chozí zboží n statek; ~journał n obeh. kniha zá-
silek došlých; ~paſſ m plav. průkaz o povolénem
vepluti; ~pforte f vchodní branka; ~preis m
vchodné; ~rede f úvod; e-š Buches předmluva;
~jaß m počáteční průpověď; ~ſcene f poči-
tění scena; ~ſtener f = ~abgabe; ~thor n
vchodní brána, vrata; ~thiir f vchodové
dvěre n domovní dvěre; ~ſchräge f ☒ hod.
úkos vstupný; ~vermerk m pošt. záznam o do-
slých zásilkách; ~verjollung f vyčlení při-
chodu; ~weiſe odv. v podobě úvodu n před-
mluvy; ~joll m obeh. příchodné n dovozné clo.

ein-gaukeln (n̈ü-l̈) ¼a C₁₂ odl. vkouzliti,
vcárovati, vmámiti.

ein-gekäſtet (n̈ü-l̈) a D₂,₁₃ zastaralý, zakoře-
nělý.

cin-gebären ⌜ (n̈ü-l̈) ¼a B, odl. s naro-
zením vstípiti (komu co); eingebeten v heslo o sol.

ein-geschlechtig

— 758 —

Eiu-griff

ein-geschlechtig (n~ü~) a D₂,₃ v ein... num. c.
Ein-geschneide (n~ü~) n ⊕ hor., (es. zázub), v-
Ein-geschneidel (n~ü~) n E₃, úroky patřící
vdově až do nového manzelství.
ein-geschritten (n~ü~) p. p. od einschneiden.
Ein-geschnittene (§) (n~ü~) | einschneiden| n
D₂,₃, prov. § Ein-geschneißt (n~ü~) n E₃ kuch.
sekanina.

ein-geschoffen (n~ü~) p. p. od einschließen.
Ein-geschrahn'theit (n~ü~) f E₁₈ omezenost
( fig.); fig. uskrovněni.

ein-geschrieben (n~ü~) 1. p. p. od einschreiben.
2. post. = recommandiert.

Ein-gesendet (n~ü~) n E₂₅ = Eingesandt.
ein-gesessen (n~ü~) I. a D₂,₃ usedly, usa-
zeny. — II. E-c(r) m, E-c f D₂,₃ obyvatel.

ein-geständig (n~ü~) a D₂,₃ = geständig 1.
Ein-geständnisch (n~ü~) n D₁₃ = Geständnisch.

ein-geschenk (n~ü~) %a C₁₁ odl. I. = betten
I. 1. b). 2. f- e Schuld ~ prizuavát se k vině.

ein-gestrichen (n~ü~) a D₂,₃ hud. v ein... num. c.

ein-geteufelt (n~ü~) a D₂,₃ čertem n
dáblem posedly.

Ein-gewebe (n~ü~) n E₆ vplitek, příútek.
Ein-geweide (n~ü~) n E₉ 1. vnitřnosti,
střeva; ~ der Vßgel drůbky, útroby (droby);
daß ~ herausnehmen kuchati, rušiti.

Eingeweide... (n~ü~) ... ~beschauer m
haruspex†; věstec hádající ze vnitřnosti
vířat; †bopracve; ~beschreibung f popis
vnitřnosti; ~gestalt f podoba n tvar vnit-
nosti; ~fchre f nauka o vnitřnostech; ~puls-
ader f anat. tejna středná n bušná; ~schmerz;
molest ve vnitřnostech; ~skelet n kostra
útrobní n vnitřní; ~würmer mpl. zo. hlistý,
škravky.

Ein-geweihte(r) (n~ü~) m, Ein-geweihte f
D₂,₃ zasvěcenec.

ein-gewohnen (n~ü~) v'n (n) C₁₂ odl. při-
vyknouti. zvyknouti si kde.

ein-gewöhnchen (n~ü~) I. %a, %r sich ~ C₁₂ odl.
1. S. ~ (an c-n Vrt gewöhnben) zvykati, zdomácniti
koho kde; sich ~ zvykati si, zdomácněti kde. 2. S.
in (tež an) et. ~ (lepe angewöhnchen) navykati, při-
učiti koho Ecmu. — II. % C_n E₇ bez pl., Ein-
gewöhnung f E₁₈.

ein-gewurzelt (n~ü~) p. p., a D₂,₃ zakoře-
nělý, zastaralý.

ein-gezahnt (n~ü~) p. p., a D₁,₂ ozubený.
ein-gezogen (n~ü~) I. a D₂,₃ 1. anal. inf.

2. von der Welt ~ gurűndgesogen) vzdálený světa, osa-
mělý, uzavřený, samotářský. 3. † počestný,
skromný, tichý. 4. skoro † omezující svá vy-
dání; (mašia) střídmý. — II. Eingezogenheit
(n~ü~) f E₁₈.

ein-gießen (n~ü~) I. %a B₅ odl. 1. et. in ein Wras
~ vlévati, na- p vlití, na- do suda; ~ m ein Wras
Wein ~ naliti komu sklenici vína. 2. fig. vnik-
nouti, vstipiti; ~ m in Verland ~ dáti rozum
komu. — II. % C_n E₇ bez pl., Eingießung f
E₁₈.

ein-gipsen (n~ü~) ⊕ I. %a C₁₄ odl. sádrou
zamazatı n vyplniti; cin Glied ~ sádrou oblo-
žiti. — II. % C_n E₇ bez pl., Eingipsung f E₁₈.

ein-gittern (n~ü~) %a C₁₂ odl. zamřizovati,
zamre-.

ein-glaubig (n~ü~) a D₂,₃, Einglaubigkeit
(n~ü~) f E₁₈ v ein... num. c.

ein-gleichen (n~ü~) %a C₅ odl. vyrov-
nati, s-.

ein-gleiten (n~ü~) %n (jn) C₅, C₁₃ odl. vklouz-
nouti (do čeho).

ein-glied (c) rig (n~ü~) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-gliedern (n~ü~) %a C₁₂ odl. vřaditi, vloziti.
ein-glitschen f (n~ü~) %n (jn) C₁₄ odl. = ein-
gleiten.

ein-graben (n~ü~) C₉ odl. I. %a 1. zakopati,
zahrabati. 2. jásble ~ (einrammen) koly zatlouci n
zaraziti; in Hol ~ do el'reva vyřezati; in Metall ~
(zaravieren) do kovu vyrýti. — II. %n (h) 1. mit
dem Œtichel tief ~ rydlem hluboko zary ti. 2. hlou-
biti. — III. %r sich ~ 1. sich in j-e Bicher ~ za-
hrabati se do knih; sich dem (o in) % (Schädlich) ~
vstipiti se n vtisknouti se v pamět. 2. plav. das
Anfer gräbt sich in den Boden ein kotva vrývá
se do dna (n do půdy) n chytá. — IV. % (c-
n E₇ bez pl., Eingrabung f E₁₈.

ein-grasen (n~ü~) C₁₄ odl. I. %a = begrasen I. —
II. %r sich ~ (na) pásti se.

ein-gravieren (n~ü~) %a C₁₂ odl. vrý(v)a ti.
Ein-greifz... (n~ü~) ... ~zirkel m ⊕ kružidlo
záběrní, záběrnik.

ein-greifen (n~ü~) I. %n (h) C₅ odl. 1. in et. ~
v sahovati, za- p zasálmouti v co n do čeho; in
de Cæiten ~ rukou zabrati struny, sáhnouti
v struny, dotknouti se strun; vniknouti; za-
padati do čeho; ⊕ (o ozubených kolech) zabírati do
sebe; plav. der Anfer greift in den Boden ein kotva
se zarývá do půdy ~ chytá se půdy kotva
vázne na dně; (o žíravínách) = einbeisen II. 2. fig.
(eimwirren) in et. ~ mísiti n vměšovati se v co,
vkládati se v co, zasahovati do čeho; půso-
biti naě; die Politit greift in alle Gebiete ein
politika vniká n zasahuje do všechn oborů.
4. J-m o in J-š Rechte ~ zasahovati do práv
čeh, omezovati práva či, zkracovati koho. 5. †
J-m in die Rede ~ skákati komu do čeho; pře-
rušovati koho (v čeři); fördernd ~ pomáhati, při-
spivati (čemu), podporovati, zvelebovati (co);
bauend ~ činně se účastniti; kräffig ~ rázně
zakořiti, rázně se vložiti v co, užiti rázných
opatření. 6. lov. a) (o psu) nízko hledati; b) der
Hirsch greift ein (drudt e- jehrte tief ein) jelen ryje
n zapadá (vtiskuje hluboko stopu); der Hund greift ein
pes čenichá po zemi. — II. ~d a D₂,₃ dů-
ránv, ráznv, důtklivv, účinný, působivý;
~de Maßregeln treffen uživati rázných opatření;
~d verfahren rázně si počinati. — III. % C_n
E₇ bez pl.: C_ der Jabnader (einander) záběr ozu-
bených kol.

ein-grenzen (n~ü~) %a C₁₄ odl. ohraničiti,
omeziti.

Ein-griff (n~ü~) m E₃ 1. ~ der Zahnräder
záběr ozubených kol (= eingreifen III.). 2. ~
eintragtigung der Rechte zasahování v práva či,
zkracování práv čich; ~e in J-š Rechte tunt
zasahovati v či práva, omezovati či práva,
zkracovati koho n práva či; dieses Verfahren ist
ein ~ in m-e Rechte tím jednáním trpí (ujmu)
moje práva, to jednání jest na ujmu mých
práv; ein ~ in J-š Eigentum sáhnutí na cizí
majetek. 3. ⊕ zápora; hod. záběr.

cin-griff...

— 730 —

ein-haen

cin-griff... x. v cin... num. c.

Ein-griff(s) ... ◊ (nL.) -zirkel m hod. zá-
běrník, kružidlo záberni.

Ein-grün ↘ (nL) n E₃ hot. = Sinngriint.

cin-gründig ↘ (nL) adv. (obr. außdächtig) zbožne.

Einfulden (nL) v cin... num. c.

cin-gurgen (nL) va C₁₂ odl. ein Holzwerk ~
zadlabati, zahrdliti, v rohu začepovati.

Ein-guſſ (nL) m D₁₂ 1. = einqiechen II.
2. a) vliiti, na-, vlévání, na-; b) nálivek, v-
slišek; zjim. vřěrol. a) dávání léku; b) lék.
2. ◊ a) (Guſſel) díra n. nálevka vtoková;
b) = -loch, -ſinna; c) vlévadlo, nálevka,
nice; d) kadlub, kovová slévací forma.

Ein-guſſ... (nL...) -geſäß n. nálevka;
-loch n = -öffnung; -mörtel m kam. řídka malta,
k zalévání spar; -öffnung s litník, otvor ve
formäch n kadlubech slévacích; -röhren fl.
nálevní trubky; -thierchen n. nálevník;
-trichter m nálevka.

cin-haben † (nL) %a A₂ odl. = innehaben.

cin-hafen (nL) C₁₂ odl. I. %n (b) in et. -
vsekati; zasekávati p -nouti do čeho. — II. %a
1. die Bäßne - zuby zatiti do čeho. 2. kuch. Kieſich
(leinbaden) maso na drobno rozsekati; den Zünabel
in die Rinde - zaklovnouti zobák do kůry. -
III. s Eingchafte(s) n D₂₁₃ sekanina; ◊ pr.
mláto zkopati n zkypřiti n převrhnouti; kaly
zakopati do bláta, když se nesbíraji.

cin-hadſchen (nL) p%a C₁₂ odl. prov. o Zbuche -
střevica seſlapati n p seſmahati (= ſchief treten).

cin-hageln (nL) C₁₂ odl. vₙ imp. (b) I. čs
hagelten Streiche auf ihn ein riny se naň jen
sypaly, rána za ranou nň dopadala. — II. eſ
ſud viele Ueuter eingehagelt (worden) mnoho oken
bylo kroupami rozbito; wir ſud eingehagelt
krupobití nás zdržuje od cesty n zabraňuje
nám v cestě.

cin-hägen (nL) %a = einhegen, einfriedigen.

cin-häkeln (nL) %a C₁₂ odl. 1. vháčkovati
(co) do čeho. 2. ☞ zaháčkovati (= einhafen).

cin-hafen (nL) I. vₙ, vₙ (jst.) vₙ % ~ C₁₂
odl. zahákovati (%r se), hákem zavěsiti. —
II. % C~ n E₇ bez pl., Einhafung f E₁₈.

cin-häfflig ☞ (nL) a D₂₁₃ v ein... num. c.

Ein-halt (nL) m E₃ zdržování, (za)stavení
(čeho), přitrž; e-r Zadeh ~ thun přitrž (u)činiti
čeho, přetrhnouti, stavěti co; den Mäßbräuchen ~
thun stavěti zlořády, zlořádům přitrž činiti;
S-m in e-r Zadeh ~ thun zdržovati koho od čeho,
prěkážeti; brániti komu v čem; dem Blutvergieſen ~
thun zabrániti n zameziti krveprolití; der
Rede ~ thun přerušiti n přetrhnouti řeč; der
Feuersbrunſt ~ thun zabrániti požáru.

cin-halten (nL) C₇ odl. I. %a, %r ſich ~ zdržeti koho doma, nepouštěti koho z domu; ſich ~ zůstati n zdržeti se doma. — II. %a (in der Bewegung bemmen). 1. z(a)držovati, (za)staviti, zazaziti (co); š am. potlačovati (co). 2. dodržeti (co), dostáti (čemu); fein Wort ~ dostáti slovu; ein Verprechen ~ (épo halten) dostáti slibu, státi v slibu; f-eßäßigungen ~ býti správný v planení, správně platiti; die Stunde ~ (do)držeti n nepromeškati hodinu. 3. ◊ e-n ſtoſſ (beim Näßen) nadržovati látku. 4. Geſt ~ peníze udržovati (pohromadě). 5. Drěnng ~ zachovávati po-

ládek, dháti porádku. 6. va. F. sie halten ihm
jben das Licht in dodělává; již mu hudeł
v hrdele hrají; má na kahánku. — III. %n (b)
zastaviti se, stanouti, zaraziti (se); mit et. ~
prestati s čin, uſtati v čem; haſt ein mit deinem
Zdeicen! preſtań křičeti! tež odložiti (co) (=
auſjeichen I. 2.); mit der Arbeit ~ uſtati v praei;
er muſſte mit dem ſeſen ~ musil uſtati ve eteni,
nemohl dále čisti; haſte ein! zadrž! počkej!
(bre auf preſtań! (Schweige) měl? tichio! bud
zticha! — IV. % C~ n E₇ bez pl., Einhal-
tung f E₁₈.

Einhaltungs... (nL...) -urtheil n zápověd,
zákaz.

cin-hämmern (nL) %a C₁₂ odl. zatlouci
kladivem.

cin-haudein (nL) %a C₁₂ odl. 1. (za)koupiti;
e-e Menge Waren ~ nakoupiti, po-, s- (woh)et; et.
gegen et. Anderes ~ vyměniti co zač. 2. et. mit et. ~
pojmouti co v obchod. 3. ~ sehn Vermügen ~
(bandelnd einſlößen) pozbýti jmeni obchodem;
~ abs. (ſich arm hantet) přijiti obchodem na
mizinu.

cin-händig (nL) a D₂₁₃ v ein... num. c.

cin-händigen (nL) I. %a C₁₂ odl. dodati,
doručiti (komu co). — II. % C~ n E₇ bez pl., Ein-
händigung f E₁₈.

cin-händiger (nL) m E₆ dodavatel, do-
recitel.

Ein-händigung... (nL...) -ſchein m list
doda(va)ći, recepist.

Ein-hänge... (nL...) -zirkel m ⊕ = Ein-
griffzirkel.

cin-hängen (nL) C₁₂ odl. I. %a 1. zavěsiti;
Jenſter ~ Jühen ~ okna n dvěre zavěsiti n za-
saditi; Kteider in e-n Zdravt ~ šaty do skříně
věsiti p pověsiti; e-n Wagen ~ vůž připnouti.
2. ◊ hor. im Zdacht auf dem Zcil ~ spouštěti p
laně do šachty. — II. %n (b), %r ſich ~ P o ſenske:
zavěsiti se (na rameno či) (= unterſaffen). —
III. % C~ n E₇ bez pl., Einhängung f E₁₈.

Ein-hänger (nL) m ⊕ E₆ = Ram-meifter.

cin-hängig ⊕ (nL) a D₂₁₃ jednostranný,
na jednu stranu (v ein... num. c).

Ein-hängungs... (nL...) -beschläge mpl. ⊕
= Anhängungsbeschläge.

ein-haſchen (nL) %a C₁₂ odl. = einſangen I. 1.

Ein-hauch (nL) m E₃ bez pl. vdechnuti.

cin-hauchten (nL) I. %a C₁₂ odl. 1. (haußend einatſchen) vdechowati p -nouti; S-m (neues) Leben ~ (nový) život vdechnouti komu; oživiti koho. 2. = einblafen I. 1.; fig. = einſlößen; er hat ihm ſ-n Geist eingehaucht oživil ho svým duchem. — II. % C~ n E₇ bez pl., Einhau- dung f E₁₈.

cin-haunen (nL) B₇ odl. I. %n (b) 1. auf o in
3. o et. ~ sekati n rubati do koho n do čeho;
tlouci do koho n do čeho šavlí n motykou atd.
2. fig. wader ~ statně jísti, f krmiti n cpáti se. —
III. 1. das Schwert ~ meſt zatiti n vraziti do čeho.
2. (durch Hauen (ver)bringen) v(y)tesati, vysekati;
cin Loch ins Čis ~ vysekti diru do ledu; et.
cin e-n Stein ~ vytesati do kamene co; e-n
Baum ~ strom nasekati. 3. (durch Hauen einſtürzen
maßen) rozsekati, rozbiti; e-e Thürt ~ dvěre vy-
lámati n vypáčiti. 4. ſezn. Kieſich ~ maso rozsekati.

ein-hau-ig]

— 760 —

[ein-hoſen]

5. f. J. ~ = einpaßen. — III. ~d a sečný. —
IV. % C̄ n E₇ bez pl.

ein-hau-ig (n̄l̄) a D₂,₃ v ein... num. c.;
einhauptig (n̄l̄) a D₂,₃: einhauptiges Maner-
werf zdivo jednostranně lícovaně.

ein-häufig (n̄l̄) a D₂,₃ bot. jednodomý
v ein... num. c.

ein-heben (n̄l̄) I. %a B₈ odl. 1. e- e Thitre ~ dvère zavésiti o zasaditi; die Form ~ O typ. nazvednouti formu k tisku. 2. rak. Gebilren ~ = erheben. — II. % C̄ n E₇ bez pl., Einhebung f E₁₈.

Ein-heber (n̄l̄) m E₆ typ. vyřaďovač formy.

cin-heſsen (n̄l̄) vₙ (b) C₁₄ odl. lov. běły
prostrěiti n prošrankovati.

ein-heſten (n̄l̄) %r ſich ~ C₁₂ odl. zapinati
se, zavirati se.

cin-heſten (n̄l̄) 1. %a C₁₃ odl. vši(va)ti (co
do čeho). 2. ein Bud ~ sešivati p sešiti, broso-
vati|.

cin-hegen (n̄l̄) %a C₁₂ odl., % C̄ n E₇ bez pl.,
Eingehung f E₁₈ = einſriedigen.

cin-heißen C₁₂ odl. I. vₙ (fn) o kulce atd.
zůstati v těle (při hojení řány), zarůstati do těla;
ţingehelfe Knügel zarostlá kulka. — II. %a nechati
kulku v těle (zarůsti).

ein-heimen (n̄l̄) C₁₂ odl. I. %a = ein-
heimen I. — II. %r ſich ~ zvyknouti si kde, při-
vyknouti podnebi.

ein-heimisch (n̄l̄) a D₂,₃ I. (opak ausfändisch)
1. domácí, domorodý, tuzemský; Přerb von
~er Raffe kůň domácího plemene, domácí kůň;
~er Murg občanská válka; ~ mačen zdomác-
niti; ~ werben zdomácěni; ich bin hier ~ jsem
dzdejši. 2. ſich ~ (obv. heimisch) fühlen cítiti se
jako doma. — II. C̄cr m, C̄c f D₂,₃ tu-
zemec, f -ka.

Ein-heimisch-sein (n̄l̄) n E₇ bez pl. indi-
genät†, rodáctvi, tuzemství.

ein-heimsen (n̄l̄) I. %a C₁₃ odl. 1. sklízeti;
die Ernte ~ sklízeň svážeti. 2. ein Waisenfind ~
sirotka zaopatřiti (kde). — II. % C̄ n E₇ bez
pl. sklízeň.

ein-heiraten (n̄l̄) %r ſich ~ C₁₃ odl. ſich in
e-e ţamitie ~ přiženiti se (n %a koho) do
rodiny; ſich in e-e ţumung ~ vzati si decu
mistrovu pro přijetí do cechu; ſich in e-n
Art ~ přiženiti se o vdáti se kam.

Ein-hheit (n̄l̄) f E₁₈ (opak Riehheit) 1. ~ Gweite
jedinost Boři. 2. jednota; dráta. ~ der Handlung
jednota děje. 3. (libereinſimmung) souhlas, svor-
nost. jednomsvnost, svorná msl. 4. gr. (obv.
Einzabt) jednotné číslo, % jednočet, sin-
gulár†. 5. st. untbeitbarer Wejen jednost, monadat.

ein-hkeitlich (n̄l̄) I. a D₂,₃ 1. jednotný. 2. snu-
žici se po jednotnosti. 3. ~ c Neuerung vláda
centralistická. — II. s Einheitlichkeit (n̄l̄) f
E₁₈ bez pl.

Ein-hheits... (n̄l̄...) ~ beſtrebung f snaha po
jednote; ~ form f jednotné číslo; ~ lehre f
a. nauka o jednosti, monadologie; ~ mangel m
nedostatek jednoty, nejednotnost, nesvo-
nost; ~ preis m cena jednotná n základní.

Ein-hieiz (c̄) ... (n̄l̄) ... ~ loch n ústa; ~ thürf
dvířka k prsku n k plotne.

ein-hiezen (n̄l̄) I. vₙ (b) C₁₄ odl. zatopiti,
rozdělati ohěn; fig. B-m tuchig ~ B-m ten vepi

warm maſchen) notně zatopiti n zasoliti komu; ge-
hörig ~ přihnouti si, opiti se (= ſich betrin-
ten). — II. % C̄ n E₇ bez pl., Einheizung f
E₁₈.

Ein-heizer (n̄l̄) m E₆, ~in f E₁₉ topič, f-ka.
ein-helfen (n̄l̄) vₙ (b) B₄ odl.: J-m ~:
a) pomoci komu kam n do čeho; b) napovídati
komu, pomáhati komu (paměti čo).

Ein-helfer (n̄l̄) m E₆. 1. pomocník, na-
pověda. 2. nástroj usnadňujících vchod do čeho.

ein-hellig a v ein... num. c.

ein-hemmen (n̄l̄) %a C₁₂ odl.: ein Rad ~ kolo
(brzdou) zavírati, dávati na zavírku.

ein-henkelig (n̄l̄) a D₂,₃ v ein... num. c.
ein-henken (n̄l̄) %a C₁₂ odl. 1. = einhängen I.

2. eingehenktt werden prov. j býti trestán.

ein-herz... (n̄l̄...) adv. s %a pohybu, vidě odl.
-brauſen šumem se bližiti, přišuměti; -fah-
ren přižižděti, přijeti; -ſliegen přilétati, při-
letěti; ~ gehen přícházeti, s. sm. vykračovati
si; ~ gegangenommen = kommen; ~ jagen
hnáti se (sem), přihnati se; -kommen při-
cházeti, bližiti se; -rauſchen přišuměti, su-
mem n šelestem se bližiti; -reiten přijeti
na koni: -ſchleichen připlížiti se, připlaziti
na; -ſchlendern pricourati se, volně jiti;
-ſchreiten vykračovati si; -ſchwimmen plouti
(sem), připlouti; ~ geschwommen kommen =
-chwimmen; -ſholjieren (wie ein Fan) vykra-
čovati si, vyšlapovati si (jako páv); ~ ſtiürmen
bouřiti; ~ gefürrmt kommen bouřlivě se bli-
žiti (sem); -taumeln prívrahorati, připotřeći
se; -tragen nésti, přinášeti; -treten: a) pře-
cházeti, procházeti se; b) vykračovati si,
vyšlapovati si; c) přícházeti, vcházeti, vejíti;
-trippełn přicupkati; -ziehen: a) táhnouti;
b) (vž) gegegen kommen přitáhnouti.

ein-herbſlen (n̄l̄) %a C₁₃ odl. sklízeti.

ein-herrig (n̄l̄) a D₂,₃ v ein... num. c.

Ein-herrſcher (ſchaft) (n̄l̄) v ein... num. c.

ein-hessen (n̄l̄) %a C₁₄ lov. = einheisen.

ein-heben (n̄l̄) %a C₁₂ 1. lov. die Hunde ~

psy zaſtvati u evičiti; die Hunde auf ein Wild ~
psy na zvěr řtátı u poſtvati. 2. f těž o obědach:
eingehest = eingedſſen (v einschließen I. 2.).

ein-hencheln (n̄l̄) vₙ ſich ~ C₁₂ odl. vetřiti
se (kam) pokrytectvım.

ein-hauen (n̄l̄) vₙ (b) C₁₂ odl. hosp. sklízeti
seno.

ein-heuern (n̄l̄) %a C₁₂ odl. prov. = einmieten.

Ein-hieb % (n̄l̄) m E₃ = einhauen III.

Ein-hilſe (n̄l̄) f E₂₂ pomoe, přispěni.

ein-hin... ~ (n̄l̄) ~ bincint...

ein-hodig (n̄l̄) a D₂,₃, Ein-hodigkeit (n̄l̄) f
E₁₈ bez pl. v ein... num. c.

Ein-hol-talje (n̄l̄) f E₂₂ plav. kladkostroj
soukanový, soukavice.

ein-holen (n̄l̄) I. %a C₁₂ odl. 1. (feierlich ent-
gegen gehemt jiti (slavnostně vštric n naproti
komu, přivěsti (slavnostně u vítězoslávě) koho.
2. (nachëitend erreichen) dohoniti, dostihnouti; fig.
N. im Lernen ~ v učení dohoniti koho. 3. da
Verfämte (wiede) ~ (nachboten) zameškané dohoniti
n nahraditi; f-n Verhut ~ ztrátu si nahraditi.
4. -herbi ~ jiti pro koho n pro co, přiněsti, při-
vésti, přivězti; Ditter ~ picovati; b) (einfordern

Ein-holcr

— 761 —

[Ein-kauſ

und erhalten) ☞-s Gutachten ~ vyžádlati si dobré
zdání ɛ̄; Nachricht über et. ~ (einziehen) opatriti
si zprávu o čem; sich e-n Ratb ~ poraditi se.
5. plav. ein Tau ~ vsoukati, vtáhnouti (v každém
směru mimo ve svislém); e-e Raa ~ vtáhnouti
rahoa pomocí soukanu. 6. les. e-n Wald ~ les
vyměrovati. — II. % F̄-n E₇ bez pl., Ein-
holung f E₁₈.

Ein-holcr (n̄l̄) m E₆ 1. anal. einhoſen.
2. (Steuern- (Eintreiber) vyběrač daní. 3. plav. soukan,
lanó vsukovaci.

Ein-horn (n̄) c. v einz... num. c.

ein-hoſeln (n̄l̄) vₙ (n|t) C₁₂ odl. prov.
(einſprunpſen) sevrknouti se, sraziti se.

Ein-huſer (n̄l̄) mpl. E₆, ein-huſig (n̄l̄) a
D₂,₃ v einz... num. c.

Ein-hülſc (n̄l̄) f E₂₂ = Einhilſc.

Ein-hülle-... (n̄l̄...) -mittel n obklad(ek),
obálka.

ein-hüllen (n̄l̄) C₁₂ odl. I. %a, %r sich ~
1. (%r sich) in et. ~ zahaliti, zaobaliti (%r se
do čošo; in tieſes Gelyeimnīs ~ zahaliti rouškou
tajemství. 2. zaobaliti, obaliti, zaviti, zav-
inouti; sich warm ~ teple se zaobaliti; sich
in e-n Mantel ~ zaobaliti se v plášť, přikrýti
se pláštěm. 3. fig. (verbergen) ťakrýti, u-, s-
zastřiti. — II. % C̄-n E₇ bez pl., Einhül-
lung f E₁₈.

ein-hundert (n̄l̄) num. c. v hundert.

cini... (n̄l̄...) vta. = hineinz... (srr. einhin).

einig (L̄) I.α D₂,₃ I. (übereinſtimmung) jednotný,
svorný, souhlasný; ~ sein über et. byti za jedno,
souhlasiti v čem; ~ leben svorně žíti; nicht ~
leben žíti v nesvornosti; ~ werden über et. o in et.
sjednotiti se, shodnouti se os; ihre Herzen blei-
ben ~ jejich srdec jsou nerozučná; sie leben
sehr ~ zusammen žijí spolu velmi svorně; alle
Welt ist darüber ~ o tom jde jeden hlas; mit
sich selbst nicht ~ sein byti nerozhodnut, kolísati;
~ werden shodnouti se; handels~ sein o werden,
im Preise ~ sein shodnouti se n smluviti se
(o cenu). 2. (alleinig) jediný; der ~e Gott jeden
Büh; er istt der ~e (einsige) Sohn f-ké Muttert jest
jediny syn své matky; ein ~es (geeinigte) Deutsch-
land sjednocené Německo. — II. ~e(r), ~es
D₂,₃ některý, -á, -é; ~e Bliicher několik (málo)
nknih; ~es Vermögen něco jměni; er istt zwanzig
und ~e Jahre alt jest mu dvacet a několik
let; jest mu něco přes dvacet let; er istt ~
zwanig Jahre alt jest mu asi dvacet let; ~e
hundert několik set; er wird in ~en Stunden
zurückkommen vrátí se za nějáhou hodinu;
Einige někteří; Einige — Andere jedni —
druzi; einige wenige něco málo; er machte es
ohne ~e Schwierigkeiten učinil to bez(e všechn)
obtříži; Einiges něco; hier muſs C̄-es geändert
werden zde treba něco změniti; er hat noch
~es Geld má ještě něco peněz n nějaké pe-
níze. — III. s Einigkeit (L̄) f E₁₈ jednota,
sjednocenost, svornost, souhlas; Prv. Einig-
keit macht start für svornosti sila.

einige-mal (L̄~n) adv. několikrát.

ein-(ig)en (L̄~) C₁₂ I. %a, %r sich ~ 1. (be-
wirfen, bаст et. ein (s) wird) sjednotiti, spojati. 2.
(in übereinstimmung bringen) v souhlas přivěsti. sjedno-
titi; sich ~ = einig werden. — II. % C̄-n E₇
bez pl., Einigung f E₁₈.

Einiger (n̄l̄) m E₆ (s)jednotitel.

einigerlei + (n̄l̄~n̄) num. bibl. = irgend ein.
einiger-maſſen (n̄l̄~n̄n̄~n̄l̄)adv.1. jednak,
nějak. 2. poněkud.

Einigungš... (n̄l̄...) ~amt n úřad smíření;
~punkt m sjednotičník; ~vertrag m smlouva
naranovavaci (srr. Einungš...).

ein-impſen (n̄l̄) C₁₂ odl. I. %a 1. 14k: ☞-m
et. ~ (v)čěkovati eo komu; ☞-m die Kuppoſen ~
sázeti kravské neštovice komu, očkovati krav-
kými neštovicemi. 2. vštípiti, za-, zaroubiti. — II. %v
C̄-n E₇ bez pl., Einimpfung f E₁₈.

Ein-impſer (n̄l̄) m E₇ 1.ék. (v)čěkovatel.

ein-jaqen (n̄l̄) C₁₂ odl. I. %a 1. vháněti
p vehnati. 2. fig. (burcht pflößtiche Erregung einflöſsen
- m Kürzt ~ strachu nahnati komu, strašiti
koho; ☞-m Schrecken ~ poděsiti koho. 3. lov. Hunde ~
(lovecké) psy zaštvati n cvičiti (k lovu). —
II. %a (in): in die Stadt ~ vehnati se n při- do
města; auf einander ~ hnáti se n vrhnouti se
nasebo (vespolek); vrhnouti se druh na drhu.

ein-jährig v einz... num. c.

ein-jochen (n̄l̄) %a C₁₂ odl. hosp.: die Sdjen ~
dáti jho volám; dáti voly pode jho.

ein-facheln f (n̄l̄) %a C₁₂ odl. (gehörig ~)
(řádně) zatopiti.

ein-facken p (n̄l̄) vₙ (h) C₁₂ odl. nakakati,
nakáleti, p spr. nasrati (do čošo).

ein-käſſgen (n̄l̄~) %a C₁₂ odl. do klece
zavřiti.

ein-faken ⊕ (n̄l̄) %a C₁₂ odl. Heringe ~
slanešky nakládati do sudů n do beček.

ein-kalken ⊕ (n̄l̄) %a C₁₂ odl. navápniti;
dáti do vápna; hosp. smočiti semena vápennou
vodou k seth.

ein-kämmen (n̄l̄) %a C₁₂ odl. 1. včesati,
hřeben vpraviti n dostati (co kam). 2. tes.
začepovati.

Ein-kammer-... (n̄l̄...) ~ſystem n, ~wesen n
v ein... num. c.

ein-kammerig (n̄l̄~) a D₂,₃ v einz... num. c.

ein-kämmern (n̄l̄) I. %a C₁₂ odl. círk. pr. při-
větliti (poemokš) ke moře n ke statkům pa-
pežským. — II. % C̄-n E₇ bez pl., Ein-
kammerung f E₁₈.

ein-kanten (n̄l̄~) odl. I. %a C₁₃ 1. obšívati,
olemovati, obroubiti. 2. ein Gartenbocet ~ záhon ob-
kládati n p obložiti; (mit Blumen ~ květinami
osázeti. — II. % Infanfung f E₁₈ lem, obruba.

ein-kapselig (n̄l̄~) a D₂,₃ bot. v einz... num. c.

ein-kapseln (n̄l̄) C₁₂ odl. I. %a 1. dáti do
tobolky n do poudzra. 2. hrnč. dávati porculen
do pouzder. — II. % C̄-n E₇ bez pl., Ein-
kapselung f E₁₈.

ein-kapseln F (n̄l̄) %a C₁₂ odl. zavřiti
(= einperren).

ein-kauen, ein-käuen (n̄l̄~) %a C₁₂ odl.: ☞-m
et. ~: a) rozžývkatí (komu, na př. ditěti eo); b) fig.
jasně vyložiti komu co.

ein-käuen F (n̄l̄) %a C₁₂ odl.: a) = ein-
blänen 3.; b) ☞ = einkauen.

Ein-kauſ (n̄l̄) m D₁₁ 1. = Ainauſ. 2. obch.
koupé, zákup, skupování; Ein- und Verkauf
koupé i prodej; bei ☞-m f-e Infänſuse machten
(na)kupovati u někoho; sie verſchleßt sich nicht auf
hen ~ nedovede n neumj kupovati. 3. a) vkup,
vkoupení se kam; b) = Einauſsgeld.

Německočeský slovník. I. Deutschböhmiſches Wörterbuch.

96

Ein-kauf...

— 762 —

ein-kluften

Ein-kauf... (= $^{(nL)}$) = Einlauſa...

ein-kauſen (nL) C₁₂ odl. I. ¼a (na)kupovati
( abs. ; ¼a co) vorteilhaft ~ dobře koupiti; fig. jir
andere Leute ~ (und selbst lecr ausgehen) starati se
o jiného (a sám při tom strádat). — II. ¼a, v¼ sich ~
3. ~ vkoupiti koho kam, vykoupiti komu přijeti
n přístup kam; sich it ein Amt ~ vkupovati
p vkoupiti se v úřad; sich inš skrantenhaus ~ dáti
se ošetřovati v nemocnici za peníze; sich als
Bilringer ~ koupiti si právo občanské.

Ein-käufer (nL) m E₆, ~in f E₁₈ na-
kupovatel.

Ein-kauſ (s)... (nL...) -betrag m kupní cena;
-buch n obeh. (ná)kupní kniha; -geld n: 1. ná-
kupné peníze. 2. vkupné; -rechnung f kupný
účet, účet z koupeného zboží; -tarc f (v)kupné;
-ware f obeh. kup, nakoupené zboží; -zitc f
kupný čas, čas (vhodný) k nakupování.

Ein-kauſ... (= $^{(nL)}$) ~ſein m taska na žlab
n na mezistřeší.

Ein-kauſe (nL) f E₂₂ ⊕ 1. stav. (Adag =) žlab,
mezistřeší. 2. pl. ryb. otvor plůk na ryby;
b) nálevkovitá síť na ptáky n na ryby.

ein-kauſen ⊕ (nL) ¼a C₁₂ odl. stav. 1. c-e zäufe ~
sloup žlábkovati n rýhovati. 2. ein Dach ~
opatřiti střechu (slemennou) svodnici.

Ein-kauſ (nL) f E₁₈ 1. zastavení se, ubyto-
vání se (v hostinci atd.) bei 3-m f-e ~ nehm en za-
vitati ke komu, ubytovati se, zastaviti se u koho,
zajíti ke komu; die Wirtshaus hat viel ~ tento
hostinec má hodně hosti; do toho hostinc
chodí hodně n mnoho lidí. 2. (Srt der ~
noclehárna, hostinec (zájezdní). 3. fig. (Süub-
gehen) ~ in sich selbst zahlobání se v sebe sama,
úvahy o sobě.

Ein-kauſ... (= $^{(nL)}$) rak. -haus n hostinec
pro pocestné ~ zájezdný n zástavný n ubyto-
vací; -herd m ⊕ hor zámetní splávk; -recht n
vhostné právo; -wirt m majetník hostince
pro pocestné, hostinský ubytovaci.

ein-kauſen (nL) vₙ (in) C₁₂ odl. 1. zasta-
viti se, zahostiti se, ubytovati se kade, zajíti,
zajeti kam. 2. wíſt du nicht ein wem bei mir ?
nezastaviš se ani n mne?; fig. in sich ~ za-
hloubati se v sebe sama, jiti do sebe, vzpa-
matovati se, sebrati se.

ein-kauſen (nL) C₁₂ odl. I. ¼a 1. zaklino-
vati; typ. die Form ~ zaklínovati, uzavříti
formu. 2. Fensfer ~ (einschlagen) vytlouci okna.
— II. ¼% sich ~ an. vkliniti se; o dáti. uváznouti
v pánvi (při porodu). — III. ¼v C- n E₇ bez pl.,
Einkfeilung f E₁₈.

ein-kauſblätterig (nL) (v), bot. ein-kleimig
(nL) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-kellern (nL) C₁₂ odl. I. ¼a dáti do
sklepa; piv schuell ~ pouštěti pivo do sklepa
„řinkavou“. — II. ¼v C- n E₇ bez pl., Ein-
kellerung f E₁₈.

ein-kelleren ⊕ (nL) C₁₂ odl. I. ¼a 1. vrubo-
vati, vruby zřezávati; e-n Zschuld ~ dluh na
vrubovee znamenati. 2. fig. auf dem Kerbholz
einſchneiden (v toto I. 2.). — II. ¼v C- n E₇ bez
pl., Einkerbung f E₁₈.

Ein kerferer (nL) m E₇ (u) věznitel.

ein-kferfern (nL) I. ¼a C₁₂ odl. dáti n vsa-
diti do žaláře, uvězniti. — II. ¼v C- n E₇
bez pl., Einkferkerung f E₁₈.

ein-fernig (nL) a D₂,₃₇ bot. v ein... num. c.

ein-fetten (nL) ¼a C₁₃ odl. sepnouti okovy,
vrhnouti v okovy.

Ein-kicme (nL) f E₂₂ v ein... num. c.

Ein-kindschaft (nL) f E₁₈ v ein... num. c.

ein-kitten ⊕ (nL) ¼a C₁₃ odl. vtmeliti, za-
vkytovat, za.

Ein-kitter ⊕ (nL) m E₆ vtmelovač, vky-
tovačt.

ein-flagbar (nL) I. a D₂,₃₇ žalovatelný,
(žalobou) vymáhatelný. — II. s Einklag-
barkeit f E₁₈.

ein-klagen (nL) ¼a C₁₂ odl. zažalovati;
e-e Schuld ~ žalovati koho z dluhu, žalobou
vymáhati dluh na kom; sein Recht wider 3. ~
žalobou si dobývati práva.

ein-klammern (nL) C₁₂ odl. I. ¼a 1. skobou
přípevniti. 2. gram., math. dáti do závorek, uzávo-
kovati. — II. ¼% C- n E₇ bez pl., Einklam-
merung f E₁₈. 2. Einklammerung f E₁₈ závorky.

Ein klang (nL) m D₁₁ v ein... num. c.

Einklapp... (= $^{(nL)}$) ~messer n zavěrák, zaví-
raci nůž.

ein-klappen (nL) C₁₂ odl. f vₙ 1. (h) (e-n
feßellenben (Hand)flag gehen) plácnouti (si). 2. (gußammen-
passen) shodovati se. 3. (in einanber zusammenlegen)
cin Messer ~ nůž zavřiti.

ein-klarieren (nL) C₁₂ odl. I. ¼a plav. ein
z diff ~ opatřiti lodi vstupné právo (k vepluti) —
II. ¼v C- n E₇ bez pl., Einklaricrung f E₁₈.

ein-klattern (nL) ¼a, vₙ (jn) C₁₂ odl, o vlasech
zeuchati se, zamodrchati se.

ein-klauiig (nL) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-kleben (nL) C₁₂ odl. I. ¼a vlepit. —
II. ¼v C- n E₇ bez pl. vlepeni.

ein-kleiden (nL) C₁₃ odl. I. ¼a, vₙ sich 1.

oblékat p obléci, oditi do čeho n v co; it
Purpur cingelſeideit nachem přiředéný; Želdaten ~
vojáky (do uniformy) oblékati; e-n Mönch ~
mniecha oblékati n do řádu přijímati. 2. fig.
e-n Gedanken in Worte ~ myšlenku slovy od-
vati n vyjadřovati; (verbtumt erzähten) obalovati,
s obalem n obaleně vypravovati. — II. ¼v
C- n E- bez pl., Einkleidung f E₁₈.

ein-kleistern (nL) ¼a C₁₂ odl. mazem vpra-
viti, vlepití (co do čeho).

ein-klemmen (nL) I. ¼a C₁₂ odl. svirati v
sevřiti, stísknouti; den Finger zwischen die Hjir ~
uskřipnouti si prst ve dveřích. — II. ¼v C- n
E₇ bez pl., Einklemmung f E₁₈.

ein-klettern (nL) vₙ (jn) C₁₂ vešplhati se,
vlézti (kam).

ein-klingen (nL) vₙ (jn) B₁ odl. souhlasiti
(sřv. Einklang pod ein... num. c.).

ein-klinken (nL) C₁₂ odl. I. ¼a, vₙ (jn) na
kliku zavříti. — II. ⊕ ¼a, C- n E₇ bez pl.
= einkferben.

ein-klopfen (nL) ¼a C₁₂ odl. 1. e-n Nagel ~
(einschlagen) hřebik zaklepati, zatlouci, zabíti, za-
raziti. 2. (Klopſend cunſürgen machen) die Wand ~ stěna
klepánim strhnouti.

ein-kloſtern (nL) ¼a C₁₂ odl. dáti n zavříti
do kláštera.

ein-kluſtern (nL) vₙ (jn) C₁₂ odl. žblunk-
nouti (kam).

ein-kluſten (nL) C₁₃ odl. ⊕ ¼a 1. začepovati.
2. sich (neu) ~ (einkleiden) poříditi si nově šaty.

cin-knebeln

— 763 —

|ein-kuten

cin-knebeln (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. dáti komu do
úst roub(ik) n klát n špejl, zacpati ústa komu;
plav. ein Tau ~ rozporiti, roubikem opatriti.

cin-kneifen (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. štípnouti do čeho;
š. in die Wange ~ štípnouti do tváře koho; die
Lippen ~ rty sevriti; falten im Zeug ~ delati
zahyby v látee.

cin-kniven (n̄l̄) C₁₂ odl. I. ¼a zastřihovati vyhonyk. — II. ¼a (in) do křemý kázaritiz; überall ~ všecky křemý schodití.

cin-knuten (n̄l̄) ¼a C₁₃ odl. 1. zamísiti,
zahnisti, zadělati, dáti do tésta. 2. Butter ~
máslo dáti do hrncu.

Ein-kneid (n̄l̄) m E₃ zálom.

cin-kniven (n̄l̄) C₁₂ odl. I. ¼a (anbaven) nalamiti, za-; rembicaen zahnouti. — II. ¼a (in) klesati; die knie kuidten ihm ein vor Žschred kolena pod ním klesala leknutim; die Hilfe kuidten ihm ein vor Žschmäße nemohl slabosti státi (n udržeti se) na nohuh.

ein-kneue-n (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. vyklečeti, kleče vyhloubiti (co).

ein-knöpfen (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. vepnouti (= zutnöpfen).

ein-knotig (n̄l̄) a D₂,₃₃ bot. v ein... num. c.

ein-knüpfen (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. 1. (einbinden) zavázati. 2. (anfüpfen) uvázati, při- 3. fig. S-m. et. ~ dáti kmotřenei do vínku co.

ein-knüppern F (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. ein Band ~
zamotati n zamodrchati provázek.

ein-tobern (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. = einfössern.

ein-kochen (n̄l̄) C₁₂ odl. I. ¼a (in) svařiti se; ~ lassen ~ II. ~ II. ¼a 1. svařiti. 2. Fröhliche in Zunder ~ zavažiti ovoce v cukru (v ein-machen 2). ~ III. Eingekochte(s) n zavařenina; % C ~ n E₇ bez pl., Einkochung f E₁₈.

ein-födern (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. = anfödern.

ein-koffern (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. dáti n uložiti do kufru.

ein-tohlen (n̄l̄) I. ¼a C₁₂ ⊖ uhl. propáliti
uhlt. — II. % 1. C ~ n E₇ bez pl., Einfohlung f
E₁₈. 2. jen Einfohlung propalek.

ein-kommen (n̄l̄) odl. I. ¼a (ju) B₂ A. (to osobč) 1. bei e-r Behörde ~ žádati, podati žádost (u úřadu); schriftlich ~ žádati písemně, podati písemnou žádost; um et. ~ žádati zač; gegen et. ~ zakročiti, protestovati proti čemu, opírati se čemu; bei Gericht ~ u soudu si stěžovati n stížnost věstí; prov. s obeh. zu Rathe ~ zastaviti platy; mit e-r Klage gegen S. ~ podati žalobu n stížnost, stěžovati si na koho. 2. †, ještě prov. cintreten) věcházeti p vejiti, vstoupiti, vkročiti; vom Lande in die Stadt ~ přijíti (z venkova do města); es sind viele Waren eingekommen došlo n přibylo mnoho zboží. B. (to všechn) 1. o obli atd.: býti svážen n svezen (do stodoly), býti sklízen; das Heu ist gut eingekommen, těž wir sind mit dem Heu gut angetkommen sklizen sena byla dobrá, seno bylo dobře sklizeno. 2. o penězsch, o psanich atd.: = eingesehen I. 2.; es ist noch wenig Geld eingekommen ještě došlo málo peněz; (v obchodě) ještě se málo utržilo; (při širší) ještě se málo (peněz) sebralo n sešlo. 3. (in den Sinn kommen) na mysl přícházeti; was kommt dir ein co tě napadá? co myslíš?; síd et. ~ lassen bráti p vzíti si co do hlavy; er läst síd et. ~ něco mu připadá; ⊖ hor. (mit dem Žrte) ~ dojíti s předkem (na naznačené místo), do-

táhnouti n dostimlouti předkem naznačeného místa; die Žtelle, wo das Žrt eingekommen ist místo, kde štola n sachta žily dostihla; unter c-m Stellen ~ podhloubiti štolu. — II. % C ~ n E₇ bez pl. 1 anal. ~ 2. těž s pl., ale pl. lépo Ein-kiinfte příjem, důchod. 3. ⊖ hor. C ~ der Žrter beim (gegenbeteb) setkání se předků.

Ein-kommen... (n̄l̄) ~ life, ~ (s) nach
weisung f výkaz o příjmech; ~ steuer f dań
z duchodu n z připrim.

Ein kömmling (n̄l̄) m E₃ příchozí, oby-
vatel neobčán.

Ein-könig (n̄l̄) m E₃ v ein... num. c.
cin-föpsig (n̄l̄) a D₁,₃₃. Einköpfigkeit (n̄l̄) f
E₁₈ v ein... num. c.

cin-foppen (n̄l̄) C₁₂ t dl. I. ¼a hosp uzavřiti, ohraditi. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Einkoppefung f E₁₈.

cin-forben, ein-körben (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl.
1. dáti do koše. 2. hosp. Bienen ~ dáti věty do
ül.

Ein-korn (n̄l̄) n E₃ bez pl. bot. = Žpelß.

ein-förnig (n̄l̄) v ein... num. c.

cin-körpern (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. vtělití, stě-
lesniti; Einkörperung f E₁₈.

cin-krauchen† (n̄l̄) ¼a (in) C₁₂ odl střes kot)em spadnouti n se proboriti n z-; fig. F rak. mit ~ podími podil na úpadku.

ein-krallen (n̄l̄) v'r sich ~ C₁₂ odl. zatíti
drápy do čeho.

cin-framen (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. obch. 1. (opak anſ-
framen) skládati (vyložené včeri). 2. prov. J = einlaufen I.

ein-krahen (n̄l̄) ¼a C₁₄ odl. ein Red ~ dřu
vrýti n vyškrábati; h-n Ramen ~ své jméno
veskrábati n v(v)rýti.

cin-kreifen (n̄l̄) C₁₄ odl. I. ¼a obklíčiti,
do kruhu sevřiti; daš Wild ~ zvěř obklíčiti
n obstoupiti n zatáhnouti. — II. % C ~ n E₇
bez pl., Einkreiung f E₁₈.

cin-frempen (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. zahrnovati,
zahýbati p zah(r)nouti.

cin-kreuzen (n̄l̄) ¼a C₁₂ nití skřížiti.

cin-frieden (n̄l̄) B₂ odl. I. ¼a (in) (1.) lézti kam.
2. (o suknoš) = einschrumpfen. — II. C ~ n E₇ bez pl.
~ des Windes ulehnuti větru.

ein-kriegen (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. = einbefallen.

ein-krimpen (n̄l̄) C₁₂ odl. I. ¼a ⊖ Tuch ~
= krimpen. — II. ¼a (in) 1. ⊖ = einlaufen I. 5.
2. plav o větru: (dowänder werden) tišiti se.

cin-križeln (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. veškrábati,
v(y)rýti (co do čeho)

cin-kriümmen (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. zakřiviti,
zahnouti.

cin-krump(f)cn ⊖ (n̄l̄) C₁₂ odl. (p. p. čačo
eingekrumpfen) I. ¼a = krimpen. — II. ¼a (in) =
einlaufen I. 5.

cin-kuffern (n̄l̄) ¼a C₁₂ odl. = einfössern.

Ein-kuff (n̄l̄) f, zem pl. Ein-künfte
(n̄l̄) fpl. D₁₁ 1. důchody, příjmy; mit Ein-
kiinfen verſegen nadati důchody n příjmy.
2. práv. (Erträge) výnos.

cin-kürzen (n̄l̄) ¼a C₁₄ odl. 1. = kürzen.
2. plav. das Tau ~ zkrátiti lano (utahováním,
navinováním).

Ein-kürzungš-leine (n̄l̄-n̄) f E₂, plav provazee odměrný (n̄l̄) morské mile = 185 m.

cin-kuten f (n̄l̄) ¼a C₁, odl prov s = cingraben I. 1

*

Ein-lade[...]

— 764 —

Ein-leg(c)...

Ein-lade... (n-1) = Einladungs-...

ein-laden (n-1) Cg odl. I. %a 1. Waren in ein
Zdihf ~ nakládati p naloziti zboži na loł; e-
(Älnten)geluf ~ nabíjeti pišku kulkou. 2. (er-
üchen, zu fommen) vzáti p pozvati; 3. ~ et. zu thym
vyzvati koho, aby eo učinil; 3. zur Hechzeit ~
pozvati koho na svatbu; fig. das Wetter ladet zum
Zpazierengelen ein počasi vábi n vybízi na pro-
cházku. — II. ~d D2/3 part., a 1. anal. inf. ~
2. vábný, luzný, łakavý. — III. %o 1. C ~ n E7
bez pl., Einladung f E18. 2. skoro jen: Ein-
ladung f pozvání.

Ein-lader (n-1) m E6, ~in f E19, zváč,
zvouči (osoba).

Ein-ladungs-... (n-1...) -billet n, -karte f
pozvánka; -platz, obv. Einlade-platz m plav.
nákladiště; -schreiben n zváci listy, písemné
pozvání; pozvánka; -schrift f pozvání učé-
ného ustavu, učená rozprava s programem;
-jettel m seznam pozvaných.

Ein-lage (n-1) f E22 1. vložení do čeho.
2. vložené, vložka, příloha; in der ~ v pří-
loze; dram. vložka v opeře. 3. ~ e-r Cigarre
(opak Dedblatt) vnitř dounníku. 4. (Gravatten)
-pašek u nákrčníku. 5. (Metantbetl.) obeh. vklad,
při
hře: sázka. 6. = ausdeichen 11. 2. 7. typ. ~ e-8
Duedezbogens vložka dvanácterky.

Ein-lage-... (n-1...) -blech n © ein. vložka
plechová; -capital n vklad(ní kapitál);
-deckel m příklop nakládaci (u ručného lisu);
-holz n dřevo k vykládání.

Ein-lagen-... (n-1...) -stand m stav vkladů.

Ein-lager (n-1) n E7 1. vazba pro dluhy.
2. voj. = Cinquantierung; h) = Sartier.

Ein-lager-... (n-1...) -geld n bytovné, pe-
níze za ubytování.

ein-lagern (n-1) C12 odl. 1. %a, %r sich ~
1. ukládati p uložiti. 2. voj. Truppen ~ vojske ubyto-
vati; geol. eingelagert zaléhající. — II. % C ~ n
E7 bez pl., Einlagerung f E18: Einlagerung von
Mineralien zálež, zalehání.

Ein-lags-... (n-1...) -bogen n vkladní arch;
-jehein m: 1. rak. (beim Lotta) sázecí n vkladni
listek koterní 2. (bei e-r Gejellschaftsunternehmung) vkladní
listek.

Ein-fländer (n-1) m E6 prov. = Infländer.

ein-ländisch (n-1) a D2/3 prov. = inländisch.

ein-langen (n-1) C12 odl. I. %a kane. ein Zdihf-
füst ~ spis podlati. — II. % n (jn) přijíjiti, do-
príbyti. — III. C ~ n E7 bez pl. bis zum C ~ des
Zriginales než dojde prvopis; sofern nach C ~ des
Berichtes ihned, jakmile zpráva dojde.

ein-lappen (n-1) C12 odl. I. %a 1. = ein-
fliden I. 1. 2. tov. = belappen I. 1. — II. Θ %n (jn)
hod. ◊ stupním kole naraziti.

Ein-faſſ (n-1) m E3 1. (Hineinlaffen) vpuštěni,
přístup; bis zehn Uhr ist ~ poušti se tam n
jest tam přístup do desíti hodin. 2. (Eingang
vchod; 3-m den ~ wehren brániti (komu) vejítí.
3. (Pförtchen im Ther) vrátka (pro pěšd). 4. krojě. (Sinn-
flag) založení, základek, -ka, záložka, záhyb.
5. pr. steuerfreier ~ přímček volný n daně
prostý. 6. vod. et. ~ am Schleusenthore okno sta-
vidlové, otvor السعیدو۴.

Ein-faſſ-... (n-1...) -billet n, -karte f vstu-
penka; -geld n vstupné; wieviel beträgt das
-geld? kolik se plati vstupního? -klappe f

= ~ventil; ~pforte f vstupní branka; ~preis m
= ~geld; ~rinnen fpl. ☉ hor. nálevní žlaby;
~röhre f ☉ vpuštá trouba; ~schtacht m
☐ hor. závésná sáčta n jáma; ~ventil n beim
Gebläse hut. str. ssací klapka; ~walzen fpl. souk.
válce napájecí C7.

ein-lassen (n-1) odl. I. %a 1. (den Eingang ver-
fatten) vpuštěti p vpustiti. 2. Wässer in den Teich ~
napustiti rybní vodou. 3. die Schuhe lassen
Wässer ein střevíce propouštějí vodu, do
střevíčni teče. 3. zapouštěti p zapustiti, za-
sazovati p zasaditi. 4. a) (eindrumpfen laufen)
Tuch ~ = trimpen II.; b) Meereschaumpfleisen ~ rak.
pěnovky voskem napouštěti. 5. den Fußbeder ~
natírati podlahu; ☉ die Ziedesfoole ~ napouštěti
rosol do črenu. — II. 1. %r sich ~: sich in o auf
et. ~ dáti se, pustiti se, zabrati se do čeho;
sich in ein Geprädach mit 3-m ~ dáti se n zabrati
se s kym do hovoru; sich in e- Zade ~ mísiti
se n plesti se n vkládati se do čeho; sich auf
et. ~ (jich damit befasst) obírati se, zabývati se
~ sém; sich auf e weitere Erklärung über et. nicht ~
nepouštěti se do dalšího výkladu o šem, ne-
síriti se o šem; ich lassen mich auf diese Bedingungen
nicht ein nepristupují k těmto podmínkám,
nesohlasím s těmito podmínkami; laſſ dich
niemals aufs Wetter den nasézse se nikdy; ☉ sich
~ über et. (épo auslaffen I. 4.) sítiti se v ~ šem.
2. sich mit 3-m ~: a) spojiti se, spolčiti se
s kym; b) (in Handel) spouštěti se, začínati si
(eo) S kym; sich in e-n schlinzen Handel ~ zaplesti
se do čeho, se zlou se potázati. — III. % n E7
bez pl., Einlassung f E18.

ein-läſſg ☉ (n-1), ein-läſſtich ☉ (n-1) a
D2/3 podrobný, adv. -é, důkladný. adv. -é.

Ein-lauſ (n-1) m D11 bez pl. 1. = Eingang 3.
2. kuch. = Verbindungstoff, Verdichtungsstoff. 3. plav.
a) vjezd (do přístavu); b) ein Zedeluch hat
(c-n) ~ plachta má průlinu n puštěné místo
(při našívání); lov. vběh.

ein-laußen (n-1) C2 odl. I. %n (jn) 1. vbihati
p vbehnouti; das Zdihf läuft ein (in den Hasen)
loč vplouvá do přístavu. 2. (o řečo) ins Meer ~
vlévati se, vtékati do more. 3. = eingehen
I. 2.; es sind gute Nachrichten eingelauten došly
dobre zprávy. 4. einige Worte mit ~ lassen = ein-
ließen lassen (v einließen I. 2). 5. = eingehen I. 6;
diese Leimvand ist bei der Weise eingelauten to
plátno se v prádle srazilo. — II. %a (einreinen)
vběhnouti. na- nae: fig. die (Mántliger laufen ihm
bald das Hans ein pod věriteli div se dům nezboři.

ein-laugen (n-1) I. %a C12 odl. loužiti, luho-
vati. — II. % C ~ n E7 bez pl. (Einlassung f E18.

Ein-laut 2c. v ein-... num c.

ein-läuten (n-1) %a C13 odl. vyzváněti eo,
ohlašovati eo n začátek čeho zvukem zvonů;
bie Messe ~: a) vyzváněti na mši; b) oznamo-
vati zvoněním počátek trhu.

ein-leben (n-1) %r sich ~ C12 odl. sich an e-m
Orte ~ privyknouti v...; sich in et. ~ vžiti se
to eo, zvyknouti čemna; sich in den Geist e-ß Schrift-
stellers ~ vniknout v ducha spisovatelova.

Ein-leg(c) = ... (n-1) ~ (... ) -band n (Eegeȋgen)
vložka, základka (v knize); ~brettchen n trahl.
vkladenka; ~gabel f vkládaci vidlička;
~geld n vkladné; ~gurke f (okurka) nakládačka.

ein-legen

— 763 —

sein-löthen

-messer n zavěrák; -rcis m ⊙ vnitřní obrúč;
-joſle f ⊙ stelka, podšev vkládací; -ſtächsen
n trake bičk; -ſahl m ⊙ zakládačka; -ſtein m
dlažicíkámen; -ſtuhl m skládací zidle; -tisch m
skládací stůl.

ein-legen (n. l.) C₁₂ odl. I. %a 1. vkládati p
vložiti (co kam); Soldaten bei S-m- ubytovati
vojáky u koho; %r sich bei S-m- ubytovati
se, uhostiti se u koho. 2. Heßt in den ſden přiklá-
dati (drívi do kamen), topiti; Desser -i) a) in den ſden
zatopiti, rozdělati ohni; b) Gur Brانſtutung
ohěn zakládati n p založiti; typ. a) die Schrift -
kládati písmo do kas; b) Vegen Papier - na-
ložiti arch do stroje; Weder o Capitalien -
ukládati peníze n kapitály; die Messertlinge o das
Messer - zavřiti nůž; den Vram - sklízeti, zboži
skládati; e-n Saum am Kleide o das Kleid - šaty
zakládati p založiti; Wein (in den Meiter) - uložiti
vín o do sklepa; Drenich - maso nakládati p naložiti;
Reben - rozvody klásti, pohřížovati. 3. Eisen-
bein in e-e Tischplatte -, e-e Tischplatte mit Eisen-
bein- vkládati stůl slonovinou; eingeleerte
Arbeit vykládání; Haare - vlasy zaplétati
n podkládati. 4. die Lange -: a) kopí za-
ložiti; b) fig. e-Lange für S- lámati kopí
za koho, na obranu & vystoupiti. 5 fig.: a) für
S. e-e Filterbitte o ein gutes Wort -, tež sich für S.-
přimlouvati se n orodovati za koho; gegen
Verwahrung o Protest - ohrazovati se o ohra-
diti se proti čemu; sein Veto gegen ein Geier -
vysloviti veto proti zákoni; b) (erwerben) Chre
mit et. - cti dojiti, čest získati s čim; Sdhanje
mit et. - utržiti si ostudu. 6. vid. f-m Patben et. -
dáti kotměřenci do vinku co; š. sm. = schenken.
7. Θ hor. v - ΙΙ. - II. %r sich - 1. v I. 1., 5. a).
2. lov. při stopování príliš spěchati. 3. Θ hor.
sazednouti, adituri se, založiti n začítati hři-
práci a ku tání. - III. % C-n E₇ bez pl., Ein-
legung f E₁₈.

Ein-leger (n. l.) m E₆ 1. ve spořitelnách: vkladatel, vložitel. 2. zahr. (einuzufenender Ableger) rozvod; hřízenice. 3. nakladač slanečků. 4. = Sperrhafen am Haßne.

ein-lehren (n. l.) %a C₁₂ odl. S-m et. -
naučiti koho čemu, všitipiti komu co.

ein-leiern (n. l.) C₁₂ odl. I. %a uspati
jednotvárným zpěvem. - II. %r sich - fig.
přvyknouti (čemu), vpraviti se v co.

ein-leimen (n. l.) %a C₁₂ odl. vklížiti.

ein-leiten (n. l.) C₁₃ odl. I. %a 1. S.-uváděti
p uvěsti. 2. et. - (beginnen und in Gang bringen)
záváděti p zavésti; ein Buch -i) a) mit et. začí-
nati knihu čim; b) abs. napsati úvod n před-
mluvu ke kníze; gegen S. wegen et. e-e Inter-
fuchung - zavésti proti komu vyšetřováni pro co.
3. rak. e-e Wöchnerin - (einignen) šestinedělku
uváděti. - II. % C-n E₇ bez pl., Einleitung f
E₁₈: 1. uvedení, úvod. 2. (Vorbereitung) předmluva.
3. (Vorbereitung) příprava; průprava; (Anordnung)
zařízení; die nöthigen Einleitungen zu et. treffen
nutné přípravy k čemu konati. 4. rak. úvod
šestinedělky (do kostela).

Einleiter (n. l.) m E₆ uvoditel, úvodce.

ein-leiten (n. l.) C₁₂ odl. I. %n (b) 1. (in den
Weg) zahnouti (na cestu). 2. figr. nad e-r Abschlu-
fung wieder - po odchylce vrátiti se k řeči;
(anderen Zinnes werden) obrátiti; (gelintere Saiten auf-

ziehen) obrátiti, mírniti se. - II. %a 1. S. wieder -
privěsti koho na cestu. 2. cahr. = einrenten 1. -
III. %r sich - vkloubiti se. - IV. % 1. C-n
E₇ bez pl., Einleitung f E₁₈. 2. jen Einlen-
kung f = Selen.

ein-lernen (n. l.) %a C₁₂ odl. 1. et. - nauciti
se čemu; (autowenbig lernen) nauciti se nazpamět.
2. S-m et., S. zu et. - (+) = einlehen.

Ein-lese... ⊙ (n. l.) ... -brettchen n., -gestell n
prebírka, preběračka (přístroj k nabránu nákresu).

ein-lesen (n. l.) C₁₂ odl. I. %a 1. shirati p se-
brati. 2. tkale. a) zkrížovati nití osnovové do
kříže; nabrati n sebrati nití osnovové do
kříže; b) nabrati šnůry stroje vytloukacího
dle výkresu. - II. %r sich -: sich in e-n
Schriftsteller - věísti n začísti n zahloubati se
do spisovatele, rozuměti spisovateli.

Ein-leser ⊙ (n. l.) m E₆, -in f E₁₉ ⊙ tkale.
osnovac.

ein-leuchten (n. l.) C₁₃ odl. I. %n (b) 1. býtí
zřejmý n jasný; bíti do oči; es will mir útid -
nemohu (a nemohu) pochopiti. 2. ♀ libiti
se, slušeti. - II. -d a D₂,₃₃ zřejmý, do oči
bijici, očividný, patrný; - machen ozřejmiti.

ein-liefern (n. l.) C₁₂ odl. I. %a = abgeben
I. 1.; dodati, postaviti (k soudu). - II. %
C-n E₇ bez pl., Einlieferung f E₁₈ = Ab-
gabe 1.

Ein-lieferungs... (n. l.) ... -schein m do-
davaci listek; -zeit f doba dodání.

ein-legen (n. l.) C₁₂ odl. I. %n (fn) 1. ležeti
v čem, býtí zavřen. 2. o osobách: = absteigen I.;
zejm. voj.: - bei S-m bydleti, býtí ubytován
u koho. - II. -d a D₂,₃₃ vložený, v příloze;
- 5 Gulden vloženo 5 zlatých. 2. (eingefallen)
vpadlý; tief -de Angen hluboko vpadlé oči.

Ein-lieger (n. l.) m E₆ 1. nájemník, po-
druh, noclehář. 2. zo. (Hautstügler) Aulax žla-
batka podružnice.

Ein-liegerschaft (n. l.) f E₁₈ nocleháři,
podruzi.

ein-lippig (n. l.) a D₂,₃₃ bot, v ein... num. c.

ein-lippein (n. l.) %a C₁₂ odl. 1. = einflüstern.

ein-loden (n. l.) %a C₁₂ odl. vychváliti,
dorupčiti.

ein-lochen ⊙ (n. l.) %a C₁₂ odl. 1. tes. zače-
povati (= einzappen). 2. p uvězniti.

ein-löffeln (n. l.) %a C₁₂ odl. jísti lžici.

ein-logieren (n. l.) %a, %r sich - C₁₂ odl.
ubytovati koho, %r SC.

ein-lo(o)ſten (n. l.) %a C₁₄ odl. ein Œuſt - to-
uvěsti n veplouti za pomoci lodivoda do při-
stavu; fig. uvěstiv bezpečnost; dovésti k cili (co).

ein-lösen (n. l.) C₁₄ odl. I. %a 1. vypláceti
p vyplatiti; ein Pſaud - zástavu vyplatiti.
2. fig. sein Wort - dostáti slovu. - II. % C-n
E₇ bez pl., Einſoſung f E₁₈ výplata.

Ein-lösungs... (n. l.) ... -amt n mena;
-casse f, -stelle f für Banfnoten obch. výplatna
pokladna; -recht n právo výplatné n k vý-
platě; -schein m výměnný listek.

ein-lothen ⊙ (n. l.) %a C₁₃ odl. stav. olovnici
měriti.

ein-löthen ⊙ (n. l.) I. %a C₁₃ odl. vletovati,
vpojiti (co kam). - II. % C-n E₇ bez pl., Ein-
löthung f E₁₈.

ein-löthig

— 706 —

[ein-münden]

ein-löthig (n. l.) a D₂,₃ v ein-.. num. c.
ein-lotsen (n. l.) vₐ C₁₂ odl. plav. vevěsti lodi-
voden v neznámých nebezpečných vodách);
(= einloetfjen).

ein-ludeln (n. l.) vₐ C₁₂ odl. voj.: ein Geschlitt -
vsaditi v strětiti prupalku do zátravky u děla.

ein-lügen (n. l.) vₐ sich ~ B₆ velhati se,
lžemi se vetřiti kam.

ein-lussen (n. l.) vₐ C₁₂ odl. usp(ink)ati,
uhýkati; fig. durch jüße Worte - sladkými
slový ukonejšiti, uchlácholiti (koho).

ein-lumpen (n. l.) vₐ C₁₂ odl. = verlumpen.
Ein-mach (c. l.) ... (n. l.) ...) -glas n sklenice
k nakládání; -qurke f (okurka) nakladačka

ein-machen (n. l.) vₐ C₁₂ odl. 1. zadělati (to
do čeho). 2. koeh. držíchte - ovoce nakládati v ná-
ložiti n zavařovati; einmachtet Sbít nakládané
ovoce, zavařenina; Eingemachtes zadělá-
né, podpouštka. 3. ben Tegg ~ těto zadělávati.

ein-mächtig (n. l.) a D₂,₃ bot v ein-... num. c.

ein-mähdig (n. l.) a D₂,₃ v ein-... num. c.

ein-mähen (n. l.) vₐ (h) C₁₂ odl. = einhafen I.

ein-mahlen (n. l.) C₁₂ odl. I. vₐ namleti čeho. -
II. vₐ sich - mletim ubýti čeho.

ein-mahnen (n. l.) C₁₂ odl. I. vₐ: e-e Schuld -
upomínati z dluhu. - II. % G ~ n E₇ bez pl.,
Einmahnung f E₁₈ upominka.

ein-mähren (n. l.) vₐ C₁₂ odl. = einziegen I.
(Ein-maßich ... (n. l.) ... -apparat m vystíraci
stroj, vystíradlo; -gut n vystírka, vystvření.

ein-maischen (n. l.) vₐ C₁₄ odl. I. vₐ pív. vy-
stírati, vysypati. - II. % G ~ n E₇ bez pl.,
Einmaichsung f E₁₈ vystírka.

ein-mal (l.) adv. I. 1. jednou, jedenkrát; - drei ist drei jednou tři jsou tři; nicht - anı jednou (v. II. 4); - (kope cítn) fir allgemal jednou na vždy; für - maq das jo hingehen: a) pro jednou jest to dobré; b) tentokrát n pro jednou necht to ještě projde; - um das andere: a) jednou dv z dvou případů; - b) tež - über das andere rěd na ráz; několikrát po sobě; nach - : a) (nicht öfter) ještě jednou (a ne vieckrá); noch - so viel jesté jednou tolik; er ist noch - so alt als ich jest ještě jednou dvakrát tak starý jako já; ich rede nur - nerad opakuji; kněž dvakrát nekáže; b) (aufs neue) znova, nanovo; er ist jen - (wěf jen 'mal') kraft gelezen už byl jednou nemocen; Prv. - ist feinmal jednou neplatí; nur - (l.) mědete ich dich jen jednou bych tě rád viděl; nur - (-) jen jen mědete ich dich rád bych tě jenom vidět; auf - najednou: a) ne po sobě, ne jednotlivě; er tödete drei auf - zabil tři jednou ránou; b) (předtich) nenadále; mit - najednou, zároveň, nenadále. 2 (erstens) předne; - war er zu arm, dann auch zu schmach jednak byl příliš chud, jednak příliš sláb; - so, - anders hned tak, hned jinak. - II. 1. (zu einer nicht näher bes-

ummtet Zeit jednou, druhdy, kdyši, někdy; endlich - konečné; es war - ein Rěnia byl jednou jeden král; wenn er (je) - Lůst dazu befommt zachee-li se mu kdy toho. 2. das ist nun - so! to už jinak není; es ist nun - gescheben uz se to stalo! (gaká pomoc) co délat!; ich bin nun - so jsem už takový. 3. u imp. temm' - her! pojst! sem (na chvíli); trinfen Žie -! pijte (trochu); hör' -! poslyš!; den' dir -! pomysli si!; so rede doch! - tedy mluv!; so sei doch - still! hund

už jednou zticha! 4. nicht - anı; ich habe ihn nicht - gegeben ani (okem) jsem ho nespatřil; endlich - konečne!; Teuset noch -! zum Henker -! kyho výra! u všech všudy! 5. (endlich) ist er - fort? už je konečně (n přec jednou) pryče?

ein-mal... v ein-... num. c.
Ein-mal-cins (n. l.) n E₃ násobilka v ein-... num. c.

ein-malig (n. l.) v ein-... num. c.
cin-männig, cin-männisch (n. l.) a D₂,₃
v ein-... num. c.

ein-mariniren (n. l.) vₐ C₁₂ odl. naložiti (do octa, oleje a koření), marinovati|.

ein-marken (n. l.) C₁₂ odl. I. vₐ = ein-
arenzen. - II. vₐ G ~ n E₇ bez pl., Einmar-
fung f E₁₃.

Ein-marsch (n. l.) m D₁₁ pochod kam, vstup, vtáhnuti, vtr.

Ein-marsch... (n. l.) -kampf m boj na po-
chodu kam.

ein-marfschieren (n. l.) vₐ (n) C₁₂ odl.
vtrhnouti, vtáhnouti kam.

Ein-maß (n. l.) n E₃ bez pl. proměra, -ek,
úbytek na míře.

Ein-maſſer (n. l.) m E₆, ein-maſſig (n. l.) a
v ein-... num. c.

ein-mauern (n. l.) C₁₂ odl. I. vₐ 1. ⊕ za-
záditi. 2. obezditi, zdi obehnati. - II. %
G ~ n E₇ bez pl., Einmauerung f E₁₈.

ein-mäufig (n. l.) a D₂,₃ v ein-... num. c.
ein-maujen (n. l.) vₐ C₁₄ odl. plav: e-n Hafen -
zajistiti hák proti vyklesnutí (provázkem).

ein-meischen (n. l.) vₐ C₁₄ odl. = ein-
majsen.

ein-meiſeln ⊕ (n. l.) vₐ C₁₂ odl. 1. (dlá-
tem) v(y)dlabati. 2. zadlabati.

ein-mengen (n. l.) C₁₂ odl. I. vₐ vměšovati
p vmísiti; fid in et. - vměšovati se. mísiti,
plésti se, vkládati se. zasahovati do čeho. -
II. % G ~ n E₇ bez pl., (Einmengung f E₁₈ mí-
chání; vplétání se.

Ein-mengſel (n. l.) n E₆ vmíšené, vpletené.

ein-merkfen (n. l.) vₐ C₁₂ odl.: Waische - prádlo
znamenati.

ein-messen (n. l.) C₁₄ odl. I. vₐ 1. naměřiti
(co do čeho). 2. proměřiti. - II. vₐ ři ři - úbýti
čeho měřením.

ein-měngen (n. l.) vₐ C₁₃ odl. = einſchlaßen.

ein-miet(h)en (n. l.) C₁₃ odl. I. vₐ, v₇ ři ři -
3. - najmouti byt komu n pro koho; ři bei
N-m - najmouti si byt u koho. - II. % G ~ n
E₇ bez pl., Einmietichung f E₁₈ nájem.

Ein-miet(h)er (n. l.) m E₆, Ein-miet(h)ling n
E₇ 1. nájemník. 2. zo. = Einlieger 2.

ein-miſchen (n. l.) vₐ, v₇ ři ři - C₁₂,₁₄ odl. 3c.:
= einmengen 2c.

ein-monatlich (n. l.) a D₂,₃ v ein-... num. c.

ein-mulden (n. l.) v₇ ři - ři - C₁₃ odl. = ein-
fatteln I.

ein-mummeln, f ein-mummenn (n. l.) vₐ,
v₇ ři - C₁₂ odl. zakukliti (v₇ se).

Ein-mund (n. l.) m D₂,₃ ein-mündig (n. l.) a
D₂,₃ v ein-... num. c.

ein-münden (n. l.) C₁₂ odl. I. vₐ (b): in das
Meer - ústiti se, vtékati, v(v)lévati se do mofe. -
II. % G ~ n E₇ bez pl., Einmündung f E₁₈
ústí, vtok.

ein-paſſieren

— 768 —

| Ein-quell...

cinpaſſieren (n. u. l.) C₁₂ odl. 1. vₚ (in) věházeti p vejiti. — II. ¼a tkale naváděti niti do listů.

ein-paſſchen (n. u.) vₚ (b) C₁₄ odl. tleskati.

ein-paſken F (n. u.) vₚ C₁₂ odl. 1. S. ~ učiti koho šermu. 2. S. v S-m et. ~ vtloukati p -ci co do koho.

Ein-paſker F (n. u.) m E₆ vtloukal, dríč, přísný učitel.

ein-peitschen (n. u.) vₚ C₁₄ odl. 1. vmrskati (bičem n důtkami), vtloukati komu co. 2. lov. = cinheben 1.

Ein-peitscher (n. u.) m E₆ ~ beim engl. Partament: svolavač vládních přivřenčů (píl děležitěm hlasování)

ein-pelzen (n. u.) ¼a C₁₄ odl. zahr. = ein-prepesen 1. 1.

ein-persönlich (n. u.) a D₂₃, v cinz... num. c.

ein-paſſchen (n. u.) I. ¼a C₁₂ odl. koly obehnati. — II. ½% 1. C- n E₂ bez pl., Ein-paſſung f E₁₈ 2. jen Einpaſſung f E₁₈ = Paliffade.

ein-paſarten (n. u.) I. vₚ C₁₂ odl. k faše připojiti, přípařiti; an e-m Orte eingepaſſt sein patřiti farou kam. — II. Eingepaſſarte(r) m D₂₃, farní osadník.

ein-paſſern (n. u.) ¼a C₁₂ odl. (o)pepřiti.

ein-paſſen (n. u.) C₁₂ odl. I. vₚ (b) hier pfeift der Wind cin sem duje n fiči vítr. — II. ¼a zahr. vdražiti, vkopulovati.

ein-paſchen (n. u.) vₚ C₁₂ odl. hosp. ohraditi; fig. (do těsného prostoru) naepati n vpěchovati n stěsnatí.

ein-paſlanzbar (n. u.) a D₂₃, zasaditelný.

ein-paſlanzen (n. u.) C₁₄ odl. I. vₚ 1. vsaditi, za-; et. in Menge ~ nasázeti čeho; die Haare sind in die Hant eingepaſſant vlasy jsou do kůže vrostlé n vyrůstaji z kůže. 2. fig. (einprägen) S-m et. ~ vštípiti n vnuknouti komu co; eingepaſſant vštěpený n vrozený n při-. — II. vₚ sich ~ 1. ¼a-saditi se, u- se, zarůsti do čeho. 2. (fid urgent) binſteſtem postaviti se kam. — III. ½% C- n E₇ bez pl., Einpaſlanzung f E₁₈.

ein-paſtarnen (n. u.) ¼a C₁₂ odl. 1. vydlážditi, dlažbou ohraditi. 2. Steine ~ kameni dávati do dlažby. 3. chir. náplastmi obaliti; die Mängel ~ kulku obaliti.

ein-paſlöken (n. u.) ¼a C₁₂ odl. 1. (eſſmaconen) koly upevniti. 2. (einrichteten) koly obehnati.

ein-paſliigen (n. u.) ¼a C₁₂ odl. = einadern.

ein-paſpropzen (n. u.) C₁₂ odl. I. ¼a 1. vroubovati, vštípiti, zastípiti (co do čeho); fig. vštěpovati p vštípiti komu co. 2. = einpřepjen. — II. ¼a C- n E₂ bez pl., Einpäſpropfung f E₁₈.

ein-paſründen (n. u.) C₁₂ odl. prov. I. vₚ ¼. R. ~ dáti komu obročí; š. am. zaopatřiti koho. — II. vₚ sich ~ prov. J opatřiti si životní důchod od koho.

Ein-paſünder (n. u.) m E₆, ein-paſündig (n. u.) a D₂₃, v cinz... num. c.

ein-paſüben (n. u.) ⊕ vₚ C₁₄ odl. bor. das Zumpſaßer ~ přelévati vodu ze žumpy do žumpy džberem.

ein-pichen (n. u.) ¼a C₁₂ odl. 1. (na)smoliti, smolou namazati. 2. přismoliti, smolou připěvniti.

ein-pilgern (n. u.) ¼a C₁₂ odl. vputovati, při- (kam).

ein-pinkeln (n. u.) vₚ (b) C₁₂ odl. slnšněžíš než einpiffen.

ein-pinnen (n. u.) ¼a C₁₂ odl. lod. začěpovati.

ein-pinseln (n. u.) ¼a C₁₂ odl. (štětcem) nářiti n namazati.

ein-piffen P (n. u.) vₚ (b) C₁₄ odl. močiti n p scáti (do čeho); rejm. močiti do postele, p posčávati se.

ein-plaſchen (n. u.) ¼a C₁₂ odl. plav. polepiti dno lodi kravimi chlupy a papírem (= anpladen 5).

ein-plaſken (n. u.) ¼a C₁₂ odl. = einfriedigen.

ein-plaudem (n. u.) vₚ C₁₂ odl. 1. S-m et. ~ namluviti n nabalamutiti komu co. 2. S. ~ povídaním uspati koho.

ein-pumpf(s)en F (n. u.) vₚ (in) C₁₂ odl. 1. žblunknouti (do čeho). 2. sřititi se, sbořiti se. spadnouti.

ein-pöſeln (n. u.) I. vₚ C₁₂ odl. nasoliti, do soli naložiti. — II. ½% C- n E₇ bez pl., Ein-pöſelung f E₁₈.

ein-polig (n. u.) a D₂₃, Ein-poligkeit (n. u.) f E₁₈ v ein... num. c.

ein-poltern (n. u.) vₚ (in) C₁₂ odl. hřmotně vpadnouti n vraziti (kam).

ein-prägen (n. u.) I. vₚ, vₚ sich ~ C₁₂ odl. 1. v(y)rýti, vtisknouti, ytlačiti (vₚ se); sich dem (Sedachniffe ~ v paměť se vrýti n vštípiti; sich (dat.) et. tieſ ~ vštípiti si co. — II. ½% C- n E₇ bez pl., Einprägung f E₁₈.

ein-predigen (n. u.) C₁₂ odl. I. vₚ (b) dělati koma kázání n výčitky, domlouvati komu. — II. ¼a 1. S-m et. ~ kázati, vštěpovati komu co. 2. ⊕ S. ~ mluvením uspati koho. — III. vₚ sich ~ cvičiti se v kázání.

ein-preſsen (n. u.) ¼a C₁₄ odl. 1. stisknouti, stlačiti, sevřiti, stisniti; sich den Leib zu fesr ~ příliš is utahovati n s-. 2. vtlačiti, vtisknouti (co do čeho).

ein-proben (n. u.) cin-probieren (n. u.) ¼a C₁₂ odl. zkoušeti.

ein-prügeln (n. u.) vₚ C₁₂ odl. = einbäuen I. 3. Ein-puderer ⊕ (n. u.) m E₆ pudrovač.

ein-pudern (n. u.) vₚ C₁₂ odl. (na)pudrovati.

ein-puffen (n. u.) vₚ C₁₂ odl. = einjſchlagen.

ein-pummeln F (n. u.) vₚ, vₚ sich ~ C₁₂ odl. = einummeln.

ein-pumpen (n. u.) vₚ C₁₂ odl. (na)pumpovati, (na)čerpati, v- (lo čeho).

ein-puppen (n. u.) vₚ sich ~ C₁₂ odl zakuklitise.

ein-purzeln F (n. u.) vₚ (in) C₁₂ odl. = einfallen 1. 9.

cin-quartieren (n. u.) C₁₂ odl. I. vₚ, vₚ sich ~ ubytovati (vₚ se); cinquartiert sein býti ubytován p bytem (kde). — II. ½% C- n E₇ bez pl., Cinquartierung f E₁₈: ein Soldat in der Cinquartierung voják na bytě; wir bekommen heute Cinquartierung k nám přijdou dnes vojáci na byt.

Ein-quartierungs-... (n. u.)... -billet n ubytovací listek; ~frci a prost ubytovací povinnosti; ~koſten fpl. vydání na ubytování; ~laſt f povinnost ubytovací; ~zettel m v -billet.

Ein-quell-... (n. u.) ... -wasser n ⊕ pir. voda k namáčení.

ein-quelten]

— 769 —

[ein-reißen]

ein-quelten (n. l.) v. a. C₁₂ odl. namäčti, (na-)mociti, nechati nahnötati (eo.)

ein-querlen (n. l.) v. a. C₁₂ odl. = einquirlen.

ein-queltschen (n. l.) v. a. C₁₂ odl. namäčati, natlačiti, v., napechovati (eo do čeho).

ein-quirlen (n. l.) v. a. C₁₂ odl. ein Ei in e-e Brübe ~ zakvedlati† a zamichati vejce do omäcky.

ein-rahmen (n. l.) C₁₂ odl. I. v. a. zarám(c)ovyati. — II. % C̄-n E₇ bez pl., Einrähung f E₁₈.

Ein-rähmungs-... (n. l...-) ~geschäft n. zarámovací obchod.

ein-rammen (n. l.) v. a. C₁₂ odl. 1. ⊕ = ein-rammen. 2. F ein Bett ~ postel zrunditi, zmuchałati, zváleti.

ein-rammen ⊕ (n. l.) v. a. C₁₂ odl. Viabte ~ zatloukati n. zarážeti koyi n. piloty; beranem zatlouci, zarážeti.

ein-randcn C₁₃, ein-rändern C₁₂ (n. l.) v. a. odl. (o)krajem opatřiti, obroubiti.

ein-rangieren v. oj. (n. l.) v. a. C₁₂ odl. vrádití (= einreiben I. 1., II.).

ein-rathen ↗ (n. l.) v. a. C₇ odl. rak. auf et. = anratßen.

ein-rauchen (n. l.) v. a. C₁₂ odl. e-e Pfeife ~ dýsmku zakuřovati p. zakouřiti.

ein-räuchern (n. l.) I. v. a. C₁₂ odl. zakouřiti, začaditi, zasmudití. — II. % C̄-n E₇ bez pl., Einräucherung f E₁₈.

ein-räumen (n. l.) I. v. a. C₁₂ odl. (opak allsveräumen) 1. Wiedet ~ umistiti, postaviti nábytek; (fjid) e-e Wöhnung ~ byt (si) zaříditi; Waren ~ zboži (do skládatě) ukladati, uložiti; einpadem skladati. 2. (abtreten) odstoupiti co, zanechati čeho; S-m sein Zimmer ~ vykliditi komu n. pro koho pokoj. 3. (gugeſſegen) priznávati komu co; dem Richter e-e Maadt ~ propůjčiti n. udělit n. dáti soudeci moc; dem Stäger ein liegendes Gut ~ postoupiti žalobníkovi nemovitý statek; dem Stäger den Besitz des Gutes ~ uvésti žalobníka v držení statku; S-m den Berrang ~ dáti přednost komu; S-m mu viel ~ povolavi komu mnoho komu. — II. ~d a připouštěći -ivý; des Bindewort gram. připouštěći spojka. — III. % C̄-n E₇ bez pl., Einräumung f E₁₈.

Ein-räumungs-..., ein-räumungs-... (n. l...-) ~satz m. věta připouštěći; ~weise adv. svolením, postoupenim.

ein-raunen ↗ (n. l.) v. a. C₁₂ odl. = einfüllstern.

ein-rauſchen (n. l.) v. n (jn) C₁₄ odl. = einfluthen.

ein-rechen (n. l.) v. a. C₁₂ odl. 1. shrabati, na-2. skoro † = einrechen.

ein-rechnen (n. l.) v. a. C₁₂ odl. vpočísti do čeho; die Kinder mit eingerechnet počítaje v to i děti, i s dětmi.

Ein-rede (n. l.) f E₂₂ 1. (dazwischenreden) přerušení řeči; námitka; Widerpruch) odpor, odmluva; (Einnendung) obrana proti čemu n Z čeho ~ auf die Klage odpověd. 2. gegen et. ~n vorbringen námitky uváděti; ohne alle ~ bez odmluvy; ~ erheben o thun gegen et. ozvati se proti čemu, odpirati čemu.

Ein-rede... (n. l...) ~begegten n prosba v odpovědi.

ein-reden (n. l.) C₁₃ odl. I. v. a. S-m et. ~a) slovem pohnouti n. přiměti n. nadchnouti Německo-cesky slovnik. 1. Deutjubehmijches Wörterbuch.

koho k čemu; S-m Muth ~ (reči) dodati komu odvaly; b) S-m et. glauben machen) namlouvati p. namluviti komu eo; er redet sich (dat.) ein domýšli se; das laſſe id mir nicht ~ tomu neuverřin; laſſ dir Dech nicht je et. ~ never tomu!; er laſſt sich alles ~ všemu véri; c) (jn et. berecn) přemluviti n. (reči) pohnouti koho k čemu. — II. vₙ (b) 1. quæcem domlouvati komu; sich nicht ~ laſſen nedati si rei. 2. in et. ~: a) (jub reden einmündi) mluviti n skákati do ſoſi, přerušovati ſee; b) (minderreden) odmlouvati, odpírati, odporovati, námítky ciniti, odpovídati.

Ein-reder ↗ (n. l.) m E₆ odml(o)uvač.

ein-reiſsen (n. l.) v. a. C₁₂ odl. plav. částeneo skasati, pod-, svinouti pľachuť.

ein-registrieren (n. l.) I. v. a. C₁₂ odl. věpsati n za- do rejstriku n do knih n do seznamu, zaznamenati. — II. % C̄-n E₇ bez pl., Einregistrierung f E₁₈: zápis do knih.

ein-regnen (n. l.) C₁₃ odl. I. v. n (b) 1. v. c̄s regnet hier ein prši sem. 2. (regeartig einbringen) pršeti, sypati se; Priigel regneten auf ihn ein rány se naň jen sypaly. — II. v. a. 1. (obv. v eingeregnet sein) deštěm být zdržován. 2. promoknouti. — III. v. r: ch: der Morgen regnett jid ein (seßt sich mit Regen fest) ráno začíná den deštěm n ukazuje na děst.

Ein-reibe-... (n. l...-) ~holz n knih. natérák; ~sabe f mast (k natiráni).

ein-reiben (n. l.) C₉ odl. I. v. a. 1. Prot in e-e Zdünget ~ chleba do misy nadrobiti. 2. vtírati p. veritati, vermouti (eo kam). 3. den Körper mit Zl ~ tělo olejem (na)mazati n natirati; Fleisch mit Salz ~ meso (na)soliti; fig. id werde es ihm ~ vor joff baran bentem) to mu přijde draho! zlým toho zazivje! — II. v. C̄-n E₇ bez pl., Einreibung f E₁₈.

ein-reichen (n. l.) C₁₂ odl. I. v. a. podati, za-co (kam); e-e Klage bei Gericht ~ žalobu k soudu podati. — II. % C̄-n E₇ bez pl., Einrichtung f E₁₈.

Ein-reichungs-... (n. l...-) ~protokoll n. podaci n. podavací protokol.

ein-reifen (n. l.) C₁₂ odl. I. v. a. ⊕ bed. dáti do obruči, zaobručiti. — II. v. n (jn) pokrývati se jiním. — III. % C̄-n E₇ bez pl., Einrichtung f E₁₈.

ein-reihen (n. l.) C₇ odl. I. v. a. 1. vraditi, za-; e-r Compagnie ~ vraditi do setnuy. 2. (za)ryhovati; šiti n sešívati n stehovati predním stehem; Perten ~ (auf e-n Faden jießen) perly (na nit) navlékati; tkale, naváděti (lepe einziehen); S. unter die Bürger o Beamter ~ postaviti koho v řad měšťanů n úředníků, učiniti koho měšťanem n úředníkem. — II. % C̄-n E₇ bez pl., Einrichtung f E₁₈.

ein-reihig (n. l.) a D₂,₃ v eins... num. c.

ein-reimig (n. l.) a D₂,₃ v eins... num. c.

Ein-reiß-... (n. l...) ~haken m. voj. hák bouraci n strhaci.

ein-reiſsen (n. l.) C₅ odl. I. v. a. 1. et. ~ na-trhnouti eo. 2. (einbořren) die Mralten in’s Fleisch ~ drápy do masa zatiti n. verknouti; ⊕ bed. die Gargel ~ zejk vtírat. 3. Umriſse mit dem Riffet ~ obrysy rydlem naryšovati n. načrtnouti. 4. (amführzen machen) strhnouti, zbořiti, zbourati, rozvaliti; fig. ein Zvěstem ~ system zrušiti. — II. v. n (jn) 1. (e-n Nils betommen) trhati se, pukati,

97

Ein-reißer

— 770 —

[Ein-sage

praskati, dostávati trhliny n (roz)pukliny.
2. fig. (ich verbreiten) širiti se, (rozmáhati se,
ujimati se; tief cingeriffenes übel (hluboko) za-
korenéle zlo; o nemocich: šříti se, zmáhati se.
3. O vrtáku. nestejnoměrně vrtati. — III. %
C̄-n E₇ bez pl., Einreichung f E₁₈.

Ein-reißer ("ü-ü) m E₆ strhovatel, bořitel.
cin-reiten ("ü-ü-) C₅ odl. I. v'n (ju) praes. ind.
a imp. C₁₃ odl. vjížděti p vjeti kam (końmo).
— II. %a 1. ein Pferd — koně učiti jízdě n jezditi.

2. fig. — einpaufen. 3. jízdou na koni zbořiti n
strhnouti (co). — III. % C̄-n E₇ bez pl. = Einritt.

cin-renkbar ("ü-ü-) a D₂₁₃ napravitelný, do
kloubu vpravitelný.

cin-renken ("ü-ü-) I. v'n C₁₂ odl. napraviti,
do kloubu vpraviti. — II. % C̄-n E₇ bez pl.,
Einrenkung f E₁₈.

Einrenfer ("ü-ü-) m E₆ 1. napravovatel,
vpravovatel do kloubu. 2. prístroj napra-
vovaci.

cin-rennen ("ü-ü-) C₁₅ odl. I. v'n (ju) auf S. ~
naběhnouti n vraziti na n do koho. — II. %a
die Bure ~ dvěte v běhu vyraziti; fid anš Ver-
zweiflung den Zbädel ~ ze zoufalství hlavu
o stěnu si roztrhítiti; dumm, um Wande mit
ihm einzurennen hlopý div netrká n až buči;
3-m die Kante ~ kopim koho prohnati; O hut,
kořozpitopi, roztaviti (surově čelezo).

cin-richtbar ("ü-ü-) a D₂₁₃ = einrentbar.

cin-richten ("ü-ü-)j C₁₃ odl. I. %a (3. sg. praes.
taz einrichten): 1. zařizovati p zařiditi, spořádati,
vpraviti; e-n Plaß zu e-m Balle ~ vpraviti místo
k plesu; e-n Ball ~ uspořádati ples; es ist alles
an’s Bie in der Welt cingerichtet der světje jest
vše nejlépe zařízeno u (v)spořádáno; Schulen ~
školy zřizovati; ein wohlcingerichteter Staat dobře
zařízený n spořádaný stát. 2. O (o sein Haus) ~
zařiditi (v bytě) koho; ich bin nicht darauf einge-
richtet, ihn zu empfangen nejsem zařízen tak,
abych ho prijalc. 3. lov. obstaviti (= einstellen
I. 5. 4. math. e-e gemißte Zahl ~ vpraviti číslo
smíšené na zlomek nepravý. 5. chir. gebrochene
Schluochen ~ napravovati n navěsto do kloubu
n napraviti n srovnati polámané kosti. —
II. %r sich ~: sich so ~, daß... tak se zařiditi,
aby...; sich auf et. ~ připraviti se nač; sich nach
et. ~ řiditi se n spravovati se dle čeho; sich
häuslich ~ domácnost si zařiditi; abs. (iparjam leu)
šetřiti, být ji hospodárny n četrný; deine Cint-
tünfte sind nicht frei, du muſat dich also besser ~
nemäs velké prijmy, uskrovní se tedy. —
III. % C̄-n E₇ bez pl., Einrichtung f E₁₈:
1. zařízení. 2. nábytek, nářadi.

Ein-richter ("ü-ü-) m E₆ 1. zařizovač, zařizo-
vatel. 2. chir. = Einrenfer.

cin-riegeln ("ü-ü-) n/a, v'r sich ~ C₁₂ odl. na
závoru n závorou (v'r se) zavírati.

cin-riegseln ("ü-ü-) v'n (ju) C₁₂ odl. hrčeti n
zurčeti n plynouti n těci.

cin-ringeln ("ü-ü-) n/a C₁₂ odl. kroužky sevríti.

Ein-riffs ("ü-ü-) m D₁₃ natření, -ina.

cin-ritt ("ü-ü-) m E₃ vjezd (na koni).

cin-rissen ("ü-ü-) n/a C₁₄ odl.: die Haut ~ káži na-
škrábnouti; e-n Yamen ~ in et. jméno vyškrá-
bati n výrýti do čeho.

ein-rollen ("ü-ü-) I. %o, v'r sich ~ C₁₂ odl.

1. svinouti, shaliti, stočiti (v'r se). 2. zavi-

nouti, za(o)baliti. — II. % v̄ C̄-n E₇ bez pl.,
Ein-rollung f E₁₈ svinuti, zavinuti.

ein-rosten ("ü-ü-) n/a (jn) C₁₃ odl. (za)rezá-
věti; cingerstetes übel zastaralě n zakořeněle
zlo; fig. in der Provinz ~ F zamrznouti, zůstati
na venkově.

cin-riickbar ("ü-ü-) a D₂₁₃ vpravitelný.

Ein-rück(e)=... ("ü-ü)(...)) ~ und Anrücke-
hebel m zasunovací n vysunovací páka;
—muff m str. vsuvný n vsouvací muſ.

ein-rücken f ("ü-ü-) v'n (jn) C₁₂ odl. prov. j =
einriiden II. 1.
cin-riücken f ("ü-ü-) C₁₂ odl. I. %a vsou(n)ati,
vkládati p vložiti (co kam); e-e Anzeige in die
Zeitung ~ dáti oznámení do novin; tkale. stav
mechanický spustiti n do pohybu přivěsti;
cin- und auervilden vsouvati a vysouvati; typ. c-e
Beile ~ (v'n v'n mit der Beile ~) zaraziti řádku,
couvnouti s řádkou. — II. % v'n (jn) 1. (o vojsku) in
e-n Plaß ~ vtáhnouti kam; (o dovolen(c)eh) přiraziti,
dostaviti se k vojsku, nastoupiti (vojenskou
službu, F narukovati; in S-ß Stelle ~ na et
místo nastoupiti; rak. (ur großen Armee) ~ ode-
jiti na věčnost, zemřiti. 2. typ. v I. 1. typ.
— III. % C̄-n E₇ bez pl., Einrüfung f E₁₈.

Ein-rüfungš... ("ü-ü...) -gebüren fpl. in-
sertní poplatek.

ein-rudern ("ü-ü-) v'n (jn) C₁₂ odl.: in e-e
Bucht ~ (ve)veslovati do zálivu.

ein-rufen ∽ ("ü-ü-) I. %a C₈ odl. 1. = herein-
rufen. 2. = einberufen. 3. (při dražběch) vyvolávati.
— II. % C̄-n E₇ bez pl., Einrüfung f E₁₈.

Ein-rufungš=... ("ü-ü...) ~prcīs m obch. cena
vyvola va)ci; voj. = Einberufungš=...

cin-rühren ("ü-ü-) C₁₂ odl. I. %a 1. zamíchati,
zavrtěti. 2. Měrtel ~ míchati maltu; typ. die
Narbe ~ míchati barvu; fig. 3-m et. ~ = ein
broden 2.; hait du's eingerührt, kanust du's auch
aufessen co's si nadrobil, vyjez! — II. % C̄-n
E₇ bez pl., Einrührung f E₁₈.

ein-rührer ∨ ("ü-ü-) m E₈ hřeblo, míchlac.

ein-runden ∽ ("ü-ü-) n/a C₁₃ odl. = abrunden.

ein-runzeln ("ü-ü-) v'n (jn) C₁₂ odl. (s)vrašititi se,
vráskovati se.

cin-rupſen ∽ ("ü-ü-) n/a C₁₂ odl. 1. = abz
rupſen. 2. okusovati, ožírati, spás(a)ti.

cin-ruhzen ("ü-ü-) n ("ü-ü-) n/a C₁₄ odl. pokrýti
sazemi.

Eins (±) f E₁₈ v ein 1.

Eins=... ("ü-ü...) v ein=...

Ein-saat ("ü-ü-) f E₁₈ 1. zasévání. 2. osov,
obilí k zasévání.

cin-fädeln ("ü-ü-) n/a C₁₂ odl. dáti do sáčku,
f shrábnouti.

cin-fäden ("ü-ü-) C₁₂ odl. I. %a 1. šeru ~
obili do pytlů dáti n naměřiti; iek. vtěsnati,
sevríti, vpouzdrítí (nádor). 2. f (einädeln) dáti u
vstrěiti do sáčku; žert. cienu jísti. — II. ∽ v'n
(jeinrufen) spadati se, opadavati, klesati.
— III. F v'r sich ~ zasěbaliti se (jako do pytle). —

IV. % C̄-n E₇ bez pl., Ein-fäfung f E₁₈.
ein-fäen ("ü-ü-) C₁₂ odl. I. %a: Samen ins
seld ~ zasévati p zaseti obili na pole; das
seld ~ pole oseti. — II. % C̄-n E₇ bez pl.,
Einsä-ung f E₁₈.

Ein-sage ∽ ("ü-ü-) f E₂₂ = Ein sprud.

ein-fagen

771

| ein-schalten

ein-fagen (n. l.) ¼a C₁₂ odl. napovídati, na-
šeptávati.

ein-fägen (n. l.) ¼a C₁₂ odl. 1. pil(k)ou
zařezávati v zaříznouti (= anfägen). 2. pilou
skloniti n schýliti. 3. vla. f a) = voragen;
b) = anfagen 3.

Ein-fager (n. l.) m E₆ 1. napověda. 2. =
Anfager.

ein-falben (n. l.) C₁₂ odl. I. ¼a 1. masti
(n)azati n. natírati; fig. 3-m den Wilden (=
prüget) namazati lískovým olejem, natírati
záda komu, dáti komu komu nepáleného popelu,
napráskati komu. 2. = eimbalsieren. — II. ¼%
E~ n E₇ bez pl., Einfalbung f E₁₈.

ein-falzen (n. l.) C₁₄ odl. I. ¼a 1. nasoliti.
2. f zasoliti komu. — II. ¼% E~ n E₇ bez pl.,
Einfalzung f E₁₈.

Ein-falzer (n. l.) m E₆ solič, nasolovač.

ein-fam (l.) I. a D₂,₁₃ 1. (o osobách) samotný,
osamělý, opuštěný; im E-cuweinen tise plakati.
2. (o mítech) osamělý; -cr Ort samota, ústrani;
- leben, ein -es Leben silyren žíti osaměle n
o samotě n šám. 3. (geräuchels) die -e Witternachts-
stunde tichá hodina půlnoční. — II. ¼% Ein-
famfeit (l.-) f E₁₈ 1. samota, osamělost.
2. (einsamer Ort) samota, ústrani; die - liebend
samotářský; Hang zur - samotárství.

ein-(famen)lappig (n. l.) a D₂,₁₃, ein-
famig (n. l.) a D₂,₁₃, Ein-famigkeit f E₁₈
v ein... num. c.

ein-fammein (n. l.) C₁₂ odl. I. ¼a 1. sbírati
p sebrati; Feldfrüchte - plodiny polní sklízeti;
Libst - ovoce česati 2. fig. Lorbeeren - kliditi
vavřínky; Steuern - daně vybíratí. — II. ¼%
E~ n E₇ bez pl., Einfammung f E₁₈.

Ein-fammler (n. l.) m E₆, -in f E₁₉ sbě-
ratel, f -ka.

ein-fanden (n. l.) C₁₃ odl. I. ¼a pískem za-
kryti n zasypati; (o moři) zaněsti; (o větru) za-
váti. — II. ¼% E~ n E₇ bez pl., Einfandung f
E₁₈.

ein-fargen (n. l.) ¼a C₁₂ odl. dáti n položiti
do rakve.

Ein-fasse (n. l.) I. m E₂₁ = Einfasse. — II. f Θ
E₂₂ tes. vrub, zářez, zásek, dlab.

ein-fatteln (n. l.) C₁₂ odl. I. ¼ sich -, ein
Bergvaß sattelt sich ein soutěska snižuje se
v podobě sedla. — II. ¼% E~ n E₇ bez pl.,
Einfattelung f E₁₈; fig. -Vaß I. 3.

Ein-faß (n. l.) m D₁₁ 1. = einjeten IV. 2. (vo
hře) vklad, sázka; es gilt den ganzen ~ (jde)
o (celou) sázku. 3. prov. J (ßand beim Leiden) zá-
stava. 4. prov. J vsuvka, vložka; ~ e-ß Blaše-
instrumentes násadka, nátrubek; ~ am Gembe vložka,
prsa. 6. několik nádob postupné velikosti
v sobě vložených; těi nádoba menší vložená
ve většík. 7. Behäfter zum Einsetzen von Fischen) sádka.
8. (Eintreten e-r Stimme) nasazení hlasu. 9. Θ hosp.
lis plný hroznů. 10. článek daný do novin.
11. Θ hut. násad(k)a, násypka (hutvi poci); kožel.
základ, kladeni.

Ein-faß... (n. l...) -becher m poháry po-
stupné velikosti v sebe vložené; -gewicht n
obeh. rozbírací n skládací závaží; -härten n,
-härtung f Θ hut. povrchní cementování že-
leza; natvrzení n poocelení železa; -förb-
chen n (při hře) košiček na sázku n na vklad;

-kröncel n Θ kam. zrnovák zásuvný; -ößnung/f
c-e- Hüttenoſens Θ hut. násadní n násypné okno
(v plamenné peec); -platte f Θ vkládací desko;
-precis m vklad; -raum m des Flamenoſens
násadní n násypný prostor plamenné peec; -röhre/f
nástavek, nástavná trubka; -ſchachtel f kra-
bícky postupné velikosti v sebe vložené;
ſchrote f Θ zám. outěnka; -ſpíte f vložka
krajková; -ſlöcel m Θ zám. patka; -ſreifen m
bej. an Franemvajde vloža pruhová (pruh vláce);
vložka n vsázka krajková (u ženskeho prádla);
-ſtück n násadka, nástavek, nástrček; -ſtiid
žu e-v Drempete nátrubek; -ſumme f vklad;
-tcich m sádka; -thüre f Θ e-ß Hüttenoſens ná-
sadní dvířka, dvířka u násadniho okna.

cin-fauen (n. l.) ¼a, vₜ sich ~ C₁₂ odl. p za-
sviniti (vₜ se), zašpiniti (vₜ se), zamazati (vₜ se).

cin-fäucern (n. l.) ¼a C₁₂ odl. 1. Brot ~ chleb
zakvasiti. 2. kuch. nakládati do octa.

Ein-fäuerungs-... (n. l.) ... -mittel n zákvas.

cin-fauen p (n. l.) ¼a B₅ odl. v(y)chlastati.

Ein-fauge... (n. l.) ... -ader f, -gefäß n
střebavka, miznice; -mittel npl. vssavadlo.

cin-fangen (n. l.) B₇ odl. I. ¼a 1. (v)ssáti,
vstřebati, vtáhnouti (do sebe). 2. fig. mit der
Muttermildt ~ ssáti s mlékem mateřským;
et. ~ nasakovati, nasáknouti čim, pohlcovati co;
die Pflanzen faugen die Feuchtigkeit der Erde ein
rosliny ssaji (do sebe vláhu zemskou. —
II. vₜ sich ~ (sich in et. fest faugen) vssáti se, vpíti
se, vsáknouti (se), vtáhnouti se do čeho. —
III. % C~ n E₇ bez pl., Einfangung f E₁₈
(v)ssani, vstřebání atd.

Ein-fangungs-... (n. l.) ... -ventil n Θ bem
Geblache ssaci klapka.

cin-fäumen (n. l.) ¼a C₁₂ odl. (za)lemovati,
omlevati, obroubiti.

cin-fäufen (n. l.) C₁₂ odl. I. vₜ (n) s še-
lestem n s šumem vnikati kam. — II. ♃ ¼a
= einfüllen.

ein-fauen (n. l.) C₁₄ odl. I. ¼a (jn) s šumem
vnikati kam. — II. ♃ ¼a = einſchlä Stern.

ein-fchaben (n. l.) ¼a C₁₂ odl. veškrábati,
vestrouhati (eo kam).

cin-fschachern (n. l.) ¼a C₁₂ odl. vyšantro-
čiti co, koupiti, vyměnit co.

ein-fschachteln (n. l.) C₁₂ odl. I. ¼a 1. (in e-
Schachtel thun) dáti do krabice n do pouzdra.
2. fig. zamotati, zaplésti. — II. vₜ sich ~ F žert
b. B. in e-n engen Wagen) stlačiti se, namačkati
Se kam (do tāsnoho vozul). — III. ¼% C~ n E₇ bez pl.,
Einfachtelung f E₁₈.

Einfachten (n. l.) ¼a odl. A. C₉ stvořením
vštipiti n vložiti (v koho n V co). B. C₁₂ do-
praviti do čeho.

ein-fchaffen (n. l.) ¼a odl. A. C₉ stvořením
vštipiti n vložiti (v koho n V co). B. C₁₂ do-
praviti do čeho.

ein-fchalen Θ (n. l.) C₁₂ odl. I. ¼a = ver-
ſchafen. — II. ¼% C~ e-ß Denkmals obedění
pomníku.

ein-fchalig (n. l.) a D₂,₁₃ v ein... num. c.

ein-chalten (n. l.) C₁₃ odl. I. ¼a vsouti n vklá-
dati p vložiti mezi co, prokládati p proložiti
eo čim; eingeschaltete Erzählung vložená povídka,
episodá; rak. im Amtsblatte ~ v úředním listé
uveřejniti; alle vier Jahre wird ein Tag einges-
chaltet každá čtyři léta vsouvá n přidává se
den; eingeschalteter Tag přestupný den. — II. ¼%
C~ n E₇ bez pl., Einfaltung f E₁₈.

7

Ein-schalter]

— 772 —

[ein-schlagen]

Ein-schalter (n. L.) m E₆ vkladač, vsouvač;
falibender — = Interpolater.

Ein-schaltungs...-ein-schaltungs... (n. L...);
-verfahren n způsob v methoda vkládací;
-weise a v podobě vložky; v závorkách;
-zeichen n ₩ = Parentliebe.

ein-schanden (n. L.) vₚ C₁₄ odl. voj. ohraditi,
opevniti, opatřiti hradbami.

ein-schärfen (n. L.) I. vₚ C₁₂ odl. : S-m et. ~
(výslovně) nakázati, při- (na)poručníku komu co
— II. % C- n E₇ bez pl., Einschärfung f E₁₈.

Ein-schärfer (n. L.) m E₆ nakazovac.

ein-scharren (n. L.) C₁₂ odl. I. % zahrabati
(srv. eingraben). — II. % C- n E₇ bez pl., Ein-
scharrung f E₁₈.

Ein-scharrer (n. L.) m E₆ zahrabávač.

ein-schatten (n. L.) vₚ C₁₃ odl. = beschatten 1.

ein-schattig (n. L.) a D₂, 3 v ein... num. c.

ein-schähen (n. L.) vₚ C₁₄ odl. % C- n E
bez pl., Einschätzung f E₁₈ = abschätzen.

Ein-schäber (n. L.) m E₆ = Abschäber.

Ein-schächungs... = Abschächungs...

Ein-schau (n. L.) f E₁₈ = Einblid.

ein-schauen (n. L.) I. vₚ (h) C₁₂ odl. in et. ~
nahlédnouti n po- (do čeho); fig. in et. tiefes
ponořiti se n vniknouti do čeho. — II. % C- n
E₇ bez pl., Einschanung f E₁₈ = Einblid.

ein-schauflen (n. L.) vₚ C₁₂ odl. = einschiffen.

ein-schaukeln (n. L.) vₚ C₁₂ odl. 1. ukolébati,
kolébaje uspati. 2. Tuch ~ sukno shaliti.

ein-scheiden (n. L.) vₚ C₁₂ odl. do pochvy
zastrěiti.

ein-scheinen (n. L.) vₚ (h) C₃ odl. zářiti n svítiti
do čeho.

ein-schenken (n. L.) vₚ C₁₂ odl. nalévati p na-
liti; abs. schenten Žie mir ein! nalijte mi! fig.
3-m klaren (o reinen) Wein ~ pěvěděti komu
(holou) pravdu, otevriti oči komu.

ein-scheren (n. L.) I. vₚ A, B, odl. ⊕ tes. = cint-
lassen I. 3.; tkale niti pestré mezi jednoduché
vesnovati; plav. provleknouti. — II. % C- n
E₇ bez pl., Einscheringung f E₁₈ ⊕.

ein-scheuern (n. L.) vₚ C₁₂ skliditi, svážeti
do stodoly.

ein-schichten (n. L.) vₚ C₁₃ odl. 1. ve vrstvách
složiti, navrstviti. 2. = einschanden I. 1.

ein-schichtig (n. L.) a D₂, 3 v cint... num. c.

ein-schicken (n. L.) I. vₚ C₁₂ odl. an e e Bebörbe
et. ~ zas(i)lati co na úrad. — II. % C- n E₇ bez pl.
Einschichtung f E₁₈.

Ein-schiebe... (n. L...). ~brett n zásuvka;
-essen n, -gered n příkrm; -leichte f ⊕ trubl.
vsouvací lista; ~ sat m vložená průpověd;
-zeichen n záložka, v-; známka vložení.

ein-schieben (n. L.) B₆ odl. I. vₚ 1. zastrko-
vati p -čiti, zandati co; et. ~ strkati p vstrčiti
do kapsy co; das Brot (in den Osen) ~ chleba do
pece sázeti; die Zndublade ~ zásuvku zastrčiti.

2. strkati p vstrčiti, vsou(v)ati (co do čeho);
Eingeschobene(s) n vsuvka. 3. B. ~ (in ein Anzt)
dostati koho kam (na úrad). — II. % sich :— 1. vpli-
žiti se, vtirati se p větrití se kam (srv. sich ein-
drängen). 2. f vpraviti se do hry v kuzelky,
(nau)učiti se kouleti. 3. lov. Die hat sich cint-
geschoben divoká sviné se složila. — III. %
C- n E₇ bez pl., Einschiebung f E₁₈: zastr-
čení, vložení sta.

Ein-schieber (n. L.) m E₆ 1. a) vsouvač, zr-
strkávač; b) tkak. sazeč (do peci). 2. = Ein-
schiebjer.

Ein-schiebjer (n. L.) n E₆ 1. vložka, vsuvka,
interpolace†. 2. část vsutá n vložená, chléb
v peci sta

Ein-schieß... (n. L...). -versuch m pokus roz-
strříleti (co)

ein-schießen (n. L.) B₆ odl. I. vₚ 1. (in et. hinein-
schießen) strříleti na o n nač; tauf 3. los(schießen) str-
leti na koho; rozstrříleti, pro-, se-, strělbou po-
bořiti co. 2. (tě sich ~); cvičiti (vₚ se) ve
střelbě; š. sm. in ein dach ~ a) zvykati koho čem. b)
sich ~ zvykati si čemu; auf et. eingedeichen jeim
znáti dukladně co. 3. ein Gewehr ~ rucnici ostří-
leti (strělenim zkusiti). 4. a) (raſch einzießen) (rychle)
vstřěti (co kam); jadliche Mühlzerten unter die quten ~
podstrěiti falešné peníze do pravých; b) Brot-
chléb (do peci) sázeti (= einziehen I.); tkale
den Eintrag durch das Fach ~ prohoditi outek
proshupem; c) Ballast in ein Schiff ~ nakládati
pitěž n lodě zatížiti; d) š. sm. Geld ~ eingefen
in die Caffe peníze ukládati p uložiti. 5. knih. pro-
kládati p proložiti mezi listy vkládati (iěpě
durchschießen). — II. % n (in einfüllen) sbořiti
se, svaliti se, sřititi se, sesouti se. 2. ⊕ hor. =
einfallen I. S. 3. hor. (nicht soweig gegen den Serjont genannt
jein tvořiti úhel; o sukne~ = einfallen I. 5. 4. ♂
(einfallen) Kurdirch schießt mir ein strach ohne jímá. —
III. % sich ~ v ~ I. 3; voj. die Artillerie hat sich einges-
dessen děla strělit již na pravou vzdálenost.

eiu-schiffen (n. L.) C₁₂ odl. I. vₚ (jn) v(e)plouti
(do přistavu). — II. % a. 1. naloditi, v-; nalo-
žiti n vsaditi na lod. 2. p ♂ (eipiijen) močenim
vnoriti; p vescati (co kam). — III. % sich ~: vstou-
piti n vsednouti na lod, vydati se na moře; fig.
řich ohne Vorrathre ~ ustipiti se bez vesla na
moře n bez zásob na costu. — IV. % C- n
E₇ bez pl., Einschiffung f E₁₈.

Ein-schiffung(s)z... (n. L...). ~erlaubniš f
dovolení odplouti; ~košten fpl. dopravné;
~morgen m jitro (k) odplutí; ~plat m místo
ke vstoupeni na lod.

ein-schindeln (n. L.) % a C₁₂ odl. pokrýti
šindelem: fig. zavřiti.

ein-schippen (n. L.) % a C₁₂ odl. platouk vklá-
dati n vhážeti (co kam).

ein-schirren (n. L.) % a C₁₂ odl. (konč) přístro-
jiti, u.

ein-schlachten (n. L.) vₚ C₁₃ 1. ein Zdeince ~
zabiti si prase. 2. fig. Nauerböfe ~ selské statky
k panstvím připojići.

Ein-schlaf (n. L.) m E₇ = einschafen II.

ein-schlagen (n. L.) I. vₚ (jn) C₆ odl. 1. usnouti;
bei dieser Musſit schlägt man ein ta hudba uspává;
die ganze Nacht nicht ~ fönnen po celou noc oka
nezavřiti; er iſt über der Arbeit eingeschlagen usnul
při práci. 2. fig. (nachtaſchen) o horlivosti: ochabo-
vati, utuchávati, ochladnouti; die underhaltung
ſchlied ein rozmluva (u)vázla. 3. ganit ſterben) (biše
zesnouti n zemřiti; im Herrn (s) ſelig ~ (obv. ent-
ſchlagen) usnouti v Pánu n spánkem spraved-
livých. 4. die Zache ist ganß eingeschlagen věc úplné
usnula, navěce se úplně zapomnělo. 5. o děde: (ſchil-
tes sein) zbrněti, strnouti, ztuhnouti, zkoprněti,
zdřevěněti, zmrtvěti; mir iſt das Beim ein-
geschlagen zdřevěněla mi noha, noha mne brni. —

Ein-schläferer

— 773 —

[ein-schleiern

II. % C - n E₂ bez pl.: zum C - langweilig mudný, ze by člověk usnul.

Ein-schläferer ↘ (n₁⁻) m E₆ uspavac.

Ein-schläferig (n₁⁻) a D₂₁₃ uspávavý.

Ein-schläfern (n₁⁻) C₁₂ odl. I. % 1. usp(›p)ati; (in den Zdálf wiegen) ukolbati; fig. durch Versprechungen - sliby ukonejšiti. 2. (unempfänglich machen) učiniti ztuhlym n zkrěhlým n zkornělým n bezcitným n otupelým; fig. umrtviti, otupiti, zmalátiti. — II. % C - n E₇ bez pl.. Ein-schläferung f E₁₈.

Ein-schläferungš... (n₁⁻) ... -mittel n, -trank m uspavadlo, uspávací prostředek.

ein-schläfrig (n₁⁻) a D₂₁₃ v ein... num. c.

Ein-schlag (n₁⁻ n ẕ) m D₁, 1. a) pražení, za-; b) podání ruky nač (na znamení souhlasu o čem), f plácnuti. 2. ~ des Blitges úder n doření n uhozeni n rána hromu. 3. ~ e-š padjes obal n obálka balíku; ~ e-š Briejes obálka listu. 4. (Rasenbefleidung) obložený drnem. 5. = Cintlage. 6. křj. - základka, -ek, záložka, založení, záhyb (utvořený založením látky). 7. hor. místo zarážky n zarážení, zaražité. 8 tkale. a) ve-tkání; b) outek. 9. lov. a) záslapek (jedomky trávy un jeleních nohách); b) zahájený revír. 10. piv. sírka, rozpuštěnou sírou nasycený kousek platénka; ~ dem Fasse geben sud vysířiti.

Ein-schlage... (n₁⁻) ... -faden m tkale. útek, nit útková; -garu n. -gespinnst n útek, útková příze; -mcsfer n = Cintegemeffer; -papirn balící papír; -seide f útkové hedvábi; -späne mpl. bed sřeně trisky; -tuch n obálka; -zicchcn n (pí výrobš látek chenilových) značka délky jednoho outku pro šířku látky; souk. a) plášť (na záčitku délky sukna); b) šňůra (na konci délky sukna); c) značka délky n jednoho kusu sukna.

ein-schlagen (n₁⁻) C₉ odl. I. % 1. c-n Nagel o Pfahl ~ hřebík n kůl zatloukati p -ci n zarážeti p -aziti; in et. ~ vrážeti, za- p praziti, za- (do čošo); die Klauen in et. ~ spáry zatiti. 2. a) Löcher 2c. ~ díry vytloukati; b) fig. J-m et. ~ = einbläuen I. 3. rozraziti, roztlouci, rozbiti, p rozmláti co; den Boden e-š Hasses ~, ein Jöws ~ vyraziti dno sudu; die Fenster ~ okna vytloukati p -ci; J-m (o sich dat.) den Hirnschädel n roztríšiti lebku komu; die Jhür ~ dveře vyraziti n vypáčiti; J-m die Häune ~ zuby vytlouci n vyraziti komu. 4. (einwicch) (zao)baliti, zavíjiti p zavinouti; einen Brief in e-n andern ~ vložiti psaní do psaní; zahr. přikrývati (čerstvou zomf); kuch. Fleisch in Dicij ~ obaliti maso těštem; Wein ~ vino sířiti; Cier in die Pfanne ~ rozbiti vejce (na vaječinu); eingeschlagene Cier (Nübri) vaječina, míchaná vejce. 5. (in ein Bebämlis hineinsthmum nakládati p naložiti (do nádoby); hosp. Schweine ~ dáti vepře na krmník n na žír; Bienen ~ dostati včely do ulu. 6. ~ beifigen. 7. nakládati p naložiti (k uschovánno). 8. křj. e-n Saum am Kleide ~, das Kleid ~ (um es fürzer machen) sáty zakládati p založiti; ein Blatt im Buche ~ list v knize založiti. 9. (někdy ~ e jn) e-n Weg ~ dáti se cestou, nastoupiti (na) cestu; den richtigen Weg ~ dáti se pravou cestou; e-n andern Weg ~ jiti jinudy; schlagen Sie diesen Weg ein dejte se tudy(hle); e-n jalschen Weg ~ zablouditi; fig. den Weg der Gitte ~ začiti po

dobrém; e-c Launbahn ~ začítí n dáti se na dráhu životní. 10. (ještend einbien) (reim. ‰r sich) ~ načítí se zacházeti se zbraní, načítí se biti n Sermovati. 11. tkale. prohoditi (těk n člunek poslupom). 12. die Arme ~ ruce založiti (obv. trenzen, übereinander schlagen). 13. ☉ hor.: a) e-n Schurk ~ = II. 2.; b) Eisenbleche ~ železný plech po-prvé cínovati; lov.: a) dokopati se na lisku n na jezevee; b) der Bär hat sich eingeschlagen medved se založil; c) eingeschlagene Hunde zdarili psi; a) der Hühn hat sich eingeschlagen jelen se zabodl. — II. % A. (b) 1. auf S. ~ vrhnouti se na koho (s hol atd. v ruce), vrhnouti se n udeřiti na koho (s mečem v ruce). 2. hor. (Gehuilen) zaraziti n začítí kutbu n jámn. 3. lov. nach e-m Zuchs ~ slíditi po lišce. 4. in S-š Hand ~ (com abjuluhs e-š Hancreto) ruku dáti n podati, plácnouti si nač; schlagen Sie ein! platí! ruku na to!; ibišlage darauf ein szulhassem s tím. 5. die Silane ichtlägt in’s Fleißich ein spár zatíná se n zaryvá se do masa; mit der Peitsche auf die Fierde ~ prásknouti do koní. 6. gewattelt ein dichtringen uhoditi, udeřiti do šho; der Blitg (o Tomer o das Gewitter o Wetter) hat in das Haus eingeschlagen uhodilo; es (o der Blitg) ichtlägt ein (blesk n hrom bije; % es hat eingeschlagen: a) uhodilo; blesk uhodil; b) fig. tre�a!; rána zasáhla n minemula se cíle; 7. in et. (caubn gebren patřiti n náležeti k čemu, spadati v co; das schlägt nicht in mein Nach ein to nespadá v můj obor, to nepatři k mému oboru, není to mu věr). B. (jn) 8. (gerathem) (opak fehlschlagen) podařiti se, vy- se; alles schlägt ihm ein vše se mu daří; es will ihm nichts ~ nic se mu načáří, v nicem nemá stěstí; das Spiel will mir nicht ~ nemám stěstí ve hře, stěstí mi ve hře nepřeje; die Doffnung schlägt ein naděje se vyplňuje; das Unternehmen schug ein podnik se zdaril n se poštěstil n potkal se se zdarem; dieser Tüner ist nicht (gut) eingeschlagen tento služebník se nevydařil; die Ernte iji (nicht) eingeschlagen žen se (ne)vyařiła; es schug ihm ein dobře pochodil, potkal se se zdarem. 9. o potu, ☐ barvě vrážeti se, vnikati, vsáknouti (do vnit). (malt werden) zakaliti se, naběhnouti. — III. % sich ~ v ~ I. 10.

Ein-schläger (n₁⁻) m E₆ 1. ☉ hor. kutar. 2. = Anfläger.

ein-schlägig (n₁⁻) a D₂₁₃ spadající, vztahuující se, jehoz se dotýče; ~ e Begehre příslušný úřad; die ~ Gesettselle zasahující ustanoveni zákonné.

Ein-schlämm ... (n₁⁻) ... ☉ hor. -kiffe f zámutní hřeblo; -rädchen n bei Kfehberden 2c. zámutní kolečko; -trommel f zámutní buben; -vorrichtung f zámutní přístroj.

ein-schlämmen (n₁⁻) %a C₁₂ odl. (za) moutiti.

ein-schlappen f (n₁⁻) %a C₁₂ odl. = außschlappern.

ein-schlauchen (n₁⁻) %a C₁₂ odl. Bier ~ plniti pivo na sudy troubeli, sudovati.

ein-schleichen (n₁⁻) %n (jn), %r sich ~ C₉ odl. 1. vloudatiti se, vkrásti se, vplížiti se (kam). 2. fig. sich in S-š Vertrauen ~ v důvěru & se vplížiti n se větriti.

ein-schleiern (n₁⁻) %a C₁₂ odl. 1. (atš Ronne einleiden) závojem zastřiti n zahaliti (geisskou

ein-schleifen

— 774 —

[ein-schneiden

věnit); chb ~ taffen státi se jeptiškou. 2. = ver-
dsleieren.

ein-schleifen (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. A. 1. vevážeti
p vevězti saněmi smykem. 2. s. sm. (einschmuggeln)
podloudné vnášeti n. vevážeti, vpašovati (co
kam). 3. smyčkou vložiti n. vplěsti co. B. ⊕ C₅
Vilfer in Otsas ~ obrazy do skala věrousiti.

ein-schleppen (n₁⁻) C₁₂ odl. I. vₐ 1. (ve)vléci,
za-, vtáhnouti do čeho; s. sm. = einschleisen I.
2. c-e krantleyit ~ nemoc zavléknouti. II. %
C̅ - n E, bez pl., Einschleppung f E₁₈.

ein-schlendern (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. vrštitì,
(prudce) vhoditi (co do čeho). 2. (hodem) roz-
biti (co).

ein-schließbar (n₁⁻) a D₂,₃ co dá se zavřiti.

ein-schließen (n₁⁻) B₅ odl. I. vₐ zamykati
p zamknouti (na zámek n. na klíč), zavírati p
zavřítí; 3. zavřítí, uvěznití koho 2. c-e (ſeſtung)
pevnost sevrítí n. obklíčiti n. oblehnouti; den
čeind ~ nepritele sevrítí n. obklíčiti n. obstou-
piti; 3. in Cijen ~ (železy) (okovy) spoutati,
okovati. 3. zavírati p zavřítí (do čeho). 4. fig.
c-n Zas in Klammern ~ do závorek dáti n. za-
viřti. 5. = eindräfen; vₚ sich ~; sich auf et.
omezie se nač. 6. (in füch begreifen) pojmati p po-
mouti, zahrnouti (co do čeho); S. in sein Gebet ~
pojmouti koho do své modlitby, pomodliti se
(také) za koho; schließen ſie mich in Sbr Gebet
(mit) ein pomodlete se také za mane; c-e Ztadi
in den o dem ſrieden ~ pojmouti n. zahrnouti
město v mir; sie alle, auch du mit eingeschlossen
(mit indegriffen) oni všichni i ~ tebou. 7. (mit et.
ungen) obklíčiti, ohraditi; mit e-m Graben ~
přikopem obehnati; e-n Cetſjein ~ drałokam
obroubiti; ich schließe es mit ein zahrnuji n. po-
cítám to do toho. 8. ~d v to pojimajic n. zá-
hrnujſe. — II. vₚ sich ~ v ~ I. 1., 5.
III. % C̅ - n E, bez pl., Einschließung f E₁₈.

ein-schließlich (n₁⁻) a D₂,₃ v to pojatý, n
zahrnutý: adv. (obyčejně s gen) v to pojimajic
n zahrnuje; prav. ~ der Beilagen i s přilohami.

Ein-schließungs-... (n₁⁻) (-...) ~ zeichen n =
Einschlußzeichen.

ein-schlingen (n₁⁻) vₐ B₁ odl. 1. vevázati,
vplětati p vplěsti, zaklesnouti. 2. (sierig ein-
ducauen) hltati p pohltiti, požřiti p požřiti.

ein-schlißen (n₁⁻) vₐ C₁₄ odl. napárati, na-
ŕznouti (co).

ein-schlucken (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. polykati p
(s)polknouti; fig. e-n Verčiujc e-c-e Beleidigung ~
urážku svinouti n. trpělivě sněsti, mlčeti
k urážce; s-fse Dränen ~ (verbeſchen) slzy potla-
čovati, pláč v sobě dusiti.

ein-schlummern (n₁⁻) C₁₂ odl. I. vₐ (in)
selbstnouti; usnouti. — II. vₐ = einschläfem.

ein-schlüpfen (n₁⁻) vₙ (in) C₁₂ vklouznouti,
vkrásti se, vplřiti se (kam).

ein-schlürfen (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. vsrkati; vstře-
bati, vssáti.

Ein-schlürfer (n₁⁻) m E₆, ~in f E₁₉ srkač.

Ein-schlüsſ (n₁⁻) m D₁₂ 1. ~ zavření, zá-
verka; nach ~ po zavření domu. 2. vložka,
(Seitage) príloha. 3. (Eintlammerung): a) uzavření
do závorek; b) závorky. 4. mit ~ = einchlußlid.

Einschlüsſ-..., (n₁⁻) ... -gebiet n euklavál,
~ obklićí, územi jiným obklopené; ~klam-
mer f, ~ zeichen n závorka.

Ein-schmalz... ⊕ (n₁⁻) ~trog m přád. konev
na maštěni vlny.

ein-schmalzen (n₁⁻) vₐ C₁₄ = einſetten.

ein-schmaroßen (n₁⁻) vₚ sich ~ C₁₄ odl.
a) větriti se ke komu jako příživnik; b) s. sm. =
sich einschmeichen.

ein-schmauchen (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. zadýmatý,
zakouřiti; začaditi.

ein-schmeichelig (n₁⁻) a D₂,₃ lichotivý,
lísavý.

ein-schmeichen (n₁⁻) C₁₂ odl. I. vₐ S-m et. ~:
a) lichocenim priměti n. pohnouti koho k čeemu;
b) vlichotiti, lichocenim vnutiti komu co. —
II. vₚ sich ~, sich bei S-m ~ vlísati, vlichotiti
se ke komu. — III. % v̅ C̅ - n E₇ bez pl., Ein-
schmeichung E₁₈.

ein-schmeißen (n₁⁻) vₐ C₅ odl. 1. F (ein
ſenſter) ~ (okno) rozbiti kamenem. 2. S. ~
uvrhnouti do vězeni; uvězniti koho.

ein-schmelzen (n₁⁻) ⊕ odl. A. B₅ 1. vₙ
(in) (roz) stati; (roz) aviti se, rozpouštěti se. —
II. vₚ sich ~ ulbýti čeho tavenim. — B. C₁₄
III. vₐ (roz)taviti, roztopiti, rozpouštěti. —
IV. % C̅ - n E₇ bez pl., Einschmelzung E₁₈.

ein-schmettern (n₁⁻) C₁₂ odl. I. vₐ rozbiti,
roztrřišti (co). — II. vₙ 1. roztrřišti se, roz-
rhnouti se. 2. o troubách zavřěstěti, zadrčeti.

ein-schmieden (n₁⁻) vₐ C₁₃ odl. vkobati,
při-, u-; einen Verbrecher ~ zločince do pout
uvrhnouti, ukovati.

ein-schmieden (n₁⁻) sich ~ vₚ C₁₂ odl.
1. vplřiti se, vtírati se, p větriti se s. sm. = sich
einschmeicheln. 2. (sich in sich setbſt einfrümmen) krčiti
se; svíjeti se (do sčiſe).

ein-schmieren (n₁⁻) C₁₂ odl. I. vₐ 1. mit
et. ~ (na)mazati čim. 2. (hinein)mieren) vtírati
p větriti (co do čeho), vmazati; fig. 3-m et. ~
obširně vyložiti komu co. 3. F (jchlecht einſchreiden)
namazati, naškrábati (co). 4. zamazati, za-
spiniti. — II. % C̅ - n E, bez pl., Einschmie-
rung f E₁₈.

ein-schmirgeln (n₁⁻) ⊕ vₐ C₁₂ odl. vtírati
p větriti, vemnouti (co kam).

ein-schmuggeln (n₁⁻) C₁₂ odl. I. vₐ pod-
loudně n potači vpraviti, pronášeti p proněsti,
vpašovati† kam; Waren ~ abs. pašovati†; vésti
podloudný obchod. — II. sich ~ = sich ein-
schleichen.

ein-schmuſtern p (n₁⁻) vₚ sich ~ C₁₂ odl. =
einschmeicheln II.

ein-schmuſsen (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. = beſchymuſsen.

ein-schmallen (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. přezkov
utáhnouti; Bilcher in einen Ricmen ~ knihi
řemenem sepnouti.

ein-schnappen (n₁⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. Luft ~
vzduch lapati. 2. (o zámku) zavřiti se, zapad-
nouti.

ein-schnarchen (n₁⁻) vₙ (in) C₁₂ odl. usnouti
chrápaje.

ein-schnauben (n₁⁻) B₇ odl. vₙ funě n supaje
dýchati (co).

Ein-schneide (n₁⁻) ⊕ f E₂₂ v ein-... = num.c.

Ein-schneide..., (n₁⁻) ... -decke f stav. v Ein-
chubtbede; ~zeit f čas sekání a žní; ~säge f knih-
zářezka. ručni pila na zářezy.

ein-schneiden (n₁⁻) C₅ odl. I. vₐ 1. zaře-
závati p ťaŕíznouti, v-; zakrajovati p zakro-

Ein-schub

— 776 —

[Ein-fender

eingechrumpft jeho sácek se hodně seschnul
v vyprázdnil.

Ein-schub (n. 1.) m D₁₁. 1. = einzieben III.

2. vložka, vsuvka. 3. stav = Einzidecidede.

Ein-schub... (n. 1... F. n. 1.) I. = Einziebe... = II. -decé f zasuvnutý n zapustený (do stropních tramů) příklop ci záklop; -lejte f ⊕ truhl. svlak; -schwarte f ⊕ tes. prkno náplňové (dlovští 20 až 25 mm).

Ein-schüchterer (n. 1...) m E₆ strašitel, děsitel.

ein-schüchtern (n. 1...) C₁₂ odl. I. ¼a (po)strasi. (po)děsiti koho; strachu naháneti n p namatá; komu; durch Sejchrei = zakřiknouti koho. = II. % C̄ - n E₇ bez pl., Einschüchterung f E₁₈.

Ein-schüchterungs... (n. 1...) - system zstrašovaci.

ein-schulen (n. 1...) C₁, odl. I. ¼a 1. = abrichten l. 1.; zejm. iron. S. = (3-m et. beibringen) vyšskoliti, vyvevičiti koho; ☞ et. = (einüben) načvičiti 2. ein Fierd = konš (ny)evičiti; Truppen = vojsko evičiti (ve zbrani). 3. (einer Schate anweisen) priškoliti, ke Skole pridělit. = II. % C̄ - n E₇ bez pl., Einschulung f E₁₅.

ein-schüppen (n. 1...) vₐ C₁₂ odl. = einschippen.

Ein-schur (n. 1...) f E₁₈, einschürig (n. 1...) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-schürzen (n. 1...) ⊕ vₐ C₁₄ odl. uvázati uzel do čeho; sedl. uvázati.

Ein-schufs (n. 1...) m D₁₃. 1. vklad (peněžný).

2. tkale. útek (= Einjedlag 8 b). 3. an Wässermüßen ~ (v)strěk = vpád vody (na koló). 4. hut. ~ der Seßmälerfem úklon duvky.

Ein-schufs... (n. 1...) ⊕ -faden m, -garn n nit (příze) útkova, outek; -spule f tkale. cívka outková.

ein-schustern f (n. 1...) C₁₂ odl. I. ¼a: ztratiti tenl, pozbýti (čeho); s. sm. prijíti na mizinu. = II. p vₐ sich ~ (sich einschleichen) vplížiti se, větríti se (kam).

Ein-schütt(e) (n. 1...) ⊕ (n. 1...) -kasten m mlyn. košš; ~ loch n hut. násypný otvor; -trichter m koš.

ein-schütteln ☞ (n. 1...) vₐ C₁₃ odl. (o vétru) Blüten auf S. ~ trášti n nasypati květů na hoho; Meßl = einbenteln.

ein-schütteln (n. 1...) vₐ C₁₃ odl. 1. Stern ~ vsypati, na- (do čeho). 2. plevati, na- p vlíti (co do čeho); emem ‚ferte einen Trank = konš napájeti.

ein-schwalben, ein-schwalken (n. 1...) ⊕ I. vₐ C₁₂ odl. trohl. spojovati dřeva rybinou (čepcm) = II. % C̄ - n E₇ bez pl., Einschwalbung f E₁₅.

ein-schwärmen (n. 1...) vₐ (jnt) C₁₂ odl. v(y)rojiti se do čeho.

ein-schwärzen (n. 1...) C₁₄ odl. I. vₐ. 1. počerniti, na- (co). 2. = einchmuggeln. = II. % C̄ - E₇ bez pl., Einschwärzung f E₁₈.

Ein-schwärzer (n. 1...) m E₆ podloudník.

ein-schwaben, einschwäben (n. 1...) C₁₄ odl. I. vₐ (b). 1. et. mit (hin) ~ (p) mísití se do povídání. 2. ☞ auf S. ~ dáti se do reci, zapřísti hovor s kým. = II. ¼a S-m et. ~ namluviti, napleskati, natlačati komu co. = III. % sich bei S-m = vlichotiti se komu, větríti se komu (recíni).

ein-schwefetn (n. 1...) vₐ C₁₂ odl. nasířiti.

ein-schwefisen (n. 1...) C₁₂ odl. I. ¼a žakroužiti, v. = II. % C̄ - n bez pl., Einschweifung f E₁₈.

ein-schwemmen (n. 1...) ¼a C₁₂ odl. o vodě Schlamn o Šteine = hahno n kamení naplaviti.

ein-schwenken (n. 1...) C₁₂ odl. I. ¼a ~ obrátiť, zatočiti (co), zabočiti čim. = II. % n (b) zabočiti, obrátiť se, zahnouti kam; fig. též = einfenten (v toto I. 2.).

ein-schwimmen (n. 1...) vₐ (jnt) B₅ odl. v(c)plouti.

ein-schwinden (n. 1...) vₐ (jnt) B₁ odl. mizeti, ztráceti se, š. sm. chřadnouti, sesychati se.

ein-schwingen (n. 1...) B₁ odl. I. vₐ (jnt) lov. zavěsiti se; auf die Licht = zahřadovati; (o velkyh ptácích) zabrnouti. = II. % C̄ - n E₇ bez pl. zábrk.

ein-schwöden (n. 1...) ⊕ ¼a C₁₃ odl. jirch (vápennou vodou) zapraviti, l(o)užiti (kůže).

ein-fechteln (n. 1...) vₐ C₁₂ odl. rak. = nässen.

ein-fegehn (n. 1...) plav. vₐ (jnt) C₁₂ odl. veplouti (s rozpjatými plachtami).

ein-feğnen (n. 1...) C₁₃ odl. I. ¼a 1. požehnati, posvětiti. 2. e-n Geißliden = kněze vysvětiti; e-e Wöchnerin = šestinedělku uváděti; sich ~ lassen k úvodu jítí. Verlobte = snoubencům požehnati; e-e Leiche = mrtvoú vykropiti.

3. Kinder ~ déti biřmovati. = II. % C̄ - n E₇ bez pl., Einsegnung f E₁₈. Einsegnung der Wehmerin úvod zestinedělky; das Einsegnen e-r Leiche vykropení n výkrop těla.

ein-schehen (n. 1...) B₃ odl. I. vₐ (b) 1. ☞ in et. - (po) divátí se, hledět p nahlédnouti do čeho n veř; (verſtehlen) ~ nakukovati (kam); š. sm. (s) pomoci čem. =

2. mit S-m ~ čisti s kým; laſs mich bei dir ~, ich hab' mein Buch zu Hauje vergejeſen nech mne čisti ze své knihy, zapomněl jsem svou doma. 3. ☞ auf S. ~ pozorovati koho. 4. ☞ bei S-m ~ podivátí se, zajíti ke komu. = II. % a 1. nahlédnouti do čeho, prohlédnouti co; nach eingezehnem Brief když (jsem) prohlédli n přečetl list.

2. s. sm. (begreifen) chápati p pochopiti, seznati, porozuměti; ich sche nach nicht ein ještě nechápú; f-e Schuld ~ uznávati svou vinu. = III. ~ d part., a: 1. anal. ~. 2. a) einfichtsvoll důtvipný, schopný; b) ☞ rozumný. = IV. % C̄ - n E₁₂ bez pl., Einschung f E₁₅: 1. náhled, nahlížení (kam). 2. prohlédnuti, prohlídka (čeho). 3. rozum, chápání. 4. a) říditi se okolnostmi n stavem věci; b) ein ~ (s) haben, ein ~ nehmten vysloviti nespokojenost; (gegen et. einjgreiten) zakročiti (proti čemu); er jellte billig ein ~ (s) darin haben bylo by dobře, kdyby tomu pomohl a bráníl.

Ein-seiz... (n. 1...) -kasten m sol. cední hrub v lužníku.

ein-feisen (n. 1...) C₁₂ odl. I. vₐ, vₐr sich ~ 1. (na) -mydliť (vₐr se). 2. fig. S. ~ = barbieren I. 1. fig. = II. % C̄ - n E₇ bez pl., Einseifung f E₁₈.

ein-feihen (n. 1...) vₐ C₁₂ odl. nacediti, v-, vezovati (co do čeho).

ein-feit... v ein... num. c.

ein-senden (n. 1...) C₁₅ odl. I. ¼a = einschiden (v Eingeandt, Eingefendet). = II. % C̄ - n E₇ bez pl., Einsendung f E₁₈.

Ein-fender (n. 1...) m E₆, -inf E₁₈ žasfilatel, ode-

ein-ſchig

— 478 —

[Ein-ſtand

geſſessen a D₂,₃ v helsó o sobö. — II. ¼a zaraziti o sednutim (na to).

ein-ſchig (n. 1.) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-johſtig (n. 1.) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-spätieren (n. 1.) jura C₁₂ odl. koly obehnati.

ein-jpänen (n. 1.) ¼a C₁₂ odl. souk. = einpapieren.

ein-ſpannen (n. 1.) vna C₁₂ odl. 1. napínati p napnouti; 2. beim Fredjeln ~ zasaditi. 2. die Pferde metonym den Wagen ~ zapřáhнуti (koně do vozu); anders ~ přepráhнуti. 3. fig. die Rajeu eingespamnt! nezdvihejte nosy tak do wſe! nenaparujte se tolik!

Ein-spänner (n. 1.) m E₅ v ein... num. c.

ein-spännig (n. 1.) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-jpicheln (n. 1.) I. ¼a C₁₂ odl. slinami obaliti. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Einſpicheln f E₁₈.

ein-jpichern (n. 1.) ¼a C₁₂ odl. obch. do skladu n na sýpku uložiti.

ein-jpětig (n. 1.) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-jpěren (n. 1.) C₁₂ odl. I. ¼a, ¼a sich ~ zamykati p zamknouti na zámek n na klič, zavírati p zavříti (v₃ se); in ein Gefängnis o in e-n Kéter ~ do žalare vsaditi, uvězniti, zavříti: eingesperrt sein býti pod závorou; bei Wasser und Wrot eingesperrt sein býti zavřen o vodě a chlebe; Běqel ~ dáti ptáky do klece.

—II. % C ~ n E₇ bez pl., Einſperrung f E₁₈.

ein-jpichen (n. 1.) ¼a C₁₂ odl. = einjigen I. 2.

ein-jpicheln (n. 1.) ¼a C₁₂ odl. voj. = einjpficheln.

ein-jpichen (n. 1.) C₁₂ odl. I. ¼a, v₃ sich ~ 1. cvičiti koho v hře. 2. e-e Geige ~ housle obehráti. — II. ¼a ~ 3. ~ hroun uspati. — III. v₄ (sich geltend machen) zjednati si platnost, ujmouti se.

ein-jpílen (n. 1.) ¼a C₁₂ odl. věel. Bienen ~ věclám dáti medu.

ein-jpinnen (n. 1.) B₂ odl. I. ¼a 1. zapřádati p zapřísti (co do čeho). 2. (in) zapři bůhen předivem obaliti. 3. f vid. = einperren.

— II. ¼a sich ~ o hedbavničich atd. zapřísti se, zamotati, zakukliti se.

ein-jporig (n. 1.) a D₂,₃ bot. v ein... num. c.

Ein-jprache (n. 1.) f E₂₂ bez pl. 1. = Einred. 2. = Einpruch.

ein-jpřechen (n. 1.) B₄ odl. I. ¼a (h) 1. míchati se n vkládati se n mluviti do hovoru n do řeči; tež ¼a ein Wort mit ~ řeči slovo do hovoru. 2. für 3. ~ (sich vernoenden) ujimati se, zastávati se koho, mluviti za koho; gegen et. ~ odmlouvati, odpřídati čemu (= Einpruch tům). 3. bei 3-m ~ a: (auf e-n Augenblid ~ bei 3-m) zastaviti se u koho (na slovičko), podivati se (jda mimo), zajiti, zaskočiti k někomu; (žu přerje) zajeti ke komu; b) zavítati ke komu. — II. ¼a 3-m et ~ = einreden I.; 3-m (zu et.) Minth ~ dodávati komu odvahy (k čemu); 3-m Troft ~ těšiti koho; Hossnung ~ povzbuzovati k naději.

Ein-jpřecher (n. 1.) m E₆ odmluvač, odpřínc.

Ein-jpřenget... (n. 1.) ~ locafe n = Einſprenge; ~maschine f stroj zvlhčovací.

Ein-jpřenge (n. 1.) f E₂₂ pív. kropírna.

ein-jpřencen (n. 1.) C₁₂ odl. I. ¼a 1. vyraziti; e-c Thire ~ dvěte vyraziti n vylomiti n vy páči. 2. jprengene einjentem mit Wasser ~ vodou porositi n pokropiti n postříkati; mit Žal ~

posoliti co. 3. vereinigt einmijdem vtrousiti, rozhoditi, rozptýliti, rozprášiti, roztrousiti, rozsiti (co do čeho); mit eingesprengeten Kryſtallen se vtroušenými hráněmi. 4. Chiere wo bineinjagen) zvíata vháněti n p vehnati kam. 5. fig. f vid. in 3. eingesprengt sein býti zblázněn n zažrán do koho; blázniti po kom. — II. vₙ (ju) vecváli, přikam; auf den Feind ~ uderiti na nepřítele. — III. % C ~ n E₇ bez pl., Einſprengung f E₁₈.

ein-jpringen (n. 1.) B₁ odl. I. vₙ (ju) 1. vskočiti (do čeho); fig. mit Geld ~ opatřiti peníze, poskytnouti prostředků k čemu, účastniti se penězi čeho; bei e-r Geſchäft ~ přistoupiti za clena (společnosti). 2. (o sekundantech) auf der Meuſur ~ veleti zastaviti. 3. (Nüſe befommen) dostávati thrhliny, trhati se, pukati, praskati. 4. (e-n Cintug maden) vybíhati; ~ der Winſel úheln vypuklý n věbný. 5. lov. do zvěře vskočiti. — II. ¼a zaraziti (dolů) skokem n skákáním nač.

Ein-jprizb... (n. 1.) 2. ~ hahn m par. str. vstřikovací kohoutek; ~maschine f vstřikovadlo; ~wasser n vstřikovací voda.

ein-jprizbar (n. 1.) a D₂,₃ vstřikovatelný.

ein-jprizen (n. 1.) C₁₄ odl. I. ¼a 1. vstřikovati p vstříknouti. 2. Wäße ~ prádlo kropiti. 3. (bejpreigend einjmutgen) poštřikati (blátem), zazmati. 4. proudem vody strhouti n sražiti (co), sestříknouti (col). — II. % C ~ n E₆ bez pl., Einſprizung f E₂₂: vstřik.

Ein-jpruch (n. 1.) m D₁₁ 1. odpor, námitka, Verwahrung) ohrazeni, protest↑, obrana; ~ tjuit brániti se, protestovati, činiti námítky, klásti odpor, ohrazovati se; ~ gegen et. erheben odpírati čemn, protestovati, ohrazovati se proti čemu. 2. viel ~ haben býti četně navštěvován.

Ein-jprudel (n. 1.) n E₆ rak., kuch. žloutek v polévce.

ein-jprudeln (n. 1.) C₁₂ odl. 1. vₙ (ju) střikati (do čeho). — II. ¼a nalévati ve varu n klokotu n v kypěni, zavařiti, zakvedlati.

Ein-jprung (n. 1.) m D₁₁ an Thiergarten záskok, VÝ- (místo u obor, kudy zvěř může dovnit, ne vák ven).

ein-jpunden, ein-jpünden (n. 1.) ¼a C₁₂ odl. 1. 2. zatkou ucpati n uzavříti, zatkati, uzátkovati, f zašpuntovati. 2. fig. f prov. J (prov. s těj einjpunnen) = einjperren.

ein-jpurig (n. 1.) a D₂,₃ v ein... num. c.

einſt (n. 1.) adv. (opak jež) 1. (v minulosti) kdys(i), jednou, někdy, druhdy; ~ war es anders druhdy bývalo jinak. 2. (v budoucnost) někdy, jednou; id hoffe ihn ~ wiederzusehen doufám, že ho jednou opět uvidím. — II. s C ~ n neskl. 1. minulost.

Ein-stand (n. 1.) m D₁₁ bez pl. 1. nastoupeni úřadu. 2. F hostina při nastoupení úřadu, vyčastování, nastoupená; f-n ~ abragen o bežaſlen o geben platiti řad na uvítanou.

Ein-Stands ...

— 779 —

[ein-stokfen]

Ein-Stands... (n....) -gebür f. -geld n: 1. nájemné peníze, dávané tomu, kdo jiného ve vojště zastupuje; 2. plat při nastoupeni v úřad; 3. =redt. -märdchen n prov j služka zastupující služku nemocnou; -rechtn právo vykročiti v trh, právo odkupné n vý- (=Näberredt); právo dedičь, zpět koupiti prodaný a zastavený starek dedičný; -schmäns m hostina n častování na oslavu nastoupeni, nastoupena.

Ein-stänker f (n....) m E₁₉ prov j páchnoucí osoba, p smrad, smraddoch.

ein-stänkern f (n....) ¼a C₁₂ odl. zasmraditi.

ein-stauben (n....) v'n (in) odl. zaprášiti se, pokrýti se prachem.

ein-stäuben (n....) ¼a C₂ odl. zaprášiti, pokrýti prachem.

Ein-stech... (n....) -ahsc f, -ort m ob. sídlo na dirky, piech.

ein-stechen (n....) B₁ odl. I. v'n 1. vpíchnouti, vbodnouti, vetknouti (co kam); c-n Boden ~ dno vypíchnouti. 2. Lëder ~ diry vypíchnovati; Dylrëder ~ uši propíchati. 3. Θ hor. zaraziti, začiti kutbu n jámu. — II. v'n (in) in Zce ~ viraziti do širého moře. — III. v'n sich ~ (aufs Stichfehren einüben) v bodání se evičiti.

Ein-stecher (n....) m E₆ 1. vbodáváč, vpi-chovač. 2. = Einseher; = pl. cüntanten zum Schupf gegen Sugehn) zakolení, hráz, řetčz.

Ein-stechf... (n....) -kamm m hřeben do vlásů: -schloßs n zámek zaplátěný.

ein-stechen (n....) C₁₂ odl. I. v'n 1. zastrkovati v zastrčiti, vložiti (co do čeho); abs. F. ~ (einperren) zavřítí koho; et. (in die Jaide) ~ zastrčiti (do kapsy) co. 2. fig. (gedrußig binnehen) c-e Be-leidigung (rußig) ~ urážku trpělivě snětí n spolknouti, mlčeti k urážce; f-n Müffel ~ do-stati svůj díl n co pro to. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Einstekfung f E₁₈.

ein-stichen (n....) C₁₂ odl. I. v'n (in) 1. fiir S. ~ (an j-É Stelle treten) vstoupiti na ši místo; zastupovati p zastoupiti koho; tež jítí za koho na vojnu. 2. s. sm. (Bewahr feisten) für S. o et. ~ státi n ručiti n odpovidati n býti odpovědný za koho, zastati se o koho; mit dem Leben für et. ~ životem ručiti zač; gegen S für S-8 Gebersamt ~ ručiti komu za poslušnost ă; für e-n Mann ~ státi spolu za jedno; in e-n Kauß n c-e Unternehmung mit ~ účastniti se obchodu n pod-niku. 3. ~ in ein Amt ~ (eintretem) nastoupiati na úřad. 4. (o váze) býti v rovnováze. 5. id habe bei ihm noch zehn Kronen ~ mám za ním (n jest mi dlužen) jesté deset korun. — II. = eingesteben. — III. ein-stichend part. i a 1 anal. ~ 2. nastávající. — IV. % C ~ n E₇ bez pl., Einsteknung f E₁₈: záruka.

Ein-stecher (n....) m E₆ zástupce, zejm. ná-hradník, voják za jiného sloužící.

Ein-stecherf... (n....) -ſystem n voj. soustava zastupovací.

ein-stehlen (n....) v'n sich ~ B₄ odl. = sich ein-stehlen

Ein-steige... (n....) -loch n Θ průlez, hrdlovina; -platj m zelezn místo vstupování; -berjch m pokus vstoupití.

ein-steigen (n....) v'n (in) C₆ odl. vstupovati p vstoupiti (in den Wagen) ~ vstoupiti

do vozu; zum Feufer ~ vstoupiti n vojiti oknem; železn. nastupovati p nastoupiti; (v)se-dati p sednouti. — II. % C ~ n E₇ bez pl. vstup.

ein-steinen (n....) ¼a C₁₂ odl. ohraditi ka-menst.

ein-stellen (n....) I. v'n odl. 1. vstaviti (co do čeho); Sieb ~ = einſtellen, einſeßen I. 2. 2. Leute ~ lidi zaměstnati n vzítí do práce n najif(m)ati n (si) zjednati. 3. zastaviti eo, ustati v čem; (ſtrtem stávkovati; ſtellen Sie die Complimente ein! nechte poklon! 4. Mißbräuchte ~ zlořídy staviti; zlořádám přitrž činiti; ein Handwerk ~ taufgebem nechati n vzdáti se finesla; e-c Reife ~ cestu odložiti; die Šduńciele ~ divadlo zavřítí; die Jahungen ~ zastaviti platy. 5. lov. obstaviti.

6. Θ die Sperde ~ konš vyprášmouti 7. tkale. sestaviti houštku niti; die Untunniemachne ~ zaſiditi stroj tečkovací. — II. v'n sich ~ dostaviti se (= jid einſinden 1., 2.); ich werde mich ~ dostavim se, přijdu (srr. Zelltridicn); fig. o holestech. starostech: dostaviti se, přijiti; die Schmerzen im Fuße haben sich wieder eingestellt noha se zas rozholavěla, bolesti v noze se vrátily. — III. v'n (b) = ~ I. 6. — IV. % C ~ n E₇ bez pl., Einſtellung f E₁₈ tkale. sestaveni osnovove (počet niti osnovových příčin šire šíre latky).

ein-stellig (n....) a D₂,₃ v ein... num. c.

ein-stemmen (n....) v'n a C₁₂ odl. 1. opřiti (co), peo- (co nač); die Arme ~ rucie v bok za-ložiti; bok rukama podepřiti. 2. cht Yed ~ diru vydlatabi. 3. hor. zalomiti, začiti vy-robotku.

ein-steu(s) adv. = einſt.

Ein-stich (n....) m E₃ 1. vpíchnutí, bod, (v)bodnuti. 2. bodee.

ein-sticken (n....) v'n a C₁₂ odl.: e-e Blume in einen Ţeff ~ květina do látky vyšiti; Geld ~ zlatem vyšvátiti.

ein-stieben (n....) v'n (in) B₆ odl.: es ſtießt Stand ein práši se (kam).

Ein-stieig (n....) m E₃ lov. stupiště.

ein-stielig (n....) a D₂,₃ v ein... num. c.

einzig (L... a D₂,₃ 1. (mnulost) někdejsí, dřevní, bývalý. 2. (kdysi) budouci.

ein-stimmen (n....) C₁₂ odl. I. v'n (b) hud. 1. stejně znítí. 2. (ich gleichstimmig vernebenen fajsen) mit ~ zpívati zároveň; stejným hlasem pěti; im Shore ~ zpívati sborem; johald id auſange jn ſugen, stimmt er segleich ein jakmile zazpívám, zpívá spolu n provází mne (zpévem); er stimmate nicht in ihre Ţeherze ein nebral podilů na jejich žertech; fig. in et. ~ souhlasiti n býti srozuměn s čim; abs. ich stimme mit ein souhlasím. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Ein-stimmung f E₁₈ souhas.

ein-stimmig (n....) a D₂,₃, Ein-stimmigkeit (n....) f E₁₈ v ein... num. c.

ein-stippen f (n....) v'n C₁₂ odl. = einſtunfen.

einſt-malig (n....) a D₂,₃ = einſtig.

einſt-mals (n....) adv. = einſt.

ein-stöbern (n....) v'n (b) C₁₂ odl.: es ſtöbert ein (v)padá sem snih, mspr. sněží dvomtě.

ein-stöckig (n....) a D₅,₃ v ein... num. c.

ein-stopfen (n....) v'n C₁₂ odl. cpáti p re-epati, na- (kam); das Bett much ~ zastrčiti n vecpati prostěradlo.

*

Ein-stopfer

— 780 —

[Ein-tauschen]

Ein-stopfer ₩ ("l~l~) m E₆ = Stopfmeister.

Ein-joſz... ("l~l~) ~ steden m ₩ kožel potápka...

ein-stoſzen ("l~l~) C₆ odl. I. Ⅿa 1. zatlouci,
zaraziti, zastrčiti, zasou(va)ti (co kam); jid e~ n~
Zplitter in den Jüng ~ vraziti n zá- si trisku
do nohy. 2. durch Stoſzen zedrechen vyraziti, roz-
biti; e~ n ~aſſeden ~ dno vyraziti; Jentjer-
schreiben ~ okna vytloukati; e-c Maeru ~ zed
sbořiti n prolámati; den Spiegel ~ zreadlo
hlavov rozbiti; sich den Kepf ~ rozbiti si hlavu.
3. ₩ kožel. Häute ~ kůže potápěti. — II. % C~ n
E₇ bez pl., Einſtoſung f E₁₈ zatloukání, za-
tlučení atd.

ein-straſchen ("l~l~) vₘ (ju) C₁₂ odl. vnikati
paprskovité, zařiti, (jasné) svititi kam.

Ein-střich... ("l~l~) ~ feiste f pínilk vrubní
zářezový, zářeznícek; ~ řáde f pilka vrubní
zářezová.

ein-streichen ("l~l~) C₅ odl. I. Ⅿa 1. vtirati
v větriti, vmazati (co kam) (e einschunieren); Augen ~
späry zamazávati. 2. Geld ~ peníze shrábnouti;
Geld in die Zatte ~ peníze zastrčiti ~ vstvěti do
kapsy; Œ (ins Haar, das Haar mit Œl ~ mazati
vlasy olejem. 3. durch Zreichen (schaften) zám. za-
říznouti. 4. lov. Lerchen ~ skrivany zatáhnouti
(sitémi); Bienen in den Kerb ~ včely do úlu
sbráni. — II. vₘ (in) toulati se, těkati, po-
tuovati se: die Lerchen streichen ein skrivani
létáji do suti.

Ein-streu ("l~l~) f E₁₈ stlaní, vystlání, stelivo.

ein-streuen ("l~l~) C₁₂ odl. I. Ⅿa 1. nasypati,
v, nastvylati; Zweige o Blumen ~ sypati ra-
tolesti n kvetiny do čeho; den Pferden (Ztreb) ~
nastliti slámy końám. 2. fig. (einnischen) Verje in
je-ve Mede ~ vkládati verse ve svou řeč, pro-
plétati řeč versi. 3. prov. J S-m et. ~: a) = ein-
ſtü Stern; b) = einchmieren 1. 2. fig. — II. Ⅿ.
C~ n E₇ bez pl., Einſtreuung f E₁₈ ~ po-
muva, hanoba.

Ein-ſtrich Ⓐ ("l~l~) m E₃ 1. hor., tes rozpírka,
krátč. 2. zám. ~ (Einümmitt) am Schutnjubarte rýha,
zářez na zubech klíče.

Einſtrich... ("l~l~...) Ⓐ ~ bohſle f příčná fošna;
~~ feſ, ~ řáde f ~~ Einreicheſle, Einreidnjäge.

ein-ſtricken ("l~l~) vₐ C₁₂ odl. vplétati, p
oplésti; eine 3áſt ~ čislo vplésti (nač); neue Hachen ~
priplésti nové paty.

Ein-ſtrömz... ("l~l~...) ~ öffnung f otvor
vtěkaci.

ein-ſtrömen ("l~l~) C₁₂ odl. I. vₘ (in) vprou-
diti, vtěkati; vevaliti se, vhrnouti se (kam);
hier ijv viel Wasser eingefrömt sem nateklo mnoho
vody. — II. %a J-m Muth ~ dodávati (komo) myslí
n odvahy. — III. %v C~ n E₇ bez pl., Einſtrö-
mung f E₁₈ vtok.

Ein-ſtrömungs... ("l~l~...) ~ öffnung f Ⓐ
par. str. = Einſtrömöſſnung; ~ ventil n Ⓐ str.
ssaci klapka.

ein-ſlöße(n) ("l~l~) vₐ C₁₂ odl. einen ſleſd
in et. ~ dáti záplatu nač; zalátati co.

ein-studieren ("l~l~) vₐ C₁₂ odl. nastudo-
vati co; nauciti se čema.

ein-ſülpen ("l~l~) C₁₂ odl. I. vₐ ohrnouti
dovnitr. — II. vₚ sich ~ patb. o střečev vsouti
se, vpošviti se. — III. % v C~ n E₇ bez pl.,
Einſülzung f E₁₈.

ein-ſündig ("l~l~) u D₂,₃ v ein... num. c.

ein-ſürmen ("l~l~) C₁₂ odl. I. vₘ (h, ſn)

1. vpadnouti, vraziti, přihnati se (kam). 2. auf
S. ~ vrhati se (na koho); auf seine Gefundheit ~
své zdrávi ničiti ~ podrývati (hřenim); auf S. mit
Bitten o Fragen ~ doléhati n dotírati prosbami n
otázkami na koho. — II. %a 1. der Wind hat das
Haus eingestilrmt vítr vyvrátil dům ze základů.
2. Ⓐ S-m den Speer ~ prohnati kopí télem
komu; prohnati koho kopim.

Ein-sturz ("l~l~) m D₁₁ 1. sesutí, zboření; zum ~
bringen zbořiti co; den ~ drohen hroziti se-
sutím. 2. Ⓐ hor. zálom.

ein-ſührzen ("l~l~) C₁₄ odl. I. vₘ 1. zbořiti
se, sesouti se, sřititi se, spadnouti (v ein-
fallen I. 9.); zaklíná: möge der Himmel über
mich ~! at se propadnu! š. sm. die Dede stürzte
ein strop spadl. 2. tě vₚ sich ~: sich auf S. ~ vy-
řiti se, vrhnouti se, udeřiti na koho. — II. %a
1. zbořiti, zbourati, strhnouti (co). 2. Ⓐ Wein ~
(hinuntersturzen) vino (hltavě) vypiti n vy-
prázdniti.

ein-stußen ("l~l~) vₐ C₁₁ odl. 1. die Kleider ~
saty podle mody přistrühnouti. 2. zahr. při-
klestiti, o- (= ommußen) I. 2.

ein-ſüßen ("l~l~) vₐ C₁₄ odl. = einſtemmen I. 2.

ein-ſweilen ("l~l~, ~ l~v~) adv. (inſessen, inžwischen)
(pro)zatim, (für e-jeit) na čas, do času; er
vertritt ~ dieses Amt prozatím zastává tento
úřad.

ein-ſweilig ("l~l~) a D₂,₃ (pro)zatímní, do-
časný; adv. (pro)zatím, na čas.

ein-judeln ("l~l~) vₐ C₁₂ odl. pošpiniti, za,
zamazati (srv. bejmušten).

ein-jumpfen, ein-ſümpfen Ⓐ ("l~l~) vₐ C₁₂
odl. Dhen ~ (ža)žumpovati n zamáčeti hlinu.
ein-ſüßen ("l~l~) vₐ C₁₄ odl. = jüßen.

Eins-werden ("l~l~) n E₇ bez pl., v ein...
num. c.

ein-ſylbig ("l~l~) a D₂,₃ Einſylbigkeit f
E₁₈ = einſildig v ein... num. c.

ein-täſeln Ⓐ ("l~l~) vₐ C₁₂ odl. = täſeln,

ein-tägig ("l~l~) a D₂,₃ Einags-... ("l~l~...)

v ein... num. c.

ein-tanzen ("l~l~) vₐ C₁₄ odl. 1. einen Tanz ~
nacvičiti tanec, (na)cvičiti se tanci. 2. při
tanci převrhnouti n shoditi. 3. Ⓐ tancuje
uspati.

ein-taſchen ("l~l~) Ⓐ vₐ C₁₂ odl. barv. Seide ~
dávati hedvábí k barvení do žoků n pytlů.

Ein-tauch... Ⓐ ("l~l~...) m E₆ ~ Kessel m pap.
namáčeci kotel.

ein-tauchen ("l~l~) C₁₂ odl. I. vₐ 1. (po)nořiti,
potopiti; namáčeti. 2. vₘ (in) ponořiti se. —
II. % C~ n E₇ bez pl., Eincauchung f E₁₈.

Ein-taucher ("l~l~) Ⓐ m E₆ namáčč.

Eintauchungs-... ("l~l~...) ~ apparat m Ⓐ
namáčeci přístroj; ~ linic f plav. = Bordlinie;
~ tieſe f Ⓐ vod. et. hloubka ponoru.

ein-taumeln Ⓐ ("l~l~) vₐ (in) E₁₂ odl. ve-
vrávorati, vpotáčeti se, vrávoraje vejiti.

Ein-tausch ("l~l~) m E₃ výměna.

Ein-tauschen ("l~l~) C₁₂ odl. I. vₐ et. gegen
et. ~ směniti n vy- co za co; ich habe diese Sachen
von ihm eingetauscht vyměnil jsem ty věci
u něho. — II. % C~ n E₇ bez pl., Eincauchung f
E₁₈ = Aauch.

cin-teigen]

— 781 —

[cin-treten]

cin-teigen (n. l.) C₁₂ odl. I. ¼a Bret ~ chleb
zamisiti; piv. Malß ~ = einmaischen. — II. ‰
ſich ~ prov. J = einlassen II. 1. — III. % C ~ n
E₇ bez pl. piv. vystirka.

ein-teuſeln (n. l.) C₁₂ odl. I. ¼a v dábla
proměniti (obv. durchtenſeln). — II. eingetuſelt
a D₂,₃ čertem n dáblem posedlý; zběsílý;
čertovský, čertův.

cin-thecren (n. l.) ¼a C₁₂ odl. napustiti n
natřiti dehtem, (na)dehtovati.

ein-theilbar (n. l.) a D₂,₃ (roz)delitelný.

ein-thellen (n. l.) C₁₂ odl. I. ¼a 1. (roz)
děliti (na stejňe částky). 2. (bei der Vertreibung in eine
Stelle anweisen) přiděliti, přikázati (kam); gram.
~de Zahl číslovka podílná n distributivní.
3. piv. zadělovati čistou n kroužky. —
II. % C ~ n E₇ bez pl., Eintheilung f E₁₈: voj.
místo v řadě.

Ein-theilungs-... (n. l.)... ~aſlied n dil;
~grad m am Thermometer stupeň (°) na teplomeru;
~grund m důvův rozdělení, sl. délidlo;
~methode f methoda rozdělovací; ~zahl f
číslovka podílná, distributivní; ~zicchen n
znak n znaménko rozdělovací.

ein-thun (n. l.) ¼a C₁₆ odl. 1. = einmachen; in
einen Gewährſamt ~ zatknouti, zavříti koho, ujistiti
se kym; in den Kellér ~ dáti do sklepa; Pich
(in den Stall) ~ = einſtalten; ~, trechu f sich
et. ~ (auschaffen) opatřiti si, zjednati si co;
sich einen Bedienten ~ najmouti n zjednati si
vžiti si sluho v sloužícího. 2. skoro † ¾-m
et. ~ dáti eo v držení komu. 3. ~ = fernen.
4. das Schwert ~ (in die Scheide steſden) meč (do puchy)
zastrět.

ein-thüren (n. l.) ¼a C₁₂ odl. die Wind-
mühlenſtilgel ~ křídla větrního mýlná krýti
sindeli.

ein-thürmen (n. l.) ¼a C₁₂ odl. % C ~ n E₇
bez pl., Einthürmung f E₁₈ = einſtern.

ein-tieſen (n. l.) ¼a C₁₂ odl. vyhloubiſt.

ein-tönen (n. l.) ¼a C₁₂ odl. = einſtimmen I,
einſtellen I. 4.

ein-tönig (n. l.) a D₂,₃, Cintönigkeit f E₁₈
v ein... num. c.

ein-tonnen (n. l.) ¼a C₁₂ odl. dávati do sudů
n do kádi; Pulver ~ prach do soudků dávati.

ein-traben (n. l.) C₁₂ odl. vₙ (ju) vklusati,
klusem vjeti.

Ein-tracht (n. l.) I. f E₁₈ v ein... num. c.
— II. prov. J + m E₃ = Eintrag.

Ein-trag (n. l.) ¼a (n. l.) m D₁₁ (pl. ¼). 1. a) za-
pásni, zápis; b) zápis, zapsanb. 2. (Abbruch)
újma, škoda. 3. ¾-m ~ thun ujmu činiti, býti
na ujmu, škoditi komu, zkracovati koho; ¾-m
in seinen Rechten ~ thun v právech zkracovati
koho, zkracovati práva ši. 4. ⊕ tkalec. = Ein-
ſchlag 8. 5. ⊕ hor., tes. hnáni.

Ein-trag-... (n. l.)... Eintragung-...

ein-trag-bar (n. l.) a D₂,₃ vepsatelný.

Ein-trage-... (n. l.)... I. = Eintragungs-...

— II. ~bud n rejſtrík; ~bühne f ⊕ hor. ná-
sypný poval; ~ſtaven m ⊕ násypný truhlík
n jaſtik; ~offnung f ⊕ gut. násadní n ná-
sypní okno (v plemenné peci); ~spule f ⊕ tkalec,
civka outková.

ein-tragen (n. l.) C₉ odl. I. ¼a 1. vnášeti
p vněsti, vnositi; Holz o Wasser ~ nositi n sná-

šeti dříví n vodu do kuohyné. 2. abs. die Bienen
tragen ein včely nosí (do úle). 3. = ein-
chreiben I. 1., 2.; in die öffentlichen Bücher ~ za-
psati n vložiti n + zaněsti do knih verejnych;
in e-n Kreis ~ vněsti n vpraviti přímu ve
kruh. 4. ⊕ slev. = beschiden I. 2.; tkale. pro-
hazovati, prohoditi. 5. s věc. subj. (einbringen)
vynášeti. 6. F = rak. einträfen 4. — II. %
C ~ n E₇ bez pl., Eintragung f E₁₈ vklad;
záznam.

Ein-trager ⊕ (n. l.) m E₀, -in f E₁₉ tkalec,
dlenek.

Ein-träger ⊕ (n. l.) m E₁₈ nasýpač (do
peci).

ein-träglich (n. l.) I. a D₂,₃ výnosný, uzitek
dávající. — II. s Einträglichkeit f E₁₈.

Eintragsg... ⊕ (n. l., n. l.) ~ſaden m tkalec.
útek, nit útková; ~geſpinſt n tkalec. útek,
příze útková.

Ein-trag ung's ... (n. l.)...) ~amt n regi-
stratura], spisovna; ~beſcheinigung f, ~ver-
merk m záznam, zápis; ~gebiir g zápis;
~nummer f číslo záznamu; ~žwang m nucení
k zápisu.

Ein-tränfz... (n. l.)... gut. ⊕ ~arbeit f na-
máčení n uherské zolovění syrého lechu;
~Aeſi n zolovovací olovo; ~probe f = An-
ſiedeprobe.

ein-tränfen (n. l.) ¼a C₁₂ odl. 1. napájeti
koho; dávati píti komu. 2. napájeti, namáčeti,
napustiti. 3. ⊕ gut. zoloviti syrý lech. 4. fig.
¾-m et. ~ oplatiti komu eo, nezůstati komu dluž
bez zkoupati koho.

ein-träuſeln (n. l.) ¼a C₁₂ odl. (na)kapati.

ein-träumen (n. l.) vₙ (in) C₁₂ odl. usnouti.

ein-treffen (n. l.) B₄ odl. I. vₙ 1. (ju) do-
raziti, přibýři, stůlnouti (kam). 2. (in Krußung
gehen) vyplniti se, napluiti se, uskutečniti se;
o snech vyjeviti, ~ zračiti se. 3. skoro † (b) mit
et. ~ (übereinreinfjen) shodovati se, srovnávati se
~ d'cim. — II. % C ~ n E₇ bez pl. příchod.

ein-treib-bar (n. l.) a D₂,₃ dobyt(e)lný.

ein-treiben (n. l.) a C₆ odl. I. ¼a 1. (einen Nagel
o Meit) ~ hisb n kín zarážeti p zaraziti n za-
tlouci. 2. das Wieh ~ dobytek f pastvy při-
hnati, dobytek (s pastvy přišly) do chléva
vháněti. 3. lov. (Wit) ~ nadháněti; † ¾. ~
(in die Enge treiben). přiváděti koho n do nesnáži n
do rozpaku n mspr. do úzkých, n ~ do chobotu.
4. = beitreiben I. 1.; auslebende (Keller ~ do-
bývati nedoplatků n dluhů, vymáhati dluhy;
jeweine Rechte ~ domáhati se svých práv. 5. fig. f
prov. J ¾-m et. ~ = einträfen 4. — II. vₙ 1. (b)
přihnati (dobytek) (serv. I. 2.). 2. (ju) vlnami n
proudem býti zahnán kam. — III. % C ~ n E₇
bez pl., Eintrreibung f E₁₈.

Ein-treiber (n. l.) m E₀ vymáhač, dobývač.

ein-trießlich (n. l.) a D₂,₃ = eintrießbar.

ein-treten (n. l.) C₃ odl. I. vₙ A. (in). 1. vst-
povati p vstoupiti, vejiti, vkročiti; treten ſie
gefülligt ein! račte vstoupiti! in ein Amt ~
nastoupiti na úřad, uvázati se v úřad; in
den Dienſt ~ vstoupiti do služby, nastoupiti
službu; er tritt in das jezelle Jahr ein jde mu
na desátý rok. 2. in ¾-ß ſußſtapsen ~ kráčeti
v čich šlepějich; an ¾-ß Stelle ~ nastoupiti
na 5i místo n za koho, nahraditi koho: in ¾-

ein-trichtern

— 782 —

[ein-biertel-jährig]

Redte und Befugnisse ~ práva i povinnosti ˇs převzítí. 3. fig. při S. et. = einstehen 1.º., 3.; při S-ß Sache ~ ujmonti se, zastati se věci ˇs, vzítí se o věc ˇs; při et. mit seinem Leben ~ zaručiti se zaˇs svým životem. 4. (sich erzichten) vzházeti, vzejítí p nastati, přijítí, vyskytnouti se, objeviti se, vyplnití se, vyjeviti se, uskutečniti se; Bedenfen treten ein pochybnosti vzházeji n se objevují n vyskytuji; die Amtshandlung hat einzutreten příčení má potěti; es trat ein Augenblick Stille ein nastalo na okamžik ticho, vše na okamžik utichlo n se ztišilo; es treten oft Fälle ein často se přihází; es trat eine heftige Kälte ein nastala n přišla tuhá zima; der Fühling tritt ein jaro přichází n se zacíná; bei eingetretenem Zuteilgefeßer za vánice sněhové; puv. die Gährung tritt ein pivo se zvedá; eingetreterener Hindernisfehler o wegen pro nastalé n nepředvidané příkází; bei eingetreterener Verletzung e-ß Contractes byla-li (bv) smlouva smleuvou porušena; ~den dálši v tom n v takovém případě, hude-li třeba, při příležitosti. — B. (h) er hat in Keho eingetreten Slápl do bláta. — II. %a 1. Dritte in den Zbomee ~ vslápnouti n vtisknouti kročeje do sněhu. 2. die Wurzeln (in die Erre) ~ zašlapati n zadupati kořeny do země; sich (dat.) e-n Dorn ~ zaraziti si n zapichnouti si trn do nohy; (to kon) sich e-n Ragel ~ zaraziti si hřebik do nohy. 3. shoditi n sbožiti n rozbiti nohou n dupánem. 4. die Schube ~ (niebertreten) stie vice sešlapati, f sešmathati. — III. % C- n E7 bez pl. vchod, vstup.

ein-trichtern (n.ü.) %a C₁₂ odl. nälevkou nalévati p naliti, v-; fig. F-S-m et. ~ nauečiti koho šenau. vštípiti komu eo; der Verstand läſt sich niicht ~ komu není hůry dáno, kovář ne- ukuje n v apatyce nekoupí.

Ein-trift (n.ü) f E₁₈ pastva.

Ein-tritt (n.ü) m E₃ 1. vejítí, vstoupen; vchod, vstup; ~ in ein Amt nastoupeni na úřad; freier ~ volný vstup; ~ des Winters počátek zimy; der ~ leßt zwei Kronen vstupné (ho platí se) dvě koruny. 2. S-m den ~ verwebren zabraňovati komu vstup; ~ in die Welt vstoupeni do světa, veřejné vstoupeni.

Ein-tritts..., ein-tritts... (n.ü...) ~billet n, ~certificat n vstupenka, vstupný listek; ~cramen n vstupni zkuška; ~fäähig a schopný nastoupiti; ~gebürf. ~geld n vstupné = Einstand; ~karte f = ~billet; ~zimmer n předpokoj.

ein-trocknen (n.ü) C₁₃ odl. I. %n (in) 1. (vysehnouti, u-. 2. (rednend schwinden) sesychati se, seschnouti se. — II. %v (vy)ušiti.

ein-tröpfeln C₁₂, ein-tropfen C₁₂ (n.ü) odl. I. %a (in) (na)kapati. (na)kanouti, (na)krápati do čeho. — II. %a (na)kapati (co n čeho do čehol. — III. % C- n E₇ bez pl., Eintröpſe lung f E₁₈.

ein-trümmern (n.ü) %n (in) C₁₂ odl. = zusammenfallen.

ein-tunken (n.ü) %a C₁₂ odl. namáčeti namočiti.

ein-tupfen (n.ü) %r C₁₂ odl. = eintrücken.

ein-tüpfen (n.ü) %n (h) C₁₂ odl. lov. dotýkati se čenichem půdy.

ein-tutschen f (n.ü) %a odl. = einlanden I. 1.

ein-üben (n.ü) %r sich ~ C₁₂ odl. I. %a

1. ein Lied ~ (na)evičiti piseň, učiti se písní; mit S-m et. ~ opakovati s kým eo. 2. S. ~ evičiti koho; sich auf et. ~ evičiti se v čem. — II. % C- n E₇ bez pl., Einübung f C₁₈ evik, evičeni.

ein-und-zwanzig (n.üü) v ein... num. c.

ein-und-zwanzigste(r) (n.üü...) a D₂,₃ v ein... num. c.

Einnung (n.ü) f E₁₈ = einigen II. (obv. Einigung v einigen II.).

Einnungs... (n.ü...) ~brief m smlouva spolková; ~künftler m umělec ve sjednocování, sjednocovatel.

ein-urnen (n.ü) %a C₁₂ odl. do popelnice dáti n uložiti.

ein-verdauen (n.üü) %a C₁₂ odl. = verdauen.

ein-vergraben (n.üü) %a Cₐ odl. = eingraben I. III.

ein-verleibbar (n.üü-) a D₂,₃ vtělitelný, vložitelný.

ein-verleiben (n.üü) C₁₂ odl. I. %a 1. et. einer Sache ~ vtělití n vložitě co voč; přivělití, připojiti co k čemu 2. in die öffentlichen Bücher ~ vložiti co do veřejných knih; dem Regimente ~ vladiti do pluku. — II. % sich ~ vₚ rysiol. sich e-n sörper ~ připodobiti se. — III. % C- n E₇ bez pl., Einverleibung f E₁₈.

Ein-verleibt-sein (n.ü-) n E₇ bez pl. vtělenost.

Einverleibungs... (n.ü-) ~antrag m návrh na vložení n na připojení.

Ein-vernahme (n.üü) f E₂₂ výslech rak. (= Verhŕ); nach gepflegener ~ po výslechu, slyšev, vyslechnuv.

ein-vernehmen (n.üü) I. %a B, odl. (rak.)

1. vyslýchati, słyšeti koho. 2. = vernehmen. — II. % C- n E₇ bez pl., Einvernehmung f E₁₈.

1. shoda (= Einverändnis) v ein... num. c.

2. = Verhŕ; im C- mit S-m ve shodě n dohodnuv se s kym; in der Conferenz herrsche volles C- v poradě byli všechni jedné myslí; des guten C- s halber pro dobrou vůli.

Ein-vers (n.ü) m sg. D₆, pl. E₁₁ ein... num. c.

ein-verstanden 2c v ein... num. c.

ein-verständigen (n.üü) C₁₂ odl. I. %a sjednati, porovnati, uvěsti v souhlas. — II. % sich ~ = sich einverstehen.

Ein-verständnis (n.üü) n D₁₃ = v ein... num. c.

ein-verschen (n.üü) C₁₁ odl. I. %r sich ~ sich ~ mit S-m shodovati se, býte srozuměn (s kym od). — II. %a = einbegreifen.

ein-verwachsen (n.üü) = einwachsen.

ein-verzöllen (n.üü) C₁₂ odl. I. %a vyceliti. — II. % C- n E₇ bez pl., Einverzöllung f E₁₈.

ein-vettern F (n.üü), %r sich ~ C₁₂ odl. sich bei S-m ~, derl. těž einvetermicheln (n.üüü) vlichotiti se, vetřiti se komn.

ein-bicren (n.üü) math. C₁₂ odl. I. %a pro- meniti ve čtverec, čtvercovati. — II. % C- n E₇ bez pl., Einbierung f E₁₈.

ein-biertel-jährig (n.üü) a D₂,₃ v ein... num. c.

cin-wachsen

— 783 —

[ein-wildern]

cin-wachsen (n. L.) C. odl. I. vₐ (jn) vrūst (at) i, zarüst (at) i do čeho; ins Kleid ~ zarůst i do masa. — II. fig. = einwachsen; eingewachsen vrozeny.

Ein-wage (n. L.) f E₁₂ průvažek, úbytek vůhy.

cin-wägcn (n. L.) B. odl. I. vₐ 1. obeh. vážiti to do čeho. 2. navážiti čeho. od- co. — II. vₚ sich ~ provážiti, ztratiti na váze; beim Veranf anf kleinen wägt sich allemal et. ein pri drobnem prodeji se vždycky néco prováži

cin-waggoni (c)ren (n. L.) % C₁₂ odl. rak. do vožů (vagonů) dáti n naklálati p naložiti.

Ein-walk... (n. L...) -maschine f kož. valcho- vadlo.

cin-walken Θ (n. L.) C₁₂ odl. I. %a souk. zváleti; kožel. Leder ~ usně zvalochati o rybym tuSEM natřatíri. — II. vₐ (jn) i vₚ sich ~ souk. (vom Sschen einlaußen) valchováním se sraziti.

cin-walzen (n. L.) %a C₁₄ odl. den gefästen Hafer ~ zasety oves záváleti, válem (do zem) zatlačiti.

Ein-wand (n. L.) einwenden m D₁₁ 1. námitka. 2. prav. = Einwandruch.

cin-wandeln (n. L.) vₐ (jn) C₁₂ odl. vecházeti p vejiti, vkočiti (kam).

Ein-wand(c)rer (n. L.) m E₆ (opak Auswanderer) přístěhovalec.

cin-wandern (n. L.) C₁₂ odl. I. %a (jn) 1. (opak auswandernd) přístěhovati se kam; von düdichtigen utéci se. 2. zejun. o femesiniech pricestovati, f přivandrovati. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Einwanderung f E₁₈.

Ein-wanderungs... (n. L...) -commission f vystěhovalecká komise.

cin-wärts (n. L.) adv. (opak auswärtš). 1. do vnitř ~ gehen bočiti. 2. die Ältsje ~ sebet, ~ gehen šmařhati.

Ein-wärts... (n. L...) -gehen n bočení, bočitá chůže; -khrung f obrácení dovnitř; -jicherm (člověk) táníoucí dovnitř, an. přitahovač (sval); -jichung f tažení dovnitř, an. přitahování.

ein-wässern (n. L.) C₁₂ odl. I. %a namočiti, s. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Einwässerung f E₁₈.

cin-weben (n. L.) Bₐ C₁₂ odl. I. %a 1 Θ zaprádati p zapřísti, zatkati, tkanivem zahaliti. 2. vetkati, věpřísti to do čeho. 3. fig. et. in et. ~ tkáki p vetkati, vplétati co do čeho, protkávati, proplétati co čim. — II. vₚ sich ~ tkaním úbytí čeho.

cin-wechseln (n. L.) C₁₂ odl. I. %a směniti. vy-, přesazovati (gegen et. za co) sry. einlaußen. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Einwechse lung f E₁₈ směna, vý.

Ein-wechslcr (n. L.) m E₇, -in f E₁₈ penézomène, směnárník (obv. Wechselcr).

ein-wehen (n. L.) C₁₂ odl. I. vₐ (jn) (ža)váti, (ža)douti (kam); der Wund weht hier ein vitr sem vane; der Schnee weht hier ein sníh ein vitr sem papá. — II. %a zaváti co (kam).

Ein-weib... v ein... num. c.

cin-weichen (n. L.) C₁₂ odl. I. vₐ (z) měkčiti, namáčeti, namočiti. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Einweichung f E₁₈.

cin-weichen (n. L.) I. vₐ C₁₂ odl. 1. et. ~ posvěcovati v posvětiti, za-. 2. e-c mirche ~ kostel vysvětiti; fig. ein Kreid ~ saty zasvětiti, saty na sebe poprvé vziti; f it nenem Wagen ~ poprvé vyjeti s novým vozem. 3. 3. zu et. ~ (comt die Weche zu et. machen) vysvětiti koho k čemu; 3. zum Priester ~ na knězství n za kněze n knezem vysvětiti koho. 4. 3. in et. (na př. ein (he)beimnis atd.) ~ zasvěcovati v zasvětiti koho do čeho v co (na př. v tajemstv.) — II. % C ~ n E₇ bez pl., Einweichung f E₁₈ posvěcení, vysvěcení, zasvěcení.

Ein-weicher (n. L.) m E₆ 1. (po)svetitel. 2. zasvěcovatel.

Ein-weichling (n. L.) m E₃ zasvécenee, novićt.

Ein-weihungs... (n. L...) -jeier (lich)keit f, -seit n slavnost zasvěcení; -predigt f. -rede f. kázání n reč při vysvěci: -rejei f zahajovací jízda při vysvěcení dráhy ata.; -jimauš m hostina při zasvěcení; -tag m den zasvěcení.

ein-weifen (n. L.) vₐ odl. I. %a 3. in ein Amt ~ uvěsti v úrad; prav in e-n Beifis ~ v držení uvěsti. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Einweichung f E₁₈ uvedeni.

cin-welken (n. L.) vₐ (jn) C₁₂ odl. — binwollen.

cin-wenden (n. L.) I. vₐ odl. 1. namítati. 2. dagegen läst sich nicht ~ nedá se proti tomu nic namítati; starke Gründe dagegen ~ silné vůdody proti tomu staviti; ich kann nichts dageben ~, ich habe nichts dageben einzunwenden nemám n nenamitám nic proti tomu; er hat immer et. einzunwenden má vždycky nějakon námítiko. 3. (als Vorwand angeben) bráti si záminku z čeho, námítky uváděti z čeho, odvolávati se nač. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Einwenden f E₁₈ namítka (= Einwand); obrana; (Weidwerde) odpor; Einwenden der gerichtlichen Unzutändigkeit námítka nepríslušnosti soudni.

ein-wendig (n. L.) a D₂₁₃ = einwendig.

Ein-werf... (n. L...) -tonne f Θ ryb. kád na ryby.

Ein-werber (n. L.) m E₆ = Bewerber. ein-werfen (n. L.) I. vₐ Bₐ odl. 1. (v)házeti p (v)hoditi co do čeho; Bemben ~ abs. pumami házeti, bomby metati. 2. 3. ~ (ins Gefänquis) uvrhnouti do žalire, uvězniti koho; Jener ~ zapáliti; Heſ v. přikládati v přiložiti (drívi). 3. (werfend gertrimmern) hodem n házením) roztlouci, rozbiti, zboriti; Jenſter ~ okna vytloukati; geſtern wurden igm die Jenſter eingemerverjen věra mu vvtloukli okna. 4. = einwenden 1. — II. % C ~ n E₇ bez pl. hod.

ein-wiceln (n. L.) I. vₐ, vₚ sich ~ C₁₂ odl. za(o)baliti, zavinouti, zahaliti; ein sich zůtamene-widem) saty sbaliti; sich warm ~ teple se zahaliti; ein Kind ~ (in Würteln widem) dítě zavinouti (do plent). — II. % C ~ n E₇ bez pl., Einwiderung f E₁₈.

Ein-wicfer (n. L.) m E₆ (za)obalovač. ein-wicgen (n. L.) vₐ odl. A. C₁₂ ukolébati, kolébáním uspati; fig. 3. in Tänzdungen ~ klatmati, mámiti koho; die Zchomzen ~ bolesti utšiti n ukonejšiti. B. B₆ = einwägen.

ein-wildern (n. L.) vₐ (jn) C₁₂ odl. = wildern.

ein-willigen

— 784 —

[ein-]zehren

cin-willigen (n. l.) C₁₂ odl. I. vₙ (h), v₄ a
1. in et. — et. ~ svoliti, při- k čemu; in e-e
Bitte ~ prosbě vyhověti. 2. (beifümmen) souhla-
siti, býtí srozuměn. — II. % C- n E₇, hěr pl.,
Einwilligung f E₁₈ svolení, při-, souhlas.

Ein-williger (n. l.) m E₆, ~in f E₁₉ svo-
lovač, ~tel f-ka.

Ein-willigungš... (n. l...) ~zählen n zna-
meni svoleni n souhlasu.

Ein-winde =... (n. l...) ~draht m ⊕ přád.
naviječ (p↑firpan = Filigrerbaum).

cin-windeln (n. l.) v₄ a C₁₂ odl. zavinouti
(v plénky).

ein-winden (n. l.) C₁₃ odl. I. v₄ a, v₇ sich ~
(windend einbühlen) zavijeti p zavinouti. — II. v₄ a
1. (windend einschalten) zaví(je)ti, vplésti (co do čeho);
Blumen in e-n Kranz ~ vplétati květiny u věnec.
2. (burch e-e Winde hineinziehen) c-e laſt ~ bríme jě-
řáhěm vyzdvihovati v (y)tahovati do čeho. —
III. v₇ sich ~ (einführen) svijeti se, svinouti
se, křiviti se.

cin-winkeln ⊕ (n. l.) v₄ a C₁₂ odl. srovnano
do úhlu, tesati po úhelnici.

ein-wintern (n. l.) C₁, odl. I. v₄ n (jn) 1. =
einfrieren I. 2. býtí překvapen zimou. — II. %
c8 wintert ein přituhuje, zima nastává n se bliží,
jde na zimu. — III. v₄ a 1. udržovati n živiti
až do zimy. 2. uvakati (koho n eo) zimě; v₇ sich ~
zvykati zimě. — IV. % C- n E₇ bez pl., Ein-
wintcrung f E₁₈.

cin-wirbeln (n. l.) v₄ a C₁₂ odl. ein Fenster ~
zavřiti okno obrtlíkem.

ein-wirken (n. l.) C₁₂ odl. I. v₄ a. ⊕ = ein-
weben I. 2. 2. = einfüchten 1. — II. vₙ (h) auf
(+)-in) S. o et. ~ působiti n účinkovati n mítí
vliv na koho n na eo. — III. ~d a působivý. —
IV. % C- n E₇ bez pl., Einwirkung f E₁₈
(Einfluss) vliv, působeni, mspr. vplyv.

ein-wirf-jamt (n. l.) a D₂₁₃ působivý.
(obv. einwirkend).

ein-wirren (n. l.) v₄ a C₁₂ odl. zmásti, zmo-
tati, v nepořádek uvěsti.

ein-wischen (n. l.) v₄ a C₁₂ odl. = ein-
reiben I. 2.

cin-wittern ⊕ (n. l.) I. vₙ (jn) hor. tvořiti
se podzemními výpary. — II. % C- n E₇
bez pl., Einwitterung f.

ein-wöchig (n. l.) a D₂₁₃ v ein... num. c.

ein-wohnen (n. l.) C₁₂ odl. (h) I. vₙ₁ 1. bei S-m ~
bytovati, přelývati, byvědli u koho. 2. e-r
Sache (dat.) ~ vězeti v čem; die ihn ~ de Hertig-
keit obratnost jemu vlastní. — II. v₄ a 1. e-
Wohnung ~ byt pokaziti n zpustošiti n zvésti
n zdělati; eingewohnt pokažený, zpustosený,
ve špatném stavu. 2. S. ~ ubytovati koho. —
III. v₇ sich ~: 1. usaditi se kde. 2. přivyknouti,
z- si ka.; abs. (ich heimisch wohnen) zvyknouti si. —
IV. % C- n E₇ bez pl., Einwohnung f E₁₈
bytování.

Ein-wohner (n. l.) m E₆, ~in f E₁₉ (Zweherner)
1. obyvatel, f -ka. 2. ubytovatel, f -ka.

Ein-wohnerz... (n. l...) ~meldeamt m ubyto-
vací úřad; ~zahl f počet obyvatel(stva).

Ein-wohnercrraft (n. l.) f E₁₈ obyvatelstvo.
Ein-wohnungs... (n. l...) ~recht n právo
obyváci.

cin-wölben ⊕ (n. l.) v₄ n C₁₂ odl. v(e)klenouti.
ein-wölken (n. l.) v₄ a C₁₂, v₇ sich ~ = bewölken.
cin-wollen (n. l.) v₄ n (h) odl. 1. chtíti do vnitř
(vstoupit); aus und ~ chtíti vejítí do vyjítí,
chtíti tam a ven. 2. das will mir niicht ein:
a) toho nemohu pochopiti, to mi nejde n ne-
leze do hlavy; b) k tomu nemohu svoliti.

cin-vuchern (n. l.) v₄ a C₁₂ odl. 1. ziskati
co n nahýti čeho lichvou, vylichvařiti co. 2. sklí-
zeti co.

ein-wüchsig (n. l.) bot. a D₂₁₃ v ein... num. c.

ein-wüthlen (n. l.) C₁₂ odl. I. v₄ vrý(va)ti,
za-, vrýpati, za-; Löcher ~ diřy vyrýti. —
II. v₇ sich ~ vrýti se, za-, zavrtati se kam

Ein-wurf (n. l.) m D₁₁, 1. námitka proti čemu
(v Einwand 1.); e-n Einwurf machen namitnouti
co. 2. pošt. otvor ve schránde na dopisy,
schránka na dopisy.

cin-würgen (n. l.) v₄ a C₁₂ odl. s namáhá-
ním polykati (obv. hinunterwürgen).

cin-wurzeln (n. l.) C₁₂ odl. I. v₄ n (jn, h),
v₇ sich ~ kořeny zapouštěti, zakořeniti se;
zeim. fig. zakořeniti se, ujmouti se; unsere Ge-
wohnheiten wurzeln sich mit uns ein naše zvyky
s námi rostou. — II. v₄ a zakořeniti. — III. n-
ein-gewurzeltp. p., a D₂₁₃ zakořenělý, zastaralý. —
IV. % C- n E₇ bez pl., Einwurzelung f E₁₈.

ein-zachen (n. l.) v₄ a C₁₂ odl. ausgaden.

Ein-zahl (n. l.) f E₁₈ v ein... num. c.
ein-zahlbar (n. l.) a D₂₁₃ splatitelný.

ein-zahlen (n. l.) C₁₂ odl. I. v₄ Geld in die Sache
(v)platiti penſe do pokladny; auf e-e Actie ~ splatiti
na akcii n spláceti akcii; voll eingezahnte Actien
splacené akcie; s. am zaplatiti; die (noch) nicht
eingezahnten Gelder nedoplatky. — II. % C- n
E₇ bez pl., Einzahtung f E₁₈.

ein-zählen (n. l.) v₄ a C₁₂ odl. 1. Tier in ein Gefäß
vjefe počítati a klásti do nádoby, odpočítávati
vjefe do nádoby. 2. = einrechnen; jechs Personen,
dcine Schwefer mit eingezahlt šest osob i s tvou
sstrou n tvou sestru v to počítaje.

Ein-zahn... (n. l...) ~schnecke f oz. v ein... num. c.

ein-zahnen (n. l.) ⊕ C₁₂ odl. I. v₄ ein Rad ~
kolo ozubiti; tes. e-n Batten ~ trám zazubovati. —
II. eingezahnt part. p., a D₂₁₃ ozubený. —
III. % C- n E₇ bez pl., Einzahtung f E₁₈.

ein-zähnig (n. l.) a D₂₁₃ v ein... num. c.

ein-zanfen (n. l.) v₄ n (h) C₁₂ odl. auf S. ~
zahubovati na koho.

ein-zapfen (n. l.) C₁₂ odl. I. v₄ a 1. Wein in
Näfchen ~ natočiti n načepovati vino do láhvi.
2. ⊕ tes. začepovati. — II. % C- n E₇ bez pl.,
Einzapfung f E₁₈.

ein-zaubern (n. l.) v₄ a C₁₂ odl. včarovati,
vkouzli (co do čeho); S- III et. ~ kouzlem vnik-
nouti co komu.

ein-zäumen (n. l.) v₄ a C₁₂ odl. dáti (koní) uzdu.

ein zäumen (n. l.) C₁₂ odl. I. v₄ (plotem)
ohraditi n obehnati. — II. % C- n E₇ bez pl.,
Einzämmung f E₁₈.

cin-zehren (n. l.) C₁₂ odl. I. vₙ (jn), v₇ sich ~
(s)tráviti se (s = abzehren). — II. v₄ % jein Ver-
mögen ~: a) sähnouti na jměni; b) stráviti n
promrhati jměni: abs. er hat eingezehrt strávil
své jměni. — III. % C- n E₇ bez pl., Ein-
zehnung f E₁₈.

ein-zeichnen]

— 785 —

[ein-ziglich]

ein-zeichnen (n. L.) 1. (1. odl. I. 1. 2. — II. 3.)
(1. do 1. obo.) 2. s. sm. = eindeichen I. 1. 2. — II. 3.
E- n E- bez fl., Einzeichnung f E₁₈ = cin-
trieben III.

ein-zeilig (n. L.) a D₂₃ v ein... num. c.

einzel † (1.) a D₁₂ = einzu.

Einzel..., einzel... (n. L.) ... -anwendung f
-bertragung f= individualisation; -arrech m =
-rait; -außenzahlung f podrobný výčet, po-
drobné vypočítani; -ausgabe f, -druck m
jednotlivé vydáni, jednotlivý svazok; -he-
griffe mpl. zvlástni pojmy; -bestimmung f
jednotlivé určení n ustanovení; -bezirks-
richter m okresní samosudí; -ding n,
-vezen n = individuum; -fall m: im -fall
v jednotlivém případe; -gänger m tov. starý
knour; -gericht m samosud; -geschichte f
djiny zvlástní j jednotlivé místní; -glied n
jednotlivý úd; -haft f vazba o samote. samo-
zvaza; -hof m samota, dvůr o samotě;
-höfner m samotinář, jednodvorec; -inter-
cisen npl. zájmy jednotlivev: -kampf m:
a) jednotlivý jediný zápas; b) zápas muže
proti muži, souboj; -kämpfer m: a) jednotlivý
zápasník; b) (príjmy c-sfe Konstantina IX.) Monoma-
chos; -landtage mpl. sněmy zemske; -schen n
život o samotě; -richter m samosudí, -soudee:
-jaat m jednotlivý (federativ) stát; -stand m
= Čelikat; -stehnd a ojedinělý; -stimmef
a): jednotlivý blas; b) hud = žele: -tanz m
solo v tanci; -verkauf m oběh. drobný prodej.
prodej po kuse: -wechsel m = zatvarkelt; -we-
weiße a částkový; -weisen n v Ding; -we-
senheit f = individualität.

Einzeler (n. L.) m E₆ prov. d povozník n vozka o jednom koni.

Einzheit (n. L.) f E₁₈ 1. jednotlivost.
2. \ (das Einsetzen) ojedinlost. 3. si (Eigentum
lid fct) = Individuálität.

ein-zellig (n. L.) a D₂₃ v ein... num. c.

einzeln (n. L.) D₂₃ I. a 1. jednotlivý, jeden. samojediný. 2. (dejentra) zvlástní; cin -er Menich kann das nicht leisten jeden člověk není s to; ... c. Menich jednotlivec; man kann nur — durch lze profiti jen po jednom; sie traten — herver vystupovali druh zu druhem; ein -es Chepaar, -e Cyeleute bezdětní manželé; — -stehende Bäume porůznu stojící n ojedinélé stromy; sie wurden verfort- byli vyslýchání každý zvlášť; — es fallen nur — e Regentropfen jen krápe, jen poprěhává; ins E-c eingehen zabilhati do podrobností; im Cen verfaunen prodávári in drobném (prodeji) na drobno; (=anverheiratet) svobodný; an- en Pünften der Eide na některých místech země. 3. (vom Ändern abgezonder) jednotlivý, oddělený; -s c n lépe — -stehendes Haus dům o samotě; — Bände aus e-m Werbe jednotlivé svazky díla; — er Hand- jüghn jedna rukavice (ze avw); die —-e Manner (e-Zeitjahrift) kofest... číšlo stojí... 4. nur auf Thüde des (vanen beigehalten) cástečný. 5. — e Haare: a) (aufheisste) rozpuštěné vlasy: b) (wenige) řídke vlasy. — II. E-c(r) m, E-c f D₂₃ jednotli- vee. — III. E-c(s) n D₁₂ = Einzelheit 1.; im Cen jednotlivé, podrobně, doprodoba.

Einzelnheit (n. L.) f E₁₈ = Einzelheit.

ein-zeugen (n. L.) m C₁₂ odl. = bezeugen.

Německočsky slovník. 1. Deutschbühnisches Wörterbuch.

Ein-zieh... ⊕ (n. L.) -nadel f tkale, jehla
k navádění niti do bráda, paprsku; -kiste f
beim Zerjeven príhrabováka; -schacht m ⊕ hou
vzdělová šačhta a jíma; -waljen fpl. prad.
váleč napájecí n přijímací n vtahovací.

ein-ziehbar (n. L.) I. a D₂₃ 1. (o penžitě VN-
bratelný, priatelný. 2. (confüsiervan) zahavi-
telný. 3. vtažitelný. — II. s Einziehbar-
keit (n. L.) f E₁₈ bez pl.

ein-ziehen (n. L.) B₆ odl. I. % 1. vtahovati
n vtáhnouti, za- (kam); vstoupiti, vkroiti
vjeti; e-n Raden (in die Raden — navílknoti nst
do jehny); tkale, in die Sdöfte — navářeti niti
do listů; e-n Batten in e-e Wand — trám do
zdi vložiti; e-e Wand — stenou prepaziti.
2. Ausflände — eindeichen nedolatky vyb(i)rati
n vymáhati. 3. Refnuten — povolati a zav-
volati nováčky; Reserve — přibrati, zavolati
zálohu; e-e Erkiefahrt obdržeti dědictví. 4. ge-
fänglich — auffahrt zatknouti. 5. Vrkundigam
o Nundjechoft o Radwichten — vyptávati, dotaze-
vati se. 6. = cinianan I. 1; den Labatsrauch
dým tabákový (vtáhnouti do sowe); fig. die
Vieije — (demt vebetem obrátiti, mirniti se; die
Ziegel —: a) plas kasati plachty; b) fig. tos
abs. — machdet ploviti, tostupiti. 8. (ins
Einge zieben, zusammenehmen (wz %r sich) stáhnouti
sůžiti, %r sich — se; ein Meid — saty sůžiti,
(zusammenehmen) saty stáhnouti; wv. e-c Heile
= zatáhnouti, zapraviti fádku; e-c Maier nach
eben — zed nahoru zůžiti; das aufgespannte
Zeget — rozpjatou plachta svinouti; den Hals —
krk stáhnouti; e-n Ztěfi demt Radem fele — látku
nadržeti; i-n Aufwand e sich — uskrovniti se
(svz cinijbränten I. 2.); die Ander — vesla z vody
vndati. 9. (eingehen taffen) e-e Zelle — místo
rušiti; ein Schalt — (garütbetalten) plat zadržeti;
3-m das Vermégen — zahaviti, zkonfiskovati
jmeni komu; 3-5 Pensien — odnítí komu pensi;
Münzen — mince vziti z oběhu ⊕ tes. e-n Batten
— trám navléci; Sebrevren — spouštěti vitéry trobky;
troubovati vrtné dryi; piv. (to přiv) stahovati na
stoku, bráti s sebeu kaly, začínati trhati. —
II. %r sich — v — I. S. III. 3. — III. %n 1. in —
E Ztadt — vtáhnouti, vtrhnouti; abs. triumphie-
rend — vítězně vkróčiti; der Dröhling zieht ein
ins Land jaro nastává. 2. in e-e Wehnmung — při-
stěhovati se do byta. 3. o tekotinach; vtáhnouti se,
vniknouti, vssáti se, vsáknouti (kam); die Tinte
zieht (sich) in das Papier ein papir ssaje n vssává
inkoust. — IV. eingezogen v heslo o sowe. —
V. % E-n E₇ bez pl., Einzeichnung f E₁₈ 16k. Ein-
ziebung der Brustwand zůžení hruvní stěny.

ein-zifferig (n. L.) d D₂₃ v ein... num. c.
cinzig (n. L.) I. a D₁₂ 1. (samo)jediny, sám,
jeden; — und allein samojediný; cin — es Mal
jedinkráte; es ist mein — es Weld jsou to mé
poslední peníze. 2. (ausgezehrt) jediný svého
druhu, nevyrovnaný, vřitězny; in fre Art — jein
býti svého druhu jediný; — jier freund jediný
a nejlepší přítel; — ist gefieht nade všecky mi-
lovaný. — II. s C-c(r) m, C-c f, C-c(s) n
D₂₃; mein C-er můj jediný poklade: das C-
jediná věe; das ist das C-, was — Sie těnνen
to jest jediné, co umíte. — III. s Einzig-
keit (n. L.) f E₁₈ bez pl. jedinost.

ein-ziglich (n. L.) adv. = einzig II.

99

ein-zingeln

— 786 —

Eis...

ein-zingeln ∩ (n₁, n₂) rₐ C₁₂ odl. obklíčiti
(obv. unzingein).

ein-zißeln ∩ (n₁, n₂) rₐ C₁₂ odl. = einflüstern.
ein-zuckern (n₁, n₂) rₐ C₁₂ odl. do cukru zadełati n zavařiti.

Ein-zug (n₁, n₂) m D₁₁. 1. vtažení, vjezd;
feierlüber - slavný vjezd; ſ-n - haſten vtáhnenouti.
vjeti. 2. ~ (in e e zehnmau) přístěhování se (do bytov).
3. ⊕ typ. zarižka (= Mílna). 4. skale. návod.

Ein-zug... (n₁, n₂) rₐ C₁₂ odl. = Einzuge...

Ein-züger (n₁, n₂) m E₁₂ svy. 1. vyberač daní.
2. stěhující se.

Ein-zugs... (n₁, n₂) - arten fpl. druhy
návodu; -gebür f vstupné; -rohr n = Kolben-
rébre; -schmaus m = Cimweibungschmaus;
-spjen fpl. obch. vydání při vybírání peněz
za směnku; -vertrag m weiden Ständigern shod-
nuti mezi věřiteli.

ein-zwängen (n₁, n₂) rₐ, v'r jich ~ (n₁, n₂) odl.
větsnati, vtisknouti (v'r se) (sč = einzwingen).

ein-zwischen (n₁, n₂) rₐ C₁₂ odl. 1. přískříp-
nuti. prostropovati. 2. viš. = cutfammern.

ein-zwingen (n₁, n₂) rₐ B₁₂ odl. 1. et. in et. ~
vtačiti n vtesnati n vmačkati n veepati co
do čeho. 2. 3-m et. ~ vnutiti co komu.

Eiſ (n) z. prov. ∩ m D₆ bez pl. 1. led. es
hat die Kadt ~ gefreuen v noci umrzlo; das
erste dilune ~ trīſt: das ~ brechen led prosekati
anje-; (Getränte auf (e in) ~ abtliethen olazavo-
vati nápoje ledem; das ~ trägt neht led ještě
unese, ještě se muže choditi po lode; das ~
gebaut auf led povoluje n se hýbe; das ~ geſt
led jde (po řece), ledy se hnuły; der jſuſs geſt
mit ~ e neibt ~ led plove n ledy povon zu
řece; ju ~ werden zledov(at)ěti. zmrznouti; das
Waffier gefriert ju ~ voda zamrzá. 2. zmrzlina.
mražené; ein Blas ~ Averenzen sklenice zmiz-
liny. 3. flg. ~ tes Berzen led, chlad, mráz
v srdci atu.; das ~ ilt entlieth gebreuen led poslěze
rozťál; das mit ~ bededie Haupt hlava sněhen
pokrytá, sedivá hlava; fig. 3. auſs ~ jüren
(auſüren) chtiti skoupati koho; napáliti, osiditi
koho; Prv. v Čiel 1.; Akeiſt biebt ~ neunavnou
pili dospěje se k cili.

Eiſ..., eiſz..., (n₁, n₂) -achat m min. achat bez-
barvý; -alabaſter m min. alabaſter ledobarvý;
-anſhang m ledovka, náledi; -apſel m ranne
šſavnaté jablko; -arniſa f hot. Arnica glacialis
prha, andělský tráni, ſlakové koreni ledni;
-art f lednina; -artig a jako led, ledvít č;
-art f = -beit; -bahn f klouzačka. kluziſte;
-baungetd n kluzné; -balken m pl. ⊕ kozy,
kobyly, splže, ledolomy (na ochomu mostnch políſi
proti ledu); -bank f plav. útěs ledovecový; -bär m zo.
Ursus maritimus medvěd lední; -baum m =
-batten; -bedeſt a leden pokrytý n * za-
ledněny; -becre f bot. Chilococca piekof;
-beiſuſs m bot. = Alpenbeiuſs; -beil n sekera
ledni n a led; -bein n (sbiten) kost kyčelná;
-bereitung f příprava mraženého; -herci-
tungsanſtalt f ⊕ ledárna; -berg m 1. ledove,
ledová n ledná hora; 2 umělý vřech ledný
ke sjíždění sánkami; -bentel m ledovník;
-bier n pivo od ledu; -bistung fútvar ledový;
-birne f bot. = Paraſticiens; -bliſt m ſüg. ledo-
vý n chladný n mrazivý pohled; -blint m odlesk
ledových polí; -block m = -schelle;

-blinje f 1. can den gefreuen (zenfer Scheiben) ledový
kvét na zamržely oknech. 2. hot. Mesembryanthemum
crystallinum kosmatec omražený; -boſ m ⊕ =
breder; -borſle f, -borſtig a = laſt; -brechsen n
lámáni ledu; -brecher m ⊕ 1. ledni koza
n kobyla. 2. nástroj k lámáni ledu. 3. =
bauer; -bruch m a) lámáni ledu; b) lámáni
n strž ledu; c) prulom ledem, ledolom;
-brüche f ⊕ 1. ledová lávka. 2. mlyn. =
batten; -bithſe f lednička; -clauſen f plav.
dovoleni vplouti do kterého koli přistavu
v případu strže ledové; -club m bruslarský
spolek; -dach n; a) ledová střecha; b) rákosi
řezané v zimě na pokrytí strechy; -decſe f
povlak ledový, led na řekáh (= -řekde); -dorn m
zo. Asterias glacialis hvězdice severni ledová;
-drift f = 3. tiſt II. 1.; -ciche f hot. = Zlein-
cide; -cute f zo. Harelda glacialis kachna
ledni; -cſſig m laſi. led vý očet; -fahrt f
1. jízda na n po ledv. brusleni. 2. = -jana;
-falter m zo. a) Limenitis populi běłopásek
topolový; b) Limenitis sibylla běłopásek zimo-
levový; e) = Gitterjäger; -jänger m olyn.
čeſlice; -ſeld n plav. ledové pole, ledoviſte;
-ſiſch m velryba v ledovém moři; -ſiſcherei
loveni v ledu náledni; -ſlade f plocha
ledová; -ſorm f forma n kadlub na zmrz-
linu; -ſormation f ledové útvar; -ſörniq a
ledovitý, jako led; -ſrei a bez ledu; -ſuch m
zo. Canis lagopus liška ledni severni; -qang m
dřenice ledu, strž ledová, odchod ledu; je-
lange der -gang danen, wärend der -gang
pokud ledy jdou; -gebilde n tvary ledu;
-qebirge n ledovee, ledné hory n pohoři;
-qefide n pole pokrytý ledem; -qegcund f
pásmo ledové; -glaſn ⊕ sklenice spryskaná
n krakelovaná; -gradierung f ⊕ sol. grado-
vánit ledové; -grau a barvy ledové, ledove-
šedý; -grauſs Haar šediny; -griff m ⊕ lov.
ozub(ee) (pro náledi), -zächliyt (u podkoy);
-grube f lednice, -ěka; -haj m zo. Laemargus
borealis hltoun ledni; -händler m prodavač
ledu, ledar. -ovník; -hajc m zo. Lepus glacialis
zajíle ledni polární; -hauſch m ledový n mra-
zivý dech; -hauer m sekáčledu, ledař, ledosek;
-haus n 1. lednice. 2. = -palaſt; -holz n
= (Gisenhett) drívš stromů, na nichž pro
tvrdost nelze poznati let; -holziche f bot. =
Becide; -hiitc f lednice; -inſel f ledový
ostrov, ohromná kra ledová; -jaſch f plav. lo-
na přrážení ledu; -joch n ⊕ = -breder;
-kaffec, m mražená káva; -falt a studený
jako led, ledový, mi azivit (zem. fig.); -laf maſen
zledoviti, zmrziti; -talt weiden zledověti; es
wird Sinem -alt, wem... člověka pojímá hrůza,
člověku probíhá mráz tělem, když...; es
läuft mit -lalt über den Mücken mráz mi jde
po těle; -kammer f lednice; -ſäſe m mra-
zena smetana s cukrem; -kajen m lednička;
-keſel m = -kavien; -keller m sklep na led
lednice; tragbare -ſeller ledničky prenosné;
-keſſel m ⊕ kotel s ledem k ochlazování nápoj;
-kibiſ m ... Tringa hyperborea čejka severni;
-klauſel f plav. v -clauſel; -kluſt f trhлина
n rozpuklina a rozsedlina v ledu a od ledu
n od mrazu (rejim. ve stromech); -kluſtig a
roztržony ledem; -kluſtigkeit f roztrhanest

[Gis...]

— 787 —

[Cisen...

ledem; -klumpen m kus ledu, kra ledová; -knochen m = -bein; -krampe f náledník (horských ledu); -kraut n bot. Mesembryanthemum crystallinum ledováka, zmrzlík hiatitý, kosmatec olednatělý; -kruste f = -rinde; -kühsler m chladněcí ledová; -lager n ledniště; -land n ledová země; -laufr m brusleni, klouzání; -laufrverein m spolek bruslarský; -länder m bruslař, bruslié; -leiter f rebríček na led na vytahování ledu z voly; -loch n ⊙: 1. prohlůbeň v ledu (= Muhne); 2. = krube; -luft f chut klouzati se; -machen n ledování, nakládání ledu; -mann m ledař; -maschinc f ⊙ lednička, mrazidló; -mccr n zem: 1. moře ledové n polární; 2. ledovce v Alpách; -monat m leden (= Sammar); -möwe f 70. = -fahrwogel; -nadel f:

1. led v jehlovitě podobě, ledová jehla; 2. = Gebrüghorn; -naqel m ⊙ hrot pro náledí. podkovák; -nebel m jiní, jinovatka, (padly) mráz; -neb n síť na lovení ledu; -palet m: 1. ledový dům (= Any Ivanovou na Návě); 2. fig. nádherná budova; -patzen f m vid = -klumpen; -periode f doba ledová; -pfahl m, -pfleiter m ⊙: 1. vod. stav = -brech. 2. česlice; -pflanze f bot. = -blume, -trant; -pifdel m motyčka na proseekávání ledu; -pol m pól ledový† (severní i jinou); -punkt m 1. auf dem Tbermemeter fy's bod mrazu, nulla (ohv. Seßrieyhun). 2. točna ledová; -rechen m ⊙ česlice; -rejervoir n ledovistě, lednice, ledárua; -riecf s smýk ledový; -rinde f ledová kůra (= fig.); -riiden m ledový hrbol na cestěn: -řüge f pila lelní n na led; -schlitten m ⊙ sánky na led; -scholle f kra, ledina, okenice ledu; -schrank m lednička (k uschování ledu v pokoji); -schuhe mpl. brusle, želízka; -schwimmer m plovák n plochák na led (k chlazení piva v káří); -sec-taucher m zo. = -taucher; -spatte f trhina v ledu; -spath m min. = -stein; -spiegel m hladina ledová; -spieß f = -nadel; -spind n = -draunt; -spitc f: a) = -nadel; b) = -griff; -sporn m ⊙ = -griff; -sprießet m, -spresse f lov. =~ Prüffet; -stecher m ⊙ = -griff; -stiecher m botka n bodec na led; -stein m min. Spathum lamellosum kryolit, primovec pasodělný; -stichel m = -griff; -stopfung f zíepa ledu; -stot m, -stotzen n dřenice n třenice ledu; -stuck n = -klumpen; -sturmvogel m 70. Procellaria glacialis buňčká lední: -taucher m zo. Columbus glacialis potáplice lední; -tiegel m = -tiegel; -torte f = -täge; -treiben n: das treiben bečint led na rece se hře; wáhrend des -treibens pokud jdou ledy; -trische f stoh ledový; -umnadeft a poet. -umstarrt a leden obklopený; -umschläge mpl. ledové obklady; -verkäufer m = -händler; -vogel m 70.: a) Alcedo lednáček; b) = -falter; -wasser n: 1. voda z ledu a ledová; 2. voda k pitě s kousky ledu; -werk n: Norderdantje. -werte Severoněmecká společnost pro výrobu ledu; -Prager -werfe pražské ledárny; -wernunt m hot. = Alpenbeinü: -Jacken, -Japfen m rampouch, střechýl, cimbolec; F kalt wie ein -Japfen nečitelný, lhostejný; -zeit f: 1. geot. doba ledovéová; 2. (doba) ledování; -zone f pásmo ledové; -zucker m ohch. = Kandelkuefer.

Eis (L) n neskl. had. eis (o pát tonu zvysoc). Eischen (L) n E. I. dim. od Eisen zežízko. — II. prov. 3 (dim. od Cijc) vrídek, malý vřed n můžit.

Eise (L') f E. prov. J vřed, nežit.
cisen (L) | Gis C. I. % 1. ~ změniti v led, zledniti, zmraziti. 2. = aujeichen I. — II. % 1. a) loviti na ledě: b) % eš cist; prov. e3 cijet mrzne, umrzá. 2. (Gu Gis wertem zledověti, změniti se v led.

Eisen (L') n E. dim. Eischen (L') n, Eischen (L') n E. 1. železo; mit ~ beidlagen železem okovati n pobíjeti; dřid; ~ und Blut zelezem a krví; F tak. das ist (jeft wie) ~ toho nelze změniti; Frv. Notb. bricht ~ nouze načila Dalibora housti n mspr. nouze láme železo; er ist nicht von ~ není ze železa n z kamene (da se pohnout); er ist (wie) von ~ je jako ze železa (silny); ein Der von ~ srdece kamenné; von ~ železny; man muš das ~ jehmieden, jetang o dieweil es nech warm ist (o wann es glührt) železo treba kouti, dokud je žavé (příložnost nesmi se propůst) 2. fig. fl. železa, okovy; ist ~ (dejtem) legent o schlagen o schmieden uvršmouti v okovy ukovati. 3. (Nuf) podková. 4. das taß mec. kopi. 5. železa, past. 6. ⊙ a) geputvertes ~ železo práškovité, prášek železný; reduciertes ~ železo redukované (výdíkem); b) hor. želízko; angelegtes o angelegtes o angelegtes ~ svařované želízko; geputmte o geputtes o gechrtet ~ nasazené želízko; Arbeit über dem ~ o über das ~ nadruhná želízková práce; Arbeit unter dem ~ unter das ~ područná želízková práce.

Eiszen..., cisen... (L'...); -alaun n min. kamene železitý, halotrichit†; -alter n: a) železný věk; b) fig. neblahy věk, nešfastné n kruté stoleti; -amiant m amiant vysokopecni; -anker m ⊙ klestě, svora; -apatit m min. zwieselit†; -arbeit f ⊙: 1. hat. vyrábění železa. 2. kov. čám. obrábění železa. 3. železný výrobek. 4. hor. želízková práce, želízkování; -arbeiter m: 1. železár. 2. železník; -artig a: želez(ov)itý; -arzuci f lék železitý; -ašbeſt m = -amiant; -auslöſung f roztok železitý; -ausban m ⊙ hor. výstroj železný; -bad n koupel v železité vodě; -bahn (prov. f 8 tež m) (železná) dráha, železnice: -bahn-actie f akcie železné dráhy; -bahn-arbeiter m, -bahnner m, -bahn-bedienſter m zíſzené železničný, železničár; -bahn-betrich m vozba po železničich; -bahn-bücherverkäufer m prodavač knih v nádraží; -bahn-coups n oddělení n kupé ve voze; -baha-coursbuch f jíždní rial železniční; -bahn-direction f reditelství dráhy; -bahn-durchlaſs m železniční proustek; -bahn-fahrylan m jíždní řad železniční: -bahn-faſtrt f jížda po železnici, cesta po dráze; -bahn-gefjell m společnost dráhy; -bahn-qiſterwagen m nákladní vůz železniční; -bahn-hänschen n stražný domek železniční; -bahn-hof m nádraží; -bahu-hund m ⊙ hor. železniční vozík n vůz (důlní); -bahu-karte f mapa železných drah; -bahn-

*

Eišen...

— 788 —

Eišen...

linic f trat železniční; -bahnec n sít železniční; -bahn-post-anstalt f poštovní úřad železniční; -bahn-radcreifen m ⊕ hat, obruž železniční; -bahn-schicne f kolekci železné dráhy; -bahn-schicnenwerk n válcovna rel- sová, relsový stan; -bahn-schneepflugmsnežní pluh (vlaků); -bahn-schwelle f pražee, spala (zelezniční); -bahn station f stanice železniční; -bahn-tarif m sazba na dráze; -bahn-transport m doprava po dráze; -bahn- und Telegraphen-Regiment n pluk železniční a telegrafni; -bahn unfall m nehoda n nestěstí na dráze; -bahn-wagen m, -bahnwaggom m vůz a vagon železniční; -bahnwärter m = Bahmwärter; -bahn-wesen n železnice (pl.), železničtví, dráhy železné; -bahn-wag m vlak (zelezniční); -bahn-wag (s) personál n zřízený při vlaku; -bahn-wagtschranken mpl prehrada železniční; -bahn-m pr bahnarbeiter; -band n ⊕ železný pásek; -bändiger m poet, kovář; -baumm h bot. Sideroxyton železodrž, železuec; Siderodendrum pnovil; -beersrand m bot. = Beinbeut 2. a); -beize f ⊕ harv, trut leptadlo, moríello na železo; -bereift a s železničními obručemi, železem kovaný; -bergbau m = -bergbergbau; -bergwerk n = -bergwerf; -be- schlag m ⊕ železné kování, příkov n půbaj železniční; -bildung f útvar železný; -bisuf- phid n sírník železitý; -bitterkalk m, -bitter- spath m mm, occek (siderit), vápenec lměvý, lmědek, dolomitf, vápenec dlouhotvarý; -blan n mm, vivrantiv železomordj; blätriges o pätbiges -blau = Blanpath; c-diges -blan -Blanerder -blaneder f mm zemitý vivianit, modrá zemina; -blau-fauer a chem Blanjaunes Žal; sůl ferrokyanidu; -blau-fäure f chem -Blanvasserstoffjäure; -blanspath m štěpný vivianit; -blch n ⊕ železný plech; verjinnes -Bled = Weißbted; -blchplatte f deska z železnové plechu; -blch-mantei m c-s Soderfens plechová obálka, plechový pásč f -blanchirn m bot, klop na plech; -blchtaſel f hat. železná tabule; -blechern a z železnové plechu, plechový; -blende f mm, blejno železné; -Sta- men fpl, -blüte f mm železný květ (ohula ocuku); mm vápenný květ; -brand m - Belarjein; -brauchert m hrn k tomení suro- věho železa; -braunkalk m = -bitteralf; -brautf poet mec; -breche f bot Osmundalunaria poderezen; -brecherfig lam železo, hromotluk; -bromidlöfung f bromid železitý; -bromiirn bromid zeleznatý; -bruch m = -erzbegwerf; -brühe f ⊕ = beige; -carbonat m uhlícitán železnatý; -chlorid n chlorid železitý; -thio- rür n chem chlorid železnatý; -chrom n mm železo chromové (= Schemelen). -driſcholiſt m mm, hyalosideritf; -citrat n citrát železitý, ferricitrátf; -cur f lěcha železitými láky; -chanid n chem -chan metalf m chem = -blau- jaures Žal; -chaniir n, -chanid n chem ferro- kyanid zeleznatoželezitý, nerozpustná modr berlińska; -chan-waſſerſoffjäure f chem ky- selina ferrokyanová; -dachel m bot. zelezná kryce; -dide f = -dörte; -draht m železný drát; -drahibandseil m bot. ploský železný provaz, ploský železné lano; -draht- mühte f = -Drabfabrit; -drahtrundseil n kruhlé

železné lano; -drahtseil n hat. železné drážené lano; -draht zicher m ⊕ drátař, -epi- dot m min. železitý epidot, pistacitf; -erdc f -blanerde; -erz železná ruda, železovec, železňák; -erzbergbau m hor. dolování na železnou rudu; -erzbergwerk n, -erzgrube f hor. železný rudník, železorudný důl, železné hory; -erprobe f = -probe; -erzröſten n hat. pražení železných rud; -erzröſtofen m pražná pec n praznice na železo; -erzröſung f = -erzröſten; -erzschmelzofen m hat. tavná pec n tavnice na železo; -fabrication f výroba n vyrábění železa, železárství; -fabrik f = -wert d); -fänger m lapaci hradbło; -farbig a barvy železové, železobarvý; -farn m bot. = Vüterjüff b); -feil- späne f, -feilkaub m, -feil(i)ch n, -feile f železne opilky; -icts m = -aimmerbriejer; -feist a sílný jako železo, železný; -fled m skvrna rzi; -ſleckig a: 1. režisý. 2. p = -rediq (obv. eiserſlechig) werden hměvem se rdíti, červenatí se (hměvem) jako krocan; -rujs m min. 1. = -binnen. 2. tok železo; -ſreſſer m chvastou, vychloubač. F chlubné jlicje, lamželezo; -ſreſſerich a chvastounišk, vychloubský; -ſreiche f poet, = -brant; -ſrißharbeitf, -frischen n, -frischerci f kryevaní železa; -frischſener n, -frischherd m kryčný hrn, kryčné ohmistené (na železo: -frischkunm- oſjen m hat. pudlová pec (na železo); -frisch- herd m ⊕ hat. = -driſſeuer; -frischschlafe f kryčná truska; -jankc m jiskra ze železa; -[er] gang m hor. želez(orad)ná žiła; -gans f hat houska surového železa; -ge- halt m: = ge alt der Erze železnatost rud; -gewebe n látka n tkaniná drátěná; -gewer- schaft f závodnictvo železárské; -gewölbe n: a) železná klenba; b) klenba na železo; -ge-immer n hor 1. (in Zreiten) železné dvereje.

2. an -dachtem železny věne (Sachtovy); -gjeſjer m železolijec, slevač železa; -gjeſci rei f: 1. slevárna železa, železolijna. 2. slévání surového železo. 3. slevačství, slévání surového železa; -gjeſt f = -gelb; -der; -glan; m mm leskla železná ruda, leskly železovec, klenový železovec; -glimmer m železná slída; -glimmerchjer m zot. železný svor, itabiritf; -gräber m kopac železné rudy; -granat m min. almandinf, granát dralyč v zváčný; -grau a železosivý, sívý jako železo; -grenadill n bot. = -bet; -griff m ⊕ zedn. železna rukejet; -grube f = -er- bergwerf; -gujs n ⊕ a) = -gjeſci; b) litina ze surového železa, slitek cugunový; -guſſ- fabrik f, -guſſhiſſic f = -guſſwerd; -guſſ- ware f hat. odlitky n výrobky n zboži n tovar z litiny, lí ina (ze surového železa); -guſſ- werf n hat. slevárna surového železa; -haltig a železitý, natý; -haltigkeit f železitoſt, -notost; -hammer m hat. a) kryčný mlat; b) = -hammer- werf; -hammerischlag m hat. okuje (zelezné); -hammerwerf n hat. kryčná mlatovna; -han- det m obchod se železem, železnictví; -händ- ler m železník, obchodník železem; -hand- lung f obchod se železem; -hart: 1. a tvrdý jako železo n kánu n skála, železný. 2. -hart m bot. Verbena officinalis sporyš ſekarský, ze-

Gisen...

— 789 —

[Gisen...

leznik; -haube f (zelezná) přílba; přílba ze železa; -heim m: a) železná přílba; b) zelezné topurko, železná násada; -hemd n drátená košile; -herz n: a) kameně sdře (› Hezen ›); b) = -hart 2.; -hohbau m pozemní železná stavba; -hochofeu m hat. vysoká pěe na železo, železárská vysoká pěe, donna; -hochofenschlać f hat truska vysokopćení; -holz n bot: a) Sideroxylon železnuze, zelezodiv. železostrom; b) Argania Sideroxylon dojvet trnatý; c) Cupania Sideroxylon železodrev hroznatý; -holzbaumom bot a) myristomentosa elemos pěslnatý; b) Meti osideros vera železnee pravý; -holzmejce f bot. Mesua ferrea heluta zelezná, mesua železodrva; -hoje f -verhepr wert; -hut m: 1. přílba, příbice, helma; 2. Aconitum oměj, malý kapalín; blane; -hut Aconitum napellus salamounek, mordlovánik, zlý mnišek; feintlaturér › Unt Aconitum anthora (v oměj jedhoj, mnišek dobrý; geter › Unt Aconitum lycocorum oměj žlutý, pši mor, vlej mor. 3. © geol. › Unt e- s- o- cates želez klobouk růdné žíty; -hütchen n, -hütlein n = -hat; -hütte f -wert d); -hüttenkunde f nauka o železáství; -hütteuann m železárnik; -hüttenwesen n ze zážáství; -hydrat n, -hydroznd n hydrát zelezitý, hydrát kysličníku železitého; -hydrozduul n chem. hydrát zeleznatý; -indufric f železárský půmysl, železárství; -indufric-gejeflichast f společnost železárská; -indufriceller m železánský průmyslník, železárnik; -jodid n jodid železitý; -jodür n jodid zeleznatý; -kalk m min. siderit, ocelek, měnivek krátkotvarý; -kalkgranat m: 1. melanit, černý granát; 2. kolonit; -kalkjein m min. = -eclitb; -kauen m skřín železná, skřín na železo; hat. -kasten težehemš hridlo vysok. peci; -ferum m = -belbaum h: -kies m min.: 1. pyrit, kyz železný. 2. kyz; -kiesef m min. kremen železitý; -kiesleinchen npl. (int Dittum min. zrnka kyzu zeleznuho (v hline); -kitt m železný tmel, jenž má zpatsobiti zarezavění stěných ploch spojených spolu železných částí; -klop m = -hajenchen fein; -knecht m kev. lic a dráha kovadliny = -Antebabahn); -kobalterz n min. safflorit†; -kopf m fig. železná n neústupná hlava, hlavac, uměnec, zatvrzele, f tvrdá palice; -fram m obchod železánský n se železem; alter (Abfallen) staré železo; -främer m železník; -frank a: -franfes -Schiff lod s rezavým zelezo-vím; -kraut n: a) Verbena sporüs; b) Sideritis chlapina; c) -delbes -kraut = -Vergieni, -delc ederid; -kuchen m: a) měchurka (pecívo v monky vacej atd.) (= Waffel); b) oplatka (= Hechtlippe); -kuchembäcker m méchurkär, oplatkäf; -kugel f a) zelezná koule; b) -takar, kulička zeleznatá; vinan železnato-draselnatý nečistý; -lack m lak na železo, železový; -lactat m mléčen železnatý; -lebererz n min. vyvětralý pyrit; -legierung f slitina železa s jinými kovy; -losa a: a) bez železa; b) kev. okovaný; -luppe f hat. železná kryce; -madiq a ožíraný larvami mer; -mangan n hat. ferromangan, -manganové n -ité n -ité surové železo; -mangansticid n hat. imanganokřemičité surové železo; -mal n: a = -leef; b) min. = -glanz;

-malig a = -sledig; -manna m: a) -trämer; b) fig. clovek (sílný jako) ze zeleza; c) min. -Almmer; -maß n bot = -belbaum h; -mine f = -arube; -mäडe a (pevný atd.) jako železo; -mennige f chem. železné minium†, zelezný surik; -mittel n lek železité prostrédky; -mohr m chem. čern železná, monfenin železný; -molfe f t. žincice železitá; -monofulphid a chem. sirnik železnatý; -minim m min. zemity zelezovy a magnetove; -nickelfies m kyz osmistěný; -nicderfachag m chem. srazenna n usedlina zeleza; -nicre f min železná pecka (moy hnedel v peckovitých trareto) -nitrat n dusičan zelezitý n natý; -nuß f = -Blut(ia); -roher, -oder m min. železný okr†, železná ochra; branmer -eder hnedá (dlinka; -osen m: a) železná kamma; b) železná pec; -öß n ferrichlorid† (n chlorid železitý v roztoku); -oolit n min. oolitický hnedel, ooliticka ruda železná; -opal m min. ja-sopál†, opálový jaspid. železitý opál; -oßd n: 1. kysličnik železitý; auenjaures -orod arsenan železitý; tiefeljaures -orod kremičitan zelezitý; pfeiperjaures -orod fosforečan železitý; jalejaures -orod dusičan železitý; jüberjeljaures -orod siran železitý. 2. = -Malz; -orydhydrat n = -Adordud; -orydoryduul n chem. = -ordud und; -orydialze spl. chem. soli železitý; -orydul n chem. kysličník železnatý; tiefeljaures -ordul = -oryčnuflicat; feleujaures -ordul uhlicitan železnatý; pfeiperjaures -orod fosforečan železnatý; jalepferjaures -ordul dusičan železnatý; jdwejeljaures -ordul siran železnatý, skalice železná n zelená; -jagdjaſalann n = -jann; -orydud granat m = -Almardin; -orydudhydrat n = -Urdordud; -orydudorynd n kysličník železnatoželezitý; -oryduſalze npl. soli železnatý; -oryduſtlicat n silikát n kremičitan železnatý; -orydunlulubat n siran železnatý; -pecerz n min. a) stilpuši-leit, smolitý hnedel; b) triplit†, smolivec hranolový: e) pittieit†; -periode f = -alter; -phosphat n fosforečan železitý n natý; -phosphoret n železo fosfornaté; -pilke f t. kär piluika železitá n -ná; -platin n min. platina železitá; -plattic f zelezná deska; -präparate npl. t. kär železité přípravky; -probe f: a zkouska na zelezo; b) zkouska zelezem žhavýn (jako soud Boží); -produktion f výloha železa; -produktionskraft f výrobnost železa; -protooryd n ferrofosfát, fosforečan železnatý; -quarz m min. -leicb, -leicb f železitý pramen; -raſim m min. železná pena n smotana (= -jedwärze); -resin m min. oxalit, humboltin†; -viemen m hat. femínek na želizka; -ring m: a) železný prsten; b) tiemen n skoba, ucho (vonou) atd.: -raſk m = -Panzelment; -rogenſein n: -reilich, -roſc m min. basanomelan†; -rost m rez (na železe); -röſtoſen m hat. = -regeſtjent; -riiſung f hor. = -ausban; -sachcharat n: concentrieertes -sachcharat sacharát železitý rozpuštný; -safran m kysličník železitý hnedý, hnedý hydrát železitý suchý, hydrát železitý; -sage f © = -Dülljäge; -salmiak m chlorid železitoammo-natý; -salz n chem. sül železa; -sand m:

Eisen...

— 790 —

citel

maqueller und železný písek; -sanderz n. min. železitý slepence; -sanderstein m. železitý pískovec; -san f. pl. -sane, -sancen) hat. žukovina; -sauer a chem. James žal sůl kyseliny železné; -säuerling m. minerální železitá voda; -säure f. chem. kyselina železná; -schaum m. 1. min. -zabum. 2. hat. peení a čugunový gratit, spel; -schicht f. množství železa roztraveného za den; -schiene f. 1. železna obruc+*. Šinaf (na kole). 2. železná kolejnice; -schimmel m: a) železná plíseň; b) kun železově sivý, bělošík; -schlache f. 1. ⊕ železná truska. 2. = -srididlade. ⊕ v nášl.; -schlag m ⊕ okuje, -iny, okovyin ( = -hammer-klag); -schmeize f. -schmelzhiütte f. tavírná železa; -schmetloſea m tavná pee n tavnice na železo; -schmied m ⊕ kovár; -schmiede f. kovárná, kuzněl; -schmiedewaren fpl. kováně výrobky; -schneidmühfte f. -schneidwerk n hat. = -ipaltwerk; -schneidcr m ⊕ železoryjce; -schufs m ⊕ = alent; -schüffig a min. železitý; -schwärz m barva železná; -schwärze f = -zabum; -schweiſ m ⊕ = alant; -schweiſig a ⊕ = alüſsig; -schwein n = Žtadelschwein; -schwer a téžký jako železo, železný; -schwere f. tíže železa; fig. železná n. neasmírná tíze; -sjeife f. slížiſſe -sjeife olejan železnatý; -ſesquisulphid n. -ſesquisulphuret n. siroík železitý; -ſilicat m kremicitan železitý n. natý; -jüter m ⊕ 1. pitčicit. 2. hat. = -bammle f. -jüter m lanzelezo, hromotluk; -jütercrei f. ⊕. -jüterwerk n ⊕ ſezací n. ſezná válcovna. rezací stan (válcov), rozadlo na železa. železořezný stroj; -ſpäne mpl. ⊕ = ſelicht; -jüpath m sideitl, ocelek. ménivek krátkotvarý; -jüpiegel m min. ložisko n zreátko železné; -jüpinc m min. spinel!; -jüab m hat. holovka (zelezná). železná hůl, železný prut; -jüange f hat. železná hůl n. žerd; -jüärke f tloušťka kovová, tloušťka dutého odlitka; -jüärkemesser m asl. míra na tloušťku železa. -jüein m min a) = jüte; b) = -ezy; -jüeinbergab m = -ezerbergan; -jüeinmark n. železná dřen, teratolit; -jüeinröstofea m = -jüreiteren; -jüeinche f hor. = -ezerberwert; -jüraſe f železa n. s.); -jüſtik n kus železa; -jüſe f: a) vzorek železué rudý; b) železný schod; -jüphat n siran železitý n. natý; -jüphlrid n = -bintlrid; -jüphliir n = -menemulrid; -jümpfer m min. bahní železná ruda n železovec u železnák; -tartrat n vínan železitý; -thon m min. železitá hliná; -tincur f. -tropfen mpl. tanc. tinktura z jablečnánu železa, kapky železité n železné; - und Stahlindusirgessellschaft (e Gewerſchaft) společnost n závodnictvo) pro prunysl železárský a ocelárský; železinská a ocelárská společnost; -verbindung fpl. sloučeniny železa; -verchf r m jízda železnič; -bitriot m skalice zelená siran železitý; n niekanínek zelený. železný vitriol; -warc f železné zboží. železný tovar, železovina; -warenverkunf m, tak. -warenverſchleiß m zeleznietví; -warenverkäufer m železnič; -waltzwerf n hat. válcovna na železo; -walſe f železný válec; -wasser n železitá voda; -werf n: a) železné dílo; b) železovina,

železné zboží n výrobky; c) železovi; d) železárna, železárský závod, železná hůt (= -hütte); -werkbeſicher m železárník; -werkstatt, f dílna železárská; -werks direction m hat. ředitelství železárny; -wurzel f dot. Centrale a scabiosa čekánek josenee. hlaváč tvrdý; -jeche f = -ezerberwert; -jeit f = alter, -jeug n: a) železovina, železné zboží n výrobky; b) hat. železné náření n nádobí; -jeughändler m = -händler; -jümer n = -jezjümer; -jümerung f hor. = -ausbau; -jüsbende f min. marmatit†; -jüder m = -hammerklag; -jücker m hka eukr železitý.

Eisenacher (¹⁰⁰⁰) m E₆₀ in f E₁₉ I. obyvatel (f -ka) Eisenachu. — II. c a eisen- asský.

Eisenberg top. M (w) Ruda.

Eisenbrod top. C (m) Železný Brod.

Eiengrub top. Č tv. Záhlinné.

Eisenstadt top. Č (m) Železnice.

Eißenstein C (m) v. Železná ruda.

Eienertraſs top. C (w) Mezilesy.

Eiser... p (¹⁰⁰⁰) = Eisen...

Eiſerich (¹⁰⁰⁰) m E₃ dot. Verbena sporýs.

Eiſern (¹⁰⁰) 1. železné; fig. mit -er Hand reaieren panovatí v vlásti železnou rukou; -e jeit o e Zetafter železný vek; Trden der -en Atene rad železné koruny. 2. fig. -e (anerbittdies) Hee tvrdé n kamenné srdece; -er (anerüdtdcher) Žleiß železná neumdlévající píle; -er (anerüdttet) nade Wille železná neohlomná vůle; -er (Wille) Reſeß přísný rozkaz; -e (Reſeß nezvratný zákon; -er Verath vod. poslední zásoba; -e Žotaſl hluboký spánk; -Točemtspánk) spánk na věky: poč t a) = dieien 1: b) = dieinden zezem zpísobené rány. 3. stálý, trvalý; -e Capital stálý n nezezitelný kapitál; -e Immeſtar stálý n nezměnitelň inventář; -e Reue renta vjnkulovaná. 4. Eiſernes Iher Srajea an der Donau. Železná brána n vratá.

Eiſern... (¹⁰⁰⁰) - troſſ f plav. velesilné lano (= Dresde: -bichpacht f, -bichvertrag m stálá smlouva o nájem dobytká.

Eiſes... (¹⁰⁰⁰) = Čis...; -blicf m ledový, chladný n mrazivý pohled.

ciſiſq (¹⁰⁰) a D₂, ledový; fig. jürr et. - jein hýti chladný k žemn.

citel (¹⁰⁰⁰) I. a D₂,³ (v comp. attributivná a citter. sup. der citelſe) 1. marný; (ſtejči jüſtini) malicherný (quarnti, neuzitečný; (ſtaj) falešný, nepravý, klamný; (veractiſt) marný, zbytečný, daremný; (juzi, wertes) ničemný, bezečmý; (veracitati) po- mijejić; -c Heſſimnen marné nadčje; -c Ärende malicherná radost; -e (Sechwäſt) planý n jalový n daremný tlach; ſich eide Mülhe geben marné n zbytečně n nadarmo se namáhatí; teine Ärende war e e e ite ty's se radoval bez příčin. 2. marni vý; (quarnti) finitivý, sforivý; (einaebetet) domýslivý; (einegeſtätta) honosivý, sa- molibý; sobe; -er iſt -aut i e jéhené Hände zakláda si na svých krásných rukách; du biſt - za- kládaſ si mnoho na sobé, myslíš mnoho o sobé. 3. oby. neskl. (ništěte ate), tauter : samý; - Bret eſsen samý chléb jisti; jisti jenom chléb; er thut es aus eitern eſei děla to jenom z lakoty n z pouhé lakoty; - (Seld ryzí zlato;

Citel...

— 791 —

[Elaborat

das ist ~ Eng und Drug to je poubý a jen klam
a mam. — II. s Gitter m 1) 3 marnivec, je-
šita. — III. s Citekeit f E₁₃, — IV. ~ n
binl. Gittes n D₂₃,₃ marnost.

Gitel... ("~...") I. = Citelkeits... — II. ~mthm
~ marnivost: ~redig a ~ = ruhmerig;
~jinn m = ~mth; ~jinnig a marnivý, jesitný;
~tönend ~ a nelibě zvučící.

Citekeits... ("~...") ~jinn m marnivost, je-
šitnost; ~teufel m fig. démon marnivost;
~fikel m marnivost, jesitnost.

Citer (¹⁻) m E₆ bez pl. path. hnis. hnůj;
(chauchiacr ~ talov(ina).

Citer ..., citer... ("~...") path. ~anhäufung f,
~anjammlung f nahromadění a sebrání
hnisu; ~artig a hnisovitý; ~ange n nahro-
madění hnisu v kołoře (hypoion); ~band n
(Gaareit) zvěto žinč, séto; ~befördernd a hni-
savý: ~benle f: a) (abcessus) hlíza; b) (bubo)
m hnisavý dýmej; ~bentig a hlízový; ~bit-
dend a hnisotvorný; ~bildung f vznik hnisu;
~bläschen n ~blatter f (pastula) nestovicka;
~blaje f měchý naplněný hnisem; ~blatter f
v bläschen; ~blatteriq a nestovickový; ~brußf
talovitost hrudníku; ~bužen m = ~pflat;
~canal m chir. dirka střenová a hnisová;
~erzeugend a = ~bildend; ~erzeugung f =
~bildung; ~flüsß m hnisotok; ~förmig a hni-
sovitý, talovitý; ~fraß m šízřaní hnisem;
~geschwutlf f = beule; ~geschwiirn vřed. nežit;
~harnen n močení hnisu; ~herd m hlíza;
~hößle f dutina hnisová; ~jauche f čečen hnis;
~förperchen npl. těliska hnisová; buňky hni-
sové; ~nußlen m chochlík a hrbolek hlízový;
~neſſel bot. f = fleine Bremsmeſſet (n séto);
~pilock m, ~propſ m střen, ostržen, syſsen, án,
dřen (ve vředa) (v But); ~pumpe f chri. cespallo
hnisu; ~punkt m misto zhnisané; ~rejor-
ption f vstřebání hnisu; ~ſact m: a) hlíza
pytlíčková; b) = hěßle; ~ſtar m zákal čocky
hnisový; ~ſtoſc m = ~yſerſ; ~ſtoſ j hnis;
~vergiftung f talovitost krve; ~weſſi a po-
krytý bílými puchýrky n nešťovčkami;
~jellen fpl. buňky hnisové; ~jichend (es
Mittel a (prostredek) tāhnoucí hnis; ~jicher m
chir = ~pumpe.

citerhaft, citericht (¹~) a D₂·₃ path. huiso-
vitý, talovity.

citeriq (¹⁻) a D₂·₃ path. hnisavý, hnisoso-
vatý, talovatý; ~ fein, ~ werden hnisati.

Citeren (¹⁻) C₁₂ path. I. "n (b) (o rāchī) hnisati,
jítřiti se, hnojiti se, podbírati se, s-se; ant-
ſangen zu ~ zahnisávati. — II. ~ part., a =
eiteriq. — III. % C₂ n E₇ bez pl., Citerung f
E₁₈: im Citeru begriſſen huisající.

Citerungs... ("~...") ~mittel n hnisavý
prostredek.

Cívan top. (C) Ivań, Evań.

Ei-weiß ("~") n E₃ bez pl. v Cíz...

ej. [lt. ejusdem] téhož měsčě.

Ejjaulation (~~~) [lt. f E₁₈ vyměčování.

ejaculieren (~~~) [lt. "a C₁₂ vyměčovati.

Ejection (~~~) [lt. f E₁₈ vypuzení z držby.

Ejicieren (~~~) [lt. "a C₁₂ vypuditi z drženi.

Echynoma (~~~) | řec. | f E₂₂ id. vytlačená
šſáva rostlinná.

Echymoſſe (~~~) f E₁₂ [rec.] path. pod-
litina krevná.

Ekdarſis (~~~) řec.] f path. rozbolavění.

Ekel (¹⁻) I. m E₆ (pl. ien k 3), 1. ošklivost
těžkosti od žaludku, zdvihaní žaludku; das
erlegt mir ~ zdvihá se mi po tom žaludek,
jest mi po tom téžko od žaludku. 2. cšiter-
witten ~ (ver et.) ošklivost, nechut před šem,
odhor k šemu, hnušení si čeho; 3. m ~ erregen
ošklivost před šem vzbuzovati v kom. oškliviti,
(7)protiviti, (7)hnušiti se konu; ich habe einen
dauer oškliví se mi to, hnuši se mi to, pro-
tivi se mi to, ošklivim si to; er hat jid se
erweitert zum ~ acgeßen přejedl se tím jídlem;
die Welt iſt ibm zum ~ svět se mu hnuſi; das
habe ich bis zum ~ pěběrt naposloučali jsem se toho
do omrzeni n až se mi to zprotivilo. 3. před-
mét ošklivosti, ohyzda, ostuda, ošklivce.
— II. ekel a D₂·₃ 1. ~koro † ošklivý, hnušný,
protivný. 2. (~barent) eo iſt mir je ~ jest mi
spatné od žaludku, žaludek se mi zdvihá;
(teicht ~ empfingent) snadno si vše ošklivící. 3. in
Zpeifen ~ fein býti vybírávý v jídlech. 4. o vřečeho
(djöweer zu behancen) choulostivý. — III. s Eſ(c)
ſer m D₂·₃ den Citen pjeilen stavěti se, jakoby
se komu co ošklivilo, zdráhati se, upeljati se.

Ekel... ("~...") ~cur f lěcha dávidly; ~ge-
ruch m protivná a odporná vůně; ~name m
přezlivka (ohw. Zpibname).

eſelhaft (¹⁻) I. a D₂·₃ hnušný. odporný,
protivný. — II. s Ekelhaftigkeit f E₁₈ bez pl.
eſ(c)lig (²⁻) a D₂·₃ 1. = eſelhaft š. äm,
mrzutý, neprijemný. 2. = Ekel II. 3., l.

eſelu (²⁻) C₁₂ I. "n (b) %a et. eſelt mir (¤ midg) =
anetem. — II. "n %r %ch ~ čě eſelt mir (o midg), mir
(o midg) eſelt vor et., ich eſte (midg) vor e an et.,
id eſte c-r Žade (gen.) oškliv se n hnuſi se
n nechut se a protiví se mi to.

Eſ-legma (²⁻) n E₂₅ [řec. | pl. ¤ta (¹⁻⁻) =
Zatverge.

Eſ-keſticismus (¹⁻⁻) řec. | m E₁₄ ml. id.

Eſ-keſtik (⁻) řec. | f E₁₈ ml. = Eſteticismus.

Eſ-keſtiker (⁻) řec. | f E₆ ml. eklektik|,
vybírající si ze všeho jenom nejležiši.

eſ-keſtisch (⁻) řec. | a D₂·₈ ml. eklektický,
vybírávý.

eſ-ſig (⁻) a D₂·₃ = eſtig.

Eſ-kipſe (⁻) řec. | f E₂ ast. zatmění.

Eſ-kiptik (⁻) řec. | f inv. | pl. pl. ast. eklip-
tika|, (a staržeh) zdánulivá roční dráha slunce,
(nyně dráha země kolem slunce.

eſ-kiptisch (⁻) řec. | a D₂·₃ ast eklip-
tický, zatmění se týkající.

Eſ-loge (⁻) řec. | f E₂₂ ekloga|, selanka,
pastvýřský zpěv.

Eſ-logeń-dichter (⁻⁻) m E₉ básník n
skladatel eklog.

Eſ-ſaſe (⁻) řec. | f E₁₂ vytržení, za-
nicení, nadšení, ekstase.

eſ-ſlatisch (⁻) a D₂·₃ vytržený, zanícený,
nadšený, u vytrzení jsoucí.

Eſ-taſis (⁻) řec. | f E₁₈ v metrice ekstase,
užiti krátké slabiky za dlouhou.

eſabieren (⁻⁻) [lt. "n (iu) C₁₂ uniknouti,
uplynouti.

Elaborat (---|) [lt.] n E₃ id. vypracování,
vyložení.

elaborieren

— 792 —

Elementar—

elaborieren (—, —) [lt.] m E₁₂ vypracevati.

Claidin—, claidin—, —jaures Žal.

Clain (—) [rec.] n E₃ chem. clain, olein.

Clä-in... (—, —) —spath m mastnivec.

Elan [fr.] m E₂ vzlet.

Glä-olith (—, —) im min. mastnivec klencový.

Clargieren (—, —) še elarž [fr.] m E₁₂ rozšifiti.

Elasticität (—, —) [rec.] f E₁₈ bez pl. pružnost, elastiečnost.

Elasticitäts... (—, —) —modul m koefficient pružnosti.

elastisch (—) [rec.] a D₂₃ pružný, elastický.

Glasijsch... (—, —) —machen n E₂ zpružnění.

Glaterit (—, —) [rec.] m a min. id. pružná horská smola.

Elb (—) m E₂ (pl. w E₄), —in f E₁₉ z Elſc.

Elb... (—, —) —athemn... —florenz n poet Draždanykahn m a) loł ku playbě po Labi; h) p. hčdouhá noha; —katje f = Žitá; —kabiar m 70, kaviár z jesetna obecného (Aeipenser sturio):

—lachs m losos labský; —schiffahrt f playba po Labi n polabská; —schiffahrtsgeliecht f společnost playbý polabské; —ſtrom m = Elſe.

—weide f bot. = Landweide.

Elba (—) npr. n E₂₅ zem. Elba (tostrv.)

Elbe (—) npr. f E₂₂ zem. Labe.

Elbez... (—, —) —herzogthümer npl Lauchenburg a Holstijn; —schiffahrt f playba po Labi; —zollgericht n soud s pravomoci polabskou.

Elbeken top. Č (w) Hluboké.

Elbokostelech top. Č w Kostelec nad Labem, Labský Kostelec.

Elben (—, —) m E₇ bot. druh vinné évys ohlymi zrny.

Elbeteinitz top. Č (w) Týnec nad Labem n Labský.

Elbting (—, —) m E₃₃ cr (—, —) m E₇ bot druh krožot.

Elbogen, wö (Elbogen (—, —) m E₇ top. Č:

a) w Loket; b) w Milbohov.

Elbrus (—, —) npr. m E₆₅ w g —gebirge (—, —, —) n E₆ zem. id. (pohori) Elbrus.

Elch (—, —) m E₇ zem. Elben (b) 1.

Eldorado (—, —) [Spań.] n E₂₅ id; fig. id. zeme všim oplvajici.

Elektro (—, —) m E₃₃ cr (—, —) m E₇ bot druh krožot.

a) w Loket; b) w Milbohov.

Elekt (—, —) [rec.] m E₇ w elekt [privřezene školy elejská].

elektisch (—, —) [rec.] a D₂₃ w elejský.

Elektiv (—, —) [lt.] a D₃₃ na vybranou.

Elektrinarium (—, —, —) [lt.] n E₁₃ lektvar.

Elec-er (—, —) m E₇. in f E₁₉ d w Elejan (hby vrat Elč.)

Elefiant (—, —) m E₂₀ zc. — Elefiant zc.

Elegant (—, —) [fr.] 1. a D₂₃ elegantní, půvabný, lepý, úpavný, vybraný, vkušný, jemný, uhlazený, švizný, lehký, odzobný, — II. E₆ m E₂₅ lev. modní panáček, švihák.

Eleganz (—, —) [fr.] f E₁₈, wö pl. elegantnost, elegance; lepěst. půvabnost, uhlazenost.

Elegie (—, —) [rec.] f E₂₂ elegie, truchlozpev. žalo-, dumu.

Elegien-Dichter (—, —, —) m wö. Elegiker (—, —, —) [rec.] m E₇ básník elegiek. elegik.

Elegisch (—, —, —) w elegie-isch (—, —) [rec.] a D₂₃ elegieký, truchlový, nau ikavý. žalný.

Eſtetricität (—, —) [ſec.] f E₁₈, ſys. 1. (taſſ Materie) elektiina. 2. (taſſ Eigenhäßt električnost; mluno; — leiten voditi elektrīnu.

Eſtetiker (—, —) [ſec.] m E₇ elektr(otechnik) elektrisch (—, —) [ſec.] a D₂₃ ſys. elektrichý.

Eſtetiker... (—, —, —) ſys. —maschine f stroj elektrický, elektrika]; fugeljernige —maideine; —scheibe f deska elektrická.

Eſtetikerbar (—, —) [ſec.] a D₂₃ zelektritelný, elektrisovatelný.

Eſtetikerieren (—, —, —) [rec.] ſys. I. m E₁₂ elektrisovati'. — II. m E₂ n E₂ bez pl., wö Elektrijserjein, ...werden elektrisoráni, —ace.

Eſtetikerer (—, —, —) m E₇ elektr(is)ovač.

Eſtetricitäts... (—, —, —, —) ſys. —auslader m vybíječ elektrický; —erreger m elektrobudie; —erregung f buzenf. n vzbuzování elektriny; —lechre f nauka o elektriné; —leiter m vodič elektriny; —messer m elektromér; —meſungsfunſt f, —meſungslechre f elektrumerství; —sammler m jimač n kollktor elektrický; —träger m elektrofor, —noš; —vermehrer m multiplikátor elektrický; —wage f = —meſjer; —zeiger m duplikátor.

Eſtetro... (—, —, —, —) —chemie elektrochemie; —maqnetiſieren n elektromagnetisování; —metern m elektromér; —motor m id. elektrobudie.

Eſtrophor (—, —, —) [ſec.] n E₇ ſys. = Eſteticitätsräger.

Eſtrophop (—, —, —) [ſec.] n E₇ id.

Eſtetrum (—, —) [ſec.] n E₂₅ bez pl. 1. = Bernstein. 2. mm. elektron. smíšenina zlata se stríbrem.

Eſlement (—, —) [lt.] n E₃ 1. živel; die vier —étvero živlů; fig. in j-m —jein být ve svém živlu; Materie iš jein — malivství jest jeho živel (jeho oblibené zaměstnání); die Jagd iš jein —jost vásnivým lovecm. 2. chem. prvek. 3. záčtek, základ (všody začm.) 4. —c-r Maideine část stroje; orn. prvek člankovací. 5. ſys članek. 6. v klení, cufem. za Zatrament: Niß —! Pots —! Reim o 3 m —! v všechn všduv!

Eſlement... (—, —, —) —achat m achát†.

elementar (—, —, —) [lt.] a D₂₃ elementární:

a) živelní; b) provopčateční, základní.

Elementar... (—, —, —, —) —behrſiffe mpl. základní pojmy; —bestandtheil m základní součástka, prvek: —bliſchen npl. mišky pr岳né; —bildung f elementární prvopočateční vzdělání; —classe f přípravná trida, přípravka; —ereignis n pohroma živelní n živlem způsobena; —ſenker n praohěn: —gebilde n tvaři pr岳né; —geiſter mpl. duchové živelní n v živlech; —keantaiſje pl. základní znalosti; —körner npl. pivotná zrná; —körperchen npl. tilka pr岳u; —lechre f: 1. prvkoslovi; 2. elementární n prvopočatečne učení; —lehrer n učitel elementární přípravný školy, učitel prvního počátku; —mathematik f nižší matematika, základové mathematiky; —organe npl. orgádní základní n pr岳u; —schaden m Škola živelná n živlem způsobená; —ſchulbildung f elementární n nejnižší vzdělání školní; —ſchule f elementární přípravná n prvopočateční škola, elementárka; —ſchulfach n. —unterricht m vyučování za-