clememariich

— 793 —

|Elf...|

catečne; -ſchüler m zák zacatečník, abec-
dár: -theile mpl. částky prvotně, prvotiny.

elementarisch (— → 2.) [l.] a D₂₃ základní,
provopocateční, elementární.

elementieren (— → 2.) ‰ a C₁₂ slovo v hlásky
rozkládati.

Elemi (— 2.) n E₂₅ bez pl. id., obch. prysky-
řice elemová n olejnatá.

Elemi... ("— → 2...) -baum m bot., Amyris
clemifera elemos obecný, krabliche elemi;
-herz n obch = Elemi; -strauch m bot. = -baum.

Elen (2 2.) [slov.] (tei → d, -t, → n) n (m) E₃
co. Alces palmatus los.

Elen(s).... Elen(s).... Elenss... ("— → 2.)
-ßlut n bot. = deutscher Beapfesser; -hant f losi
kuže, losina; -jagd f honba na losy; -krant n
bot. = Brachviel; -kuh f losice; -hirsch m,
thier n = Elen; -ledern a losinový.

Elen (— 2.) n. I. n E₁ (obv. bez pl.) iat. pl. -er 1. bída.  
nouze, psota; glänzende -na vreh huj, vespod  
fuj! vor Dünner und -sterben hladem a nouzi  
zemriti; -erragen snáseti a trpiti nouzi;  
ins - geraten octnouti se v nouzi; es herrjot  
areges - in diejer Famili tato rodina je u ve-  
liké nouzi. 2. es ijt wabres - mit ihm je s niu  
(včené) peklo n soužení n trápení n svízel  
a kríž; es war ein - anzujeben byla to hrozná  
polivánan; es iſt ein - mit ihm zu thun s ním  
je spátan porízená; Œ zert. pl. -er místa bídy  
-ouze. 3. skoro † cizina, vyhlanství; 3. ins  
jed utid poslata kohó do vyhlanství. 4. graues  
= -Ratenjammer. 5. bot. Eryngium mäcka. -
II. + + m a n E₃ = Elen. - III. clend a D₂₃.₁
1. bídný: a) (unglittich) nežastný; (hennatios)
bez domova; (butíva) bez pomoci; (armtichig)
ubohy; (armo) nuzný, chudý; ein -es Ende nehm
bidně skončiti, dožiti se bíduých koneč;
- teven, sich - behelfen žiti v nouzi n v psotě;
b) (bódišt taſterbajt) -er Zbúrte - = IV.; -c Dirne
- = IV.; c) (crbarntich) -es Buh bídná spátan
kniha. 2. (abgewertet) vyzábly, vychrtlý. - IV. s
-c(r) m, -c f oboji D₂₃.₁. 1. nuzák, chudák,
-klák. 2. bídník, -ák, nicema, lotr, padouch.
Elen top. M (v) Nevilov.

Elenz... ("— → 2...) -distel f bot. Eryngium
mäcka.

clendig ("— → 2.) a D₂₃ = clend (c Elen III.).

Elenbigkeit ("— → 2...) f E₁₈ bídnost, nuznost,
ubohost atd.

clendiglich ("— → 2.) adv. bídně, psotně.

Elen-Mäunchen ("— → 2.) n E₇ chuděrka,
ubožáček.

Elenſs... ("— → 2...) -brußer mpl. E₄ (k Elen
I 3.) druhdy = Matandš-Brüder.

Eenn m, (n) Eenns... v Elen.

Eleonore (— → 2.) f E₁₇ npr. f kē. jm. Ele-
nora.

Elephant [řec.] m E₂₀ 1. zo a) slon; fig.
aus einer Mücke einen -en maden; jede Mücke für
c-n -en anſchen (übertreien) délati z komára
velblouda; ein wahrer - (ein jenwerjälliger Menſch)
slon, neobratný clovek, nemotora; b) zo. Pali-
nurus quadricornis langusta; c) zo. Sphinx Nervi
lysaj bobkonicový oleandrový. 2. ina v šachy
druhdy za Thurm. 3. fig. slon, zed (gala), na
nejž se manžel upozorňuje, zatim co se jeho
ženč jiný dvoří; prov. J shovívavý manžel

a milence; (w) posel mulenč, posliček lásky;
ten -en maden býti komu slonem, délati komu
zeul; prokazovati služy náhonei n kuplí-
ske; podporovati slovnosti; prov. s als - mit-
nehen a mitreinen provázeti párek.

Elephanten... elephanten... (— → 2.)
-ahntich a slonu podobný; slonovitý; -apſel m
bot. Feronia spuhoplod; -artig a jako slon;
slonovitý; -ausſaß m path = Elephantiſs;
-dic a fig. tlustý jako Bakehas, ohromné
tlustý; -ſuſ m a) slóni noha; fig. veliká
nemotorná noha; b) bot. Elephantopus slono-
noh, slóni noha; c) path. = Elephantiſs; zejm.
slonovina arabská, bakulovatost, ofeklé nohy;
-führer m slonovod; -ſüßig a slononohey;
-kaſer m zo. klikoroh; -knöchen m slonová
kost; -kiſte f = Eljenbeutüſte; -kaus f bot.,
-kausbaum m bot. Anocardium occidentale ledví-
novník západní, ledviňák; -mehrzaun m zo.
= -ohr b); -ohr n a) slóni ucho; b) zo.
(Olevrjenndeme) Dentalium elephantium kelnatka;
-orden n rād slona (dānský ryt. rād. = -paar n
dvě slonů; papier n obch. zabalovací papír
(tlustý, velikého formáto); -riiſſel m slóni chobot
n rypák; -ſchildkröte f zo. Testudo elephantopus
želva slóni; -vögel mpl. zo. obrovšti ptáci
moa; -völk n f slóni pronárod; -wächter m
= -üſlre; -weichchen m slóni samice, slo-
nice; -zahn m a) obch. slóni zub; b) zo. = -ohr b).

Elephantiſs (— → 2.) f E₁₈ bez pl. path.
(Elephantiasis) slonová nemoc, slonovina;
(= Graecorum, Lepra) malomocenství.

eleuſinisch (— → 2.) [jec.] a D₂₃ (tem. eleusin-sky).

Eleuſis (— → 2.) npr. n a st. v., zem. id. (m v Attice).

Elevation (— → 2.) [fr.] f E₁₈ 1. zvýšení;
- eines Geschießkreises zvýšenost a zvýšení hlavně
u děla (= Erhöhung). 2. povznešenost, velikost,
hodnost.

Elevations... (— → 2.) —-ſchuſs m voj.
výstřel do výše n zvýšený; -winkel m voj.
uhlí zvýšeníci.

Elevator (— → 2.) [l.] ⊕ m E₁₂ id. zdvihadlo,
zdvihaci stroj = Seberwert.

Eleve (— → 2.) [fr.] m E₁₃, Eleyin (— → 2.) f
E₁₄. 1. učenník, -ice, žák, f žáčka. 2. pří-
ručí, elev voj. militär-ärlticher - vojenský elev
lékařský, vojenský lékařský příručí.

elevieren (— → 2.) [fr. l. va C₁₂ voj. daš (Se-
djütsrebr - zvýšiti, povýšiti ústí v hlavně
střelky; obch. odmitnutou směnu nejbližší
poštou vrátiti.

Eleieren... (— → 2...) -baum m D₁₁ bot. = Abt-
baum.

elf (— → 2.) ciff I. num. c. (nášky w) pl. eleſc. 1. je-
denact: er iſt über - jest mu jedenáct prvý;
jde mu na dvanáctý rok; es geht auf - jde
n táline na jedenáctou; es iſt halb - jest půl
jedenácté; komm zwischen ehn und -přijd mezi
desátou a jedenáctou; es waren iherer - bylo
jich jedenáct. - II. die (ßah) E - E₁₈ jed-
náctka. - III. E - m E₂₀ = Eleſc.

Elſ... (— → 2...) -blätterig a jedenáctilistý:
-ecf n jedenáctiůhelník; -cſci a jedenácti-
ůhelný; -ſach a jedenáctery; -jährig a jede-
náctilety; -maſl adv. jedenáctrát; -monat-
liſch a jedenáctiměsíční; -punktiq a - jede-

Německo-český slovník. I. Deutschößnitzisches Wörterbuch.

100

Elſe

— 794 —

| Elſen...

nácti bodv; -ſtilbig a jedenáctislabičný, o jedenácti slabikách; -tiuindig a jedenáctihodinný; -täglich a jedenáctidenni; -winkelig a jedenáctiuhelný.

Elſe (↓) m E₁₂, f myth. elf†, skřítek, šotek, duch povětrný (v mythol. okandinavské).

ſlen A a D₂₁₃ = elſenbinc(r)n (v heslo o sobě).

Elſen... (↓...) -bein v. heslo o sobě; -gras n
bot. Sesleria pěchava; -könig(in)f m král(ovna)
elfá; -frenz n muři noha; -land n země
elfú; -märchen n pohádka o elfech; -reigen m,
-tanz m tanec elfú; -ring m kouzelný n ča-
rovný kruh.

Elſenbein (↓↓) n E₃ bez pl. slonová kost, slonovina. ˇ slón.

Elſenbein..., elſenbein... (↓↓...) -äußlich a
slonovinovitý, podobný slonoviné; -arbei-
ten fpl. práce a výrobky ze slonoviny; -ar-
beiter m slonovinář; -artig a slonovinovitý,
na způsob slonoviny. jako ze sloncoviny;
-drechsler m soustružník slonové kosti;
-hart a tvrdý jako slonovina; -füste f npr.
zem v heslo o sobě; -nuſs f jádro palmy kostr-
boulu, slonoviné podobné; rostlinná slono-
vana; -palme f bot. Phylelephas kostrboul, rost-
linná slonovina; -papier n obeh. (jemný) papír
na způsob slonoviny; -raspel f uměl. soustr.
= Heinracheſel; -schnecke f zo. Elburna
sloninka; -schwarz n. -schwarte f čerň slono-
vinná, pálená slonovina; -walze f zo. Olive
cburna oliva slonovinná; -waren fpl. = -ar-
beiten.

Elſenbein-küſſe (↓↓-↓↓) f E₁₂ npr. zem. Po-
břeží kosti slonové (a záluvu guinejského).

elſenbinc(r)n (↓↓-) a D₂₁₃ ze slonové kosti, slonovinný.

elſenhaſt (↓↓) a D₂₁₃ po způsobě elfú, šotkovský.

Elſer (↓) m E₈ 1. jedenácta. 2. jeden z jedenácti, jedenáctipán. 3. vínó z roku jedenáctého. 4. voják 11. pluko. 5. v.á. dlouhé nohy, jedenáctky, Spády, pedály.

elſerlei (↓↓- n ˇ↓↓) adv. jedenáctero.

Elſern (↓) n E₇ bez pl. hra s třemi kostkami.

Elſin (↓) m E₁₉ = Elſe f

elſie (↓) der, die, daß ~ num. o. der, die, das C
D₂₁₃ jedenáctv; den elſten Tag jedenáctého
dne; der E des Monats jedenácty den mé-
sice; der ~ Samar jedenáctý leden, den 11.
edna; wir haben heute den Ein, heute ist der E-
dnes jest jedenáctého; ~r Finger p spr. třetí
noha. mužský úd (= Pint).

elſie-hals (↓↓- n ˇ↓↓) a neskl. půljedenácta, deset a půl.

Elſiet (↓) n E₆ jedenáctina.

elſteu (↓↓- n ˇ↓) a C₁₂ délití na jedenáct dilů.

elſtens (↓) adv. po (n mspr. za) jedenácté.

Elger (↓) m E₆ ryb. vidlice, harpuna†.

Elhenitz top. ˇO (m) Lhenice.

Elhoten top. ˇO (v) Lhota.

Elías (↓) npr. m inv. bibl. Eliáš.

Elías... (↓↓...) -apſel m = Bitterapſel.

elidieren (↓↓-) [lt.] ¼a C₁₂ gram. vypouštěti,
vysouvati. elidovati.

eligieren (↓↓-) [lt.] ¼a C₁₂ vyvoliti.

Elimination (---(√)↓, čt. -cjón) [lt.] f E₁₈
vyloučení math. jedné v několika různých rovnících se vy-
skytující veličiny); t. k. odnětí odumřelých částí;
škrtnuti vymazání ze seznamů.

Eliminations... (---(√)"...") -methode f,
-verfahren n math. způsob n methoda† vylu-
čovací n eliminační†, vylučování.

eliminieren (---↓-) [lt. I. % C₁₂ zjšm. math. vy-
lučovati p vyloučiti, vynechati, vypustiti. —
II. % E- n E₇ bez pl., Eliminierung f E₁₄
výluka; unter Eliminierung der Worte vynecha-
vaje n -av slova.

Elis (↓) [řec.] npr. n neskl. zem. krajina i (m).

Elisa (↓) [hebr.] npr. m E₂₅ bibl. Eli-
zelus (prorok).

Elizabeth (↓-↓) [hebr.] npr. f E₁₅ Alžběta.

Elizabethstadt top Alžbětin.

Eljich (↓) [rec.] a D₂₁ elidský; -er Dialect
nářečí elidské.

Eljchan top. Č (v) Naľžov(y).

Elje (↓) npr. f E₁₇ Eliška, Alžběta, f Lí-
zinka.

Eljenthal top. Č (v) Elišćin.

Eljion (---(√)↓) [lt.] f E₁₈ gram. výpustka, vysouváni.

Elite (↓↓) [fr.] f E₂₂ výbor, (vý)květ, tresć.

Elite... (↓↓...) -corps n voj. elitní v vy-
braný sbor.

Elirier (↓-) [arab., lt.] n E₃ elixír†, lék (tajný, mocný).

Elt (↓) m E₂, 10s.

Elī-bogen (↓↓-↓) m E₇ 1. loket; sich mit den
~ auf e-n Tisch stißen podpirati se lokty auf
stül; bis zum ~ až k ohybu lokte; sich auf den
~ auflebten podpirati se (naš o- se (os) loktem.
2. O zám. ~ an e-n Klingelbuge ühel převodový
(jimž se aviseł pohyb zvonítka mění ve vodorovný pohyb dráta
zvonku samého).

Elſbogen... (↓↓...) -beinm an. kost loketná,
loket; -blut(pulſz)ader f žila loketná; -bug m
oheb loketný; -form f tvar lokte, zakřivení
kolenovité; -gelenk n an. kloub loketní; -ge-
fensſband n an. svaz loketný; -handivurzel-
muskel m an. sval loktozápěstný; -höder m,
-knorren m an. kůstky loktově; -kampf m
rohování; -lehne f, -polſter n podloteknice,
opěradlo loketní; -streſtmuskel m an. háko-
vitv sval (loketní).

Elſle (↓) f E₂₂ 1. loket (mira); zehn ~ n deset loket; mit der ~ meſſen loktem p na lokte měřiti; nach der ~ verlaſsen prodávati na lokte; S~ m mit gſleicher ~ meſſen stejnou měrou měřiti komu; Andere nad) ſ-r ~ meſſen souditi o jiných podle sebe; Prv. die ~ dauert länger als der Kram všehe do času (n všecko na čas), Pán Bůh na věky; všecko má svůj konec. 2. fig. als ob er c-e ~ geſſen hatě (ſteiḥ (ehod) jakoby byl spolkl lineal n jakoby mel nabiják v krku; F S. mit der ~ meſſen přeměřiti koho, natlouci komu, naměřiti komu nepočítaných. 3. předramení, předloktí (= Vorderarm). 4 an. = Elbogenbein.

Elſen..., elſen... (↓...) -baum m bot. =
gemeine Erle; -bogen m = Elbogen; -breit a
(na) loket zſiří; -brcite f sŕka lokte; -griff m
pohyb loktem; -handel m: a) prodej na
lokte; b) modní obehod (= Modewarenhand-

Eller

795

E-mail

lang); ~handlung f obchod stržuňm zbožím, modni obchod; ~lang a: (na) loket dlouhý, loketní; b)ig. nesmírňe dlouhý, sáhodlouhý; mit e-r ~langen Maße abziehen s dlouh (atáu-kým nosem n s nepořízenou odtáhnouti; ~länge f délka lokte; a. sm. veliká délka; ~maš n mira loketní; ~messer m (Meßfichtiger) dozorce nad mirov loketní; ~prin; m, ~reiter m, ~ritter m iro loketský pán (= ~warenbänder); ~thierchen n zo. Frustalia mrvaťuška (trouška); ~träger m obch. zarízení k zavešení lokte; ~warenhändler f obch. obchodník loketním zbožím; ~weiſe adv. na lokte.

Eller (ü) re. f E₂₂ bot. = Erle re.

Ellerling (üü) m E₃ zo. = El(l)rije.

Elfern (ü) a D₂;₃ = ertlen.

Elfern...; elfern... (üü...) = Erfern...

Elfernig top. Č (v) Olešnice.

Elfernüſe (üüü) f E₂₂ zo. = El(l)rije.

Elf-horn (ü) m D₂ bot. = Aadehrenbaum.

Ellipſe (üü) [řec.] f E₂₂, ellipsa|: 1. math. ~ schodnice. 2. gram. výpustka.

Ellipsen...; ellipsen... (üü...) ~artig a ellipsovity; ~form f podoba elliptická; ~fornig a ellipsovity; ~geſtalt f = ſerm.

Ellipsograph (üü) m nástroj na kresleni ellips.

Ellipjo-id (ü-ü) [řec.] n E₃ ellipsoid (těleso).

Ellipsoi-de (üüü) [řec.] f E₂₂ ellipsoi (křivka).

ellipso-idifch (ü-ü-) a D₂;₃ math. ellipsoidický.

Ellipticität (ü-ü-ü) [řec.] f E₁₈ 1. math. elliptionost. 2. gram. výpustnost.

elliptisch (üü) [řec.] a D₂;₃ elliptický↑.

El(l)rije (üü) f E₂₂ zo. (ryba) Phoxinus laevis stevle, stře (v)lička.

Elm top. Č (v) Chlum.

Elmsfeuer (üü) n E₆ fya, plav. svétélka ráhnova, mořské bludický.

Elocation (~-2; ~e-čjon) [lt.] f E₁₈ pro nájmutí.

clocieren (~-1) [lt.] C₁₂ I. %a 1. pronomi. 2. uložiti, umístiti (jistn.) 3. výbaviti deere. — II. % C₂ n E₂ bez pl.. Elocierung f E₁₈.

Eloge (čti eložě) [fr.] n E₂₅ chvaloreč.

Elogi-um (~-1) [lt.] n 1. nápis (ejm. náhrobno). 2. = Eloge.

Elohom (~-1) [hebr.] m E₂₅ id.

Elongation (~-1; ~e-čjon) [lt.] f E₁₈ 1. prodloužení. 2. výchylka, elongace↑.

elongieren (~-1) [lt.] %a C₁ prodloužiti.

eloquent (~-1) [lt.] a D₂;₃ výmluvný.

Eloquenf (~-1) [lt.] f E₁₈ výmluvnost.

Elpiſtiter (üü) [řec.] m E₆ filosof elpistický (domnivající ne, že naděje člověka k životu poutá).

Elrije (üü) f E₂₂ zo. = Elrije.

Eſſaſ (üü) npr. n, m D₁₃ zem. Elsasko, Alsasy.

Eſſaffer, Elſäßer (üü) I. m E₆, ~in f E₁₉ Elsasan, f -ka; Alsas(an). — II. c- a neskl. elsaský, alsaský.

elſäſſiſch (üü) a D₂;₃ = Elſaffer II.

Eſſaſs-Lothringen (üü) n (üü) n E₇ bez pl. Elsasko-Lotrinsko, Alsasy a Lotrinky.

elſaſs-lothringiſch (üü) a D₂;₃ elsasko-lotrinský.

Eſſ-beer... (üü...) ~baum m = Elſebeerbaum.

Eſſbeth f (üü) f E₂₅ = Elſabeth.

Eſſch top. Č (v) Oles.

Eſſe (ü) f E₃ 1. bot. = Erle. 2. zo. (ryba) Alausa vulgaris placka obecná, podhořanka, podm. 3. npr. f = Elſe.

Eſſe... (üü...) ~baum m bot. = Vanchberje; ~beerbaum m bot (plod ~berec f) Pirus torminalis brekyně.

Eſſen... (üü...) ~neh n Œ ryb. sít na placky (= Aljennet).

Eſnač, Elſniſch, Elſniſz (ü) bot. Peucedanum palustre smldník bahenni.

Eſſer (ü) f E₁₃ I. a) zo. straka; wjig. (= Plandertajde), slepić žaludek, klepna, kloveta; b) Pica candata straka. 2. bot. blaue ~ Aconitum Neubergense (v)omej neuberský.

Eſſer (ü) npr. f zem. Alstera (ček).

Eſſer(n)..., elſter(n)... (üü...) ~ähntich a strace podobný, strakovitý; ~ange n = Dünnerange; ~geſchwäb f n, ~gewäsch(c) f n klepy, klevety; ~mann m bot. = gemeine Erle; ~neit n straei lúzido; plav., pěvn. koruna průlomová; ~schneche f zo. Turbo pica donka straei; ~ſpech m. = Punippech a; ~würger m zo. Bethulus picatus druh ptáč vřabevčtych.

Eſter... (üü...) ~mutter f prababucka, prabába; ~vater m praděd(ek).

elterliſch (üü) a D₂ oteovský a mater ský, rodičů; ~e liebe láska rodičů.

Eltern (ü) pl. neskl. rodiče: fig. man mujs von guten ~ jeim, um ži... člověk musi mít veliké štěsti, aby...; s-e Arbeit ist nicht von jeho prácě němi špatná.

Eltern...; eltern... (üü...) ~liebe f láska rodič (k dětem); ~loš a bez rodiču, osineľ, ~teje legeung = lřengung; ~mord m vražda rodič n na rodičeh spěchaná; ~vater m praděd; děl.

Elterſchaft (~-) f E₁₈ rodieství; er bat nace ~ gefenget zaprel, že jste jeho rodiče.

eludieren (~~-1~~) [lt.] %a C₁₂ 1. mařiti. 2. podvářeti.

Elusion (~~-1~~) [lt.] f E₁₈ 1. maření. 2. vytáčka.

elusib (~~-1~~) [lt.] a D₂;₃ mařivý.

elusoriſch (~~-1~~) [lt.] a D₂;₃ klamný, podvodný, marný.

Elvira (üü) f E₂₃ tež Elvire (üü) E₇ k. juh. Elvira.

Elymus (111) [řec.] n E₂₈ ječmenka (= Haargras).

Elyſä-er (~~-1~~) m E₆, ~in f E₁₉ blaženec, kdo jest na polích elyſejských.

elhſä-isch (~~-1~~), elhſiſch (~~-1~~) [řec.] a D₂;₃ myth. elyſejský, elyſijský; ~e Gerſilde o ‚helfer pole elyſijská.

Elyſium (~~-1~~) [řec.] n E₁₇, E₂₅ ( dat. a acc. Elſsen) elysium (sídlo blažených); fig. ráj; wj elyſejský palac v Pařizi (= Chläijder Palat).

Eſſ-beerbaum (üü) m D₁₃, Eſſ-beerhagedorn (üü) m E₃ = Artiride.

Eſzevir... (üü...) ~format n typ. format elzeviřský.

E-mail [fr.] n (m) E₂₅ smalt↑, tav, email.

*

Email...

— 796 —

[Empfang

Emait..., email... ⊕ ähntich, -artiq 7
jako smalt, emailovit', smaltovit'; -arbeit
= Emaillierarbeit; -arbeiter m smaltovník;
-fabrik f smaltovna, továrna na email;
-jarben fpl. barvy tavici n emailované; -ge-
mälde n smaltová malba; -maler ci f) m
smaltomali stvi); -waren fpl. emailové
zboží n výrobky.

Emaillc ⊕ f E₁₂ = Emaif.

Emaillier... ⊕ -arbeit f smaltovnictví;
-kuft f umění smaltovnické, smaltovnictví;
-werk n = Emaillfabrit.

Emaillieren ⊕ (~-∞) [fr.] I vₐ C₁₂ email-
vati, smaltovati. — II. a, C̄ n E₇ bez pl.,
Emailli(e)nung f E₁₈.

Emaillierer ⊕ (~-∞) [fr.] (r Emaif) m E₆
emailleur↑, smaltovník.

Emanation (—(-)∞) [lt.] f E₁₈ sys. ema-
nace↑, výron, opovzříle výpůltek.

Emanations... (—(-)∞...) -thorie f fy,
thorie emanační.

Emanication (~-∞) [lt.] f E₁₈ ema-
cipace↑, rovnost občanská (zjím. žen s muži).

Emancipations... (~-∞) ("...") -bestrebbn-
gen fpl. snahy emancipacń.

emancipieren (~-∞) [lt.] I. vₐ C₁₂ eman-
cipovati↑, občanský na roveň postaviti. —
II. % C̄ n E₇ bez pl., Emancipi(e)nung f E₁₈
emancipace.

emanieren (~-∞) [lt.] vₐ (jí) C₁₂ vyri-
vati, roniti se, vyplývati, vychřetiti.

Emanu-el (~-∞) m E₂₅ = Emmanuel.

Emballage (~-∞, čt. abnalažo) [fr.] f E, 8
obal, obálka, zabalení.

emballieren (~-∞ čt. ab) [fr.] vₐ C₁₂ obeh. za-
abaliti.

Embargo (~-∞) [špań.) m (n: E₂₅ plav. zab-
veni, zadrženi lodi, uvězučeni lodi z vládní
moci.

Embargo-Wächter (~-∞) m E₆ plav. zab-
vující n uvězňující (jíži lodi).

Emberit (∞) m E₆ zo. Emberiza struń.

Emblem (~) [rec. casto + čt. etero dtn.] n E₃
(od)znak, symbol(ický znak): tež emblem.

emblematisch (~-∞) a D₂₁₃ emblematický,
význačný, znakový.

Emblica, Emblika (∞) f E₁₂, bot. Emblica
officinalis názadák obečný.

Embryo (~-∞) [rec.] m E₁₂, pl. Embryonen
(∞-∞) id., zárodek.

Embryo... (∞...) -leben n život zárodku.

embryologisch (∞-∞) [rec.] a D₂₁₃ embryo-
logický.

Embryonen..., embryonen... (∞-∞)...
-artiq a zárodkovitý: -bildung f. -entwicke-
fung f vznik zárodků; -lehre f nauka o zá-
rodech, embryologie].

Ende (L-) n E₁₀ prov. t = Stummet.

Emendation (~-∞) [lt.] f E₁₈ oprava.
zlepšení.

emendieren (~-∞) [lt.] vₐ C₁₂ opraviti,
zlepšiti.

emeritieren (—∞) [lt.] I. vₐ C₁₂ na od-
počinek n do výslužby dátí; emeritiert vy-
ložilý, zaslužilý. — II. %, C̄ n E₇ bez pl.,
Emeriti(e)nung f E₁₈ výslužba.

emeritiert (—∞) [lt] a v emeritieren I.

Emeritus (—∞) [lt.] m E₂₆ úředník na
odpočinku.

Emfer (L-) m E₆ = Sugwer.

Emgaflo (∞) n E₂₅ zo. = Varenšicjwein.

Emigrant (—∞) [lt.] m E₂₀ id., vystěho-
valec (zjím. z příem politického) (v Aněwanderer).

Emigranthemum (—∞) [lt.] n E₃ b z pl.
emigracie, emigranti, vystěhovalectvo.

Emigration (—(-)∞) [lt.] f E₁₈ emigrace†
a) vystěhování se; b) vystěhovalci.

emigrieren (—∞) [lt.] vₐ (jí) C₁₂ vystěho-
vati se.

Emil (L-) npr. m E₃, Emil.

Emilia (—∞) npr. f, Emilie (—∞) E₁₇ id.
eminent (—∞) [lt.] a D₂₁, eminentní†,
svřehovaný, vynkající vzněšný.

Eminenz (—∞) f E₁₈ Eminenci (total kardinátó) eminieren (—∞) [lt.] vₐ (b) C₁₂ vycnívati, vynikati.

Emir (—. F —) [ar.] m E₃, E₂₅ id. (náčelník arabskeho kmenel).

Emir... (—∞, F —...) -würde f emirství.

Emißär (—∞) [lt.] m E₇ emis nášr. tajný
vyšlanec, jednatel s tajným posláním, ná-
hončí, vyzvědač.

Emiffion (~-∞) [lt.] f E₁₈ obeh. vydání
(v oběh).

Emiffions... (~-∞) ("...") -cours m kurs
emisse při vydání: -vermögen n zárivost;
-ventil n ⊕ str. výpustná záklopka n klapka.

emittierbar (~-∞) [lt.] a D₂₁₃ vyslatelný,
vypustitelný.

emittieren (~-∞) [lt.] I. vₐ C₁₂ obeh. vy-
dávati v oběl. — II. %, C̄ n E₇ bez pl.,
Emittierung f E₁₈.

Em(m)anuel (—∞) npr. m E₂₅ Emanuel.

Emmaus (—∞) n pr. neskl. bibl. Emauryz.

Emmenthaler (—∞) m E₆ Ementalský sýr.

Emmer (L-) f Sb₁₂ zhavý popel.

Emmerich (∞) E₂₅ npr. kfr. jin. Em(m)e-
rich.

Emmer-korn (∞) m D₅, Emmerwiesen
(∞-∞) m E₆ bot. Triticum monococcum pšenice
n špałda jednozrnna.

Emmerling (L-) m E₃ zo. = Ammer.

Emmern top. Č. v Výměry.

Emmer-Segel (—∞) n E₆ plav. plachta
anglikánská.

Emodi-Rhabarber (—∞) m E₆ Rheum
australe reven jižní.

Emolumente (—∞) [lt.] npl. E₃ výhody,
přislužné výtězky. prospech, užitek; (Jeben-
cintunite) vedlejší příjmv.

emobieren (—∞) [lt.] vₐ C₁₈ 1. odstraniti.

2. otřásti, rozčiliti.

Emotion (—∞) [lt.] f E₁₂ 1. rozčilení.

2. povstání, vzpoura.

empěchieren (a) (n) eš-) [fr.] vₐ C₁₂ překážeti.

empedokle-ich (—∞) a D₂₁₃ empedo-
klejský, empedokle(ov)ský.

empfahen (—∞) vₐ C₁₂ † poct. = empfangen.

empfah! (—) impf. od empfehlen.

empfand (—) impf. od empfinden.

Empfang (—) m D₁₁ 1. přijetí, přijem,
obdržení (n bescheinigen); (feierliche Ausfahne) man
madt Anstalten jf m—cčini se připravy k jeho
přivítání n u-. 2. (Seld zc. in ~ nehm ent peníze

empfündlich]

798

| tempor...

part. i a citlivý. — IV. cmpsfunden D₂₃₃
part. p. i a tief cmpsfunden hlubove citéný,
pročitený. — V. % G- n E, bet pl., Empfün-
dung f E₁₈ pocit: (die durch das G- errekte
Gemeinschaftsmittelung) cit.

cmpsfündlich (~-~) I. a D₂₃₃ 1 (sür Empfünde
empfanglich) citlivý, dojemlivý, choulostivý;
~ für o gegen et. choulostivý, nedůtklivý nač;
er ist ~ gegen Mälte choulostivý na zimu,
boji se zimy. 2. (sartempfündend) citlivý, něžný,
sentimentální. 3. (dient vertegt) nedůtklivý,
urážčivý, drážlivý; er ist sehr ~ im Pünfte der
Chre jest nedůtklivý v příčině cti; 3-8 ~ ſe
Saite berühren titi koho do živého; ein ~er
Menich nedůtklivec; er anmörtete ~ odpovidal
podrážděně ~ rozhořčeně. 4. (fußbar) citelný;
~er Verlust citelná ~ bolesťná ~ značná ztráta;
3. ~ tränten citelně uraziti koho; ~ Worte uráž-
livá slova; es ist mir sehr ~ je mi velice lito,
boli mine velice. 5. (bemerkbar) patrny. —
II. s Empfändlichkeit (~-~) f E₁₈.

Empfindung (~-~) m E₁₈ = Empfindler.

Empfindnis (~-~) n D₁₃₃ f D₁₄ = Em
pfundung (v empfinden V.).

cmpsfundiam (~-~) I. a D₂₃₃ a) (quintrebtvö-
citlivý; b) citlivůstkárský, sentimentální. —
II. s Empfündsamkeit (~-~) f E₁₈ citlivost,
sentimentálnost.

Empfindjamkeits ... (~-~) ~rankheit f
citlivůstkärsvi.

cmpsfind-selig (~-~) a D₂₃₃ oddávající
se rozkošem pocitu. velmi sentimentální.

Empfindungs..., cmpfindungs... (~-~) ...
drang m nával a těsné pocitu; ~cigenschit
idiosynkrasie†, svécitnost, zvlástnost po-
citu; ~fähig a schopný cititi, citlivý „vní-
mavý; ~fähigkeitsforschopnost pocitu, citlivost,
vnímovost; ~kraft f a) sila pocitu; b) =
~vermögen; ~lähmung a ochrnuti pocitu;
~lant m gram citoslove; ~los a bez pocitu,
nečijící, (gefüllt)bezčitný, ne-; ~les machen
otupiti; ~losigkeit für bezeitnost, ne-; ~nerben
mpl čivy citici; ~organ n ústjrot citu: ~sich m
sidlo citu, čiva; ~vermögen n čivost, mo-
hutnost čiti; ~voll a citlivý; ~wert a (G.)
hodný pocitování; ~wort n gram = ~lant.

cmpsfing (~-) impf od empfangen.

empfohl ~ (~) (obr., empfahlt), empfsöhle
impf (~-~), empfohlen (~-~) pf. od empfehlen
empfunden (~-~) a a) p. p.; b) 3. pers. pl.
impf. port. od empfinden.

Emphase (~-~) [rec.] f E₁₈, důraz(nost),
významnost, emfase↑ (nd slovný).

emphatizisch (~-~) [rec] a D₂₃₃ důrazný,
emfatický.

Emphysisem (~-~) [rec.] n E₃ path. emfysisem],
rozedma, ná-.

Emphysisitis (~-~) [rec.] f E₁₈ v Erbacht,
Erbzündert.

emphysisutisch (~-~) [rec.] a D₂₃₃ práva.
emfytenticky.

Empirie (~-~) [rec.] f E₁₈ empirie†, zku-
šenost. přezvěd.

Empirizer (~-~) [rec.] m E₆ lékař neučený
o ze zkušenosti léčení.

empirisch (~-~) [rec.] a D₂₃₃ empirický,
přezvědný, zkusný, ze zkušenosti vyvozený.

Empfehrem (~-) [rec.] a E₁₈ tot. kapský
keř.

Emploi (et abp) [fr.] m (n) 1. úřad. 2. obor
herečuv.

empor... (~-...) adv. v nepravých složenínách v
(vیدy odl.) značí pohyb a směr n snahu zhůru;
sich ~arbeiten %: a) snažiti se (dostati se)
zvůru, třinouti vzhůru; b) povzněsti se
vlastní praeč silou; síb čis zum General ~ar-
beiten privěsti n připraviti bis to f dotáhnouti
to až za generál; ~bücken %a (b) = ~schen;
sich ~bäumen %r: síb an et. ~bäumen vzpěni
se po čem k čemu; ~bühlen %n (ro)zkytati p
~sti; ~bringen %a dostati vzhůru, vyvýšiti,
povzněsti co; fig. povzněsti, zvelebiti; ~don-
nern: 1. %n (in) zdvilati se s rachotem hromu.
2. %a vzbuditi (koho) rachotem hromu; ~drän-
gen %a do výše (vy)tlaciti; ~drang impf. od
~dringen %n (in) dráti se vydrati se n (pro)
tlačiti se vzhůru; aus der Brunst ~bringen z prsou
se dráti v se vydrati (to pramen); vyrážeti, vy-
trysknouti, vyprvěštěti (do výše); ~schen %n (in);
a) vyjížděti v vyjeti (vzhůru n do výše); b) vyskočiti,
vyraziti, vymršti se (do výše); ~flammen %n:
1. (%r)planouti, zanítiti se. ~lehati (plameny)
(vzhůru). 2. fig. vzplanouti n za- hněvem;
~flattern %n vzlétati, poletovati (vzhůru); ~fle-
hen %n úpeti k nebi; ~fliegen %n (in) vzlétati
n vy- vřzleti v vy-do výše; ~gebracht part. p. od
~bungen; ~haltcn %a zdvihati, vzhůru držeti;
fig. udržovati n (koho) na výši, nedatři klesnouti
(komu); ~heben: 1 %a zdvihati, die Hände ~heben
ruce (k nebi) zdvihati n spinati. 2 G- heben n
E, bet pl., ~hebung f der heine pozdvihování;
3-m ~helfen %n (b) pomáhati komu (dostati se)
zvůru, pozdvihnouti koho; (sich) pomoci (koma
n si) n postaviti (koho n se) na nohy; síb wieder
~helfen sebrati se zase; ~jauchzen %n (b) za-
jasati; an et. ~klimmen %n (in) vystoupiti a
vylezti n vydrájati se po čem; ~keimen %n
vzklíčiti; ~kommen: 1 %n (in) vyzcházeti, vv-
v- vřejiti, vy- (vzhůru), fig. povzněsti se, vynik-
nouti; to vědach atd. ~zvětati; to (rost) náváži-
zeti, vz- vyjíti. 2 s G-fommen n povzněseni
se; ~fassen %a pustiti vzhůru, nechati vy-
stonpiti a vyniknouti; ~lefen %n (b) ~jüngeln;
~quellen %n (in) vyprvěstiti se. vytrysknouti;
~raffen: 1 %a uchvátiti, chopiti do výše. 2. %
~sich ~vzchopiti se, sebrati se, vyskočiti;
~s im. vzmužiti se; ~ragen %n (b) čniti, strměti
do výše (über ct. nad čim, vynikati (nad kym
n nad cim), převěsovatí, překonávati (koho);
sich ~ranken %r pnouti se vzhůru; ~reifen %a
vztahovati (vzhůru); ~reichen: 1 %a podávati
(vzhůru). 2 %a (gleichtommen) (vy)rovnati se čemu,
státi na rovní s čim; ~richten %a zdvihnouti,
vztyčiti, postaviti; ~schallen %n (in) (ža)zniti do
výše; ~schen %n (b) hleděti vzhůru, zdvihati zraky
k nebi; ~schäumen %n (b) vzpěniti se, pě-
nivě se zdvihati; ~schlechen %a taß Bild výš
vyplašiti; ~schießen: 1 %a strělitě ve výši
n ve vzduchu. 2 %n (in) (to pramenech) vytrysknouti,
vyraziti, vyprvěstiti se; téz = maßen; ~fcha-
gen: 1 %a tie maßen pozdvihnouti oči. 2 %n (in)
to plamend vyraziti, vyšlehnouti, vyplechnouti;
~schlendern %a vymršti vzhůru; ~schmei-
cheln %c sich ~duniceh in lichocením se po-

Empor

— 799 —

End—.

vzněsti; ~schnellen: 1. %a et. ~schnellen vymrštití co (vzhůru); 2. %r sich ~schnellen vymrštití se, vy-letěti (vzhůru); ~schweben %n (in) = ~stliegen; ~schwellen: 1. %a vzdýmati co; 2. vzdýmati se, vzkypěti; ~schwimmen %n (in) vyplovati n vyplouti vzhůru nad vodu; ~schwingen: 1. %a mčnouti šim vzhůru. 2. %r sich ~schwingen povzněsti se (rychle), vzletěti, vyraziti vzhůru; fig. povzněsti se; (o obchodu atd.) povzněsti se, rozkvěsti; sich auf den Thron ~schwingen povzněsti se na trůn; ~schen %n (b) = ~schen; ~sprossen %n (in) bot. vypučeti; ~schen %n trčeti, (o vlasech atd.) ježiti se, vstávati; ~sichend part., a zježený; ~sleigen: 1. %n zdvihati se, vystupovati p vystupití; aus dem Wasser ~sleigen vynořiti se z vody. 2. ~sleigen n výstup; ~sträuben %a (z)ježiti; ~streben %n (b) snažiti se (dostati se) vzhůru, snažiti se vy-stoupti n vyletěti ata; fig. tihnouti vzhůru, povznášeti se; ~strebender Geiß povznášející se n výš mřížící n vzlétající duch; ~strcven %a: die Hände ~srednen ruce do výše vztahovati; ~tauchen: 1. %n vynořiti se (tei fig. objeviti se). 2. s ~tauchen n výnor; sich ~theilen %n (o vodě) do výše se dělití; ~thürmern %a věžiti n ku-piti (co) do výše; ~trciben %a = ~drängen; ~wachsen %n (in) v%růst (at) i, vy-; ~werfen %a vyhazovati p vyhoditi (vzhůru); ~winden: 1. %a e-e laſt ~ zdvihati vzhůru břimě. 2. %r sich ~winden: a) vinouti se vzhůru; b) zdvihati se (do výše); ~wirbeln %a vřiřiti, kroužiti do výše; ~ziehen: 1. %a vytahovati n vytá-hnouti, zdvihnouti; fig. anſs der Nierigkeit ~ziehen zdvihnouti z prachu koho. 2. %a (in) tá-hnouti do výše, vystupovati; ~züngelu %n (b) (o plamenech) šlehati do výše.

Empor (~) m E₃, f E₁₈; ~c (~) f E₂₂ = Emporlirdie.

Empor... (~...;) ~drang m snaha povzněsti se n vyniknouti atd.; ~geschoss n hořejší poschodi patro; ~kirche f kruchta, kůr, emporat, gallerie v kostele; ~fömmling m povýšenece, parvenut, výškoček; ~scheune f hosp. patro, odry.

Empore f E₂₂ v Empor.

empören (~) I. %a C₁₂ bouřiti, jítřiti; S. ~ (unwillingt maſden) plniti nevolí koho, vzpěniti krev komu; der Sturm empörte das Meer bouře zvlínil moře; f-e Auſſiilrung empört mich jeho chování ve mně vzbuzuje nevoli. — II. %r sich ~: 1. zdvihati se. 2. sich gegen o wider S. ~ zdvihati se p pozdvihnouti se, bouřiti se, povstati proti komu, vzpřáti se p vzpěrítí se komu; die Natur ſelbst empört sich dagegen příroda sama se tomu vzpřára. — III. ~d part., a D₂,₃ pobuřlivý, jítřivý; (entſegliſch) úžasný; (jouberaßt) strašný; (abſchendt) hnuſný; (fränſent) urážlivý. — IV. %o E~ n E₇ bez pl., obv. Empörung f E₁₈: 1. vzpoura, odboj. 2. (Entrustung) nevole, odpor, rozhořčení.

Empörer (~) m E₆ 1. buřič, povstalec, odbojník. 2. ~ = Aufwieg(e)ler.

empörerisch (~) a D₂,₃ buřičský, povstalecký, odbojný.

Emporium (~) [řec.] n E₁₃ trhové skladistě n místo, město skladní, tržiště.

Empörungs..., empörungs... (~) (~) ~geiſt m odbojný duch; ~jüichtig a dychtíci po odboji n po vzpouře.

Empusa (~) [řec. f E₂₃ myth. id., noční strašidlo (Hekatino), bubák.

Empy-reum (~) [řec.] n E₂₅ plamenné n zárné nebe.

Empy-reuma (~) [řec.] n E₂₅ přiboudlina, zasmudlina.

empy-reumatisch (~) [řec.] a D₂,₃ chem. přiboudlý, zasmudlý.

Ems (~) npr. a) [lt. Amisia] f ſeka Emže; b) [lt. Embasis] n laž. místo Emže.

Emſe †(~) f E₂₂ mravenec (= Ameije).

Emſer (~) [Emſe] I. ~ m Eₘ, ~in f Eₘ obyvatel Emže. — II. ~, c~ a neskl. emžský.

emſig (~) D₂,₃ I. a bedlivý, snaživý, příčinlivý, neunavný, vytrvalý, pracovitý, horlivý; adv. bedlivě, snaživě atd. — II. s Emſig-keiſt (~) f E₁₈ bedlivost, horlivost, vytrvalost.

emſiglich ~ (d̥) a = emſig.

Emu (~) m (n) E₂₅ to. (tfirstrý pštros austrálský).

Emuſion (~) (~) [l.] f E₁₈ emulse†, semenné (mandlové) měléko, chladící nápoj z jader.

emundieren (~) [l.] %a C₁₂ čistiti.

Enafiter (~) [hebr. m E₈, Enakſ-Kind (~) n D₇, Enakſ-Joſn (~) m D₁, fig. člověk obr n velikán.

Enallage (~) [řec.] f E₂₂ gram. enallage†, z jinačení, záměna (tvaru mluvnického jiným).

En bloc (čti ablok) [fr.] advt. v celku, šmahem, bez hlasování.

Encarp (~) věnec, orn. věncovka, motiv vážání prováděný na torusu (oblounu).

Encykliſa (~) [řec.] f E₂₃ encyklika†, okružný list papežský.

encykliſch (~) [řec.] a D₂,₃ encyklický.

Encyklopaedic (~) (~) [řec.] f E₁₈ encyklopedie†: a) soubor věd(ění); b) encyklopedický n načný slovník.

encyklopaedic (~) (~) [řec.] f E₁₈ encyklopedický†, (vše)načný.

Encyklopaedic (~) (~) [řec.] m E₂₀ encyklopedista†, spisovatel n spolupracovník encyklopedie.

End..., end... (~) ~absicht f konečný úmysl n záměr; ~beschied m práv. konečný výměr (ve věcech rušené držby); ~brett n ☒ krajina (= Beichale); ~buchſtabe m konečné n poslední písmě; ~darm m konečník (= Maſtarm); ~ergebnis n konečný výsledek; ~erkläraung f poslední prohlášení, poslední slovo; diplom. ultimatum†; ~fläche f konečná plocha; ~geschwindigkeit f ael. rychlost konečná n na konec; ~giltig a konečné platný, určitý, definičnítví†; ~kanten fpl. der Kriſtalle konečně n osové hrany krystalů; ~kapſeln fpl. pouzdra konečná čiv žážových; ~klang m dozvuk; ~noſpe f poupě tvořící se na konci kmeně; ~folben mpl. ſek. stvoly konečné; ~kürzung f gram. krácení konečné, apokopa†; ~laut m koncovka, zakončení; ~leſiſe f textil. kraj, nití krajové; ~loſa bez konce, nekonečný, nedohledný; ~loſig-keiſt f nekonečnost, věčnost, nedohlednost; ~querfläche f prosečnice konečná; ~rcim m

Endchen

— 80 —

lendemich

im koncový; -ring m an der Mabe houfniuk;
-ß)baum m v heslo o sohne; -[schufß]weite f dn.
úplný dostel; -ſilbe f konová slabika, kon-
corka; -ſpitzc f spicka; -[proſſend a z konce
vyrůstající; -[proſſendes Wadstbum koncový
vrůst; -umproſſendes Wadstbum koncoobvodný
vrůst; -ſtammig a vrcholový; -[händig a hot.
choloplodý, konce-; -station f er Eijenbaba po-
slední stanice; -ſtich m fig. pointa]; -ſtück
končení; -ſucht O hnd kozlík; -kern m
konech hůty, hůta končící; -umproſſend a
- [proſſend; -urſache f m. poslední příčina;
-urtheil n končený rozsudek; -verkürzung f
- turzuma; -weite f voh - [du]mweite; -wort n
poslední slovo; -ziel n zámer, účel, konec,
konečný zámer; -zweck m (konečný) účel,
konec.

Endchen (2.) n E. bez pl. dim. od Eude koneček;
- Bret skrojek, patička chleba; -[daten kousek
niti; ich werde dich ein - begleiten doprovodim te
(na) kousek (cesty); (Zumupj) -c- zuchtes oharek.

Ende (2.) n Eio A. (opak Alujang) 1. konec:
a) -c- Stabeß konec hole; -c- Lichten oharek
svěks; lov, výsada, haluze, pazouch; textk. n
trásně, konce (po a před tkaním, tež od-
padky od spřádacího stroje; b) (opak Alujang)
konec, posledek, závérek; ven Alujang bis zu - od
začítku do konce; -ebloſtufo c- es Budes zá-
věrek knihy; ein Buch von Alujang brei zu -
durdejen prečisti knihu od a do z od desky
c desece; bis zum - der Welt až na konec
světa. 2. konec, kraj, mez. strana; am
außersten - der Welt na nejzaším konci n
krají světa; die vier - n der Welt etví strany
světové; ven allen Orten und -n, ven allen -n
her se všechn stran (světai), odevšad; aller
Orten und -n, an allen Vizen (o Eden) und -n
na všechn stranach světa, všude; nach allen
vicr -n der Welt zerstrenen rozprásiti n roz-
metat do etví úhlá světa. 3. konec, skon-
čení, dokonání; - der Welt konec světa; bis
zum - der Welt do skonání světa; er hat
cin ruhijes - geschab skonal klidně; -Suli ke
konei cervence, -zu - nächsten Monats ke konci
prístího měsíce; Magen ohne - nekonečné
stesky; das ist ein - vom Viede to je konec
historie, s tím je po všem; wir wollen ichen,
wie das - vom Viede jein wird podívejme, jak
to dopadne; sein rechtem e verfechtren - anfangen
e anfassen e angreifen za opačný konec chopiti;
seinem - Tebe, nahe sein býti blízek (svěmu)
konei - smrti. 4. um - na konci: a) am -
des Jahres na konce n na sklonku roku;
b) am - u konce. u cile; c) am - hat er es
doch gethan naposled to preč učinil; d) na
konec, docela; ib kann mir am - denken mohu
konečne mysliti, mohu si i mysliti; am -
ist er seſtet schuld možno, že on sám je vinen;
ant feſten - am - aller -n konec koneč, poslézo,
konečne. B. no. (jogat) am - wird man dich nach
bitten müßen! naposled - pochvili té hundet
musit -jestě odpřosiť! 5. ..., und fein Ende:
a) -Aubenhund und fein -! věčný zvanił;
b) -Bateshang und fein -! Shakespeare a po-
ſand jen Shakespeare; Prv. das Vidi an beſten -
anglindent mirhati jmění, ničiti si zdravi; das
bide - temmmt nach treba pamarovati na zadni

kola; das - tränt das Wart, - gut, alles gut
dobrý konec, dila vénec. 6. = Endchen; es ist
ein ganze - bis dahin jest hodný kust
cesty. 7. (Serobom) konec, výsledek (von et. ceno).
8. (Zweed) zu dem - konec, cil, účel, záměr;
k tomu konci - cili, za tím účelem; zu
wetchem - ? zu was - ? k čemu? za jakym
účelem? 9. c. zu - bringen o jühen, do-
končiti, s-, dokonati, přivěte ke konci, skon-
covati -; ich kann das Buch nicht zu - bringen
memohu knihi dočisti; zu - gehen končiti
se, dokonávati se, jiti n chýliti se, spěti n
dospívati ke konci; ein Beratb geht zu - zá-
soba docháži; ein Ternim geht zu - hůta do-
cháži; es geht damit nicht zu - nebère to konce;
fig. zu - gehen taffen = begraben I. 1.; ein - haben
končiti se, prestávati; hier hat der Wald ein -
zde se les konči, zde (jest) lesu konec; die
tanaen Toae haben nun ein - dlouhé dni jsou
vyni u konce, vyni jest po dlouhých dnech;
es muß ein - damit haben musi to skončiti n
přestati; dieser Procесe hat fein - tento proces
je nekonečný n vleče se do nekonečna; der
Zwrt wird ten - haben sporu nebude nikdy
konce; (mit et.) zu - kommen; dojiti konce
(choh), skončiti (to); ich kann mit dieser Arbeit nicht
zu - kommen nemohu býti s praci hotov,
nemohu práce dodělati, nemohu (se) práce
zhýtji; mit 3-m o mit et. zu - kommen ukončiti
věc - kym, udělati s kym u s čim konec; e-r
Zadek dat., - gen. ein - machen věc ukončiti;
machen wir ein - dosti o tom n toho, pře-
stańme: nechme toho! dem Yeden 3-ß ein -
machen života zbaviti koho, o život připraviti
toho, doraziti koho; mit 3-m o et. ein - machen
akončiti (věc) s kym, udělati s kym n - čim
konec; ein - nachem bráti u p živem konec,
skončiti (se); cr nahm ein - mit Schrecken měl
hroznou smrt; das will tein - nehmem nema
to konce, nejde to ke konci; was fann das
jür ein - nehmem? jak to asi dopadne? es
wird mit ihm tein quites - nehmem s ním se to
dobre neskonči; das nimm't tein quites - z toho
nebude n nepojde nie dobrého; jid zu - neigen
e - zu - gehen; zu - o am - sein býti u konce;
dammt wan - zu - tim to bylo skončeně o
dbyro: der Megen ist zu - děst prestal, přestalo
přesi, vypryselo se; der Monat ist zu - messe
se konči; die jehonen Tage fud zu - jest po
krásných dnech. ty tam jsou krásné dni;
der Geledienst ist bald zu - bude brzy po služ-
bach Božích; ich bin mit m- Cräbldnem zu -
isem u konce s vypravováním; meine Geruld
ist zu - trpělivost ohne pucháži; der Verant
ut zu - zásoba došla; mu jeiner Kunst zu - jein
býti se svým uměním v končích, neveděti
se svým uměním kudy kam. 10. O das nage-
jigte - c- s Wiettes paseka, zářezek.

Ende-brett (2.-4.) n O krajina.
Endel (2.) n C₁₁ ud. zhyte(če)k laky.
endeln (2.) γα C₁₂ (tr.10 = überräben).
Ende-tos (2.) n D₃ pl. E₁ = Zehndel.
Endemic (2.-5.) [rec.] f E₁₈ path. endemik.
nemoc mištni.

endemisch (2.-5.) [rec.] a D₂... endemický],
jistému kraji n národu vlastní, mistní, do-
maćí.

Endemischsein

— 801 —

[Engel]

Endemischsein (~-~) n E₇ bez pl. endemienost (nemocí).

enden (~~~) C₁₃ endigen (~~~) C₁₂ I. %a
1. = beenden I. 1., 2.; sfe hat's geendet dokonala,
napnila svůj osud. 2. bea. die Tauden - dužiny
po obou stranách ztenčiti. — II. rₙ (b), %r sich ~
1. mit et ~: a) skončiti šim; b) mit et. fertig
werden) skoncovati něco, dokončiti co; ~ mit S-m
(obv. mit S-m fertig werden) ukončiti (věc) s kym,
udělati s kym konec. 2. gram. sich auf- er - končiti
se v -er; die (Saffe endigt in einen (s in e-m)
Saß ulice jest slipá. 3. (ausbören) prěstávati,
(gu Ende gehen) končiti se, s. sm. (ver)sehen) sko-
nati; (o hátaž) vypršeti, uplynouti; % čs endet
mit ùm blíží se n jde to s ním ke konci; ništ ~
wellendes Gespräch neutuchající hovor; ništ ~
wellendes Beisfallserußen nekonečný n dlouho-
trvající potlesk. — III. % C ~ n E₇ bez pl.
Endigung f E₁₈.

Enderling (~~~) m E₃ = Eingerling.

endermatisch (~~~) [řec.] a D₂,₃ lék. na
kůži působící.

Endes-bezeichncte(r) (~~~) (~~~). Endes-
unterschricbene(r), Endes-unterzeichncte(r)
(~~~), rak. Endes-gefertigte(r) (~~~) m
D₂,₃ (id) ~ (já) podepsaný, niže.

en détail (èti an detaj) advt. [fr.] na drobno,
po drobnu.

endigen (~~~) v enden; Eingung der Rechte
zánik n pomíjení práv.

Enderger (~~~) m E₆ ukončovatel.

Endivi-c (~~~) [lt.] f E₂₂ bot. Cichorium
endivia štěrbák, čekanka štěrbáková.

Endivi-en... (~~~) ~ koralle f zo. Pavonia
lactuca pávitka; ~ falat m salát štěrbákový.

endlich (~~~) I. a D₂,₃ 1. (opak unenklid) konečný, omezený, konec mající; unser Leben ist ~ nás život jest pomíječí. 2. konečný, poslední, určitý, definitivní†; adv. konečné, posléze, naposled. 3. (nach langer Zeit erfolgten) konečný, konečně (přec) přícházející; Prv. ~bleibt nicht ewig aus dočejke času co hus klasu. — II. C-c(s) n D₂,₃ ni konečno. — III. Endlichkeit (~-~) f E₁₈ 1. bez pl. konečnost atd., s. sm. pozemský život. 2. ~ s pl. omezený n konečný tvor.

Endmansdorf tøp, M (v) Vosoudov.

Endocarpium (~~~) [řec.] n E₁₃ bot. id.
vnitími obplodi.

Endosmoje (~-~) [řec.] f E₂₂ fys. (opak
Eposmeje) endosmosa†, prosakování (tekutiny
řídší z venčí do vnitř).

Endsbaum (~~~) m D₁, slizej, sluzej.

Endschaft (~~~) f E₁₈ konec, závěr; ~-c ~
erreiden dospěti konce n cíle; zur ~ süßen
dobře n šastně skoncovati n skončiti.

Endung (~) f E₁₈ zakončení; gram. koncovka.

Endungs... (~~~) ~ partikel f přípona,
koncovka.

Endymion (~~~) m E₂₅ (s pl. w ... en) id.,
miláček bohyně Luny, krásný spáč.

Ene-it (~~~) f neskl. Aeneis (středohornonšelecká
báden).

Energie (~-~) [řec.] f E₁₈ energie†, sfla,
ráznost, rj-, důraznost, úsilnost, působnost,
-ivost, účinnost, moc.

Energie... (~-...) lähmung f ochmuts
sílv; ~ loßigkeit f nedostatek energie.

energisch (~~~) [rec.] a D₂, energický†,
rázný; to věcech působí, důrazný, účinný.

en face (èti an f-) voj. batterie f batterie

postrelovací n enfilující.

enfilieren [fr.] (èti an f-) voi. I. %a C₁₂ po-
střelovati v déle hradby pevnostní, smítati
střelbou délku hradby. — II. % C ~ n E₇ bez pl.
Enfilierung f E₁₈.

eng (v) a D₂,₃ = enge I.

eng (v) enger (~~~), enk, enker prov. J ~
enk, ener.

Eng..., eng... (~-~) ~ anschließend a těsně
přílehavý; ~ bänglich a vychudlý, vyzáblý,
hubený; ~ briülig a úzkoprsý, dušný, dy-
chavičný; ~ briüligkeit f úzkoprsost, dycha-
vianost, dušnost; ~ führung f těsna, streßt;
~ gedrängt a v enge; ~ halsig a úzkokrrký,
(täähvek atd.) úzkohrdlý; ~ herzig a se srdec
nesdílným n nesoučitelným; nesdílný, nesou-
citný; ~ herzigkeit f úzkoprsost, obmezenost;
~ mäuser npl. to úzkohubí hadi z rodu Steno-
stoma (slepáci); ~ müündige fpl. (Mnaßen) zo. úzkó-
ústky; ~ paſſ m průsmyk, soutěska; ~ säulig a
stav hustěsloupy; ~ sichtig a úzkovidný; ~ ver-
bunden a těsně spojený; ~ weg m úvoz.

Engadin (~~~) npr. n neskl. zem. id. üdoli (Inna).

Engagement (èti ügagažem(n) [fr.] n E₂₅
1. závazek c šem.] 2. zabaveni. 3. přijetí do
služby; služba, úřad. 4. zápas, boj.

engagieren [fr.] %a C₁₂ najímati p najmouti,
zjednati (do služby n do práce), zamluviti
si koho, vzítí, přijímati do služby atd.; e-e Dame
(qum Tame) ~ dámu k tanei zamlouvati; síd ~ lassen
zamluviti se v službu; vzítí n příjmouti službu
(u koho); vstoupiti do služby n do práce n do
učení; zadati se, (pro)najímati se, uvázati
se več

eng(e) (~) I. a D₂,₃ 1. úzký, těsný; im ~ren
Siume v úžšim smyslu; ~ wehnen miti těsný
n malý byt; ~ Sperre tuhé zamčení; ~ (e) Kamm
hustý hřeben 2. fig. ein ~e)s Gewissen haben báti
se příliš čeho; ~ (e) Freundschaft důvěrné n intimní
prátelství; der Schuh ist mir zu ~ bota jest
mi těsná n malá; bota mne tláči; ~ (r) mačen
(7)úžiti; S. ~ (ièpe knapp) halten z krátka n na
uzdě držeti koho; čs ist mir ~ umě Herz jest mi
úzko n krušno; srdec se mi svírá; čs ist mir ~
auf der Brust mám tiseň na prsu; fig. ~
egesetzig. — II. C ~ n D₂,₃: inš C ~ bringen,
inš C ~ treiben = in die C ~ treiben. (v ~ III.).
III. C ~ f E₂₂ těnota, ~st, tiseň; in der ~ sein
býti v tisni; ~ (er Drt) těsnina; Meer ~ užina;
fig. S. in die C ~ treiben dostati n velmati do
nesnáze n do (nejhoršich) rozpaků, donutiti
koho k nejhoršimu; in die ~c gerathen přijiti
do rozpaků, ~ do chobotu; in der C ~ sein
býti v rozpacích n f bryndě.

Engel (~) [řec.] m E₄ (~ in f E₁₉)
1. anděl; gefallener ~ padlý anděl; fig. čs
fliegt ein ~ durchs Zimmer někdo má krížem
nohy (rozmluva vázne); die ~ schütten ihre Heder-
betten aus andílkové poušti přeži z duch-
ničky (oblakové), padá snih; die ~ in Himmel
pfeifen hören slyšeti anděličky v nebi zpívat;

Německočeský slovník. I. Deutschößmijches Wörterbuch.

101

Engel...

802

En(u)s

zert ~ aus der Holzlammer andělíček z krub, ohyzda. 2 bot. Narcissus poeticus narcis bilý. 3 to a) ~ (den) Fringilla spinus čížek; b) = Paffsunganger; c) Rhina squatina orloun křídlatý, kran.

Engel... (~~~...) = Engels...

Engelchen (~~~) n E7, Engellein (~~~) n E7, lim. od Engel: 1. andílek 2 zo. = Engel 3. a). engelhaft (~~~) a D2,13 andělský.

Engel(s)..., engel(s)... (~~~) ~ -ähntich a podobný andělu, andělský; ~bild n: a) obraz andela; b) andělská bytost; ~blümchen n bot. = Bernstraut c), f); ~blume f bot. a) = Alpenbahnenfüß; b) = Vergrammel; ~brot n mana nebeská; ~burg f (im Rom) hrad Andělský v kime; ~chor m kür andělský; ~dienst m etění andělů; ~che f = Nojepheße; ~jisch m: a) = toche; b) = Engel 3. c); ~fräulein npl. = Schwestern; ~geduld f andělská n beránči n. J. bova trpělivost; ~gesicht n: a) tvář andělská; b) (Erdreinung) zjev andělský; er hatte ein ~gesicht (d) zjevil se mu anděl; ~gleich a = -ähntich; ~gruß m pozdraveni andělské, Ave Maria, Andel Páne; ~guite f dobrota andělská; ~haisich m zo = Engel 3. c); ~knabe m andílek; ~löpfchen n: a) andílek (hlávička andělská); b) bot = Maßholder; ~krant n bot. = Armit 1; ~land n, ~länder m = England, Engländer; ~macher(in) f) m iron otec (n matka) andilku (vražedny t-oun den); ~mann m (ichot v Engel). ~mäßig a jako anděl, andělský; ~messe f tichá měše (= Stille Messe); ~mild a andělsky laskavý, andělský; ~orden m kongregace Matky Boži Andělské; ~rein a andělsky cistý; ~roche m zo Raja rhinobatos rejnok n rýnok křídlatý; ~jhar f zástup andělů; ~jshön a andělsky krásny; ~schwestern fpl. Andělské sestry (nau); ~steinlein n bot = Bischofscrocus; ~stimme f det Engel andělský hlas v vahas, angeličak; ~jüst (wurzel f) n bot = Butterjüst 2.; ~taube f roholub andělský; ~thierroje f bot Rosa englateria f lutea růže smrdutá n žlutá; ~franfwurz f bot =~ Armit 1; ~weihe f (svátek) Andělu Strážných; ~wurz(ch) f bot: a) Angeltica silvestris andělika lesni, děhel (= Angeliifa II 2); b) heme ~wurz(el) = Baumtropf; c) Geniana cruciata hořec n hořčec křížatý, prostřenělene křížový, prostřelene koření, hadovník; d) keinblätterige ~wurz(el) Selinum carvifolia olesník kmínolistý.

Engelsberg zem. Andělská hora (ve Slezsku).
Engelshaus top. Č (m) Andělská hora.
Engelschaft (~~~) f E18. 1. andělskost. 2 kür andělský (v Engelhor).
Engelswald top M (m) Mosnov.
engen (~~~) %a, %r jch ~ C12 úžiti, tísiniti, svírati (%r se): ‚a. sm. omezovati, potlačovati.
Engering (~~~) m E37. larva; ~ des Manafere pourrava P kundrát; lov. ~e, die unter der Hant des Wilbes entstehen übry.
Engerlings... (~~~...) ~fraß m ožráni od pouran.
engern (~~~) ~a C12 =~ verengern.
Enger-werden (~~~) n E7 bez pl. zůžení (se).
Engheit (~~~), Engigkeit (~~~) f E18 =~ enge III.

England (~~~) n E25 Anglie, poet Albion.

Engländer (~~~) I. m E6, ~in f E19 Angličan, f -ka. = II. jen m 1. el. (= engliiches Pferd) anglický kům.

engländern (~~~) %a C12 =~ englifieren.

engländisch (~~~) a D2,13 = englisch.

englisch (~~~) a D2,13 I. (aus England) anglický; C~ lernen učiti se (mluviti) anglicky; nach ~er Art po anglicku; ~e Fräulein anglické panny; ~krantheit krivice. = II. % C~ n E7 bez pl. neskl. angličina; aus C~ po anglicku; dein Bischen C~ ta trocha angličiny, kterou znás. = III. das C~e: im C~en v angličině; ins C~e do angličiny; das C~e an et. anglický ráz echo. = IV. ~ = engelhaft; der ~e Gruß = Engelsgruß; ~e Fräulein o Schwestern = Engelschwestern.

Englisch..., englisch... (~~~) ~ -amerikanisch a angl(iek) o -americký; ~blau n anglický módr; ~böhmisch a ang(iek) o český; ~deutisch a ang(iek) onémecký; ~roth n anglická červeň.

englíšeren (~~~) C12 I. %a ein Pferd ~ konš poangličiti, ocas konš pristihnouti. = II. % C~ n E7 bez pl., Englischerung f E18.

en gros (du Angro) [fr.] advt. na hrubo, ve velkém.
Engros... (du Angro...) [fr.] obch. ~händler m obchodník ve velkém; ~lager n sklad zboži ve velkém.

Engrossiſt (~~~) [fr.] m E2 =~ Engroſshändler.

Engung (~~~) f E18 užina.

Enharmonic (~~~) [rec.] f E18 id., místo, kde týž tón psán růžnými notami.

cn-harmoniſch (~~~) [rec.] a D2,13: ~ Töne stejnozvučné tóny gež mají růžná jmena, ale stejno výšk.

enfaunisich (~~~) [rec.] a D2,13 vpalovací.

Enfanuſſi (~~~) [rec.] f E18 bez pl. malířstvi vpalovací zem. voskovné.

Enke Œ (~~~) I. m E18, w Enk m E3 1. po-hůnek, mladsí pacholek 2. vidlice na opráč n otěž. = II. f E22 zahr. = Ableger 2.

Enkel (~~~) E6 I. m (rak tež pl. E21), ~in f E19, vnuk, f -čka; die ~ pl. vnući, vnoučata; z sm. (Adtenmmen) potomci. = II. jen m (Biegung des Jußes am vonech) ohbí nohy, nárt.

Enkel... (~~~) ~ind n =~ Johu, ~ochter; ~johu m pravnuk; ~ochter f pravnučka; ~welt f potomstvo.

enkem Œ (~~~) %a C12 zahr. roubovati, štěpovati.

Enkengrüin top. Č (v) Jankovice.

Enklave (du ſklave) [fr.] f E18, enkláva†, ~ obklíčí, území cizím obklopené; Œ vyčušování (trámu do pokoje).

Enklitica [rec.] f E18 (pl. tež Enklitica) gram id., částice příklonná, příklonka.

enklitisch (~~~) [rec.] a D2,13 gram enklitický†, příklonny.

Enkriniten-kalt (~~~) m E3 vápenec s lilijeicemi n enkrinitový.

Enkuberto (~~~) [rec.] m E23 zo. Dasypus sexcinctus pásoveč sěstipásný.

Enlebage Œ (du Alelevaže) [fr.] f E12 (tisk. l. vzorkováni odstraněním barvy.

Enneandric (~~~) [rec.] f E12 bot. devitinnuztvo, trida rostlin o 9 tyčinkách.

En(u)s (v) neskl. npr. I. f (těka) Enze; ob nutter der ~ nad n pod Enzi. = II. n m Enže.

cnorm

— 803 —

ent-bioſzen

cnorm (-) [fr.] a D₁₃ ohromný, náramný, nesmírný, nadmerný.

Enormität (-) [fr.] f E₁₄ enormitaſ, ohromnost, náramnost, nesmírnost.

Enquête (et anket) [fr.] f vyšťetrování, anketaſ: zkoumaci komise.

Enquête... (ěti jako předeh.) -beschlüſſe mpl. usnesení zkoumaci komise; -commission f zkoumaci n vyšťetrovaci komise.

Enſs (v) npr. f a n neskl. = Enns.

Enſs-baum (v²) m D₁, O vod. et = Bridenbaum.

Ensemble [fr. et assemblé] n E₂₅ 1. celek, sbor, souhrn. 2. jednota, -nost, soulad, souhlas.

Ensemble... [fr.] -ſiicd n hud. (skladba pro) sbor.

cut... (...) předpona ve slož. v výdě neodl. Význam 1. zbavování, dědělování: et. cutſarben břiſi n odnámišten barvu čemú. 2. vzdalování, uniknuti: der Hand entſaßen z ruky vypadnouti; aus dem Sejágnis cutſpringen z vězni uniknouti. 3. vznik(ani), počátek (déje): entbrennen zanititi se. 4. obraceti v opak: entstellen zueſtoriti.

cut-čujzen (~) j n (in) C₁₄ neodl. e-r Žade ~ ozváti se z čeho vzděváním.

cut-adeln (~) j n a C₁₂ neodl. Šlechtvič zbaviti.

cut-ädern (~) j a C₁₂ neodl. žil(ek) zbavití (col).

cut-arten (~) C₁₂ neodl. 1. vₙ (in), vₚ jich ~ odroditi se, nezdariti se. nepodariti se; fig. zvrhnouti se, zkaziti se. - II. vₙ převrátiti, zpotvóřiti v-oh, zmeniti přirozenou povahu

Entaſſis (~) [jec.] f E₁₈, (pl. Entaſſes) nice. vyd(m)uti, naduření, vyboulení (= anſe banden III.).

cut-äſten, ent-äſten (~) j a C₁₃ neodl. zhraně. větvi zbaviti, oklestiti, větve čeho ořezati.

cut-atſchen (~) neodl. I. vₙ a C₁₃ 1. dechu zbavovati (koho), nedati (komal) vydechnouti; cutatmet bez dechu, všeck udychán. 2. poet. 3-m et. ~ (bandend fertemſchen) dechem odniti E₁₈ co. ~ II. vₙ (in) 1. dechem zmizeti. 2 \ dechu pozbýti. ~ III. bez pl. C- n E₂, vₙ čs íſ tam C- to je k zalknuti.

cut-äuſſern (~) neo ll. I. vₙ a obv. vₚ jich ~ C₁₂ zbaviti koho čeho; vₚ jich einer Žade (gen.) ~ zbavití se, (jich vegebem vzdáti se čeho. fig. jich aller Wjenſchkeit ~ lidkost potiaciti n zapřiti; bibl. er cutańkerte jich ſelbst und naſom Kneuchsgeschtalt an zapſel sebe ſam a vzal na sebe podobu služebnika. ~ II. vₙ C- n E₇ bez pl., Entäußerung f E₁₈.

Ent-äußerungs-... (~) ... ~recht n právo převedeni v cizi majetek. alienacni.

cut-beben (v²) n (in) C₁₂ neodl. s chvěním vycházeti n unikati v čeho.

cut-behren (~) I. vₙ a C₁₂ neodl. 1. et. -r Žade (gen.) ~ nemiti čeho, býtí bez čeho, mspr. poſtradati čeho. 2. et. (fremwitt) ~ odrikati se čeho, obejiti se bez čeho; ich entbehere es nicht, das fann čit se ~ dovedu se obejiti (obějdu se bez toho; ich fann es nicht ~ nedovedu se obejiti bez čeho; es entbehebt ieder fachlichen Bedeutung nemá to věcného významu. ~ II. % C- n E₇ bez pl.

bez pl., Entbehrung f E₁₄ in Entbehrungen leben žiti ve strádání n odřikání

cut-behrlich (~) I a D₁₃, pořehřitelný, zbytečný, nadbyt(ě)ň, nepotřebný; er íſ uns dabei ~ mizžeme se při tom obejiti bez něho, nepotřebujeme ho k tomu. II s Entbehrlichkeit (~) f E₁₄ pořehřitelnost, zbytečnost; die Entbehrtheit der Žade leuchtet Žedem ein každému jest zřejmo, že lze se bez toho obejiti

Ent-behrnis (v²) f D₁₄ n D₁₃ = Entbehrung (v entbehren II).

cut-biegen (v²) vₙ (in) Bₐ neodl. der Žrake (dat.) ~ z dem Všege abbragen (r vto).

cut-bieten (~) vₙ B₆ (praes. ind. C₁₃) neodl. 1. S-m et. ~ (bejchem přikázati. roz. nařiditi, veleti komu co. 2. (jaqen taſſen) vzkázati; jemenen Gruß ~ vzkázati pozdrav(iti), pozdravovati koho (po kom.) 3. S. žit jich ~ (jich jich bejchemen) obeſi(lati, předvolati koho k sobě; et ~ (dommen taſſen) poslati pro co. 4. \ = anbieten II.

cut-binden (~) B₁ neodl. I. oₙ, vₚ jich ~ 1. S. von et. ~ sproſti, osvoboditi, zbaviti koho čeho; S. eines Cirs o einer Verbindungszeit ~ příšahy n závaznosti sproſti, z příšahy propuſtitii koho, od zavaznosti osvoboditi koho; S. j-š Wertes ~ vrátiti komu dané slovo; nun er aller Thom entbunden ied má po bíde. 2. eine Dän ~ both Mahati ~ ku porodu, von e-m knaben entbunden werden (rak. abs. ~) poroditi chlapečka; abs slelmonti, býtí v lezeti v kěstinedělích 3 (autbunden, auſteſen) rozvázati. ~ II. % C- n E₇ bez pl., Entbindung f E₁₈ porod, slehmuti, kout.

Cut-binder (~) m E₇, inf E₁₄ pomocník n f -ice ku porodu, babič, f -ka. accoucheur

Ent-bindungs-... (~) ... -austalt f porod nice; -aungeig e ſo známeni narozeni; -arzt m porodni lékař, pomocník ku porodu, babič, accoucheur†; -haus n porodnice (= -malt), -kosten f pl. útraty porodní, sležno: -kunſt f porodničti. babičstvi; -lager n porodni lůžko; -puppeſ f chre operačni loutka (porodní), fantom†; -schrift f list sproſčovací vvvazovací, písemné sproſtení v vvvazeni, -ſchule f porodničká škola; -urtheil v pře rozsudek propouſteci (z viny); -wiſſenjchaft f = -kunſt.

cut-bittern (v²) j a C₁₂ neodl. hołkosti zbaviti.

cut-blättern (~) C₁₂ neodl. I. vₙ listí zbaviti (col.) ~ II. vₙ jich ~ listí se zbaviti, ztráceti listí. ~ III. vₙ C- n E₇ bez pl., Entblätterung f E₁₈.

Ent-blätterungs... (~) ... -zeit f čas, kdy listí opadává, listopad.

cut-blicien (~) C₁₂ neodl. I. vₙ a olova zbavití, odoloviti (rejm. rudy). ~ II. % C- n E₇ bez pl., Entbliciung f E₁₈.

cut-blischen (~) jn (in) C₁₄ neodl. bleskem vvvaziti (čeho).

cut-blöden (~) C₁₃ neodl. I. \ vₙ a učiniti chytrejšim, poučiti, zchytriti (koho). ~ II. vₙ jich ~ 1. odvážiti se, opovažovati se, osměli se. 2. stvědi se. ostvěchati se (inj. inf.)

cut-blöſcu (~) C₁₁ neodl. I. vₙ, vₚ jich ~ 1. obnažiti, odhaliti, odkrý(va)ti (rₚ se): ikun haupt ~ smeknouti, sníti kloshou v cₚ se; mit

8

Ent-blößungs...

— 804 —

| Enten...

entbleßtem Haupe s blavou obnaženou » nepu-
krytou; die von Schnee entblößte Erde země schnu-
zbavená; den Degen » kord obnažit » (vy)tasiti,
kordu dobýti; také sen tasiti. 2. (entledigen, be-
ranben) zhaviti koho čeho, odniti komu co, oloupití
koho oč; das Fleisch o die Smeden » maso a kosti)
kosti ob(f)rati; er ist von allem entblößt nemá
ničeho; id bin jetzt von Geld entblößt nejem
ted při penčích; aboh, wir sind entblößt von
Verdauungsein Bordeauxké vino nám došlo:
von Haaren entblößt holohlavý; von aller Hilde
entblößt sein byti beze vši pomoci. 3. fig.
sich odhaliti se, objeviti se, dáti se po-
nzati. — II. 1. % C- n E₇ her pl., Entblößung f
E₁₈. 2. Entblößung f (Entbleßtem obnaženost
atd., Rangel) nedostatek (čeho).

Ent-blößungs... (~-... ~) -thal n geol. údoli
vymlěte vodou.

ent-blühen ~ (~-) %a (ju) C₁₂ neodl. 1. (au-
blühen) rozkvétati, rozvíjeti se, rozpučeti, pro-
kvétati (odkuo). 2. = verblühn.

ent-blumen, ent-blümen C₁₂, ent-blüuen
C₁₃ (~-) %a neodl. zhaviti (co) kvétů.

ent-borgen (~-) %a C₁₂ neodl. vypůjčiti si
(v) bergen I. 1.

ent-borken (~-) %a C₁₂ neodl. oloupati co,
kůru (s čeho) sloupati, kůry zhaviti.

ent-bransen (~-) %a (ju) C₁₄ neodl. s šumem
unikati (odkuo).

ent-brechen ÷ (~-) B₄ neodl. I. %a v₇ (ju)
proržeti (odkuo). — II. %r sich ~ 1. sich einer
Sache ~ (entchen) vyhýbati se čema, straniti se
cěho. 2. sich nicht ~ (entbatten) fönnen žu... nemoci
se zdržeti; er fann sich nicht ~ zu schreiben ne-
může se zdržeti, aby nepsal; nemůže nepsati.

ent-brennen (~-) C₁₅ neodl. I. v₇ (ju) (p. p.
táž ~ entbrennen) žanititi se, roz- se, vzniti
se, zapáliti se, zahořeti, vzplanouti; in Liebe ~
láskou vzplanouti; von Liebe entbraunt roz-
nícen(y) » vznáty(y) láskou; von Zornu embrannt
rozpálen(y) » rozohnen(y) hnevem. — II. %a ~
zapáliti, zažiči.

ent-bunden (~-) p. p. od entbinden.

ent-bürden (~-) %a C₁₃ bremene zhaviti.
Entchen (~-) n E₇ dim. od Cute kachnička.

kačenka, kačátko.

ent-christlichen (~-~) I. %a C₁₂ neodl. od-
vrátiti (koho) od křesfanství. — II. % C- n E₇
bez pl., Entchristlichung f E₁₈.

ent-deckbar (~-~) a D₂₃ odhalitelný.

ent-decken (~-~) C₁₂ neodl. I. %a, %r sich ~
1. odkrýti, odhaliti, objeviti; sich ~, od entbedt
werden objeviti se: a) = abdeden I. 1.; b) (et.
Verborgene sind) ein Geschinnis ~ tajemství
odhaliti; ein Complet ~ odkrýti » odhaliti
spiknutí, prijiti na stopu spiknutí, vyzkou-
mati (co); c) (ubetanantes zur steinmtus bringen) sich
3-m ~ prohlasiti se, projeviti se, odhaliti
se, dáti se poznati (kemu); d) (et. breder Ubetanante
betannt machen) Columbus hat im S. 1492 Amerika
entbedt Kolumbus c. 1492 odkryl » objevil n
nalezl Ameriku. — II. % C- n E₇ bez pl.,
Entdeckung f E₁₈ objev.

Ent-decker (~-~) m E₆, ~in f E₁₉ objevitel,
okdrytel; wer war der ~ von diesem Lande?
kdo objevil tuto zemi?

Ent-deckungs (~-~) -cijer m horlivost
v objevování, horlivá snaha po objevech;
- reise f objevná výzkumná cesta; e- e- reise
in cíl Land machen na prozkoumání země se
vydati; -reisender m badatel, pátratel, vý-
zkucee; -jeit f doba objeveni.

ent-deutschen ~ (~-~) %a, %r sich ~ C₁₄ neodl.
odněmčiti se, přestati býti Němcem.

ent-diadenem ~ (~-~) %a C₁₂ neodl. sníti
diadem (s hlavy) komu.

ent-dišten ~ (~-~) %a (ju) C₁₃ neodl. pozbýti
vůine, vyjeichnouti.

ent-dunkeln (~-~), ent-düstern (~-~) %a C₁₂
neodl. osvětliti, zjasniti.

Ente (~-~) f E₁₂, dim. Entchen (~-~) n E₇
1. kachna, kačena; junge » kleine » = Entchen,
wilbe ~ Anas Boschas kachna divoká; fig. (dahre
Kachnicht) kachna, lživá » smyšlená zpráva
(novinářská). 2. fig. wie e e bleierne ~ schwimmen
plovati jako zednická třištka.

ent-eden (~-~) %a C₁₂ neodl. rohů » hran
zbaviti, rohy » hrany čeho sřějte.

ent-ehren (~-~) C₁₂ neodl. I. %a, %r sich ~ 1. zne-
uctiti, cti zhaviti, o cest pripraviti, (z)hano-
biti. 2. e e Zungau ~ (gärtchen) panne zprzni-
zimrhati, porušiti, o panenství » o věneček
pripraviti; unter Zujage der Che » porušiti (cenzhou
pod přípovedi manzelství. — II. ~ d part., a
D... zneutektivající, ponižující, nečestný. —
III. % 1. C- n E₇ bez pl., Entehrung f E₁₈. —
2. Entehrung f (Enteichen) nečest, hanba.

Entehrer (~-~) m E₆, ~in f E₁₂ zneutektivč.

ent-eignen (~-~) C₁₃ neodl. I. %a vyvlast-
niti. — II. %r sich e- dach » uponsteti, owst-
pitou od čeho — III. % C- n E₇ bez pl., Enteig-
nung f E₁₈ vyvlastnění, expropriace.

Ent-eigner (~-~) m E₆ vyvlastnitel.

Ent-eignungs... (~-~...) -recht n právo
vyvlastníovací; -verfahren n = Enteignung.

ent-eisen (~-~) I. v₇ (ju) C₁₂ neodl. 1. ubi-
hati, utikati. 2. = entemmen. — II. % C- n E₇
bez pl. útk.

ent-eisen (~-~) %a C₁₄ neodl. ledu zhaviti.

Ent-telechie (~-~) |tec. f E₁₂, samočel-
nost, svobodná činnost samoučelná.

enten P (~-~) adv. prov. j. vid. = hüben.

Enten..., ente... (~-~) -aar, -adler m 20.
orel mořský a leuïc; -grf. f druh kachen; -artiga
a kachnovitý, na způsob kachny; -beize f
honba sokolem na kachny: -braten m kachni
pecené, pěcena kachna; -brut f vyhlíhl ka-
cátka; -dušit m lov, kachní broky; -ci n kachni
vejce; -fang m: 1. lov kachen. 2. = bert;
-fänger m kachnár; -fleisch n kachní maso,
kachnina; -flott n bot. Lemna minor okřehek »
vodní čočka, žabinec menší, čočovice vodní;
-slug m: a) let kachen; b) doba letu kachen;
c) místo, kudy kachny leti; d) houf » hejno
kachen; kachny v hejně » v houfu, -füß m:
1. kachní noha (v povět. jměno vodních panen) 2. bot.
a) Diphylliea; b) Podophyllum noholistětituť;
-fuß-artig a = -jüüia; -füüsig a kachnonohy;
-gang m kachni » batolivá chůže; -gehege
loviště kachni; -geicr m 20 = -adler; -gras n
bot. Glyceria fluitans zblochan vzplovající,
odemka zblochan, bojínek vlavý, rosná tráva,
rosička; -gries n, -grün n, -grüthe f bot. =

Enter...

— 805 —

[ent-fernern]

~~-flott; -habicht m = -aar; -hagel m = -duni;~~
~~-hamcn m rukávnik na kachny; -haus n~~
~~-hof m kačinec, kachní dvůr; -herd m místo~~
(ve vodě) divokých kachen; -hund m pos
vyvičený na lov kachen, kachnák; -hiitte f
kačinec, kachní kurník; -jagd f lov kachen;
-jaśer m lovek kachen; -laffmuschel f ~
můsto vrtavá z rodu Anatina; -ktutter f kacháč n
-adlo; -kronmuschel f ~ = -mušdel; -kił
lein kachně, kačátko; -mušschel f ~ Lepa
anatifera vilejš stvoluaty; -mušschel-artig
vilejšovitý; -pfuhl m, -pfüße f kachnište,
kachní kaluž; -ruf m: a) (kachní) kachání,
knáchot; b) = -kutter; -schnabel m: 1. zobák
kachní. 2. ~ Donax anatina sekeranka kachní;
-schnabel weißen m bei Triticum turgidum pso-
nice angliéká n oduřelá; -schrot n lov. kachní
broky; -stali m kačinec; -stößer m ~ = -aar;
-strich m = -stüg; -teich-muschel f ~ Ano-
donta anatina škeble rybničná; -zug m =
-stüg.

Enter... (~) plav. -beiſ n kyr slézačský; -dregg m, -haken m slézačské háky, udice, harpuny (na lanech uvázané k metáni na nepřátelskou lod); -luken fpl. stopy slézačské; -nege n síté slézačské; -píke f píka slézačská, kopi slézačské.

ent-erben (~) I. %a C₁₂ neodl. vyděditi,
dědictvi zbaviti. — II. %v Enterbung f E₁₈:
rechtmäßige Enterbung právu odpovídající vy-
děděni, vyděděni po právu.

Ent-erbte(r) m. Ent-erbte f (~) D₂,₁₃ vy-
děděnec.

Ent-erbungs... (~) recht n právo vy-
děditi; -ursache f příčina vyděděni.

Ent(e)rich (~~v~~) m E₃ kacer. kačírek.

enterisch (~~v~~) prov. = einmünchend.

entern (~) I. %a C₁₂ plav. ein Schiff ~ slézti
lod (nepřátelskou) pri útoku. — II. % C~ n
E₇ bez pl., Entering f E₈.

entsticren (~-L~ eu an-) [fr.] %r sich ~ C₁₂
stavěti si hlavu.

entsticrt a D₂,₂₃ [fr.] svéhlavý, umíněný.

ent-fachen (~) %a C₁₃ neodl. = anfachen.

ent-fahren (~) %n (in) C₉ neodl. uniknouti,
uklouznouti, vy-; ihm entjuhr dieses gefestruńdne
vyznání mu uklouzlo, vyznal bezdéky; das
Wort entjuhr mir, ich wuiste jetzt nicht wie slovo
mi uklouzlo, ani nevím jak.

ent-fallen (~) %n (in) C₇ neodl. 1. vypadati p
vypadnouti (z čeho); der Sted entfiel s-r Hand hůl
vypadila mu z ruky; fig. sein Name entfaltet wir
jeho jméno vychází n vypadá mi z paměti,
zapominám jeho jména, nemohu vzpome-
nouti případnouti na jeho jméno; das ist
ihm ~ to mu vypadlo do mysli. zapomněl na
to; das Her; entfiel ihm srdnatost ~ odvaha ho
opustila, ztratil odvahu; sich (dat.) = lassen
nechati si ujiti. 2. * auf S. ~ (3-m ziaßen) vy-
cházeti n případnouti na koho dostati se komu;
die auf S. ~ be- Einnme suma na koho vycházě-
jící, komu připadající. 3. abs. prov. a) = aus-
fallen I. 2.; ein Grund entfällt důvod přestává
na pomíjí, není (tu) důvodu; b) zůstává) ati
(pro koho). 4. geot rozcházeti se.

ent-falten (~) I. %a, %r sich ~ C₁₂ neodl.
1. (aus)einander falten) rozvíjeti v rozví(n)outi;

die dieje entfaltet sich ruže se rozvíjí; die Œgel ~
plachty rozvinouti; die Flügel ~ křídla roz-
táhnouti n rozepnouti n rozestříti; e-n Brief ~
psani rozbaliti n otevříti. 2. (aus)atten záhybů
n vrásek zhaviti; s-e Ziru entfaltete sich óelo
se mu vyjasnilo, z čela zmizely mu vrášky.
3. (einen, bteſigten) otevřiti, objeviti, odhaliti,
fig. S-m sein Herz ~ srdee své komu otevřiti n
ohjeviti; den Wid ~ pozdvihnouti zrak. 4 (ent-
wieden to vlohaich atd) vyvíjeti se, vytvářeti se. —
II. % E~ n E₇ bez pl., Entfaltung f E₁₈ roz-
voj, vý-.

Ent-falter ~ (~) m E₀ rozvíječ atd

ent-janatifieren ~ (~-~) %a C₁₂ neodl.
fanatismu zbaviti.

ent-färben (~) I. %a, %r sich ~ C₁₂ neodl.
1. odbarviti, barvu bráti n odnímě como.

2. sich ~ barvu ztráceti, (vy)rudnouti, (vy)-
blednouti; o obřeč (γ)blednouti; o tis (se)žlout-
nouti. — II. % E~ n E, bez pl., Entfärbung f E₁₈.

ent-fasern (~) %a C₁₂ neodl. vláken zba-
viti, odvlákniti.

ent-fechsen ~ (~) %a C₁₄ neodl. zbaviti
revu žlutých větvi.

ent-fernbar (~) a D₂,₃ vzdálitelný.

ent-fernern (~) C₁₂ neodl. I. %a vzdalovati
p vzdálití; řícte ~ skvrny (vy)čistiti; S. von
f-m Amt ~ zbaviti koho úradu; S. aus der Stadt ~
vzdálití n poslati koho z města; Glüder des
Kerspers ~ údy těla odnímě. — II. %r sich ~
vzdálití se n od- se (od čeho n odkud), odejiti;
ndt beimlich ~ zmizeti, upláchnouti; entferne dich
mört von uns nechod od nás, zůstaň u nás;
entferne dich nicht zu weit nechod n nezacházej
příliš daleko; sich vom Lande ~ oddáliti se n oele-
jeti n odplouti n odrazit od iehu. — III. %
1. E~ n E₇ bez pl., Entfernung f E₁₈ kam. Entfernern
des Lehrgerüstes odkružení; westalb dringen Zs
auf f-e Entfernung? proc usilujete o to, aby byl
vzdálen? 2. jen Entfernung f: 1. (Abweisen)beim
neprítomnost. 2 (Serne, abtand) die Stadt ist in
einer Entfernung na zu seben město jest viděti
v dáli; in der Entfernung von handert Schritten
sto kroků od (tam)tud; in einiger Entfernung
sfeien státi opodál n in povzdálí; ich fan
in dieser Entfernung nicht seben nevidim tak
daleko. — IV. entfernt (~) a D₂,₃ 1. (weit)
vzdálený, daleký; adv. daleko; weit entfernt
tuze vzdálený; ich war weit entfernt von diesem
Gedanken tato myšlenka byla mine daleka;
weit entfernt, j-n řeicher zu sejehen, welleangre er
jsa toho dalek, aby se k chybě přiznal,
žádal...; (weit) entfernte Zeit dávno minulý n
uplynulý čas; bis auf die entfernteften Zeiten der
Zuhinit) až do nepozd(n)ějšich dob; sich von
3-m entfernt halten vzdalovati se n varovati
se koho 2. (abweient) neprítomný. 3. (gering) nicht
die entfernteften Urrade haben nemiti nejmenší při-
činy; nicht im Entferneften ani v nejmenšim:
bei dem entfernteften (Medanken při pouhě my-
slence; die beiden Städte sind nicht weit von ent-
ander entfernt obě města nejsou daleko od
sebe; wie weit ist wohlb jene Städte von hier ent-
fernt? jak daleko jest ono město odtud? jak
daleko jest odtud do onoho města? entfernte
Berwandtschaft vzdálené přátelstvo — V s Ent-

ent-fernter-weise

— 806 —

ent-gegen

ferntheit (~-~) f E₁₈, Entferntischen (~-~) n E, otčě pl. vzdálenost, dalekost.

ent-fernter-weise (~-~) adv.: nicht ~ ani za mák, ani dost málo.

Ent-fernungs-... (~-~) ~gebühr f der 12 vecaten plat advokatům za jednání mimo kančelár; platplatek vycházkový; ~messer m měřidlo vzdálenosti, teleometr.

ent-fertigen (~-~) ¼a C₁₂ neodl. vybýti.

ent-fesseln (~-~) I. ¼a, ¼r sich ~ C₁₂ neodl. rozpoutati, pout zbaviti; die entfessften Seiden- schaffen rozpoutané vásně. — II. ¼% C~ n E~ bez pl., Entfessfang f E₁₈.

ent-festigen (~-~) I. ¼a C₁₂ neodl.: e-c- Stadt ~ mesto opevnění zbaviti. — II. ¼% C~ n E~ bez pl., Ent-festigung f E₁₈.

ent-fetten Θ (~-~) I. ¼a C₁₃ neodl. mastnoty n tuku zbaviti, odmastňovati. — II. ¼% C~ n E~ bez pl., Entfetzung f E₁₈.

Ent-fettungs-... (~-~) ~cur f léčení od- tučňovaci: ~maschine f stroj odmastňovaci.

ent-fiedern (~-~) ¼a C₁₂ neodl. perí zbaviti. oškubati.

ent-filzen Θ (~-~) ¼a C₁₄ neodl. plsti zba- viti. odpěsití.

Ent-filzer Θ (~-~) m E₀ předeln. hřeben od- plstovaci.

ent-firuissen Θ (~-~) ¼a C₁₄ neodl. fermeže zbaviti.

ent-flammen (~-~) C₁₂ neodl. I. ¼a (anzünden) rozplameniti, rozpláni, roznítiti; fig. (begleisten) roznítiti, rozohniti. — II. ¼r sich ~ roznítiti se, vzplanouti. — III. ¼% C~ n E~ bez pl., Entflammung f E₁₈.

Ent-flammer (~-~) m E₀, roznečovač.

ent-slattern (~-~) rₚ (in) C₁₂ odlétati, vy- p odletěti (z čeho).

ent-flechten (~-~) ¼a B₅ neodl. 1. rozplétati p ~ěti. 2. počt den Aen Mänze ~ trhati věnce s niv.

ent-fleischen (~-~) ¼a C₁₃ neodl. masa zba- viti; entfleischte Bände kostivě ruce.

ent-fliegen (~-~) ¼n (in) B₆ neodl. ulétati p ulétěti.

ent-fliehen (~-~) neodl. I. ¼n (in) B₅ utikati p utěci, ubíhati; der Gefahr ~ uniknouti nebezpečenstvi; vyváznouti z nebezpečenstvi. — II. ¼% C~ n E~ bez pl., ~ Entfliichung f E₁₈ útek.

ent-fließen (~-~) ¼a (in) B₅ odtěci, odpěly- nouti; Thränen entfassen ihren Augen slzy ka- nuly ji n ronily se ji z oc.

ent-slimmern ~ (~-~) ¼n (in) C₁₂ blyšti se (z čeho).

ent-floren ~ (~-~) ¼a C₁₂ neodl. = entfödliern.

ent-floss ~ (~-~) impf.. ent-flossen (~-~) p. p. od entfliehen.

ent-flüchten ~ (~-~) ¼a (in) C₁₃ neodl. = entfliehen.

ent-flut(h)en ~ (~-~) ¼n (in) C₁₃ neodl. = entfliehen.

ent-föderalifieren ~ (~-~) ¼a C₁₂ ne- odl. defederalisovati.

ent-frachten ~ (~-~) ¼a C₁₂ neodl. = ab- laden I.

ent-fremden (~-~) C₁₃ neodl. I. ¼a 1. ~-m et. ~, et. von ~-m ~ odciziti, odvrátiti eo od koho; sib das Herz ~-ß ~ odciziti si srdečo; diejes Benehmen entfremdete ihm die Herzen j-r Freunde

tinto chováním ztratil n pozbyl srdece svých přátel. 2. entwenden odciziti, vzítí, ukrásti. +, uzmouti komu eo. — II. ¼r sich ~ ¼a ¼n odciziti se. — III. ¼% C~ n E~ bez pl., Entfremdung f E₁₈.

ent-frachten (~-~) ¼a C₁₃ neodl. plodů n ovoce zbaviti; (o)česati (strom).

ent-führbar (~-~) a D₂,₃ eo lze uněsti.

ent-fuhr (~-~) impf. od entfahren.

ent-führen (~-~) I. ¼a C₁₂ neodl. 1. (zejm. ženu) uněsti, odvésti. — II. ¼% C~ n E~ bez pl., Entführung f E₁₈ únos.

Ent-führer (~-~) m E₀ únosník, únosce; s. sm. svůdce.

Ent-führungs-... (~-~) ~geschichte f dě- jiny únosu, vypravování o únosu.

ent-funkeln (~-~) ¼n (in) C₁₂ neodl. roz- jiskřiti se, zatřypiti se (z čeho).

ent-fürchen (~-~) ¼a C₁₃ neodl. ~: ~ zba- viti koho hodnosti knížecí n titulu kn.čečího.

ent-fürsten (~-~) ¼a C₁₃ neodl.: ~: ~ zba- viti koho hodnosti knížecí n titulu kn.čečího.

ent-fuseln Θ (~-~) I. ¼a C₁₂ neodl: den Vramntheim ~ zbaviti košalku přiboudliny. — II ¼% C~ n E~ bez pl., Entfuselung f E₁₈.

ent-galt (~-~) impf. od entgehen.

ent-gang (~-~) impf. od entgeben.

ent-gang (~-~) m D₁₁ (des Głowinnes) ujiti n únik n úbytek zisku; ~ (am Gewerbe újma na výdělku).

ent-garnen (~-~) ¼a C₁₂ neodl. siti zbaviti.

ent-gasen (~-~) ¼a C₁₄ neodl. chem. plynů zba- viti.

ent-gegen (~-~) I. fvr s dat. čaču za dat. proti; dem Ztrem ~ proti proudu; dem Wunde ~ proti větru. — II. attributivni a = entgegengecist (v toto ~ ~ in). — III. adv. obyč. s dat., višь odl. Vyznam: a) bliženi se proti komu; ~cilen chvátati vstří (komu); b) pohyb směrem ke komu; vyjadřující přáni setkati se s ním; ~-m die Arme ~střeken vztahovati ruce ke komu n po kom; c) opačný směr, odpor; dem Winde ~sahren plouti proti větru. — IV. Přiklady: ~-m e o-r Sache ~arbeiten 1. ¼n (b) proti komu n čemu pracovati, vzpírati se, odpirati, na odpor se stavěti komu n 2. % C~ arbeiten n E~ bez pl.: die Regierung tülbet das ~arbeiten gegen ihre Anordnungen nicht vláda netrpí odporu proti svým nařízením; ~-m ~bellen stěkati na koho; ~-m ~blafen ¼a, ¼n: der Wind blies gerade ~ vál právě protivný vítr; der Wind blies uns den Staub ~ vítr vál nám prach do ocí; ~-blifen ¼n (b) = ~chen; ~bringen ¼a nésti vstří, s. sm. podávati, nabi- zeti; ~-m guten Willen ~bringen ukazovati komu dobrou vůli; ~-m ~brüllen řváti na koho; ~-m ~brummen bručeti na koho; ~-duften ¼n (b) vy- silati (ke komu n k čemu) svou vůni; die Blumen duften uns ~ kvetiny vítaji nás svou vůni; ~cilen ¼n: ~-m ~cilen chvátati komu vstří n v ústrety; j-m Verderben ~cilen vrhati se do záhuby, spěti v záhubu; ~-fahren ¼n: ~-m ~fahren jeti vstří komu; ~-fliegen ¼n letěti proti komu n vstří komu n čemu; ~-flehen ¼n utikati, prchati vstří komu n čemu; ~-führen ¼a vésti (koho) proti komu; ein Zufall fühyte uns ihm ~ náhodou jsme se s ním sesli n setkali; ~-gaffen ¼n (b): ~-m ~gaffen zevlovati na koho; ~-gehen ¼n (in):

ent-gegen-ge>scht

— 808 —

Ent-haltfamkeits-...

hrud meči; ~wirken 1. v'n (b) = ~arbeiten; der
Gist ~wirgende Mittel léky proti pakostnici;
~wickende Kräfte sily protivné. 2. C-wirken n
odpor; ~ziechen v'n (jn) dem indein ~ziehen tähnouti
proti nepiteli.

ent-gegen-ge>scht (~~~v~~~) a D2,13 v entgegen-
sehen (entgegen-...).

entgegen (~~~v~~~) 1. v'n (b) C₁₃ neodl. 1. od-
větiti, odpověděti, odtušiti. 2. (entgegentreten)
na odpor se stavěti, odpírati. 3. vj. jeviti se,
ukazovati se. — II. % C~ n E₇ bez pl., Ent-
gegung f E₁₈ odpověd, odezva.

ent-gehen (~~~v~~~) (jn) C₁₉ neodl. ujiti, unik-
nouti, vyhnouti se čemu, vyváznouti z čeho;
er ist der Gefahr glücklich entgangen šeštaně ušel
n unikl nebezpečenství, vyvázl z nebezpe-
čeuství; der Nébler ist mir entgangen chyba mi
užla, přehléd jsem chybu; es war ihm kein
Wert entgangen slovo mu neušlo; er wieder
z Strafe nicht ~ neujde trestu; er soll mir nicht ~ ten
mi neujde; die Gelegenheit ~ lassen promeškati
n propásti příležitost; ce entgeht mir ušly, (baš...)
neni mne tajno, vidim, pozorui („...eijer
die Vorbeil ist mir entgangen této výhody jsem
pozbyl n si nepovšiml; der Althem entgieng ihm
dench se mu tajil; das taun Mhnen nicht ~ to
Vak nemine, tomu neujdete; ~der Gewinn
vunikající zisk; entganger Gewinn ušly zisk.

ent-geisen (~~~v~~~) v'n C₁₂ neodl. 1. vyklestiti,
vymiškovati, vyřezati. 2. p s. sm. ein Thier ~ zba-
viti vře rujnosti.

ent-geisten ~ (~~~v~~~) v'n C₁₃ neodl. ducha
zbaviti.

ent-geißtern (~~~v~~~) I. v'n C₁₃ neodl. duše n
života zbavovati; entgeißert bez ducha, bez
života. — II. % C~ n E₇ bez pl., Entgeiste-
rung f E₁₈.

ent-geißigen (~~~v~~~) v'n C₁₂ neodl. odniti
duchovní ráz čemnu; zhmotniti, hmotou uči-
niti (eol.).

Ent-gelt (~~v~~) m (n) E₃ bez pl. odplata, ú-, (Cios) náhrada, odškodnění; (vejelebt) výkupné; (Cehn) mzda, odměna, náhrada; (Ztrafe) pokuta; ~ leisten ~ entgeffen; obn(c) ~ zadarmo, zdarma.

ent-gelten (~~~v~~~) I. v'n B₄ neodl. nahražovati
r -diti (eol); spláceti p odplatiti; du sollt es
mir ~ ty za to odpykás; zlým toho zaživés;
R. et. ~ lassen odplatiti komu eo, pomstiti se
komu za eo; ich will es j-f Familie nicht ~ lassen
nehechi se mstifti za to (na)jeho rodiné; warum
soll ich m-r Gesundheit (dat.) j-e (Breuheit) ~ lassen?
proč ma mé zdrávi trpěti pro jeho hrubost? —
II. % C~ n E₇ bez pl., Entgeltung f E₁₈ pokuta.

ent-geltlich ~ (~~~v~~~) I. a D₂,₃ úplatní,
splatný. — II. s Entgeltlichkeit f E₁₈ úplat.

ent-germanisieren (~~~v~~~) v'n C₁₂ neodl.
degermanisovati†, germánského rázu zba-
viti (= entdeutschen).

ent-giften (~~~v~~~) % C₁₂ neodl. jedu zbaviti;
tw = desinficiieren.

ent-glänzen (~~~v~~~) v'n (jn) C₁₄ neodl. třp-
titi se (z čeho).

ent-glasen (~~~v~~~) I. v'n C₁₄ neodl. chem. roz-
skli; sklo (žířenim v písku) průhlednosti
zbaviti. — II. % C~ n E₇ bez pl., Entgl-
fung f E₁₈.

ent-gleisen (~~~v~~~) I. v'n (jn) C₁₄ neodl. z koleji
vyjeti, vyšinouti se. — II. % C~ n E₇ bez pl.,
Entgleisung f E₁₈.

ent-gleiten (~~~v~~~) v'n (jn) C₅, praes. ind. n imp.
C₁₃ neodl. vyklouznouti.

ent-gliedern ~ (~~~v~~~) I. v'n C₁₂ neodl. údu
zbaviti. — II. % C~ n E₇ bez pl., Entglie-
derung f E₁₈.

ent-glimmen (~~~v~~~) v'n (jn) B₅ neodl. 1. roz-
doutnati se, vznitati se. 2. e-r Cache (dat.) ~
jiskřiti n tryskati z čeho.

ent-glitschen (~~~v~~~) v'n (jn) C₁₄ neodl. = ent-
gleiten.

ent-glißen (~~~v~~~) C₁₂ neodl. I. v'n (jn) 1. roz-
páliti se, rozžhaviti se (= erglißen, entbrennen).
2. s dat. vycházeti z čeho plápolem, plápo-
lati z čeho; o pškrich szeti Z čeho; o plamenech: šle-
hati z čeho. — II. v'n zanititi, rozpáliti, zažici.

ent-göttern (~~~v~~~) I. v'n C₁₂ neodl. 1. zbaviti
(eo) bohni. 2. zbaviti (koho) božství. — II. %
C~ n E₇ bez pl., Entgötterung f E₁₈.

ent-gottesdiensten ~ (~~~v~~~) v'n C₁₃ neodl.
zbaviti bohoslužby.

ent-göttlichen ~ (~~~v~~~) v'n C₁₃ neodl. =
entgittern 2.

ent-gräten (~~~v~~~) v'n C₁₃ neodl. = ausgräten.
Ent-großung (~~~v~~~) f E₁₈ alchymie: změna
země n vody v oleni n vzduch.

ent-grünen (~~~v~~~) C₁₂ neodl. I. v'n (ja)-
zelenati se, vypučeti. — II. v'n zeleni zbaviti.

ent-gurgen ~ (~~~v~~~) v'n C₁₂ neodl. pod-
říznouti komu krk, zahrdliti, života zbaviti koho.

ent-gürten (~~~v~~~) v'n, v'n sich ~ C₁₃ neodl.
odpásati, (% se); ein Pferd ~ rozepnouti koni pod-
pěnku n popruh.

ent-haaren (~~~v~~~) I. v'n C₁₂ neodl. 1. vlasů
n chlupů zbavovati. 2. kořel = abhaaren I. —
II. % C~ n E₇ bez pl., Enthaarung f E₁₈.

Ent-haarungs-... (~~~v~~~) ~-mittel n pro-
striedek chlupu p vlasi zbavujici.

ent-haften (~~~v~~~) C₁₂ neodl. I. v'n propustiti
z vazby — II. % C~ n E₇ bez pl., Ent-
haftung f E₁₈.

ent-hafeln (~~~v~~~) I. v'n C₁₂ neodl. odháčko-
vati. — II. % C~ n E₇ bez pl., Enthäkelung f E₁₈.

ent-halfern (~~~v~~~) v'n C₁₂ neodl. ohlávku
siti n sundati (konu).

ent-halten (~~~v~~~) v'n (jn) C₁₂ neodl. zvučeti
n zaznivati z čeho.

ent-hafsen ~ (~~~v~~~) v'n C₁₂ neodl. = enthaupten.

ent-haften (~~~v~~~) C~ neodl. (z pass. uživáno
jen in part.) I. 1. obsahovati, zavírati, pojímati;
dießes Hasß enthält drei Cimer tento sud má tři
vědra; těz. do tohoto sudu vejdou se tři
vědra; ein kästchen ~d verchiedene Sachen skřínka
se všeličíms; darf man wisse, was in dem Briefe
~ ist? lze-li zvěděti, co jest v psaní? 2. † (Gurild-
batten) von et. ~ zdržovati koho od čeho. —

II. % sich ~: sich der Thränen ~ zdržovati se slz,
brániti se slzám; sich des Weines ~ nepiti vína;
er fanf sich nicht ~ zu spfchen nemůže nemlu-
viti; nemůže se zdržeti, aby nemluvil. —

III. % C~ n E₇ bez pl., Enthaltung f E₁₈.

ent-haltjam (~~~v~~~) I. a D₂,₁₃ 1. zdrželivý.

2. střídmý. — II. s Enthaltsfamkeit (~~~v~~~) f E₁₈.

Ent-haltfamkeits-... (~~~v~~~) ~verein m
polek zdrželivosti n střídmosti.

ent-haugen

809

| Ent-kleidungs...

ent-hangen ˘ (~-~) vₙ (b) C₁ neodl. = herabhängen vₙ.

ent-hären (~-~) vₐ C₁₂ neodl. = enthaaren.

ent-härten (~-~) I. vₐ C₁₃ neodl. (3) měkčiti. ~ II. % C~ n E₇ bez pl., Enthärtung f E₁₈.

Ent-härter ę (~-~) m E₆ měkeit.

ent-harzen (~-~) vₐ C₁₁ neodl. zhavovati
prvskyřice n smoly.

ent-hauchen (~-~) vₙ (in), vₐ C₁₂ neodl. vy-
dychovati.

ent-hauchen ˘ (~-~) vₐ (s v banen) neodl.
= abhauen I. 1.

ent-haupten (~-~) I. vₐ C₁₃ neodl. hlavy
zhaviti a o hlavu zkrátiti koho; hlavu srub-
nouti n stíti komu; stíti koho. ˘ uhlaviti koho. ~
II. % C~ n E. bez pl., Enthauptung f E₁₈
stěti.

Ent-hauptungs... (~-~..) ~stätte f po-
praviště.

ent-hänten (~-~) I. vₐ C₁₃ neodl. kůže zba-
viti (koho n co), kůži stáhnouti (komu n čemov.). — II. %
C~ n E₇ bez pl., Enthäntung f E₁₈.

ent-heben (~-~) I. vₐ, vₚ sich ~ B₂ neodl.
1. N. (o sich) e-r Žade (gen... ˘ dat.) o von et. ~
zbaviti n sprostiti koho (n vₚ se) čeho; S. j-s
Antes ~ sesaditi n složiti (kohol s úradu, od-
niti komu úrad; S. j-r Verpflichtungen ~ prupustiti
n vvvážiti koho z povinnosti; S. e-r Žade ~
prominouti komu trest; jest bin ich aller Sejchaje
entheben ted nemám co delati n me na práci;
ich will Žie dieser Dünbe ~ chei Vám ušetřiti toto
namáháni; ~ Žie mich dieses Auftrage zbavte
mme tohoto přikazu. 2. skoro †: (von) einem
Gegenstände et. ~ vziti o od čeho n z čeho; er entheb
dem söcher zwei Pfeile vyhal z toulu dva šipy. —
II % C~ n E₇ bez pl., Enthebung f E₁₈.

ent-heiligen (~-~) C₁₂ neodl. I. vₐ (entwehen)
n znesvětiti; entwehen zneuctiti; den Ramen Gottes ~
bráti jméno Boží nadarmo; daš Mónathum ~
království lesku zbaviti. — II. % C~ n E₇ bez
pl., Entheiligung f E₁₈ znesvěcení poskvr-
něni.

Ent-heiliger (~-~) m E₆, ~in f E₁₉ znes-
věcovatel.

ent-heitern (~-~) vₐ C₁₂ neodl. radosti zba-
viti, zarmoutiti koho

ent-helmen (~-~) vₐ C₁₂ neodl. přílby zba-
viti koho, přílbu sníti komu; zejm. ja v p. f. ent-
heimat bez přílbice.

ent-hemmen ę (~-~) vₐ C₁₂ neodl. Mäder ~ povoliti hamovní reţez n zavírku n kolotčž
u čeho

ent-herzen ˘ (~-~) vₐ C₁₄ neodl. odvahy
zbaviti, sklíčiti, poražeti (na mysli), malo-
myslným činiti (kohol).

cut-hinken (~-~) vₙ (in) C₁₄ neodl. odkul-
hati, odbelhati se.

cut-holzen (~-~) vₐ C₁₁ neodl., C~ n E. bez
pl., Entholzung f E₁₈ = abholzen I. 1., 11.

ent-honigen ˘ (~-~) vₐ C₁₂ neodl. medu
zbaviti, med vybrati z čeho

ent-hüllbar (~-~) a D₂₁₃ odhalitelný.

ent-hüllen (~-~) I. vₐ, vₚ sich ~ C₁₂ neodl.
1. odkrý(pav)ti, odhaliti. 2. fig. (= entdecken) obje-
viti (‰ se); ein Mäthje ~ rozřešiti n rozlušiti
hádanku; ein Denmal feierlich ~ (entwecken) po-

mník slavnostné odhaliti. — II. % C~ n E₇
bez pl., Enthüllung f E₁₈.

Ent-hüller (~-~) m E₆₇ ~ in f E₁₉ odkrývać,
othalovac.

Ent-hüllungs... (~-~..) ~feierlichkeit f
slavnost odhaleni.

ent-hülfsen (~-~) vₐ C₁₁ neodl. = answilfen.

ent-humpeln (~-~) vₙ (in) C₁₂ neodl. od-
kulhati, odbelhati se.

ent-hüpfen (~-~) vₙ (in) C₁₂ neodl. odhop-
k(ov)ati.

enthuſiasmieren (~-~) [rec.] vₐ C₁₂
rozničiti, nadchnouti, (nadsenim n obdivem)
nehvátiti.

Enthuſiasmus (~-~) [rec.] m E₁₄ id.,
vytržení, nadšení, zanícení.

Enthuſiæt (~-~) [rec.] m E₁₅ id., nadsenec,
blouznivec, roznícenec.

Enthuſiaterei ˘ (~-~) [rec.] f E₁₈ ne-
pravé n liché nadsěni.

enthuſiastisch (~-~) [rec.] a D₂₁₃ enthu-
siasticky†.

Enthumem (~-~) [rec.] n E₃ m. zámlka,
zkrácený (vypuštěním návěsti) závěr, enthy-
memát.

enthumematisch (~-~) [rec.] a D₂₁₃ enthy-
mematický (v předeh.)

Enti-en (~~) pl. knihovní celky ~ těl(es)a.

ent-irren (~-~) vₙ (in) C₁₂ neodl. = abirren.

Entität (~-~) [lt. f E₁₈ in bytnost, jsoučnost.
ent-jagen ˘ (~-~) C₁₂ neodl. I. vₐ = ab-
jagen I. 5. ~ II. vₐ (in) = davenjagen II.

ent-jauchzen ˘ (~-~) vₐ C₁₄ neodl. 3. dem
Žhlače ~ jásotem (ze spani) vyburcovati n
vzbuditi koho.

ent-jochen (~-~) vₐ C₁₂ neodl. Dchjen ~ jho
s volů sejmouti; (ausspannen) voly odpřáhnouti;
fig. ein Boll ~ národ jaŕma zbaviti n osvo-
boditi.

ent-jungfern f (~-~) C₁₂ neodl. I. vₐ o panen-
stvi n f o věneček připraviti, zmrhati. zprz-
niti, mor. ztrhnouti. — II. % C~ n E₇ bez pl.,
Entjungsferung f E₁₈.

Ent-jungsferer f (~-~) m E₆ mlača, přizitel
panen.

ent-kanten (~-~) vₐ C₁₃ neodl. hran zbaviti.

ent-fappen (~-~) vₐ C₁₂ neodl. sniti n
sejmouti čepičku n poklop (s čeho).

ent-fatholischeren ˘ (~-~) vₐ C₁₂ neodl.
odvrátiti koho od katolictvi.

ent-keimen (~-~) vₐ (in) C₁₂ neodl. (17)klí-
čiti, přejiti, vy-

ent-ferfern ˘ (~-~) I. vₐ C₁₂ neodl. ze
žaláře vyprostiti. — II. % C~ n E₇ w. pl.,
Entferferung f E₁₈.

ent-fernen (~-~) vₐ C₁₂ neodl. Dßt ~ ovoce jader
n pecek zbaviti, pecky z ovoce vyloupati.

ent-fetten (~-~) vₐ C₁₃ neodl. = entſeffeln I. 1.

ent-kleiden (~-~) C₁₃ neodl. I. vₐ, vₚ sich ~
1. (auſtřeinem svléci, odstrojiti (‰ se). 2. fig. et
e-r Žade o von et. ~ zbaviti čeho, připraviti koho
čoč; vₚ sich e-r Žade ~ zřici se čeho. — II. %
C~ n E₇ bez pl., Entſkleidung f E₁₈ svléčení.
odstrojeni.

Ent-kleidungs... (~-~..) ~sait m sál k svlé-
kání, svlékárna.

Německo-český slovník 1 Deutschbohmischer Wörterbuch.

102

ent-kleistern

— S10 —

[Ent-laffungs...

ent-kleistern ⊖ (~↓~) ¹/₄ C₁₂ neodl. klhu zbaviti.

ent-klettern C₁₂ ent-klimmen B₁(↓~)³/₄ (fn) neodl. vyšplhati (z čeho).

ent-klingen (↓~) ³/₄ (fn) B₁ neodl. to (tonu) (ţa)zvučeti, (ţa)zniti (Z čeho).

ent-knebein (~↓~) ¹/₄ C₁₂ neodl. roub(ik)u zbaviti co, roub(ik) vytáhnouti (z čeho).

ent-knechten (↓~) ³/₄ C₁₃ neodl. z poroby vyprostiti v vytrhnouti, osvoboditi.

ent-knopfen (~↓~) ¹/₄ C₁₂ neodl. šerm. das šloret - suniti knoflík s končíre.

ent-knoſpen (↓~) C₁₄ neodl. I. ¹/₄ (fn), ¹/₄ ſich ~ rozviti se, rozkvěsti, rozpučeti. — II. ♃ ¹/₄ ~ rozviti (co). — III. ¹/₄ C ~ n E, hez pl. rozkvět.

ent-knoten (~↓~) C₁₃ ♃, ent-knotigen (~↓~) C₁₃. I. ¹/₄ neodl. uzel (na co) rozvázati, rozuzliti (co); ⊖ = abnornen. — II. ¹/₄ C ~ n E, hez pl., Ent-knotigung f E₁₈.

ent-kohlen (~↓~) I. ¹/₄ C₁₂ neodl. chem. oduhličiti. — II. ¹/₄ C ~ n E₇ hez pl., Ent-kohfung f E₁₈.

Ent-kohlungſ... (~↓~.) -procesſ m proces oduhličovati.

ent-kommen (~↓~) B₁ neodl. I. ¹/₄ (fn) vytáhnouti z čeho, uniknouti, ujiti, utěci čeho; aus e-m Gefängnis ~ uniknouti, vyváznouti (u)prchnouti z vězeni; der Hund ist mir ~ ztratil se mi pes. — II. ¹/₄ C ~ n E₇ bez pl., ♃ Entfommung f E₁₈ útěk; der an dem C ~ e-§ Gefängnenschuldf trägt kdo tím vinen jest, že vězeni uprechl.

ent-königen ♃ (~↓~) ¹/₄ C₁₂ neodl. zbaviti a~eho královstvi.

ent-koppen (~↓~) ¹/₄ C₁₂ neodl. Hunde ~ psy se smečky pustiti.

ent-korken (~↓~) I. ¹/₄, ¹/₄ ſich ~ C₁₂ neodl. c ~ Flasche ~ zátku z tahuve; vytáhnouti, láhev odzátkovati. — II. ¹/₄ C ~ n E₇ bez pl., Entkorkung f E₁₈.

ent-körpern (~↓~) I. ¹/₄ C₁₂ neodl. zbaviti tělan tělesnosti hmoty — II. ent-körpert pp. a D₂₁₃ netělesný, nehmotný. — III. ¹/₄ C ~ n E₇ bez pl., Entkörperung f E₁₈.

ent-kräften (~↓~) C₁₃ ent-kräftigen (~↓~) C₁₂ neodl. I. ¹/₄, ¹/₄ ſich ~: 1. sily zbaviti, vysílití, oslabiti (¹/₄ se), seslábnouti; das Fieber hat ihn fehr entkräftet horečkou velice seslábl; fig. e-n Ausdruck ~ (mündern) výraz zmírniti; (ungittig machen) moci ~ platnosti zbaviti. 2. c-n Beweis ~ důkaz vyvrátiti n poraziti; der Beweis ist entkräftet důkaz jest vyvrácen; die Verdachtgrunde gegen sich ~ vyvésti se z podezření; das Gefolg darf nicht entkräftet werden zákon nesmi ztratiti svou moci. — II. ¹/₄ C ~ n E₇ s pl., Entkräftigung f E₁₈. an Entkräftigungsmaß sterben umníti vysilenim.

ent-kräuseln (~↓~) ¹/₄, ¹/₄ ſich ~ C₁₂ neodl. 1. krouže unikati (z čeho). 2. kadeřavosti zbaviti. uhladiti.

ent-frenzen ⊖ (~↓~) ¹/₄ C₁ neodl. skřížené rozdělit.

ent-friechen (~↓~) ³/₄ (fn) B₂ neodl. I. uležti, vzdalovati se lezením od čeho, unikati lezením čeho. 2. = aufриechen I 1

ent-frönen (~↓~) C₁₂ neodl. I. ¹/₄ koruny zbaviti. — II. ¹/₄ C ~ n E, hez pl., Entfrösnung f E₁₈.

ent-frünen ♃ (~↓~) ¹/₄ C₁₄ neodl. poet. (= entrinden) kůry zbaviti.

ent-kupfern ⊖ (~↓~) ¹/₄ C₁₂ neodl. mědi zbaviti.

ent-kuppen (~↓~) C₁₂ neodl. I. ¹/₄ 1. ⊖ str odpinati, odšoupnouti, vystřiti. 2. = entfuppeln. — II. ¹/₄ C ~ n E₇ hez pl., Entkuppfung f E₁₈.

ent-füßen ♃ (~↓~) ¹/₄ C₁₄ neodl. poet. dem Ange e-c Thyranc ~ vylibati slzu z oka.

Ent-lade... (~↓~.) ~toſk m. ~üſd m vytahovadlo ~ vytahovák náboje.

ent-laden (~↓~) I. ¹/₄, ¹/₄ ſich ~ C₁₃ neodl. ein Zchiff ~ = abladen; j-n Wegen ~ durch Brechmittel) vyprázdniti se, odlehčiti si; ein Gewehr ~ vytáhnouti náboj z ručnice; ns. c-c elektrohne Flasche ~ elektrickon láhev vybíjeti: jein Gewißen ~ ulehčiti n uleviti svědomí; N. j-f Zünden o j-r Zundfald ~ odpustiti komu hřichy; vinu; c-s c-Würde ~ zbaviti se břemene, svaliti se sebe brime; jein Born entlud sich über uns schladil si na nás žáhu, vylil si hřev na nás; die Wölten ~ sich (durch Regen) mračna se vyprazdňují (destěm); sich e-§ Auftrages ~ (entlebigen) vyplniti n vyvřiditi n vykonati prikaz. — II. ¹/₄ C ~ n E₇ bez pl., Entladung f E₁₈.

Ent-lader (~↓~) m E₆ tys. Elektreitartat... vybíjíc elektricky.

Ent-ladungſ... (~↓~.) -frist f lhůta k složení; -ſchlag m tys c-r elektrojden dlasche rána při vybíjeni elektrické tahuve.

ent-lang, -ſs ♃, ent-längſt ♃ (~) adv., prp. = acc. (tobyš předčázejencim) ♃ dat., ♃ nástědujícim gen. ns an: 1. podél; den o dem Fluss ~, - des Nüſſes podél řeky; an et. -geben o jahren o reiten o řečin jiti n jeti n plouti podél čeho. 2. den Daz ~ (po) celý den; viele Zabie ~ po mnohá lóta; vom Mieren bis zur Nacht ~ od rána až do večera.

ent-lang-jřcichen (~↓~) n E₇ bez pl.: ~ der Klunge an der des Mequers výpad.

ent-langweilen ♃ (~↓~) ¹/₄ C₁₂ neodl. zbaviti nudy o dlouhé chvíle, zaháněti komu nudu, krátiti komu čas, baviti, vvrážeti koho.

ent-farben (~↓~) ¹/₄, ¹/₄ ſich ~ C₁₂ škrabošku n larvu n masku siniti komu; odkuklití, demaskovati n koho (v₇ se); fig. odhaliti.

Ent-laffs ♃ (~) m D₃, = Entlassung
ent-fassen (~) 1. C ~ n neodl. ř aus e-m Tienſte ~ propustiti koho ze služby; ř. s-Ante (ven o aus j-m Ame) ~ propustiti koho z úradu; ř. aus dem Gefängniffe ~ propustiti koho z vězeni; ř. auf Urland ~ dáti komu dovolenou; ř. j-r Verpflichtungen ~ sprostiti koho závazku; c-e Verfammlung ~ (aufstoßen) schůzi rozpustiti. — II. s C-cr m propuštěnec. —

III. ¹/₄ C ~ n E₇ bez pl., Entlassung f E₁₈.
Ent-laffungs... (~↓~) -antrag m návrh na propuštěni; -befecht m rozkaz propustiti koho; -certificat n list n potvrzeni propouštěci; -geſuch n žádost za propuštěnou; -prüfung/ zkouška na odchodnou; -ſchein m, -ſchreibcn n propuštý list; -jeugniscn propouštěci vysvědčení; vysvědčení na odchodnou.

ent-lasten

— 811 —

ent-mischen

ent-lasten (~-~) I. %a C₁₂ neodl. (let ~r ~r sich ~) (von) e-r Žade ~ břemene zbaviti n sprostiti co; ein Ž Schiff ~ náklad s lodi složiti; očehn ein Conto ~ odepasati (dužnou částku); e-n Grund ~ pozemnost (dvvadětni) vývod, vyvědeni. 3. C ~ des Vorstandes bei Regning der Rednung propuštěni představenstva při účtu. 4. C ~ von Arbeiten uleve n ulehčení n ulevení v práciḥ.

ent-lästigen ~ (~-~) %a C₁₂ neodl. biemene zbaviti (zejm fig.).

Ent-lastungs... (~-~) ~-beweis m vývodni n odvozovaci důkaz; ~bogen m ⊢ podporný oblouk; ~brief m list vyyazovaci; ~capital n vyyazovaci jistina; ~commission f vyyazovaci komise; ~gewölbe n vylehčující kle-nuti; ~handlung f vyyazovaci řízeni; ~gegen m vývodní svědek, očistník.

ent-lauben (~-~) C₁₂ neodl. I. %a = ent-blättern. — II. %r sich ~ listi tráčeti; ein entlauber Baum strom bez listi, p bezlisták; ein entlauber Baum zum Vogelfang susina.

Ent-lauber (~-~) m E₁₈: ~ des Waldes kdo les listi zbavuje.

Ent-laubt-sein (~-~) n E₂ bez pl. bezlistost.

ent-laufen (~-~) I. %n (in C₇ (v lauen) neodl. (Gavon laufen) utěci; ~er Želbat shěb: es find zehn Mann ~ utekło n sběhlo deset mužů; ~er Mönch o Priester pater Vyklouz; Prv. er wird dem Galgen nicht ~ (ten) neujde šibenje.

ent-lauschen ~ (~-~) %a C₁₂ neodl. = ab-laußen.

ent-lebt ~ (~-~) a D₂₇₃ = todl.

ent-ledigen (~-~) I. %a, %r sich ~ C₁₂ neodl. sprostiti, zbaviti koho čoho (překážek n obtěží); sich S ~ o e-r Žade ~ zbaviti se, sprostiti se koho n čoho; S. der Sorgen ~ zbaviti koho starostí; sich e-s Auf-trages ~ rozkaz vyplniti n vykonati; sich s-S Verbrechens ~ splniti slib, dostáti slibu; sich s-r Rethdurst ~ vykonati n odbýti svou potřebu, vyprázdniti se; sich e-s Geheimnisses ~ svěřiti tajemství; fig. sich des Noches ~ jho setřáši.

ent-lecren (~-~) I. %a, %r sich ~ C₁₂ neodl. 1. vyprázdniti (%r se) = ausfeeren I. 1. 2. e-n Brieftasten ~ vyb(i)rati psani ze schránky; den Samen ~ semeno vyměšovati. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Entleerung f E₁₈.

ent-legen (~-~) I. ~ C₃ I. odlehly. (entfernt) vzdálený, (weit) daleký, dálný; ein ~er Theil der Stadt odlehlá část města; ich möchte gerne dort wohnen, aber es ist mir zu ~ rád bych tam bydil, ale jest mi to daleko; die Fabrik ist 10 km von der Stadt ~ továrna je 10 km od města (vzdálena). 2. = abgelegen (v abliegen IV. 1.). — II. %r ~ sich ~ sich et. nigt ~ können = entbrechen II. 2. — III. s Entlegenheit (~-~) f E₁₈.

ent-lehnen (~-~) I. %a C₁₂ 1. J-m et. o ct. von J-m ~ vypůjčiti si co od koho. 2. ein Wert (e-r andern Sprache) ~ přeji(ma)ti slovo (e- jinoho jazyka); entlehrtes Wort přejaté n zdomácnělé slovo; der Aufhalt der Erzählung ist Homer entlebt obsah povidky je vzat z Homera; často vžiti

z cizího pramene, opsati. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Entlehnung f E₁₇.

Ent-lehner (~-~) m E₆, ~in f E₁₉, vy-půjcovatel, -itel, f -ka.

ent-leiben (~-~) I. %a C₁₂ neodl. 1. život vziti komu, života zbaviti, o život připraviti, zabiti, usmrtiti koho. 2. (vem Weise formaden) od těla odloučiti. — II. %r sich ~ vziti si život, sáhnouti si na život, usmrtiti se. — III. % C ~ n E₇ bez pl., Ent-leibung f E₁₈.

ent-leiden (~-~) %a C₁: neodl. prov. 1 = ver-leiden.

ent-leihen ~ (~-~) %a C₅ neodl. = entlehen.

Entlein (~-~) n E₇ bez pl., dim. od Ente = Entchen.

ent-leuchten (~-~) %n (in) C₁₂ neodl. třpytiti se z čeho.

ent-lief ~ (~-~) impf. od entlanjen.

ent-lieh ~ (~-~) impf. od entleiben.

ent-lief ~ (~-~) impf. od entlassen.

ent-lofen (~-~) %a C₁₂ neodl. J-m et. = ableden 2.; fig. den Augen Thränen ~ k slžan dojimati, z oči slzy (vy)louditi; e-m Instru-mente Tene ~ z nástroje tony vyluzovati.

ent-lodern, ent-lohen (~-~) %a (in) C₁₂ neodl. = entbrennen.

ent-lohnen (~-~) I. %a C₁₂ neodl. = ab-füden I. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Entlohnung f E₁₈ odměna, odpłata, náhrada.

ent-löschen ⊢ (~-~) %a C₁₂ neodl. obch = ausladen I. 1. a), füschen.

ent-lösen (~-~) %a C₁₄ neodl. 1. vyprostiti, osvoboditi koho (v entfeffelt I. 1.). 2. et. e-r Žade (dat.) ~ odvázati, odepnouti, odtrhnouti, odloučiti co od čeho.

ent-magnetisieren (~-~) %a C₁₂ neodl. fys. magnetičnosti zbaviti (co), magnetičnost odnítí (čemvu).

ent-lud (~-~) impf. od entladen.

ent-mannen (~-~) I. %a C₁₂ neodl. 1. vy-klestiti, vyřezati, vyjmšovati. 2. fig. (entzerven) oslabiti, zemdliti, zženšiti, změkčiti, rozmazliti. 3. ein Ž Schiff ~ (der Mannschaft berauben) loł mužstva zbaviti. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Entmannung f E₁₈.

ent-mantel (~-~) I. %a C₁₂ neodl. von. eine Feßung ~ hradby pěnovi strhnouti n zbořiti — II. % C ~ n E₇ bez pl., Entmantelung f E₁₈. ent-markt (~) a D₂₇₃ bez morku, bez díeni atel. (v Marf).

ent-masten (~-~) I. %a C₁₃ neodl. plav. stežnů strbaviti; emmaſtet bez stežnů. — II. % 1. C ~ n E₇ bez pl., Entmaſ tung f E₁₈. 2. jen Ent-maſ tung f nedostatek stežnů.

ent-mauern (~-~) %a C₁₂ neodl. (zeď) strhnouti, zbořiti.

ent-menschen (~-~) C₁₂, ent-menschlichen (~-~) C₁₂ neodl. I. %a zbaviti lidskosti, uči-niti nelidským, zhovaditi, zdıvočiti; entmenſchti nelidský, (graujan) ukrutný, zhovadilý; ein Entmenſchter nelida, zhovadilec. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Entmenſchung f E₁₈. — III. s Entmenſtheit (~-~) f E₁₈ nelidskost.

ent-mischen (~-~) I. %a C₁₂ neodl. rozmisiti, rozmotati, rozlišiti. — II. % C ~ n E₇ bez pl., Entmischung f E₁₈.

*

ent-mönchel

812 -

[ent-räthſchel]

ent-mönchen (~-~) I. v. {ich ~ C₁₁ neodl. svléci rehohni roncho n f kutnu; utéci z kláštera. — II. v. G ~ n E₂, her pl., Entmönchung f E₁₃.

ent-mooſen (~-~) v.ₐ C₁₄ neodl. mechu zbaviti.

ent-mummen (~-~) v.ₐ C₁₄ neodl. kukly n masky o skrabosky zbaviti, škrabosku sniti s čeho n čemu.

ent-mündigen (~-~) I. v.ₐ C₁ neodl. dáti pod poručenství n v opatrovnité čoho. — II. v. G ~ n E₂, her pl., Entmündigung f E₁₃.

ent-muthigen (~-~) I. v.ₐ C₁₂ neodl. chut n zmužilost n odvahu odniti mu; entmuthigt werden pozbýti odvahy n zmužilosti. — II. v. G ~ n E₂, her pl., Entmuthigung f E₁₃ odněti zmužilosti.

ent-nageln (~-~) I. v.ₐ C₁₂ neodl. von, cin (v)gchigl ~ vytambouti hřeb ze zátravy hrubé střelby. odhřebikovati hrubou střelbu. — II. v. G ~ n E₂, her pl., Entnagclung f E₁₃.

ent-nahm (~-~) impf. od entmchen.

Ent-nahme (~-~) f E₁₂ vzeti. vypůjčení vyněti atd. (v entmchen).

ent-nationaliſieren (~-(~)---~) I. v.ₐ C₁₂ neodl. odnárodniti. — II. v. G ~ n E₂, her pl., Entnationaliſierung f E₁₃.

Ent-nationaliſcrungsg... (~-(~)---~)... ~gejuch n žádost za odnárodnění.

ent-nebeln (~-~) v.ₐ C₁₂ neodl. mlhý zbaviti (co); a. em. vyjasniť (co); f fig. (opak bencbehn I. 3) rozptýliti účink v na atd.. zabrániti opojnosti vina atd.

ent-necken ~ (~-~) v.ₐ C₁₂ neodl. 3-m et. vyškádliti (si) co na kom.

ent-nehmen (~-~) v.ₐ B₁ neodl. 1. 3-m eine (aſt ~ a.) sni(ma) ma bímě s koho, zbaviti koho břemene: b) skoro † (fortnebuen) vzítí n odnítí komu co. 2. bráti co odhlt; den Wienen Děnig ~ bráti vělám med; Waren bei e-m Außmann ~ bráti n odbírati n kupovati zboži u kupce; Geld von 3-m ~ (anmehmnen) vypůjčovati si n důlžiti si peníze od koho, ~ důlžiti se v peníze 11 koho; obch. auf 3., ~ (durch e-c Tratte auf den anwěniend) směnkovati na koho. 3. fig. = ab entmehn I. 7., erſchien. 4. ~ λ. e-r Zache (dat.) ~ zbaviti n sprostiti koho čeho.

Ent-nehmer (~-~) m E₂, obch. směnkovatel. ent-ncigen ~ (~-~) v.ₐ C₁₂ neodl. (Nürgler)= abneigen I.

ent-nerven (~-~) I. v.ₐ C₁₂ neodl. ~ vysołivati, oslabiti. zemědliti (= entraſjen) — II. v. r. sich ~ vysiliti se ochabnouti, oslabnouti. zemědleti. — III. v. G ~ n E₂, her pl.. Entuerbung f E₁₃.

ent-nüchtern (~-~) C₁₂ neodl. I. v.ₐ v. r. sich ~ ~ sich ~ pojistí čeho, (fristfinden) snídatí. — II. v. G ~ n E₂, her pl., Entnüchternng f E₁₃ snídaní, ~ čeh.

ent-nücken ~ (~-~) v.ₐ (in) C₁₂ neodl. = cinclimmern.

ent-ohnigen ~ (~-~) v.ₐ v. r. sich ~ C₁₂ neodl. sich e-r Zache (gen.) ~ zbaviti se čeho.

ent-ölen (~-~) I. v.ₐ C₁₂ neodl. oleje zbaviti. — II. v. G ~ n E₂, her pl., Entöhung f E₁₃. Entomographie (~-~) [rec.] f C₁₂ entomographie: popis hivzu, hivzepis.

entomographijsch (~-~) [rec.] a D₂,3 entomografický, hmyzopisný.

Entomolog (~-~) [rec.] m E₂,9 ~ c (~~-~) m E₂,1 id. znalec hmyzu.

Entomologie (~-~) [rec.] f E₂,2 entomologie, hmyzoznalství.

entomologijsch (~-~) [rec.] a D₂, entomologiejkv. hmyzoslovný.

Enttonnoir (en) (ton-ar) [fr.] n E₃ nálevka.

Entoutcas (en) (ntuka) [fr.] m 1. slunečník, který jest zároveň destníkem, malý destník. 2. člověk ke všemu se hodici.

Entzoofologic (~-~) [rec.] f E₂,2 id. nauka o hlistech

ent-paaren (~-~) v.ₐ C₁₂ neodl. rozdvojiti, dvogon rozloučiti.

ent-panzeru (~-~) v.ₐ v. r. sich ~ C₁₂ neod., pancíre n krunyře zbaviti.

ent-pechen (~-~) v.ₐ C₁₂ neodl. smůlý zbaviti, od smůlý odstíti

ent-peſſen (~-~) C₁₃ neodl. I. v.ₐ ocſtovati od nakažlivých látek, desinikovati: rušiti nákazu čeho.

II. v. G ~ n E₂, her pl., Entpeſſung f E₁₃, desintekre.

ent-pſliſen (~-~) v.ₐ C₁₂ neodl. trhatí (co Z čeho).

ent-pſropſen ~ v.ₐ C₁₂ neodl. zátku z láhve vyndati, láhve odzártkovati

ent-phosphoren (~-~) v.ₐ C₁₂ neodl. odfosforiti.

ent-pichen (~-~) v.ₐ C₁₂ neodl.: e-c ſlakde ~ klobouček n čepičku s láhve strhnouti.

ent-pilgern ~ (~-~) v.ₐ (in) C₁₂ neodl. jako poutník odejiti, odputovati.

ent-planfen Θ (~-~) v.ₐ C₁₂ neodl. planěk zbaviti.

ent-polſtern ~ (~-~) v.ₐ C₁₂ neodl. zbaviti polstářu n podušek

ent-pressen (~-~) v.ₐ C₁₄ neodl.: 3-m o e-r Zache et. vytlačiti co Z koho n čeho (r anſpreſjen I.).

ent-pudern (~-~) v.ₐ v. r. sich ~ C₁₂ neodl. pudru zbaviti ~ pudr setriti n čeho.

ent-puppen (~-~) C₁₂ neodl. I. v.ₐ v. r. sich ~ 70 z kukly vyndati: ſib: a) o mitym vyvlétnouti z kukly; b) fig. (ſich entbäußen) odhaliti se, sniti škrabosku. objeviti se v pravém světle v n pravé podolje. — II. v. G ~ n E₂, her pl.. Entpuppung f E₁₃.

ent-purpern, ent-purpurn (~-~) v.ₐ C₁₂ neodl. nachu n fig. trnu zbaviti.

ent-qualmen (~-~) v.ₐ (in) C₁₂ neodl. vypařovati se.

ent-quechen ~ (~-~) v.ₐ C₁₂ neodl. hosp. cin ſeld ~ pole pyru zbaviti.

ent-queſlen (~-~) v.ₐ (in) B. neodl. vyvěrati. přístři se (= anequellern).

ent-raſſen (~-~) v.ₐ v. r. sich ~ C₁₂ neodl. = entreiſen 1. 1.

ent-raſgen ~ (~-~) v.ₐ (in) C₁₂ neodl. 3-m (ſegen) ſtaude ~ vyčnivati nad co. třeeti n strměti z čeho.

ent-raſſeln (~-~) v.ₐ (in) C₁₂ neodl s hlo-mozem n rachotem se vzdalovati.

ent-rathen (~-~) v.ₐ v. r. (b) C₂ neodl. objeviti se bez čeho; trochu † et. e-r Zache (gen.) ~ v entbehen I. 2.

ent-räthſeln (~-~) C₁₂ neodl.: et. ~ I. v.ₐ zbaviti več hadankovitěho rázu: dne uſtoſjung fundem rozluſtiti, rozreſiti vyložiti, objasniti;

ent-ranben

— 813 —

[ent-fagen]

das kann ich mir nicht ~ toho nechapu. ~
II. %r sich ~ objasni se. ~ III. %, C~ n
E₂, bei pl., Ent-räthselung f E₁.
ent-rauben ~ (~-L) %a C₁₂ neodl. ~ entriessen I.
ent-raufen ~ (~-v) %a C₁₂ neodl. = ausraufen.
ent-rauschen ~ (~-r) %n (in) C₁₂ neodl. s zumem
sustem n = sele- vychäzen z čo.

Entre... (ěn *ätr*) -walze f välce napäjeci.

Entrechat (ěn *äntša*) [fr.] m (n) E₂₅ při tanei:
výskok (srychlý srazením nohou); ~s machen
třepnouti nohama ve výskoku.

Entrechat... (~-v) ~) -sprung m = Entrechat.
ent-rechtlichen ~ (~-v) %a C₁₂ neodl. =
rechilos (v toto) machen.

Entrée [fr.] (vst. *ästré*) I. n E₁, E₂, id: 1.
(Gemütsgefühl) vstupné. 2. počátek, üvod. 3. první
jídla (při hostině). ~ II. to m E₂₅ (Vorzuimmer)
predpokoj.

Entréé... (~-v...) F -billet n vstupenka;
-thiir f dvěre (ü) předpokojte. -zimmer n
= Entrée II.

ent-reiben (~-v) %a C₁ neodl. = abwischen I.

ent-rißbar (~-v) a D₁, vytrhnutelný.

ent-reißen (~-v) C₂ neodl. I %, %r sich ~
1. vytrhnouti, vyrvati (co z čeho); odtrhnouti,
odervati co od čeho; sich den Händern der Häuser
vyrvati se z rukou pochopü; S-m j-e Wüter
u-vchvátiti sě staatky; S-m ein Geständnis - vy-
nutiti přiznání na kom. 2. S. dem Laster - vy-
trhnouti toho z neřesti; der Tod hat ihm sein
leutes Kind entriessen smrt vyrvala mu poslední
dítě. ~ II. %, C~ n E₂, bei pl., Entريßung f
E₁₈ vyrváni, vychvácení.

ent-reiten (~-v) %n (in) C₂, pracs. C₁, neodl.
od(e)jeti, ujeti na koni; ~ e-r Geleidhacht (dat.)
(košmo) od(e)jeti od společnosti.

ent-reißen (~-v) C₁₄ neodl. I. %a utišiti,
uchlácholiti. ~ II. %, C~ n E₂, bei pl., Ent-
reizung f E₁₈.
ent-renken ~ (~-v) %a C₁₂ neodl. = aušrenken.

Entrepot (ěn *äntrepō) [fr.] n E₂₅: a) skladiště; b) sklad celni.

Entrepot... [fr.] ~ platz m skladiště.

entreprenant (ěn *äntreprenā) [fr.] a D₁₂
podnikavý, odvázný, smělý.

entreprenieren (ěn *ätr*) [fr.] %a C₁₂ pod-
niknouti.

Entreprise (ěn *ätrpriz*) [fr.] f E₂₅ 1. podnik(nutí), předsevzeti, záměr. 2. smlouva podnikatelská; úmluva úhrnem v celku; in ~ nehmen smluviti co (práci n dodávku) za jistou cenu n úhrnem v celku.

Entreprise... (~-v...) -vertrag m úmluva
úhrnem v celku.

Entresol (ěn *ätrresol) [fr.] n E₂₅, etn. mezi-
patři: a) nízké poschodí mezi prizemím a
prvním poschodím n mezi prvním a druhvím
poschodím, zvýšené přizemí; b) byt nad
nízkými pokoji do dvora jdoucimi. (kdežto
pokoje do ulice maji plnou výšku).

Entrich (~v) m E₃ = Enterich.
ent-richten (~v) I. %a C₁₃ neodl. 1. (S-m) et. ~
zapraviti, zaplatiti (komul) co; S-m j-n Dant ~
díky vzdáti, poděkovati komu. 2. rak e-n Grunß ~
= aušrichten I. 1. ~ II. %, C~ n E₂, bei pl.,
Entrichtung f E₁₈.

ent-riegeln (~v) %a C₁₂ neodl. = aufrieceln.

entricren (~-v, co) ~ fr. 1 %a C₁₂, ein (se-
dichät ~ začiti obchod n otevriti krám.

ent-riesein (~-v) %n (in) C₁₂ neodl. bublaje
in hříve vytěkati (z čeho).

ent-rinden (~-v) %a C₁ neodl. kůry zbavovati (co), kůru čeho oloupati (v abrinden).

ent-rindert (~-v) a D₂₅: die ~ So Io zba-
vena podoby jaličky.

ent-ringeln (~-v) %a C₁₂ neodl. zbaviti
kržku n prstčenův, rozklěsti.

ent-ringen (~-v) C₁₂ neodl. I %a: S-m et. ~
 entwinden) vykrouftiti (co komu L ukon), vyrvati
 komu co. ~ II. %r sich ~ vytrhnouti se, vy-
 rvati se (S-m komu).

ent-rinnen (~-v) B₂ neodl. I. %n (in) 1. o vodě, 2. o vno ubihati, (n) plynouti, ujiti; ein Ewell entriënnt dem Vergé pramen vytěká z hory. 2. s meživym subj. = entfahrten. 3. s živym subj. utěci, uniknouti, uprechnouti; e-r (we)drab uniknouti ujiti nebezčenstvi, vyváznouti z nebezčenstvi; dem Tode ~ smrti ujiti n spasiti se (od smrti); aus der Zschlacht ~ utěci z bitvy; er fühl mir nicht ~ on mi neydje. ~ II. %, C~ n E₂, bei pl. útěk.

ent-rippen ( ~-v) %a C₁₂ neodl. = aušrippen.

ent-rollen (~-v) C₁₂ neodl. I. %, (in) 1. va-
liti se dolů p svaliti se, skouleti se. 2. (fort-
rollen) (od)valiti se, (od)kouleti se prýe; to vorot
odrachotiti, odejeti; den Händern (rollene entfaffen)
z rukou vypadnouti; to strěch kanouti, řinouti
se; Dbrüan ~ j-n Augen slzy mu kanou z oči. ~
II. %a (%r %r) sich ~ rozvinouti (%r %r) se.

ent-rücken (~-v) C₁₂ neodl. I. %, %r sich ~
1. odtrhnouti, (rvehle) odniti (to); %r odtrhnouti
se; Kommuß jell der Ente entrüdt werden sein
Romulus prý byl vzat se země; a. sm. entjernem
vzdáliti. 2. s dat.: den Bliden ~ odni (ma)ti n
skrý(va)ti n (za)tajiti zrakům; cr wurde plöts-
lich den Augen entrüdt zmizel náhle s očí; sich
den Bliden ~ unikati zrakům; sich selbst ent-
rüdt (außer sich) ve n u vytrzeni; dies ist uns jetzt
entlüdt to se nás již netýče; s tím nemáme
nic činiti. ~ II %, C~ n E₂, bei pl., Ent-
rüfung f E₁₈ (fig. = Entzüden).

ent-rudern (~-v) %n (in) C₁₂ neodl.: e-r Znajt ~
odveslovati z ostrova.

ent-rufen ~ (%-v) %a C₂ neodl. vzvolati.

ent-runden ( ~-v) %a C₁ neodl. zbaviti
okrouhlosti n oblosti n kulatosti.

ent-ruetzeln (~-v) %, C₁₂ neodl. wie Znem ~
čeho vrásek zbaviti n vyjasniti; die frohe Nach-
richt entrußette s-f Ztirn rozveselj se radost-
non zprávou.

ent-rupfen (~-v) %, C₁₂ neodl. = aušrupfen.

ent-riüsten (~-v) C₁₂ neodl. I. %a rozhněvati,
podrážditi. rozhořiti; entriüdet sein iiber et.
(0 zu ... o dajš ... ) být rozhořčen (nad čim). ~
II. %r sich ~ rozhorliti se, rozhořčiti se, roz-
hněvati se. ~ III. s Entrüfung (~-v) f E₁₈
rozhorleni. rozhořčeni.

Entrüstungs... (~-v) -meeting n meeting n tábor projevující rozhořčení.

ent-rütteln (~-v) %, C₁₂ neodl. = aufrütteln I 2.

ent-fagen (~-v) C₁₂ neodl.: I. %, %r sich ~
e-r Zade (dat.), skoro † sich e-r Zade (gen.) ~
~ auf et. ~ odřici, vzdáti se čeho, ustoupiti
od čeho; j-m Glauben ~ zapřiti svou viru.
zříci se své viry, odpadnouti od viry; dem

ent-schleudern

— 815 —

ent-schwerren

ent-schleudern (~ ~) ¼a C₁₂ neodl odhoditi. o.lvrhnouti.

ent-schlichten ⊕ (~ ~) ¼a C₁, neodl. běl. močiti, namáčiti.

ent-schließen (~L) B, neodl. I. %r sich ~. 1. sich zu et. ~ odhodlati se rozhodnouti se k čěmo, ustanoviti se na čěm; entschließen sein et. zu thunbýti odhodlán uciniti co; sich wider Willen ~ (sich führen) podvoliti se. 2. = sich ausschließen (zem jen sfg.). ~ II. %a = ausschließen. ~ III. entschlossen part. p., a 1. anal. inf. 2. odhodlaný, hotový, rozhodnutý; (muthig) odvážny; (tubn) smělý; (jef) entschlossen sein býti (pevne) odhodlán; entschlossener Mann e Kert odvážlivec; s Entschlossenheit f E₁₈. ~ IV. % G ~ n E₇ her pl., Entschließung f E₁₈ = Entschluß.

ent-schlingen ~ (~) ¼a B₁ neodl. rozuzliti co, kličku u čeho rozvázati.

ent-schlossen (~) D₁, I. part. p., a v ent-schließen. III. ~ II. s Entschlossenheit (~-) f E₁₈ v entschließen III.

ent-schummern (~) ¼a (in) C₁₂ neodl. zdrimnouti; s em = entschlagen.

cut-schlüpfen (~-) ¼n (in) C₁₂ neodl. uklouznouti, vy-, vymknouti se; (schlußfend entweigen) uniknouti; den Händen ~ vyklouznouti z rukou; (aus) den Augen ~ zrakům uniknouti; das Wort entschließen mir, ich weiß nicht wie to slovo mi uklouzlo, ani nevim jak.

Ent-schluß (~, post. ~) m D₁₂ odhodlání, rozhodnutí, ustanovení, uminění, úměr, předsevzetí; den ~ fassen, zu odhodlati se k čěmo, ustanoviti se na čěm (= sich entschließen, zu ...); mein Entschluß ist gefaßt jsem (již) rozhodnut; n odhodlán; der ~ steht seit jsem (již) jest (pevně) rozhodnuto; mein ~ steht seit jsem pevně rozhodnut n odhodlán; er kann es nicht zu e-m ~ bringen, er kann zu leinem ~ kommen nemůže se rozhodnouti n odhodlati, jest stále nerozhodný; im ~ jwquanten nemoci se rozhodnouti, kolísatí; aus freiem o cigenem Entschluße z dobré vůle; Prv. wer s-t ~ jehn gefaßt hat, bedarf keines Maßes mehr po účinku zlā rada; schneller ~ bringt viel Verdruß práce kvapná málo platná, kvapky mívají hapky, dvakrát mehr, jednou rez.

ent-schluß-gewohnt ~ (~ ~) a D₂₃ = entschlossen (v entschließen III.)

ent-schmeicheln (~) C₁₂ neodl. I. %a ~ 3-m et. ~ lichocením dosíc čeho na kom n obdržeti co od koho. ~ II. %r sich ~ uniknouti lichocením.

ent-schmelzen (~) ¼n (in) B₂ neodl. táním se odlučovati, odtaviti se (od čeho).

ent-schnellen (~) ¼a C₁₂ neodl. rozpinati přezku čeho

ent-schnellen (~), to, ent-schnicken (~) ¼a, ¼n (in) C₁₂ neodl = abdrücken.

ent-schüren (~) ¼a C₁₂ neodl. = auſschüren I. 2.

ent-schunllen (~) ¼n (in) C₁₂ neodl. vzdáliiti se bruče.

ent-schöpfen (~) ¼a C₁₂ neodl. e-r Žade et. ~ čerpati co z čeho

ent-schuldbar (~) a D₇, o omluvitelný.

ent-schuldigen (~) I. %a, %r sich ~ C₁₂, ~ ent-schulden (~) C₁₃ neodl. 1. omlouvati p

omluviti (cr se): sich bei 3-m ~ omlouvati se komu; sich mit et. ~ omlouvati se čim; sich durch Krantzheit ~ omlouvati se nemoci; sich ~ lasset dāti se omluviti (kym); sich weggen et. ~ omluviti se proš; ich bitte Žie mich zu ~ prosim, abyste mne omluvil; Prv. wer (unbeschuldigt) sich entschuldigt, flagt sich an kdo se vymlouvā. ten se pomlouvā; ~ Žie! (das ist ein Sprthum) odpusste! (to jest omyl). 2. ~ 3. von et. ~ zbaviti, sprostiti koho čeho (čávku) atd, prominouti komu co. ~ II. % G ~ n E₇ her pl., Entschuldigung f E₁₈: 1. omluva; um Entschuldigung bitten prostiti za odpuštění n za prominutí; ~ 3-m j-e Entschuldigungen melden omlouvati se komu. 2. výmluva; (Entlastung) vývod; es ist e-eereere Entschuldigung to je planá výmluva; er ist nie um e-e Entschuldigung verlegen má vždy nějakou výmluvu: et. als Entschuldigung vorbringen na omluvu uvěsti co; sich in Entschuldigungen erlöschpen miti tisíc omluv.

Ent-schuldigung ~ ... (~...). ~ beweis m, ~ grund m omluvná příčina, důvod omluvení n omlouvací n omluvný n na omluvenou, příčina k omluveni; ~ tarte f omluvenka; ~ schreiben n list omlouvací n omluvný, písemné omluvení; ~ zettel m ~ ~tarte.

ent-schuppen (~) ¼a C₁₂ neodl. e-n Fisch ~ ryba šupin zbaviti, oškrábatı.

ent-schürzen ~ (~) ¼n, %r sich ~ C₁₄ neodl. 1 e-n stoten ~ wel rozvázati. 2. (die 2dunje abnehmen) ~ 3. ~ odvázati n sniti zástěru komu; sich ~ sundati zástěru.

ent-schütteln ~ (~) C₁₂ neodl. I. %a = abschüttern I. ~ II. %r sich ~: sich e-r Žade (gen.) ~ setrásti co, zbýti se, sprostiti se čeho (v sich entledigen).

ent-schütten ~ (~) C₁₃ neodl. I. %a 1. = ausgeschüttet I 1. 2. = entledigen. ~ II. %r sich ~ = sich entschüttern.

ent-schweben (~) ¼a (in) C₁₂ neodl. ulčitati p uletěti; s sm vzdalovati se, mizeti (v dálí).

ent-schweifen (~) I. %a C₁₂ neodl. síry zbaviti, odsířiti. ~ II. % v G ~ n E₇ bez pl., Entschwefelung f E₁₈.

ent-schweißen ~ (~) ¼a C₁₄ neodl. = entfetten

ent-schwellen (~) ¼n (in) B₂ neodl. 1. e-r Žade (dat.) ~ vycházeti z čeho bubře n nadýmaje se; o ſee: dem lič ~ vystonpita z břehů. 2. ~ abs. splasknouti.

ent-schwimmen (~) ¼n (in) B₂ neodl. odplouti

ent-schwinden (~) ¼n (in) B₁ neodl. (z)mižeti, zemj. o zvuku ztrávěti se, žanikati. doznivati (v šam); das wird nie aus m-m Gedächtnisse ~ to mi nikdy nevymizí z paměti: es ist entschwunden aus m-m Gedächtnisse vyšlo mi to z paměti, vykouřilo se mi to z hlavy; m-e Hoffnung ist entschwunden pozbyl jsem naděje, naděje mne opustila; das entschwundene Jahr uplynuly rok.

ent-schwingen (~) A. C₁₂ neodl. %a perutí n krídel zbaviti. ~ B. B₁ neodl. I. %a = fort-schfeuern. ~ II. %a (in) %r sich ~ vznéstě se, odletěti (v entschweben).

ent-schwirren (~) ¼n (in) C₁₂ neodl. odsvištěti

ent-schwizen

— 816 —

ent-springen

ent-schwizen ( ~ ~ ) vₙ (in) C₁₄ neodl. =
auschwigen I. 2.

ent-schwören ~ ( ~ ~ ) B₂ neodl. I. vₐ při-
sahou odniti; † = schwören. — II. vₚ odpri-
sáhnouti se čeho; sich den Mücken ~ odpri-áhnouti
se Mus.

ent-feelen (~ ~ ) I. vₐ C₁₂ neodl. (opak beiccten) života zbaviti; (toctem usmrtiti; zejm. part. p. entfeelt bez ducha, bezduchý, mrtvý, umrlv. ~. — III. Entfæcelte (r m) f. umrlee, nebožtik. —

ent-fegeln (~ ~ ) C₁₂ neodl. I. vₙ (in) od-
plouti. — II. vₐ zbaviti plachet.

ent-fehen skoro † (~ ~ ) vₚ sich ~ C₃ neodl. (sich (sjeuen) báti se, strachovati se; (sich buten) střici se (et. zu thun učiniti co); (Gerechten tragen) váhati; sich nicht ~, et. zu thun neváhati a ne-ostýchati se, učiniti co.

ent-fehnen (~ ~ ) vₙ C₁₂ neodl. (Streich ~ maso
zbaviti slachl.

ent-selbstgen (~ ~ ) C₁₃; ent-selbstigen ~
(~~) C₁₄ neodl. (obv. aus der Sattung bringen)
zaraziti, zmásti koho.

ent-senden (~ ~ ) vₐ C₁₅ (v senden) neodl.
odslati, vy-

ent-senken (~ ~ ) vₙ C₁₂ neodl. snížiti.

ent-schbar (~ ~ ) I. a D₂₁₃, sesaditehlý atd. —
II. s Entſetzbarkeit f E₁₅.

ent-fehen (~ ~ ) C₁₄ neodl. I. vₐ, vₚ sich ~
I. v. e-r Sache (gen.) ~ zbaviti koho čeho, odniti
kuco co; S. e-s Amtes ~ sedaditi i složiti koho
~ úřadu; (suc e-c řet) suspendovati koho; des
Threnes ~ svrhnouti s trunu 2. (curov Zsrednen
auke sich bringew (po)desiti koho; entjeft seint, sich ~
zhroziti se, zděsiti se, (hrůzou) ztrnouti. 3. e-c
řěſtung ~ pevnost z obležení vyprostiti; e-n
General ~ přispět generálu ku pomoci. —
II. 1. % C~ n E, bez pl., Entſetzung f E₁₅.
2. jen Entſehen u ustrnuti, zděšení, hruza,
ůděs; C~ erregend hruzoplodný.

ent-feßlich (~ ~ ) a D₂₁₃ I. 1. hrozný, desuž.
strašný; hlvý. 2. er Aufwand hrozný a ohromný
náklad; ~ reich nesmírné bohat(y); eš ist alles
~ thener všecko jest hrozně drahé. — II. s
Entſetzlichkeit (~ ~ ) f E₁₅.

ent-fieden (~ ~ ) vₙ (in) B₂ neodl. vyvařo-
vati se (z čeho)

ent-fiegen (~ ~ ) C₁₂ neodl. I. vₐ 1. e-n
Brief ~ list rozčečiti; wie fig. s sm list ote-
vřiti. 2 (die verhöhteiget abnehmen) suiti ~ sejmouti
(úřední) peceſ s čeho 3 ein Räthelf ~ hádanku
zřeſiti ~. ~ % II. C~ n E, m. pl., Entſiege-
lung f E₁₅.

ent-silbern Θ (~ ~ ) C₁₂ neodl. I. vₐ zbaviti
stříbra n postříbření; odstříbřiti. — II. % C~ n
E₇ bez pl., Entſilberung f E₁₈.

ent-silicieren (~ ~ ~ ) [lt.] vₙ C₁₂ neodl. das
Rohſeifen odkřemeniti surov. jelezo.

ent-sinfen (~ ~ ) vₙ (in) B₁ neodl. = entſallen 1.

ent-sinnen (~ ~ ) B₂ neodl. I. vₚ sich ~:
sich ~, vₚ sich e-r Sache (gen.) ~ upamatovati
se, vzpomenouti si na co; wenn ich mich recht
entſunne dobře-li se pamatuji a rozpominám;
jeviel ich mich entſunne pokud se pamatuji; ich
fann mich dessen nicht ~ nemohu se na to upa-
matoravi. — II. % C~ n E, bez pl., Entſin-
nung f E₁₈.

ent-finnlichen (~ ~ ) vₐ C₁₃ neodl. zbaviti
smyslnosti.

ent-fittlichen (~ ~ ) C₁₂ neodl. I vₐ zne-
mavniti, mravy a zkaziti a porušiti. — II vₚ
C~ n E, bez pl., Entſittlichung f E₁₈.

ent-fohlen ~ ( ~ ~ ) vₐ C₁₂ neodl. podešvů
zbaviti.

ent-fönne (~ ~ ) conj. impf, entjollen p. p. od
entſinnen.

ent-fonnen ~ (~ ~ ) vₐ C₁₂ neodl. světla
slunečniho zbaviti.

ent-ſpannen ~ (~ ~ ) neodl. I. vₐ odpinati
(= abſpannen). — II. vₚ C~ n E, bez pl., Ent-
ſpannung f E₁₈.

Ent-ſpannungs-... (~ ~ ) ~naht f šev od-
pinavý.

ent-ſpinnen (~ ~ ) B₂ neodl. I. vₐ zapřádati
p zapřísti (co); ein Gepräch ~ rozhovor rozprísti,
rozhovořiti se; e-n Sedanten ~ zvbuediti my-
šlenku. — II. vₚ sich ~ zapřísti se, počíti se;
(to valce, nepřátelstvá atd) vzejítí, povstati, vzniknouti,
vyyinouti se, vypuknouti; eš upmann sich e-
(Gepräch unter ihnen zapředl se hovor mezi nimi,
dali se do hovoru, rozhovořili se.

ent-ſprechen (~ ~ ) B₃ neodl. I. vₐ (h) e-r Sache (dat.) ~ srovnávati se s čim, mspr. odpovidati čemu; der Erwartung ~ splniti očekávání; e-r Bitte ~ prosbě vyhověti; e-m Auftrage ~ přikazu dosti učiniti, přikaz splniti; die Form muje dem Sedanten ~ forma budiž přiměrena mvslence; den gehegten Erwartungen in jeder Behebung ~ splniti všeliká očekávání a všeliké naděje; wenn dem Auftrage nicht entprochen wird nevyhovi-li se přikazu, nestane-li se po přikazu; den Hoffnungen ~ splniti naděje; das entprichtNVrem Charakter nicht to se Vám nepodobá; eš entpricht nicht zu Kräften to neni na jeho síly, on neni ~ to. — II. ~ d D₂₁₃ part. i a vhodný, příhodný, přiměřený; dem Změde ~ podle účelu; die der Arbeit ~ de Behebung odměna dle práce, odměna přiměřená práci; die der Behebung ~ der Arbeit práce podle zaplacení; die Copie iſ dem Originale vollkommen ~ kopie shoduje se úplně s originalem; das e-m andern ~ de Pferd kůn hodici se k jinému; ~ d der Rangordnung dle počadi, ve shodě s porádim; dem Gejeſe und der Zachlage ~ d begriindet podle zákona a věci odůvodněn, srovnale se zákonem a stavem věci oduvodněn; ein den Přſichten ~ des Recht právo s povinnostmi se srovnávající.

ent-ſprieſen (~ ~ ) vₘ (in) B₂ neodl. o 10-ths.čb vyraziti, (py)učeti, povstati, pojiti, vzniknouti z čeho; ſig. = abſlammen; aus e-r Che entſproſsen z manželstvi pocházející; aus edem Ţamme entſproſsen jein pocházeti z ušlechtilého rodu; er ist aus der ersten Che entſproſsen jest a pocházi z přvěho manželstvi.

ent-springen (~ ~ ) B₁ neodl. I. vₙ (in)
1. aus e-m ſelangtunge ~ uniknouti, vyváznouti,
(u)prechnouti, utěci z věřem (sřv. entſaufen). 2. (aus
et. hervorgehen) o prament. aus dem Beige ~ vznikati,
prýstiti se, temeniti z hory; (o ſegc) aus der
Združi ~ vznikati i pramenteni ve Svýcařich;
fig. (von et. hervühren) pocházeti v pojíti, vze-
vznikati, povstati z čeho; was kann daraus ~
co z toho může pojíti? was entſpringt daran

ent-sprichen

— S17 —

|ent-übrigen

co z toho jde n následuje? aus jenen Maß-
regeln können böhe ſoßen ~ tato opatření mohou
miti zle následky. — II. % n Entsprungene (r)m.
Entsprungene f E₁₈ upříklík, úškok. ~
III. % C- n E₇ bez pl. útěk.

ent-sprichen (►►) vₙ (jn) C₁₄ neodl. střikati
p vstřiknouti, vytřysknouti vz čeho.

ent-sprossen (►►) I. vₙ (jn) C₁₂ neodl. =
entprieken. — II. pp. od entsprieken.

ent-prudeln (►►) vₙ (jn) C₁₂ neodl. o pramenech
vyvěrati. průštití se.

ent-sprüchen (►►) vₙ (jn) C₁₂ neodl. o jiskrádm
sřěti z čeho.

ent-stählen Θ (►►) %a C₁₂ neodl. odoceliti.

ent-stalten (►►) %a C₁₃ neodl. = entſten.

ent-stammen (►►) vₙ (jn) C₁₂ = abſtammen.

ent-stänkern (►►) C₁₂ neodl. I. %a = des-
inficieren. — II. % C- n E₇ bez pl., Entstänke-
rung f E₁₈.

ent-stichen (►►) C₁₄ neodl. I. vₙ (jn) 1. vznikati, povstávati, vzcházeti p vžejiti, po-; ct. ~ machen způsobiti co, býtí přičinou čeho; cie wír býtí něž Gutes daraus ~ z toho nepojde nic dobrého; was auch daraus ~ mag at z toho pojde co pojde; (o várce) povstatí, vzniknouti, vypunk- nouti. 2. skoro † S-nt ~ (mangeln, abgeffen) scházeti, chyběti, nedostávati se komu; ich werde ihn nie ~ nikdy ho neopustim; práv. ~ den ňade v protivném n opačném případě. — II. % C- n E₇ bez pl., Entſtichung f E₁₈ vznik; im C- begriſſen sein vznikati, povstávati; et in der o in i-er Entſtichung erſtichen utlumiti n potlačiti co v zárodku; in der Entſtichung ſelbst v samém začátku.

Ent-stehungs≡... (►►...) -art f způsob
vzniku. ~fall m opačný n protivný případ;
im ~falle pakli ne; ~geschichte f dějiny vzniku;
-grund m důvod vzniku; ~wechsel m =
Heterogenie; ~weiſe f = ~art.

ent-stichen (►►) B, neodl. I. % S-m et. =
(uch)kräfti komu co. — II. %r ſich: ~ jich dem Auge
der Welt ~ unikati oku světa.

ent-steigen (►►) vₙ (jn) C₆ neodl. 1. (¤) anſs
t-r Sache ~ (dat.) vystupovati, vystoupiti;
dem Wagen ~ vystoupiti z vozu. 2. (ausſteigen)
vystupovati, vznášeti se. stoupati z čeho.

ent-steinen (►►) %a C₁₂ neodl. 1. Obſt =~
ausſkernen I. 1. 2. zejm. fig. = erreichen.

ent-stellen (►►) C₁₂ neodl. I. %a, %r ſich ~
1. (verändern) přeměnití, zjinačiti. 2. (verunſtalten)
zohaviti, zohyzditi, znetvořiti, převraceti;
den Sinn o die Wahrheit ~ smvsl n pravdu
překrucovati n převraceti. — II. % v̅ C- n E₇
bez pl., Entſtellung f E₁₈.

ent-sterben (►►) %a (jn) B₄ neodl. =
dahinſterben (v daſt in 4.).

ent-sternt (►►) a D₂₁₃ bez hvězd, bez-
hvězdný.

ent-sieben (►►) %a (jn) B₆ neodl. =
zerlieben.

ent-stirnt (►►) a D₂₁₃ nestoudný.

ent-stöpfeln (►►) %a C₁₂ neodl. = entſorken.

ent-stoßen (►►) %a C₇ neodl. = herabſtoßen.

ent-strahlen (►►) vₙ (jn) C₁₂ neodl. e-m
Gegenſtande ~ zářiti z čeho.

ent-streben (►►) vₙ (jn) C₁₂ neodl. snažiti
se vzdáliti od čeho, tihnouti od čeho.

ent-stücken (►►) C₁₂ neodl. 1. %a, %r ſich ~
zbaviti provazů, rozvázati koho n co, %r se,
(beſteilen) osvoboditi koho n co. 2. ☞ rozplésti.

ent-strömen (►►) C₁₂ neodl. %n (jn) I. e-m
(Gegenstande ~ vytékati, vylévati se z čeho;
o ſekích vznikati, prameniti se; aus e-m ſez ~
vytékati z jezera; die Thränen entſtrömten ihren
Augen slzy tekly ji z očí. — II. ☞ %a vyléváti.

ent-strumpfen (►►) vₙ C₁₂ neodl. J. ~ svléci
komu punčochoy s nohou.

ent-fürmen (►►) C₁₂ neodl. I. %a (jn) vy-
raziti, vyřítiti se (z čeho). — II. ☞ %a o větru atd.
daß ſaub ~ shazovati listi (se z troma).

ent-stund (►►) impf. od entſchen.

ent-fürzen (►►) vₙ (jn), %r ſich ~ C₁₄ neodl.
1. (vy)řítiti se, vyraziti. vypadnouti z čeho.

2. = entſtrömen I.

ent-fühnen (►►) C₁₂ neodl. I. %a, %r ſich ~
pykati za své viny, odkati sve viny, smířiti
vym, kati se z vin. — II. % v̅ C- n E₇ bez pl.,
Ent-ſühnung f E₁₈ orista, smir.

ent-fümmen (►►) vₙ (jn) C₁₂ neodl. bzuk-
kotem n bzuče vyletiti (z čeho).

ent-fümmfen (►►) vₙ (jn) C₁₄ neodl. =
entſummen.

ent-fumpfen (►►) I. %a C₁₂ neodl. bažin
zbaviti, vysušiti. — II. % v̅ C- n E₇ bez pl.,
Entſumpfung f E₁₈.

ent-fündigen (►►) %a, %r ſich ~ C₁₂ neodl.
hřěchu zbaviti.

ent-tauchen (►►) vₙ (jn) C₁₂ neodl. (vy)nořiti se z čeho.

ent-taumeln (►►) vₙ (jn) C₁₂ neodl. =
abtaumeln.

ent-täuschen (►►) C₁₄ neodl. I. %a, %r ſich ~
1. vyvěsti koho z klamu n bludu, přivěsti koho
k rozumu, vyvěsti koho z čeho, otevřiti komu
očí, lépe zpraviti koho o čem. 2. (in i-n Černwarten
taujden) sklamati naději či, sklamati koho (v na-
ději: er war enttäuscht sklaplo mu, pohořel. —
II. % v̅ C- n E₇ bez pl., Enttäuschung f E₁₈.

ent-thanen (►►) vₙ (jn) C₁₂ neodl. taje vy-
tékati z čeho.

ent-thronen (►►) I. %a C₁₂ neodl. trůnu
zbaviti, s trůnu sesaditi n svíhnouti koho. —
II. % v̅ C- n E₇ bez pl., Catthronung f E₁₈.

Ent-throner (►►) m E₆ sesazovač
s trůnu.

ent-tönen (►►) C₁₂ neodl. I. vₙ (jn) zníti
n zaznívati n zvučeti n ozývati se odkud. —
II. % v̅ (těž enttonen) zbaviti (co) zvuku,
oněmiti, umlčeti (co).

ent-tragen (►►) C₉ neodl. prov. J odnášeti
p odnésti.

ent-träuseln (►►) C₁₂, ent-trieſen (►►)
B₅ vₙ (jn) neodl. (vy)kapati, kanouti, crčeti
(z čeho).

ent-trippeln (►►) vₙ (jn) C₁₂ neodl. = ab-
trippeln.

ent-troſch(c)neu (►►) vₙ a C₁₃ neodl.
tie Thränen ~ alzy suſiti n utirati.

ent-übrigen (►►) vₙ a C₁₂ neodl. 1. J.
e-r Sache (gen.) ~ osvoboditi koho od čeho, pro-
minouti a odpustiti komu co; zejm. e-r Žaše ent-
uíbrigt jein býti osvobozen od čeho. 2. ct. ~:
a) = entbehen; b) = crübrigen.

Německočeský slovník. I. Tentschößmische Wörterbuch.

103

ent-völkern

— 818 —

ent-wicelu

ent-völkern (~-~) C₁₂ neodl. I. %a, %r sich ~
ein yand ~ zemi odlidniti n vy-n zpustošiti, lidu
zbaviti, lid v zemi vyhladiti n vyhubiti. —
II. 1. % C-n E₇ bez pl., Entvölkerung f E₁₈
odlidněni. 2. jen Entvölkerung f vylidněnost,
zpustošenost.

Ent-völkerer (- - -) m E₆ vylidňovac, pustošitel.

Ent-völkert-jein (~-~) n E₇ bez pl. = ent-
völkern II. B.

ent-wachen † (~-~) %a (jn) C₁₂ neodl. = er-
wachen.

ent-wachsen (~-~) %a (jn) C₉ neodl. 1. o rost-
bnách; dem Boden ~ vyrůstati ze země n z půdy.
2. odrůš (ta)ti čemu; j-n Aleidern ~ vyrůst (ta)ti
ze šatí; der Ruhе ~ sein byti metle odrostlý; der
Schufe ~ e Kinder děti škole odrostlé; fig.
den Kinderschulen ~ odrůš (ta)ti dětským stře-
věkům, vyrůš (ta)ti z dětství, dospívati; dem
Gängelbaude ~ sein choditi bez voditka.

ent-waffnen (~-~) I.%a C₁₃ neodl. odzbrojiti. —
II. %a (b), %r sich ~ zbraň odložiti. — III. %
C-n E₇ bez pl., Entwaffnung f E₁₈.

ent-währen (~-~) I. %a C₁₂ neodl. J. aus
dem Besige e-v Gutez ~ (soudne) majetku zba-
viti. — II. % C-n E₇ bez pl., Entwäldung f E₁₈.

ent-währschaft (~-~) f E₁₈ rak. = entwähren II.

ent-walden (~-~) C₁₃ neodl. I. %a lesů zba-
viti. — II. % C-n E₇ bez pl., Entwäldung f E₁₈.

ent-wallen (~-~) %a (jn) C₁₂ neodl. 1. odchá-
zeti p odejiti. 2. valiti se (§ vřením n s vlně-
ním) (z čeho).

ent-wälzen ~ (~-~) %a C₁₄ neodl. = ab-
wälzen.

ent-wandeln (~-~) %a (jn) C₁₂ neodl. odchá-
zeti p odejiti.

ent-wanken ~ (~-~) %a (jn) C₁₂ neodl. od-
vrávorati, odpotáceti se.

ent-wachsen ~ (%-~) %a C₉ neodl. vymýti.

ent-wässerbar (~-~) a D₂₃,₃ odvodnitelný, vysušitelný.

ent-wandt (~-~) p. p. od entwenden.

ent-wässern (~-~) I. %a C₁₂ neodl. vody
zbaviti, odvodniti, vysušovati. — II. % C-n
E₇ bez pl., Entwässerung f E₁₈.

Ent-wässerungs-... (~-~) -anlage f za-
řízení odvodnovací; -arbeiten fpl. práce od-
vodňovací; -canal, -graben m odvodňovací
přikop, svodnice; -kunft f umění odvodňo-
vací, odvodňování, drenáž↑; -strecke f od-
vodňovací n vodní strída (srrv. Anstrechungs-...).

ent-watscheln f ~ (~-~) %a (jn) C₁₂ neodl.
vykolébati se, vybatoliti se (z čeho).

ent-weben (~-~) %a B₈, C₁₂ neodl. rozetkati,
utkané rozdělati.

ent-weken (~-~) %a C₁₂ neodl. poct. dem
Zhlummer ~ ze spánku vzbuditi.

ent-weder (~-~) cj... oder buď ~ (a)nebo; ich
reise ~ heute oder morgen odcestuji dnes nebo
zítra; ~ so oder gar nicht! buď tak nebo nijak
~ oder! buď ~ anebo! (jedno z dvojihol).

Ent-weder-Oder (~-~) n (j-~) (n-~) n neskl.
bud ~ anebo, volba ze dvojího, alternativa j,
P rve nebo nie, (aut-aut).

ent-wegen ~ (~-~) %r sich ~ C₁₂ neodl. od-
chýliti se od cesty, zabloudití.

ent-wechen (~-~) C₁₂ neodl. I. %a (jn) byti
unášen vanem větru. — II. %a odváti.

ent-wehren (~-~) C₁₂ neodl. I. %a 1. = ent-
waßnen. 2. abwehren. 3. ~ = entwähren. —
II. %r sich ~ = erwehren.

ent-weiben (~-~) %a C₁₂ neodl. 1. ženy zba-
viti, o ženu připraviti koho. 2. těž entweib-
lichen (~-~) zbaviti ženství.

ent-weichen (~-~) I. %a (jn) C₂ neodl. uni-
kati, ucházeti; to osobich uniknouti, uklouz-
nouti, uprechnouti; der Gefahr ~ ujiti n unik-
nouti nebezpečenství, vyváznouti z nebez-
pečenství; die Zeit entweicht čas utíká n kvapí;
das Gas entweicht plyn uchází n uniká; die
Finfernisch entweicht tma ustupuje světlu; der
Boden entweicht mir unter den Filzen půda mi
mizi n se mi ztráci pod nohama. — II. s Ent-
wichene(r) m, Entwichene f D₂,₃,₃ uprchlik,
f -ice. — III. %o C-n E₇ bez pl., Entwei-
chung f E₁₈ útěk.

ent-weihen (~-~) I. %a C₁₂ neodl. 1. e-n
Prierst - kněze posvěceni zbaviti. 2. (die Seelen-
verlegen) znesvětiti, zneuctiti co, posvátnost čeho
porušiti (v entheiligen). — II. % C-n E₇ bez pl.,
Entweihung f E₁₈.

Ent-weiher (~-~) m E₆ znesvětitel.

ent-weilen ~ (~-~) %a C₁₂ neodl. = ent-
langweilen.

ent-weiselu ♃ (~-~) [Weifeil] %a C₁₂ neodl. e-n

Bienenorb ~ zbaviti úl královny a matky.

ent-welken ~ (~-~) %a (jn) C₁₂ neodl. =
dahinwelken.

ent-wenden (~-~) I. %a C₁₅ neodl. 1. od-
ciziti, ukráští komu co. (abwenden) odvrátiti.
— II. % C-n E₇ bez pl., Entwendung f E₁₅,
krádež.

Ent-wender (~-~) m L₂ krádce, zlodej.

ent-wenderisch (~-~) a D₂,₃,₃ zlodějský.

ent-werfen (~-~) I. %a B₁ neodl. 1. načrtnouti;
ein Bild ~ obraz načrtnouti; e-n Planzt e-n
Gebäude ~ zdělati plán n. návrh k stavbě
budovy; e-n Vertrag ~ navrhnouti smlouvu,
e-niniti návrh smlouvy; e-e Erledigung ~ zdě-
lati n vypracovati nařízení. 2. (außenten) e-n
Planzt ~ e-n Feldzuge plán n. záměr k polní výprav
pojmouti n vymysliti. — II. % C-n E₇ bez pl.,
Entwerfung f E₁₈ v Entwurf.

Ent-werfer (~-~) m E₆ načertávač.

ent-werten ~ C₁₃ neodl. I. %a, %r sich ~
a) učiniti co bezcenným, znehodnotiti;

(b) (serabefegen) snížiti n stačiti cenu čeho; způ-
sobiti klesnuti cen čeho. — II. % C-n E₇,
bez pl., Entwertung f E₁₈; theilweise Entwertung

klesnuti ceny; vollständige Entwertung zne-
hodnoceni, pozbytí ceny.

Ent-wertungs-... (~-~) -stempel m razítko
na poštovní známky.

ent-wiceln (~-~) C₁₂ neodl. I. %a, %r sich ~
rozplésti, rozmotati: a) (ausbreiten) rozvíjeti,
rozvinovati p rozvinouti, rozestříti (%r se);
e-n Knofen ~ uzel rozvazovati n rozmotávati;

ein Hätsfel ~ hádanku řešiti n lušititi; e-e große
Pracht ~ jeviti velikou nádheru; b) (ausbiften)
rozvíjeti mspr. vy; die Anlagen S- ~ rozvíjeti
vlohy ő; c) e-e řáde ~ otázku probírati n
objasňovati; math. e-e Ferme! ~ formuli odvo-
diti n vyvíjeti n vyvozovati; Thätigkeit ~ činiti

Ent-widelungs ...

— 819 —

ent-zijschen

se, býti činným, jeviti činn si; die Brant ift
terperlich und geistig vollkommen entwiclt nevesta
je tělem i duchem vyspělā; entwidelten Ver-
landes vyspělého rozumu, gospelchen ducha,
vyrozumený. — II. % C- n E, bez pl., Ent-
wicfung f E₁₈ rozvoj, mspr. vývoj; in der
Entwicdung begriffen seit rozvijeti se.

Ent-widelungs..., ent-widelungs... (~-~) -fjähig a schopný rozvoje; ~gang m postup rozvoje, vývoj, roz-; ~geschichte f: a) deiny
rozvoje; b) fysiot. zárodkoslovi; ~krankheit f
nemoc počáteční zárodková; ~raum m
prostor rozvoje; ~röhre f chem. trouba vy-
vinovací; ~stufe f stupeň rozvoje; ~thecoric f
thearie rozvojová; ~scit f e-r skrantbeit lihnuti
l.mocii (incubatio).

Ent-wickler (~-) m E₆, ~in f E₁₉ vyvíječ, f -ka.

ent-wildern (~-) C₁₂ neodl. I. %a divokosti
zbaviti, z divokosti vytrhnouti, vzdělávati,
civilisovati↑ koho; (sabuen) skrotiti, ochočiti;
s sm. zjemniti, zuslechtiti. — II. %n (inj) po-
zběti divokosti, zjemniti se, zuslechtiti se. —
III. % C- n E₇ bez pl., Entwilderung f E₁₈.

ent-wimpeln (~-) %a C₁₂ plav. neodl. vlajky
zbaviti eo, vlajku sniti s čeho

ent-winden (~-) %a, %r sich ~ B₁ neodl.
vyvinouti, vykrontiti, %r se; sich S-m o den llnm-
armungen S-š ~ vyvinouti se z čeho objeti.

ent-winken ~ (~-) %a C₁ neodl. vyvol(dv)ati.

ent-wintern ~ (~-) %a C₁₂ neodl. zimy
zbaviti.

ent-wipfseln (~-) %a C₁ neodl. = abwipfseln.

ent-wirbeln (~-) %a C₁₂ neodl.: e-e weige ~
bousle kolíčků zbaviti.

ent-wirken ~ (~-) %r sich ~ C₁₂ neodl.
rozvijeti se.

ent-wirrbar (~-) a D₁,₃ rozmotatelný.

ent-wirren (~-) C₁₂ neodl. I. %a, %r sich ~ rozplésten, rozinnotati, %r se. — II. % C- n E₇ bez pl., Entwirrung f E₁₈.

Ent-wirrer ~ (~-) m E₆, ~in f E₁₉ roz-
plétáč, rozmotárač, f -ka.

ent-wischen f (~-) C₁₂ neodl. I. %n (inj)
uniknouti, uklouznouti, upláchnouti, ufouknouti.
— II. % % = abwischen. — III. %
C- n E₇ bez pl. útek.

ent-wohnen ~ (~-) I. %n (inj) C₁₂ neodl.:
c-r Sache (gen.), ~ct. ~ odvyknouti čemú.

II. entwohut p. p., a D₂,₃ odvyklý, nez-
(čemú); mích sášet ein längst entwohnter Schouder
pojímá mne hrůza, jaké jsem již dávno ne-
poznal; die der Zucht entwohnte Arme vojsko
odvyklé kázni; das entwohnte Licht světlo,
kterému jsme již dávno odvykli.

ent-wöhnen (~-) I. %a C₁₂ neodl. (v ab-
gewöhnen) 1. ein kind (von der Brust) ~ dítě odsta-
viti a odkojiti. 2. fig. c-r Sache (gen.) o von
et. ~, (%r sich ~) odvykati, odučovati komu eo.
— II. % C- n E₇ bez pl., Entwöhnung f E₁₈.

Ent-wöhnerin (~-) f E₁₉ žena dítko odstavujici.

Ent-wöhnerungs... (~-...) ~scit f doba od-
stavení (dítěte).

ent-wölken (~-) %a, %r sich ~ C₁₂ neodl.:
den Hummel ~ nebe mraků zbaviti, nebo vyjasniti;
die Stirn ~ = entrunzeln; entwölter Hummel nebe

bez mraků n bezmracné; jasně n bezoblačné
nebe.

ent-wollen (~-) %a C₁₂ neodl. vlny zbaviti.

ent-wülsen (~-) %a C₁₂ neodl. = aus-
wülsen I. 1.

ent-würdigen (~-) I. %a, %r sich ~ C₁₂
neodl. (der Würde berannten) hodnosti zbaviti koho;
(erniedrigen) ponižiti, s-; (entehren) zhanobiti, zne-
uctiti, o čest pripraviti. — II. % C- n E₇
bez pl., Entwürdigung f E₁₈.

Ent-wurf (~-) m D₁₁ návrh, nástin, ná-
kres, nárys, nártok. osnova, plán, projekt.

ent-würse (~-) conj. impf. od entwerfen.

ent-wurzeln (~-) C₁₂ neodl. I. %a s koře-
nem vytrhnouti, z kořen vyvrátiti, vyko-
řeniti. — II. % C- n E₇ bez pl., Entwurze-
lung f E₁₈.

ent-würzen (~-) %a C₁₄ neodl. zbaviti
koření n chuti kořenné, odkořeniti; s sm. zba-
viti chuti n vůně atd.

ent-zahnen (~-) %a C₁₂ neodl. zbaviti zubů.

ent-zapfen ~ (~-) %a C₁₂ neodl. = abzapfen.

Ent-zauber-kraft ~ (~) f D₁₅ síla od-
čarovaci.

ent-zaubern (~-) C₁₂ neodl. I. %a kouzla
zbaviti, odčarovati, odkouzliti, (z kouzel)
vysvoboditi. — II. % C- n E₇ bez pl., Ent-
zauberung f E₁₈.

ent-zäumen (~-) %a C₁₂ neodl.: ein Pfevd ~
komi uzdu sniti, koné oduzditi n odstrojiti.

ent-zäunen ~ (%-) %a C₁₂ neodl.: e-n Garten ~
zahradu plotu zbaviti.

ent-ziehen (~-) B₆ neodl. I. %a 1. S-m et. ~
odni(ma)ti komu eo: a) zbaviti koho čeho, osvo-
boditi koho od čeho, poleviti komu čeho; S. dem
Tode ~ zachrániti koho od smrти; S. der Roth ~
pomoci komu z nouze; b) S-m Hilfe ~ odniti
komu pomoc, zůstaviti koho bez pomocí; S-m
sein Gehalt ~ (embechalten) zadižeti komu služné;
dem Kranken Speise ~ hodnovati nemkonomému
jísti; S-m s-f Ausmerksamkeit ~ nevěnovati po-
zornost komu; sich (dat.) et. ~ nedopráti si, od-
řikati se čeho; alles ift ihm entzogen je zbaven
všebo; das entzieht sich der Krut to se vymyká
kritice; chir. S-m Blut ~ pustiti komu (žilou).
2. ~ (herausziehen) der Zcheide das Schwert ~ vy-
táhnouti n vytasiti z pochvy meč. — II. %
sich ~: sich c-r Arbeit ~ vyhýbati se n u- se
práci; sich der Strafe ~ uniknouti ~ vymknouti
se trestu. — III. % C- n E₇ bez pl., Ent-
ziehung f E₁₈.

ent-zifferbar (~-) a D₁,₃ (roz)rešitelný,
(roz)lušitelný, č(t)itelný.

Ent-zifferer (~-) m E₃ dešifrovací, vy-
kladač tajného písma; řešitel tajného n ne-
čitelného písma.

ent-ziffern (~-) I. %a, %r sich ~ C₁₂ neodl.:
e-e Geheumnschrift ~ dešifrovatij, (roz)řešiti, (pře)čisti (tajné písmo; fig. diesen Menschen entzifferst du
nicht toho člověka neprohlédneš. — II. %
C- n E₇ bez pl., Entzifferung f E₁₈.

Ent-zifferungs... (~-...) ~kunst f umění
dešifrovací.

ent-zinnen ~ (~-) %a C₁₂ neodl. zbaviti
cínu n činování.

ent-zischen ~ (~-) %n (jst) C₁₂,₁₄ neodl.
syče vycházeti z čeho.

*

entzittern

— 820 —

Epakten...

entzittern (~~-~) I. (in) C₁₂ neodl. schvenim odlehžeti.

Ent zogenheit (~~-~) f. E₁₃. Land. gegebenheit.

entzopenen (~~-~) % C₁₂ neodl. copu zhaviti.
entzucken (~~-~) % (in) C₁₂ neodl. výskubnouti se.

entzücken (~~-~) I. % C₁₂ neodl. 1. uněsti (~~- entruiden). 2. (gehtn) preußen) uněsti, uchvětiti, privěsti u vytrženi, rozkosí naplniti; die Radwicht hat ihn entzündt zpráva ho naplnila radosti; vor Freude o Bewunderung entzündt sein býti jat radosti a obdivem; entzündt sein býti u vytrženi; dieser Redner entzündt j-e zußwerer tento rečnik unásí své posluhače. — II. ~da D₂·₃₁ unášejici, uchvátň, rozkoš-ný, okoužlijei. — III. % E₂ n E₃ bei pl., Entzügung f. E₁₃ vytrženi, rozkos: es ist zum Entzünden mit E₁₃ vytržen, in der E₁₃ geratenen rozniti se, nachdoutni se, přijiti u vytrženi.

entzügeln (~~-~) % C₁₂ neodl. 1. iste ~ sniti komun uzdu. 2. obye v P. p. fig. entzügelte Leidenchaft vospoutaná vásen.

entzündbar (~~-~) I. a D₂·₃₁ (c entzündlich) lehko) vznětný, chytlavý, horlavý. — II. s Entzündbarkeit (~~-~) f. E₁₃.

entzünden (~~-~) I. % a C₁₄ neodl. (p. p. ~) poet entzünden) 1. (sind) enden zapáliti, zanitni, zazehnouti; der Blühe hat das (und) entzündet blässk zapálil (dům). 2. entdeutend osvětliti. 3. žg. Weiden�aften ~ vásne roznečovati. 4. der Wein entzündet das Blut vino rozjaluje krev; er hat entzündete Angenা má zapáleně a zaníceně oči. — II. % sich ~ vznititi se, vzplanouti; o ranach atd. zapáliti se, zanititi se. — III. % E₂ % n E₇ bei pl., Entzündung f. E₁₃ zánét, zápal, zapáleni; Entzündung der Dremmeffelle zánét bubínků ušnich.

Entzünder (~~-~) m E₉, ~in f. E₁₃ rozněcovać, f. -ka.

entzündlich (~~-~) a D₂·₃₁ a zánětlivý (~~- entzündbar).

(Ent)zündungs..., entzündungs-... (~~-~) ~fieber n horecka zánětna; ~geschwindigkeit f rychlost zánětu; ~geschwindlichst f otok zánětu; ~herd m místo zánětu n zaníceně; ~symptome npl. zánmky n priznaky zánětu; ~widrig a: ~widriges Mittel prostředek a lék proti zánětu.

entzwei (~~-~) [in zwei] adv. I. na dvé, ve dvi, na dva díly, na poly, jevpůl(ky); gerbrechem rozbitý; gerflagen (ro)zlomený; (ge)sprungen) rozprasklý; (geru)nen roztžený; sein Halstuch ist jeho nákrěnik jest roztržen; der Stod ist ~ hůl jest přelomena; das Junger ist ~ okno je rozbito; ganß ~ an Brei geſtagem úplně rozbitý, p na maděru; f er ist vor Freude ~ jest radosti všeck bez sebe. — II. ~ve ~pontif s v. výdy odl.: ~beifen % a rozkousnouti; ~berfen % (in) puknouti prasknouti; ~brechen: 1. % a rozlomiti; 2. % (in) rozlomitise; zwei Freunde ~ (aus)semander brinnen dva prátele rozdvojiti ~ rozvěsti; ~drüden % a rozmáčknouti; ~fallen: 1. % (in) pádem se rozbiti; 2. %a sich e-n Arm ~fallen zromiti si pádem ruku; ~gehen % (in) rozdělit se, rozloučiti se, rozejiti se; (ich) (palten) prasknouti; to provaze) přetrhnouti se; to sacon

a o botěch) roztrhati se; to sklenići) rozbiti se; ~hauen % a rozkopnouti, rozseknouti, rozbiti; ~machen %a ~buchen 1.; ~reifen %a, % (in) roztrhnouti (%n se); ~flagen %a rozbiti, rozraziti; ~m das Kreuz flagen rozbiti komu hůl o hrbet, přeraziti komu kríž; ~fchemißen %a f: a) rozbiti eo kamenem; b) rozbiti eo uhozením a mrsténim oſ; ~fchemiden % a rozříznouti, rozkrojiti, rozstrihnouti (ve dvi n jakkol); (gerüsten) rozřezati ata; ~jein %a býti v půli n ve dvi n p vejpůlky; býti rozbit a roztržen ata; ~palten: 1. % a rozstěpiti, rozstipnouti; 2. % (in) rozstěpiti se; ~pringen %a (in) rozskociti se, rozletěti se, puknouti, prasknouti; ~treuen %a rozdělit, rozpojiti, rozloučiti; ~treten %a rozslápnouti.

entzweigen (~~-~) I. %a, %r sich ~ C₁₂ neodl. rozdvojiti (r₃ se); sich mit ~m ~ rozdvojiti, zuesnad(n)iti se, rozkmotřiti se, nepohodnouti se s kým (sřv mit ~m zersfallen); er ist mit sich selbst entzweit jest v rozporu sám s sebou. — II. % E₂ n E₃ bei pl., Entzweigung f. E₁₃ rozmiska, roztržka.

entzweigen (~~-~) % a C₁₂ neodl. zbaviti ratolesi.

entzwingen (~~-~) % a B₁ neodl. = abnětbigen.
Enunciat-at (~~-~) [It. | n E₁ výrok rozhodovaci].

Enveloppe (au @velop, [fr.] f E₁₃ 1. obal; ~ e-e Briefes obálka listu. 2. žensky plác. 3. voj. přední násep, předv(l). 4. pap. zábalka.

entz... p (~~-~) piov. J. píedpona = entz... ~dumm a nesmirně hloupý; p hloupý az běni.

En-zehnt (~~-~) f. E₁₃ bot. Musa Enste banan habeßský (abysmský).

Enzian (~~-~) [It. | m E₁ 1. bot. Gentiana hořee; a) blauer o kleiner ~ Gentiana asclepiadea hořec tolitový; geler o großer ~ = Bergenian; geladenblumenarbeiter ~ Gentiana campanulata horepník zvonkovitý, hořec zvonkovité; tanger ~ Gentiana pneumonanthe hóřepník; b) weißer ~ Laserypitium asperum hladýs drsný; e. schwaizer ~ = Bergpeterlein; d) kleiner o jwarzblauer ~ Swertia perennis kropenáč ozimý; e) ameritanüder ~ Triostem perfoliatum. 2. = Enzianer.

Enzian..., enzian... (~~-~) ~artig a hořcovity; ~bitter n hořcová hořčina; ~ertraet m hořcový výtazk; ~geiſt m lih hořcový; ~fügelchen npl. horcová zrněčka.

Enzianelle (~~-~) f. E₁₃ bot. Gentiana campestris hořeč luční.

Enzianer (~~-~) m E₉, likér hořcový.
E-ocen, e-ocen (~~-~) [rec. | n E₁, D₂·₃ gool. eocén, pásmo eocenové.

E-ocen... (~~-~) ...bildung f útvar eocénový, pásmo eocenové.

Coš (~~-~) [rec. | f E₁₃, myth. Eós], Jitienka, Zora. epagogisch (~~-~) [rec.] a D₂·₃ svůdný, vábný.

Epakris (~~-~) [rec.] f bot. Epacris postrminec.

Epakte (~~-~) [rec.] f E₁₂ astr. epakty], stáří měsíce, počet díni na vyrovnání roku měsíčního se slunečním.

Epakten (~~-~) ~zahl f ast číslo epakt(ní).

Epanaphora

— S21 —

| Epiphaniās-fcſt

Epanaphora (~-~) [rec.] f E₁₃₅ pl. Epanaphora gram. epaunafora†, opakování slov na počátku věty následující.

Eparch (~) [rec. m E₃₉ id.

Eparchic (~-~) [rec.] f E₂₂, E₁₈ aparchie [thodnost i správní obvod epichářů]

Epanlette (~-~ či epi-) [fr.] f E₂₂ voj. nápiecník, náramenník, epaulettá.

Epaulette(n)… (~-~…)-halterm spona nápiecníku a náramenníku(ka); -träger m člověk nosící epauletty†, důstojník.

Epen (~-) npl. od Esos.

Epenthese (~-~) [rec.] f E₂₂, Epenthejšis (~-~) f E₁₃₅ pl. Epenthejšis gram. epenthesě†, vsuvka, vsouváni f. vsuti (epenčen u slabíky)

epenthetisch (~-~) [rec. a D₂₃ gram. epenthe- tický†, vsutý, vkladný, vsuvný.

Eperies zem. Prešov (v thráchl.)

Ephese (~-~) [rec. m E₂₁ d. st. v. efěb(os)†, výrostek. jinoch, mládenc.

ephektisch (~-~) [rec. a D₂₃ o cem se zdržujeme určitého soudu.

ephemer ( ~ - ) [rec.] a D₂₃ v ephemerijši.

(Ephemeriden (~-~) [rec.] pl. E₁₃₅ ast. efemeridy †, tabulky určující každodenní po- stavení planet ve zvířetě.

ephemeriden artig (~-~) a D₂₃ efe- meridický.

ephemer(išch) (~-~) [rec. a D₂₃ etemerni†, jednodenní; fig. rychle pomíječí.

Epheser (~-~) m E₆, -im f E₁₉ Efosan, f-ka.

ephektisch (~-~) a D₂₃ efěsšký.

Ephesus (~-~) npr. n. am. Efirs us.

Epheu (~) m E₂₅ bot. Hederat břečtan; ge- mame ~ Hederat helix břečtan prvný.

Ephen…, cphen… ("-…")-artig a břečtanovitý; -atigie Filamen břečrany; -betránuť a (o)věčený břečtanem; -blätterig a břečtanolistý; -förmig a břečtanovitý; -harz m pryskyřice břečtanová; -franz m věnec břečtanový; -rantiq a obklíčený břečtanem; -wicide f bot. = Barweide.

Ephor (~) m E₂₅, ~us ( ~ ) m E₆ [rec.]

1. d st v eſor (džen d pěti urušivšich uředniků ve S1301st.)

2. ředitel skoly.

Ephoral… (~-~…)-bericht m eſor-ká zpráva.

Ephorat (~-~) n E₇, Ephorie (~-~) f E₂₂, E₁₈ [rec.] eſorſti. úřad eſorský.

ephektisch (~-~) [rec.] σ D₂₃ eſorský.

Ephorus (~-~) m E₂₀ n Ephor.

Ephra-im (~-~ f ~-~) npr. m E₂₅ bibl. Efraim.

Ephra-imit (~-~) m E₂₅ mineeražená za sedmote vět v. k. 1. 2. 3. 4.

epicön (~-~), éž -isch (~) [rec.] a D₂₃ obojrodý (slovo značící od m, f).

Epicykelf (~-~) [rec.] m E₂₇, Epicyklius (~-~) m E₂₆ ast. epicykль† (bod, na ožem se pohybuje bod v třachlosti stálou, při čemž střed kruhu toho postupuje na kruhu jinou, dřevěný zvaněm].

Epicenkloide (~-~) [rec.] f E₂₂; epicykloida†, ♃ nákolnice.

Epidemic (~-~) [rec.] f E₂₂, E₁₈ epidemie†, hromadná n nakažlivá nemoc.

epidemisch (~-~) [rec.] a D₂₃ epidemický†, nakažlivý.

Epidermis (~-~) [rec. f E₁₈ id., pokožka.

epidermisch (~-~) [rec.] a D₂₃ pokožní, pokožkovitý.

Epidot (~-~) [rec. m E₂₅ mno id, angit] osodělný.

Epigone (~-~) [rec. m E₃ epigon; potomek; s. m. napodobitel, následka].

Epigonent… (~-~…)-kampſt m, -kricg m boj a válka epigonni; -perioſe f in der Literatur perioda dekadence u úpadku v t. auß

epigonenthaf (~-~) c. e. a D₂₃ po způsobu epigonni, úpadkový.

Epigonenthum (~-~) [rec. n E₇ epi- gonustvi.

Epigramm (~-~) [rec. a E. epigram], vtipný nápis (= Zimacidit).

Epigramm… (~-~) - Epigemmen…

Epigrammatiker (~-~) [rec.] m E₆ = Epigrammatikt.

epigrammatisch (~-~) [rec.] a D₂₃ epigramatický,

Epigrammatiſt (~-~) [rec.] m E₂₅ epigramatik†, skladatel epigramu, básnik epigramatický.

(Epigrammen)… (~-~(-)…)-jammung f šbírka prupovědi epigramatických; -jchri- ber m = Epigrammatum.

epigrammeaſt (~-~) [rec.] a D₂₃ epigramatický.

Epigraph (~-~) [rec. n E₃ nápiš, nad- na budově d. st.]

Epigraphik (~-~) [rec.] f E₁₃ bez pl. epigraphie†, nápišoví, vědu nápišná, nauka o nápišech.

Epigraphiker (~-~) [rec.] m E₆ znalec epigraphie.

epigraphisch (~-~) [rec.] a D₂₃ epigrafi- ký†, nápišnv.

epigyniſch (~-~) [rec.] a D₂₃ bot. pestiko- květ.

Epik (~) [rec. f E₁₃ bot pl. epika, poesie epická, výpravně básničtví.

Epiter (~-~, [rec. m E₆ epik], básník epiký.

epitemicidisch ~~~-~ [rec.] a D₂₃ d. st. v.: > Věher Lokrave epikemičit.

Epifur (~-~) [rec.] m E₂₅ Epikur (rec. filosoſ).

(Epikurā-er, Epiture-er (~-~) [rec.] m E₆ Epikurovec (stupome n. Eupotamou); pl. těz Epikurejci; fig. sp. am. (zětmitnag 102košník).

epikurā-isch, epikure-isch (~-~) epikuriſch (~-~) [rec.] a D₂₃ epikurský.

Epifur(ā)ismuš, Epiture-ismuš (~-~(-)~) [rec.] m E₁₄ epikurismuš†, učení epikurské.

Epilepsie (~-~ f ~-~) [rec. f E₂₂, E₁₈ id., padoucí nemoc, padoucnice.

(Epilepsie… (~-~…, f ~-~)…)-anfall m záchvat padounice a epileptický; -mittel n prostředek proti padounci.

Epileptiker (~-~ f ~-~) [rec. m E₆ epileptik†, osoba mající padoucí nemoc.

epileptisch (~-~ f ~-~) [rec.] a D₂₃ epi- leptický†, padoucí (nemoc mající).

Epiſog (~-~) [rec. m E₃, E₄ id., doslov, závěr.

Epiphaniās-fcſt (~-~) n E₃ Epiphanic (~-~) f E₂₃ [rec. Zjevení Páně, den sva- tých tři králů (b. ledna)

Epirot

822

er-ahnden

Epirot (—|) [rec.] m E₂₀; in f E₃ Epirot; f -ka; Epeišan, f -ka.

epirotišch (—|) [rec.] a D₂₃ epivirský.

Epiros (—|) [rec.] npr. n neskl. ſem. Epeiros.

Epi (západní čist serenhoří hřečkal

epišch (—|) [rec.] a D₂₃ epický; -c Breite epická obsírnost; das Č-c epika.

epiſcopal (—|) [rec.] a D₂₃ biskupský.

Epiſcopal... (—|—|) -kirche f církev epi-
skopální n angličnáská; -ſystem n biskupská
soustava.

Epiſcopat (—|—|) [rec.] n (m) E₃ episkopát; a biskupstvi; h) biskupstvo.

Epiſode (—|—|) [rec.] f E₂₂ episodá], vstavek, vedlejší děj (vložený do hlavního).

epiſodisch (—|—|) [rec.] a D₂₃ episodický, vložený.

Epiſtel (—|) [lt.] f E₂₂ epištola], dopis; fig. 3-m die - lesen čisti komu levity.

Epiſtel... (—|—|) -pult m stolck n pult
epištolni: -ſeite f epištolni strana (onitře).

Epi-ſtilbit (—|—|) [rec.] m E₂ min. id., puchavec islandský.

Epi-ſtrophe-ns (—|—|) [rec.] m E₁₄ snat. čepovec, druhiv obratel krčni.

Epiſtition (—|—|—|) [rec.] n náhlavík, náslupeň, náslupnice, epistyl, architráv, násloupi, podrimsi.

Epitaph (—|—|) [rec.] n E₁ium (—|—|—|) n E₂ a) (ná)hrobní napis; b) tabulka s úmrtním nápisem, náhrobek.

Epi-taphien... (—|—|—|) -fonds m fond k udržování náhrobku.

Epithalamium (—|—|) [rec.] n E₂ id., baseň n píšen svatební.

Epithelium (—|—|) [rec.] n E₁₅ (E₂₇) poblánice, posliznice.

Epithel... (—|—|—|) -perlen fpl. hnízda po-
blánična; -zapfen m cípek n roubik poblá-
nicový.

Epitheti-al... (—|—|—|) -gebilde npl.
útvary poblánične; -geischwilt f nádor po-
bláničny.

Epitheti-om (—|—|) [rec.] n E₃ path. rakovina poblánična

Epithema (—|—|) [rec.] n obkladek.

Epitheton (—|—|) [rec.] n E₂ id., přídavek, přímětek; -ornans přímětek zelohnáč.

Epitomator (—|—|) [lt | m E₁ id., vypisovač, zdělavatel výpisů.

Epitome (—|—|) [rec.] f E₂₂ id., výpis výtah (z knihy), stručný obsah

Epi-trit (—|—|) [rec | m E₃, -us (—|—|) m E₁₆ v metrice. id. (stup. ---|—|).]

Epižo-en (—|—|) pl. vizopasníci živocisni.

Epižo-otie (—|—|) [rec.] f E₂₂ dobytí jnor.

epočal (—|—|) [rec.] a D₂₃ epocháni.

Epoche (—|—|) [rec.] f E₂₂ epočaſ, doba (zcom. historicky dálěší, jů záčin: nově obdělo); -machen činiti epochu, býti velké duležitosti (důjčeben machten) nadělati innoho hluču; min. doba útvarní.

Epoſe (—|—|) [rec.] f E₂₂ 1. epodosſ, do-
zjév Žejm. ve šborovém zpěvu třekých dramat. 2. epočaſ,
báseň s veřiši střídavě dlouhými a krátkými.

epodisch (—|—|) [rec.] a D₂₃ epodický.

Epoſe (—|—|) f E₂₂ = Epoſc.

Eponymos (—|—|) m [rec.] pl. Eponymen
(—|—|) (muž) jméno dávající.

Epoſpök (—|—|) [rec.] f E₂₂ epepje(j)†, epo-
píſa, epos†, velebáseň, hrdinská baseň,
junáčká píšeň.

eepotijch (—|—|) [rec.] a D₂₃; -c †arben
harvy interferenční interferenči světla
vznikající.

Epoſ (—|—|) [rec.] n pl. Epen (—|—|) epos†, baseň
epická n hrdinská.

epper m, cpcps n f (—|—|) a v žůdověk němčinál
přv = iraend ein.

Epperswagen top. M (v) Nepivvozy.

Eppich (—|—|) [lt] m E₃ bot. 1. Apium mirik; Apium graveolens celer. 2. = gemeiner Aphen. 3. = Badefraut. 4. = Aljenach.

Eppich... (—|—|) m -kranz = Eppelartan.

E-pſilon (—|—|) [rec.] n E₂₅ id. (c. písmě t).

Epsom... (—|—|, čti eps'm) [angl.] -ſal; = Bitteralf.

Epsomit (—|—|) n E. chem id., hořká sůl, hořčí hranolový, síran hořečnatý.

Epuſonen (—|—|) [lt.] mpl. E₂₁ kněží ho-
dovní (třídiči hody níboženske v římu).

Equilibriſt (—|—|) [lt.] m E₂₀ -in f E₁₉, equilibristaſ, f -ka; š. sm. = Zeithänger.

equilibrijiſtijch (—|—|) [lt.] a D₂₃ ekvili-
bristický; -ce kumſtliſt kousek equilibristi-
eky, obratné postavení do rovnováhy.

Equine (—|—|) [lt.] f E₁₂ novšovice koňská.

Equipage (—|—| ču ekipaže) [fr.] f E₁₂ eky-
páž, povoz, kočár a koné.

equipieren (—|—|) [fr.] I. va, vr jich ~ C₁₂
vstřotniti, vypraviti, opatřiti (všem potřebnym), —
II. % C₂ bez pl. Equipierung f E₁₈
výstroj, výpravice.

Equipierungs... (—|—|) -kosten fpl. náklad na výstroj.

cr (—|—|) 1. pron. p. 3. os. (gen. sein(er), dat. ibm, acc. ibn, pl. sic, gen. ihrer, dat. ibnen, acc. sic) on: 1. was macht der Bruder? Er schreibt co delá bratr? Píse; we ist der Eßeffet? Er ist her untergefallen kde jest lžice? Spadla. 2. žert k dětem. tomm cr ber! šel sem! — II. Cr m 1 neskl samec -ček; der Cr und die Žie samek a samece. 2 ich verbitte mir das Cr zapovídám si onikání n říkati mi On.

crz... (—|—|) předpona < p. Význam: 1. tvoří slovesa z adjektiv: erclichtern ulehčitě. 2. zisk, dosazení čeho; fih ct. erschreiben vypasati si co. 3. smrt nášledkem děje slovesem vyjadřeného: erſrieren zmrznouti; erſchießen zastřeliti. 4. pohyb do výše: erſtehen povstati. 5. prověsti cočinností slovesem vyjadřenou: erſücken vylhati (col). 6. zmocnění výrazu: erwahlen voliti.

cr-achtcn (—|—|) I. %a C₁₂ neodl. = achten I. 2. za dobroé uznati, uznávati n pokládati co zne; čs ist leidt zu —, daſ... jest na snadě, že...; ich erachte es ſun notwenndig vidí se mi tohó potreba, mám to za potřebné. — II. % C₂ bez pl. nach eigenem C₂ podle vlastního uznání: meines C₂ po mém záni n minění.

cr-adern (—|—|) va C₁₂ neodl. vvorati (co).

cr-ahnden C₁₃, cr-ahnen C₁₂ 〈—|—|) %a
neodl. předvídati (co), uhodnouti.

cr-bangen

824

Erbe

b) = -gachwistser; e) soudee zvolený dědic; -sache f dědictá vyc záležitost; -schacht m hórně dědičná hlavní sachita jímá; -schaden m. -übel n 1. = schler 2. dědičná závada; -schicht(ung) f dělení dědictví; -schichten v hólu o sobě; -schichter m děliitel dědictví; -schleicher (-in f) m ludař n mamič dědictví; -schleicher sein dodirati se n dotirati se k dědictví. nabíhatí na dědictví, vlouditi se do dědictví; -schleicherei f mamičství pri dědictví, dodirání se k dědictví; -schuur f 0 horn. zelená hedvábná nit k vyměrování dolu; -schoſs m daň pozemková; -schuld f dědičný dluh; -schnitz(c) m dědiční rychtář; -schutz m ochrana příslušící komu a jeho dědicum; -schutsherr m dědičný ochránce; -ſchier (-in f) m závětce, f -kyně, zůstavitel, f -ka; -ſtaat m dědičný stat; ſie österreichiен; -haaten dědičné země rakouské; -ſteuer f dan z dědictví n dědická; -ſtollen m 0 horn. stola dědičná hlavní; -ſtöller m 0 horn. dědičný štolník: -ſtüd n věc k dědictví náležitá, věc dědičná na pozůstalostni. 3. ſm. dědictví; -ſutd f chtitost n zádost dědictví; -ſüchtig a chtivý dědictví; -ſünde f hřích dědičný prvopočatečný; -ſenſe f 0 = -ſieſt(f); -theil m dědičný dědictví, podil; fig. 10s, úděl, 4. ſm. dědictví; -theilung f dělení (se o) dědictví; -theilungs-klage dílež žaloba dědická, žaloba o rozdelení dědictví; -theilungs-urkunde f listina o dělení dědictví; -thürhieter m dědičný dvernik; -tief(f) f 0 horn. nejhlubší místo v dole; -titel m dědičný titul: -toſch f dědická deera (budoući) dědička; -tugend dědičná zdědlená etnost: -übel n dědičné zlo. dědičná vada; -und Gerichts-scholtſeiſ dědičné soudcovství; -und Gerichts-schulzem n = -idter; -unſaichtigkeit f nezpůsobitost k dědictví n dědická; -unterthänigkeit f dědičné poddanství, nevolnictví; -verbrüdert a dědičně sbratřený, vázaný smlouvou o vzajemném dědictví; -verbrüderung f dědičné sbratření (pánovických rodin); -vergleich m dědičné narovnání; -verhandlung f žízení týkající se dědictví; -vermächtnis n (dědičný) odkaz; -vertrag m smlouva dědická p o dědictví, smlouva dědičná: -vertreter m zástupce dědictví; -verzicht m (f) vzdání se dědictví, upuštění od dědictví; -vogt m dědičný ochránce; -vorschräider m dědičný krajč; -weh n = -übel; -weisheit f dědičná moudrost; -würdig a 0 horn.: -würdige these beneficiální důl zasluhující omezení; -zinsgut n úročně dědičný statek; -zins-herr m pán úroku dědičného; -zins-mann m dědičný úročník, zákupník, emſyteuta; -zins recit n úrocní plat, úrok (z gruntu); -zins-vertrag m smlouva o dědičný úrok, smlouva úročně dědičná; -zinsſich a zákupný, emſyteutický.

er-bangen (~) 4) 1/2 (in) C₁₂ neodl. zachřeti se (strachem).

cr-barmen (~) 1/2 neodl. I. 0,7% -ich, -r, -smilovati se, slitovati se, ustrnouti se nad kšm; ms erbarmt sich 3-s jest mi lito koho; es erbarmt sich j-s lngliſde želin jeho neſtěsti; abs. derr, erarme Tich! Pane, smiluj se!; ich habe mich

ſr erbarmt zřelelo se mi ho. — II. 1/2 a 1. er erbarmt mich jest mi ho lito n žel, lituji ho; jein lngliſch erbarmt mich želím jeho neſtěsti, jeho neſtěsti mne dojímá. 2. mich erbarmt Demer jest mi tě lito, lituji tě. 3. Gott cr-barme, daj sich o cß Gott erarme! Büh (nám) bud milostiv! smiluj se Büh! ist sie singen, dajß Gott erarme crbarmlich zpívají. až Büh brání. — III. % C- n E. bez pl.. Erbarmung f E₁₅ smilování, slitování, žel, litost, miloslenství, útrpnost, soucit; zert es ist zum E- to jest ubohé!

crbarmens-wert (~) a D₂,3 hoden n zasluhující slitování n milosrdenství.

Er-barmcr (~) m E₆, -in f E₁₉ slitovník f -ice.

cr-bärmlich (~) I. a D₂,3 1. (flauglich) žalostný, politování hodný. ubohý: es ist an: sieheut halno (na to) polhědičt. 2. chter ſaſteu, abheutend bídny, spatný, daremý, hanelný, osklivý; -er Wemde bídák; -er Tichter bídny básník. versotepc: er jidric - kříčel až hrúza. — II. s Erbantichſit (~) f E₄.

Er-barmnis (~) f D₁, D₁₃ = erbarmen III.

Er-barmungs..., er-barmungs... (~)...
-ſos a nemilosrdný, nelitostný, necitelný;

-reich a, -voll a milosrdný, útrpný, součitný: -wert a, -würdig a hoden slitování n po-: -würdigkeit f stav hodný smilování.

er-bauen (~) I. 1/2 a C₁₂ neodl. 1. (aufbauem) zbudovati, postaviti, vystavěti; e-c Štart -grünten) město založiti, zbudovati; Prv. Nom ist nicht in e-m Tage erbaut werden Praha nebyla vystavěna za den; ein Deutmal - zbudovati n postavati pomnik. 2. tež 1/2 ſich fig. vzdělávati (v' se) (mravně); nahadati, povzbuzovati, ponoukati (k dohrému); fid an et. - vzdělávati se eim; sein Betragen hat mich wenig erbaut jeho chování mne valné neuspojilo n nepotěšilo; id bin von dicer Zade wemde (e idleht) erbaut jsem tím málo spokojen: mám z toho malou radost. 3. banen I. 2. — II. 1/2 C- n E₆ bez pl., Er-

bauing f E₁₈.

Er-bauer (~) m E₆ budovatel. zakladatel atd

cr-baulich (~) I. a D₂,3 vzdělávací, poučný, povznásející, příkladný, potěšitelný (ně iron.). — II. s Erbantichſit (~) f E₁₈ příkladnost, vzdělávčnost.

Er-banungs... (~) ...buch n, -schrift f vzdělávací n poučná kniha; poučný list; -schriftleſter m vzdělávající n poučující n na-badající spisovatel: -stunde f hodina vzdělávací; w čas modlitby.

Erbe (~) [slov.] I. m E₁, Erbin f E₁₉. 1. dědic, f-čka; djetliſcher - dědic ze zákona; tejamentariiher - dědic ze závěti n závětni n to-tamentárni: Prv. wer den Art zum -n macht, hat jein Yeden ſchlecht bedacht v Art; Prv. unrecht Gut kommt nicht an den dritten -n zle nabytého statku nedecká třeti koleno; neſpravědlivý statek k duhu nejde; zhoži zle dobyté nedědi; A. als -n e zum -n eujegen e erneuhen ustanoviti koho za dědicte n dědicem; jachende -n smějící se dědicově (na oko mluvíj, uvnitř z dědictv) eo

cr-beben]

— 825 —

[cr-bringen]

radnom). — II. n E₂ bez pl. errebter Radtales) dö-
dietv.; ein ~ antreten nastoupiti (na) dědičtv.,
uvázati se v dědičtv., ujmnouti se dědičtv.; das ist mein Erb und Cigen patři mi to prá-
vem dědicým.

cr-beben (~ ~) I. vₙ (b), in C₁₂ neodl. zachvě-
vati se p zachvěti se, zatřáti se; ver d'reute ~
zachvěti se radostí. — II. % C₂ n E₇ bez pl.
záchvěv.

cr-beißen (~ ~) %ₙ C₅ neodl. 1. skoro † das bete
Reichs ~ rozkousati teide maso: e- e- nüe ~ oreh
rozlousknouti; aert beißen zakousnouti, ukon-
sati. 2. ☞ hor. das Weisein hat ibn erbissen
bornina ho nuti, abv ustal v práci.

crben (~ C₁₂, I. %a 1. dědicti, dědičtvím
nabýti; et. von λ-m ~ zděditi eo po kom;
abs. wer hat von ibm geerbt? kdo po nem dě-
dil? kdo byl jeho dědicem? 2. † et. ~ ~ wer
erben. 3. prov. J ~ ~ ~ beerben. — II. vₙ (in)
oh., %, sich ~ dědičtvím pripadnouti komm;
dieje (üfter ~ üfter auf ibn totn) dědi tyto statky;
jest dědicem rech'to statku; die zdoinčen
erbt (hie) oft (auf die Kinder) übte casto se
dědi n byvaji dědičny n casto procházeji
na doti.

crben-tos (~ ~) a D₁₂ = erbteo a.

Erben-tosfgkeit (~ ~) f E₁₈ bez pl. nedo-
statek dědiču.

Erben-vorrufungs-edict (~ ~) prov. n E₃
předvolání dědičů.

cr-beten (~ ~) %ₙ C₁₂ neodl. 1. vymodliti
(sī) (co). 2. ☞ erbitten.

cr-beten (~ ~) p. p. od erbitten.

cr-bettefn (~ ~) %ₙ C₁₂ neodl. vyžebrati (si)co.

cr-beuten (~ ~) %ₙ C₁₃ neodl. ukoristiti,
v plen vzítí (co); fig. Verbeeren ~ vavříný sklí-
zeti, vavřínů dohřti.

cr-bidmèn (~ ~) %ₙ (b) C₁₃ neodl. = erbeben.

cr-bieten (~ ~) B₆ neodl. I. %ₙ (anbieten) na-
bizeti p nabidnouti. — II. % sich ~ (zu et.) na-
bizeti se (k čemu): er erbietet sich ~ zu tšum na-
bíž se, že to udělá; er erbietet sich ~ allem
jest hotov všemu (v anbieten III.). — III. %
C₂ n E₇ bez pl. Erbitiong f E₁₈ nabídka.

cr-bietig ☞ (~ ~) a 1₂₃, = erbötig.

cr-bilden (~ ~) %ₙ C₁₂ neodl. = bilden I. 1.

Erbin (~ ~) f E₁₉ v Erbe I.

cr-bitten (~ ~) %ₙ C₁ neodl. 1. et. von N-m ~
vyprosvati v vyprositi eo od koho; wir ~ Ihr
freundliches Wehovenwell für den überbringer dieses
prosíme, abyste věnoval přízeň doručiteli
ta hoto. 2. ~ uprositi, prošhami obměkčiti
koho; sich ~ lajen dáti se uprositi, povoliti pros-
bám; er ist nicht zu ~ jest neúprosný; erbtener
Zeuge vyzádány svědek.

cr-bittern (~ ~) I. %ₙ, %ₙ sich ~ C₁₂ neodl., rozhořčiti, roztrpěti, rozhněvati, popuditi (koho) (% se). — II. erbittert a D₂₁₃ rozhořčený; erbittert jein gegen A. byti rozhořčen na koho. — III. s Erbitterung (~ ~) f E₁₈ rozhořčení, -ost, roztrpění, -ost; (zerm hněv; die Erbitterung (Grot) beider wirden gegen einander nevražení obou církvi na sebe.

cr-bittlich (~ ~) a D₁₁ 1. uprositelný, úprosný. 2. ☞ vyprositebný.

cr-blassen (~ ~, ale Erb-lassen (~~) v Erb...)
C₁₄ neodl. I. %ₙ (in) 1. a) (ž) blednouti (vor Born

lnevenm); b) fig. ver et. ~ zblednouti před čim,
býti zastínen čim; c) onatře čabe annemben) vy-
blednouti. 2. fig. erbſchem vyhasnouti; (herben
poet im Ţdec ~ zemriti. II. % C₂ n E₇ bez pl.,
Erbſaſſung f E₁₈ (z) blednouti; smrt.

cr-blichen (~ ~) %ₙ (in) C₅, ☞ C₁₂ neodl.
zblednouti (~ — erblassen 1.)

cr-blich v. (~ ~) impf. od erbteiden

erb-lich (~ ~) I. a D₂₁₃ dědičný. — II. s
(Erblichkeit (~ ~) f E₁₈ dědičnost.

Er-blick ☞ (~ ~) m E₃. Anblid.

cr-blidbar (~ ~) I. a D₂₁₃ zocitelný, spatri-
telný. — II. s Erblichbarkeit (~ ~) f E₁₈.

cr-blichen (~ ~) I. vₙ (in) C₁₂ neodl. zociti, spa-
triti, shlednouti; das Vicht der Welt ~ světlo
světa spatrii, prijiti na svět, naroditi se. —
II. % C₂ n E₇ bez pl. ☞ Erblichung f E₁₈.

cr-kinden (~ ~) C₁₃ neodl. I. vₙ (in) oslepnouti; (o oknech) zamiziti, zakaliti se; (vábec) lesk a barvu ztratiti; auf einem Ange ~ oslepnouti na jedno oko; ☞ ich erblinde gerne der Zutunjt jsem räd. že nevidim für bundenostiti; erblindeier Olanz zasłý lesk. — II. ☞ %a = blenden. — III. % C₂ n E₇ bez pl., Erblin-dung f E₁₈ oslepmuti, zákal.

cr-blissen (~ ~) vₙ (in), b. C₁₄ neodl. zablý-
skiat se. -šiti se. zazářiti.

cr-blöden (~ ~) C₁₃ neodl. I. vₙ (in) zbá-
zlivěti, státi se úzkostlivým. — II. % sich ~
= sich entblöden.

cr-blühen (~ ~) vₙ (in) C₁₂ neodl. vykvětí,
rozkvětí.

cr-bohren (~ ~) %ₙ C₁₂ neodl. provrtati;
et. ~ dovrtati se čeho.

cr-borgen (~ ~) %ₙ C₁₂ neodl. vypůjčiti,
vydlužiti se; erborgter Yame cizí jméno; er-
borgete Ždnenbeit lícená krása.

Er-borger (~ ~) m E₆ = Borger 1.

cr-boſjen, ☞ er-bojen (~ ~) I. %ₙ %ₙ sich ~
C₁₄ neodl. rozzlobiti, rozhněvati, rozlititi,
popuditi koho (%ₙ se); ein erborgter čeind zl(obn)ý
n liti nepřítel; gegen o auf N. erbeſt fein hně-
vati se, nevřiti. nevražiti na koho. — II. %
C₂ n E₇ bez pl. Erboſung ☞, Erboſung f E₁₈
hněv, zloba.

cr-hot (~) impf. od erbieten.

Er-hot ☞ (~ ~) n E₄ = anerbieten II.

cr-bötig (~ ~) a D₁₂₃ zu et. ~ volný, ochotný
n ochoten, hotov k čemu.

cr-branden (~ ~) vₙ (in) C₁₃ neodl. plav. vzdou-
vati se, d(m)outi se, valiti se, bítí o úskalí.

cr-brausen (~ ~) vₙ (in) C₁₄ neodl. (ža)hu-
četi, roz- se, (ža)sumeti.

cr-brechbar (~ ~) a D₂₁₃ vylomitelný ata.

cr-brechen (~ ~) C₅ neodl. I. %a = aufbrechen
I. 1. — II. %a, sich ~ n ~ vₙ (schemieren) (ž) vrhnouti,
vy. F (vv) dáviti, p (vy)blítí eo; abs. vrhnouti,
zvraceti, zvrhnouti se, vydáviti se (v brechen I. 12.). — III. 1. C₂ n E₇ bez pl.,
Erbrechung f E₁₈ (k II.) vrhnutí, F dávení,
pl. blítí. 2. jen Erbrechung f E₁₈: zugleich E-
ntud Zuhängang haben vrhnouti horem a dolem;
Drang zum E~ nucení k vrhnutí; er hat e-n
Drang zum E~ chce se mu vrhnouti, zdvihá
se mu žaludek.

cr-bringen (~ ~) %ₙ C₁₅ neodl. = ein-
bringen I. 3.

Německočeský slovník. I. Deutschböhmisches Wörterbuch.

104

cr-brochen

— 826 —

[crd...

cr-brochen (—) p. p. od erbrechen.

cr-brüsten (—) v. v. sich ~ C₁₃ neodl. =
sich brüsten.

er-brüiten (—) v. v. C₁₃ neodl. =
brüiten I. 1.

Erbs..., erbs..., (—) I. = Erbsen..., — II. prov. 3
= Erb...; sich -erklären 1. v. prohlásiti se za
dědice. 2. v. Er-erklären n., Er-klärung f pro-
hlásení se za dědice.

Erbschaft (—) f E₁₈ (v Erbe II. 1.) dědictví
angefallene ~ připadlé n napadlé dědictví;
Beiführenmung der ~ uvázání se v dědictví,
ujetí (se) dědictví; Cinanvertung der ~ ode-
vzdání dědictví; ruhende ~ dědictví posud
neujaté; einen der ~ verlustig maden zbaviti
koho dědictví; ~ nach dem Vater otézina; die ~
autreten přihlásiti se za dědice; die ~ aus-
schlagen vzdáti se n zřící se dědictví; e-c ~
in Beif g nebemn przvízti dědictví; durch ~ zu-
fallen dědictvím připadnouti.

crbschaftlich (—) n D₂,₃ vztahující se
k dědictví, dědictví.

Erbschafts... (—) ~ annahme f přijetí
dědictví; ~ anspruch m nárok n právo na dě-
dictví; ~ antheil m dědický podíl; ~ auscin-
anderfchung f práv. rozvržení dědictví (=
Crbaecinanderfchung); ~ entfagung f zřeknutí
poplatky; ~ kauf m kompě dědictví; ~ flage f
žaloba dědická n o dědictví; ~ maſſe f pod-
stata dědictví; ~ moder m ~; nad ~ moder
po dlouhém prachmivění v dědictví; ~ pſle-
ger m opatrovník n kurátor dědictví; ~ fache f
vše k dědictví (do pozůstalosti n pozůsta-
losti) náležitá; ~ theifung f rozvržení dě-
dictví = Erbtheilung, ~ auscinanderſchung; ~ ver-
fügung f ustanovení n opatření závětní;
s. sm. závět.

crbſchichten (—) v. v. C₁₃ (v Erbchidt
pod Erb...); (—) dělití n rozvrhnouti dědictví.

Erbs (—) f E₂. 1. Pisum hrách (gen. hrachu);
grüne ~ (zelený) hrásek; auf ihm hat der Zerfel
n. gedrohten čert na něm tloukl hrách, na-
rodil se na strništi (na šabky ve tvář). 2. bot.
a) v ~ 1.; b) entjüſche ~ Tetragonolobus sili-
quosus ſtirovník mocální; c) wilde ~ pl. =
Gichtfraut e).

Erbsel-beere (—) f E₂₂. Erbsel-dorn m
bot. (—) m E₄ = Berberis.

Erbsen..., erbsen... (—) ~ afer m pole
hrachové, hrachoviſtě; ~ arbeiten fpl. práce
z hrásků; ~ artig a hrachovitý, na způsob
hrachu; ~ baum m pěstění hrachu; ~ baum m
bot. Caragana čimšník, hrachovník, čilimník
karažský; ~ bein n an. kost hrachovitá; ~ blatt-
laus f zo. Aphis pisi mšice hrachová; ~ blüſe f
květ hrachový; ~ brei m hrachová kaše,
hrachovka; ~ brot n chlěb hrachový (z hrachové mouky); ~ er; n ruda kuličkového železa;
~ eule f zo Mamestra pisi klikatočrnice hrachová; ~ förmig a hrachovitý, tvaru hrachového; ~ freſſer m zo. Bruchus pisi luskokaz
hrachový; ~ fütterung f krmeni hrachem;
~ gericht n vafený hrách, mísa hrachu;
~ groß a zvící hrachu; ~ grün a zelený
jako hrásek; ~ hüſſe f luska hrachová, kle-

pina (= -ichale); ~ fäſer m zo. ~ freſſer; ~ tof
Erbs-fette f zlato. fetizek zrnkovitý n kuličko-
vitý n hráškovitý; ~ maus f zo. Mus agrarius myš
polni; ~ mechl n hrachová maouka; ~ muſchel f
zo. Pisidium hrachovka; ~ pal-maſchine f Θ
loupadlo n čka hrachu; ~ ſieb n hrachovec,
pisolith, ſeſeto; ~ ſtincaſmorf m min. mra-
mor hrachovcový; ~ ſtoff m chem. luskovina;
~ trauch m bot. Caragana frutescens čilimník
n čimišník keřitý; ~ štoſt n hrachovina;
~ ſuppe f hrachová połévka, hrachovka;
~ würger m bot. Orobanche rapum záraza n
hubilen větší; ~ wurſt, obyč. Erbs-wurſt f
hrachová jitrnice, hrachové jelitko; ~ jährſer m
hryzikůrka, lakomec, skrblík, skrbec, škrtil,
-ilek, škrtifinda (= -vechals).

Erbthum (—) n D₅ (= Erbe II.) dědictví.
erbthümlich (—) a D₂,₃ dědičný, vlastní;
er Beſiž vlastnitzv.

cr-buhſlen (—) v. C₁₃ neodl. vymilkovati;
-š Sunti ~ dolíſati se & přízně.

Erz..., erz..., (—) ~ abſall m spadlina n
sričeni se země; ~ abriſm strz; ~ abriſchun-
gen fpl. sesutí země, svalina, smvk země;
~ achſe f osa zemská; ~ ader f žíla zemni;
~ ähren-fjimmeſel m bot. Stachylium terrestr
tlasatka dvojbarvá; ~ alſalimetalle npl. kovy
zíravých zemin, kovy zíravin zemitých; ~ an-
fjüttung f návoz n navážka země; ~ apſel m
bot. a) ~ Marteffet; b) = Batate 1.; c) = Alpen-
veilchen; d) Mandragora officinarum pockrín,
křín obečný, mandragora† samec a samice;
e) = Triijſet; ~ apſel-acter m bramboriſté;
~ apſel-blatt n bramborová nat; ~ apſel-brei m
bramborová kaše; ~ apſel-cultur f brambo-
ření. pěstování bramboru; ~ apſel-ernte f do-
bývání n vybírání bramboru; ~ apſel-falat m
bramborový salát; ~ apſel-floſd m bramborový
trs; ~ äquator m rovník (zemský); ~ arbeit f
práce zemni; ~ arbeiter m Θ zemni pracov-
ník, zeměkop; ~ arnt a chuzodymy; ~ art f
zemina; ~ artig a zemitý (= erdig); ~ arti-
ſchoſe f bot. = Batate 2.; ~ auſſührung f = al-
jußtung; ~ auſwurſ m nához n násep zemé;
~ ausbreitung f návoz země; ~ anſchber m Θ
vykopávač, ~ dlo země; ~ anſchebung f vyko-
pávání země, vykopávka; ~ bahn m dráha
země; ~ baſſ m zeměkoule; ~ ballen m obal
prsti n země; ~ baſſam m naſtač; ~ bank f voy,
pen. a) zvýšení země na vnitřní straně valu;
b) pytě naplněné zemí určené za parapet;
~ bathengel m bot. = Brußthebraut; ~ baum m
zemini stavha; ~ anderbend i = anderbauenb;
~ beben n zeměſtření; ~ bededung f des Za-
men prikryti semeno zemi; ~ beer-apſel m bot.
chrestač; ~ beer-artig a bot. jahodovitý; ~ becr-
baum m bot. Arbutus planika, tolokněnka,
ježovka vlaská, jahodový strom; gemeiner
~ beerbaum Arbutus unedo planíka oběca, jahod-
ina.jahodník morſky; ~ beer-bect n jahodniſſte,
jahodový zahon; ~ beer blüſe f jahodový květ;
~ beer ciſ n mražené jahodové n s jahodami;
~ beer-förmig a jahodovitý; ~ beer-geschmack m
chut jahodová; es hat e-n ~ beergeſchutad chutna
to jahodami; ~ beer-flee m bot. = Ploſenſlee;
~ beer-kraut n bot. Peltidea canina hávnatka
psi; ~ beer-melde f bot. = Beermelde; ~ beer-

[Erd...]

— 827 —

[Erd...]

mušchel f zo. srdečovka malinovitá; -beer-
pšlanje f bot. jahodník; -beer-poden fpl. ma-
linová vyrážka, framboesia†; -beer-röhren-
siubling m bot. Licca fragiformis nahopraec
cerveny; -beer-fast m jahodová šťava; -beer-
spinat m bot. = Beermelde; -beer-stande f bot.
- beer-stock m bot. jahodnuk, -en, ker
jahodový; -beere f bot. a) (lopl) jahoda; b) Fi-
garia jahodník; -beschreibend a zeměpisný,
geograficky; -beschreiber m zeměpiscé, geó-
grafí: -beschreibung f zeměpis; -beiwohner m
pozemstán, obyvatel země; -biber m zo. bobr;
-biene f zo. Bombus terrestris čmelák zemní;
-bildung f útvar země; -bildungs-farte f
mapa útvarů zemských; -bildungs-lehre f
zemětvaroslovi, nauka o útvarech zemských,
geologie†, ® zeměsloví; -birne f bot. a =
Batate 1. b) prov. = Kartoffel; -blasen-alge f
- Vancheria terrestris posypanka zemní;
-blut-eget m zo. Geobdella pijavkazemská; -bo-
den m půda zemská; auf dem -boden na zemi;
e-n Vatn dem -boden gleich abhänzen usekutien
strom um země; dem -boden gleich machen se zemí
srovnati; -bogen m Θ stav. obloková půda
základu (ta píšťanou vylehčen základní zů); -bohrloch
n zemní vrtná dira; -bohrtechnik f technika
zemního vrtání; -bohren n, -bohrung f hor.
zemní vrtání; -bohrcer m vrták do zemní
- blutgecel m zo. = Idicujß b); -brand m (pod)zemní požár a oheň; -breci m
Θ zahr. zemní kaše; -brot n bot. 1. = Atpen-
veilgen. 2. chléb vezdejsí. 3. zemák, brambor;
-bullec m zo. = Nohrdennmel; -closet n záchodek
s pískem; -dach n zemní krytba; -damm m
Θ hráz zemní; -damm-füstlem n soustava
zemních hrází; -decke f kryt n přikrývka
země. 2. kryt zemní, přikrývka ze země;
-diefen fpl. podlahy; -druck m stav. tlak země;
-dünfte mpl. páry zemní; -durchmesser m
průměr zemský; -cgecl m = blutgecel; -cichel f
bot. a) Arachis podzemnice; b) = Aderchel;
c) Spiraea filipendula tužebník; -cichhörn-
den n zo. Spermophorus Citillius selsel slovan-
ský, syslík, su-; -cidechse f zo.: a) ještěrka
zemní n obecná; b) = Goldbeidsehre; -enge f
= Landenge; -entprossen a = Aderhoren; -cich-
heungsehre f nauka o vzniku n o povstání
země; -cphcuc m: bot. a) Glechoma hederaccum
oponec = faun; popenee; b) = faun; -cr-
schütterer m poet, myth. zemětřas (Septum); -cr-
schütterer Nems ten, jenz otřásl ríši římskou;
-erschütternd a otřásající zemí; -erschütte-
rung f zemětřesení; -cr; n = metall; -eule f
zo. Speotyto cunicularia kuruje, sova králíková;
-fahl á, -falf a) blatný, žlutavý; -falt m:
a) propadnutí země; b) propadlina n pro-
padek země; -falle f lov. sklopeč čihašký;
-fang m náhon; -farbe f barva n-ivo zemni;
-farben, farbig a zeměbarvý, sirý (= -fahl);
-ferfel n zo. = Ameijensfarrer; -ferne f daleko-
zemí (apogaeum); -feſt a nemovitý; -ſcuer m
podzemní oheň; -ſichte f bot. Ajuga chamacpitys
yva; -flächc f povrch zemský; -flachs m min.
= Bergflachs b); -ſliege f zo. Tipula komár;
-ſloh m zo.: a) Haltica dřepčík; b) tež -ſloh-
käſer m Mordella hrotnatec; -ſlöhkraut n bot.

Polygonum ariculare štukavec, crustavec,
truskavec; -formung f tvar zeměkoule;
-frucht f plodina zemská n zemé; -frucht-
ſkec m bot. jctelové seminko; -galle f bot.
= rether Aurin, Aurentraut; b) = Cinblatt a)
(in ein... num. c); -gallerce f bot. Tremella
nostoc rosoľovka, roslinostřený; -gang m
Θ hor. chroeba podzemní, obzor; -gans f zo.
Tadorna cornuta husa lisei (= Raduverdangos);
-geboren a na zemi narozeny, zemězrozeny,
zeměrodě, pozemský ( i. dříb); -geſährte n
pozemní smyk n plaz; -geſlügel n pozemstí
ptáci; -gegend f kraj sveta, zeměkraj; -ge-
halt m obsah země; -geicr m zo. malý sup.
supek; -geist m duch (pod)zemní, skřítek.
pídimužik, guńm†; -geb: 1. a okrové žlutý.
2. n okr.; ochra; -gerſte f bot. = Biberhödchen;
-geruch m zemní vypar; -geschichte f =
Gelegte; -geschichtlich a geologicky; -ge-
schmacht m chut zeminou; -geschoss n: 1. při-
zemí, -ek, parterre†. 2. v. = mörſer; -ge-
ſchiß n voj. = mörſer; -gewächs n rostlina
zemská; -gewölbe n podzemke, souterrain†;
-globus m globus† (zemský); -grabc-ma-
ſchine f Θ = anſterer; -graber m zo. Geo-
rychus vpoſ; -grilleſ f zo = Aderwerre; -grube f
jáma, jamka (a mě se vybírá bínna); -grübling m
bot. Tuber cibarín lanýz, homolika, ořesák,
tartofle†; -grünn n min. = Bergariln; -grund m
= -beden; -gürtel m (zeměpás, pásmo
zemské; -gut n obeh. listový tabák prostřed-
ního druhu; -halbmeſſer m poloměr zem-
ský; -hälſte f polovice země, polokoule zem-
ská; -haltig a zemitý, zemnatý; -harz n
živice, pryskyrice horní, jantar; gelbes -bat;
= Bernſtein; -harzig a živienatý; -hase m zo.
a) Dipus pusillus tarbik (fréck); b) Iactaga
jaculus tarbik stepní; c) Lepus dauricus tarbik
taurský; -hane f Θ hor. motyka, kopác;
-haufen m hromada země n hlíný; -höhle f
jeskyné; -holz n = Buschelz; -hopſen m bot
= Feldhepſen; -hügel m = haufen; -hummel f
zo. = biene; -käſer m zo. = Launſtäger; -kalt m
= Mergetſalk; -kamm m hrůbek; -farre f
kolečko (na hlinu); -farrer m Θ kolečkǎr;
-karte f mapa svétová (= Landtarte); -kata-
nic f bot. = a) Bunium bulbocastanum kín bul-
vatý, bulvuška, hlíznatka obecná; b) Chaero-
phyllum bulbosum krabilice bulnatá; -kegcl m
Θ kadlub homolovitý; -keil m voj. sl. klínec
z prsti (zůstavený v průstřelnách batterii
bouracích a protibatterii); -keimer mpl. bot.
rostliny v zemi klíčící; -fenntuis f znalost
země; -fern m geol. jádro země; -fieſer f
bot. a) = ſichte; b) Coris třezalka, zděsenec;
-kloſ m trupel, hruda; -kluſt f rozsedlina,
rokle; -klumpen m kus zemé, hrouda; -knolſe
bot., -knoten m bot. = ſaſtanie a); -kobalt m
min. kobalt zemitý; rether ſebalt kobaltový
květ, erythrin↑, sádrovec průčelný; šwarzer
ſebalt asbolan, časobuřec, čehný zemitý
kobalt; geber ſebalt zemitý okr, zemitá ochra;
-kohle f hnědouhli zemité; -kohl-ruße f bot.
= Bodentehtrabi; -korb m: 1. zemní košiček
(na květiny). 2. voj. koš hradební; -körpcr m těleso
zemské; -krabbe f zo. Gecarcinus ruricola krab
zemský obecný; -kraut n bot. = Adertraut;

*

Erd...]

— 828 —

[Erd...]

-[freßs m zo. = Adernverre; -[frcis m okršlek zemský (= ball); -[fresse f bot. = Barbeffraut; -[krofodil n zo. = Killeidechse; -[frone f bot. Tussilago farjara podběl; -[krume f svrchní země, ornice; -[kruſte f = -inde; -[kugel f zeměkou; -[halbe -[ngel = -bálite; -[funde f: a) = (Geographie; b) = (Gelegte; -[fundiſc(r) m: a) = (Geograph; b) = (Gelegte(c); -[lade f ⊙ stv. zához zemi, nákladiště; -[lage f: a) poloha země; b) vrstva země; -[lager n: a) ložě na zemi; b) = -[lage; -[lattich m bot. = Napinžen; -[länfer m zo. žlutý strnad; -[länſe fpl. 70. Hyponomenta moli zemní; -[lavine f lavina n svalina země; -[leberkraut n bot. Peltidæ canina hávnatka psí; -[ſchre f ₩ = (Gelegte; -[loch n díra v zemi n do země; -[magneſtismus m magnetienost zemská; -[mandel f bot.: a) Cyperus esculentus šaěch n šaěchor jedlý; b) = Adereidel; -[mänchen n, -[männlein n = -[eſt; -[maſſen fpl. spousta země; -[maſſt f pozemní žír (= Brüntmaſt); -[mauerwerf n ⊙ zeměk stavbě; -[bühn; -[mausf = = [eichbründen; -[mech n toſſilni muoká; -[mechſtäſer m zo. Tenebrio smrtník, potemník, brouk moučný; -[meſſkunft f zeméměrství; -[meſſen n = -[meſſung; -[meſſer m zeméměrſic, geometrſt; -[meſſung f zememerstvi. zeméměričtv, -[meſſunnt; -[metalle f. zem. zemin, zeměkovy; -[milbe f. Trombidum holoresiceum sviluška červená; -[mittelpnuft m střed země; -[mittelpunktig a zeměstředový, geocentrieký↑; -[möhre f bot. = -[Bärenchide; -[molch m zo.: gemeiner -[molch Salamandra maculosa mlok obečně; -[moos n bot.: a) = Bären tappe 2; b) büdjenjermiges -[mees = -[Pechermees; -[morchel f bot. = -[grübling; -[mörſer m vov. podkop nabitý kamením n chrliči kamení; -[motte f zo. mol zemní; -[möbc f zo. reak zemní; -[mücken fpl. zo. komáři přízemní; -[nahe a blízkozemní; -[nähe f blízkozemi (perigaeum); -[niſter mpl. zo ptáci hnižšíci na zemi; -[niuſs f bot.: a) Arachis hypogaea podzemnice olejná n obečná n americká, zemský ofčech; b) Lathyrus tuberosus hráčor hlížnatý, ofčesi; -[oberfläche f povrch zemský; -[odječ m zo. Geotrupes stercorarius larva chrobáka obečného; -[öl n. min. kamenný olej. petroleumj, naſtaſ; -[orsjeſt f: a) Patellaria parella płaťčka zbledlá; b) I'armclia parella terčovka zbledlá; c) Lecanora parella šálečka zbledlá; -[palme f bot. Cynestum (Geonoma) freſtichia; -[papaſci f zo. Pezoporus (rod papoušká) = -[partie f mat. holá n jen travou porostlá země (= Bedenpartie); -[pch n. min. = Aspalt; -[clastijches -[pčel elaterit, -[pružná horní smola; -[pčeh-čartig a mon. asſaltovitý; -[pčeh-haltig a mon. obsahujič asſalt; -[pſan m bot. Cistus helianthemum devaterník obečný, slunikvítek, slunečný křet; -[přiemen m bot. Genista pilosa kruckma chluupatá; -[ſadetiger -[přiemen Genista germanica kručinka německá; -[planet m ast. Erde a); -[pol m pól zemský; -[ramme f ⊙ -[Handramme; -[ratte f zo.: a) = Maubour; b) Hypudacus terrestris myſ zemní; -[ranch m bot. = Aderraub; -[genteiner -[ranch Fumarina officinalis zemédým lékařský; -[ranch-ſaure f chem. kyselina fumarová; -[räumer m ⊙ hor. lopata

zákopnická; -[rauſc f zo. Agrotis segetum oso-nice ozinní, můra osenni (housonka); -[rauſc f bot. = -[rand; -[reich n: a) kráľovství pozem-ské; b) = -[redu b); s. sm. prst (= Erde); -[reſolution f převrat zemský (= -umwälkung); -[riſc f = -geſäyte; -[rinde f kůra zemská; -[riſs m trhлина; -[rohr n: a) (dalekohled zem-ský; b) ♂ trouba podzemní; -[roſc f bot. Rosa pimpinellifolia var. spinosissima ruže be-drnikolistá odrůž nejostnatější, šipinka; -[rüeſen m hřet horský; -[ruſtich m sesutí n sesouvání n svalení země; stav. smyk n pošm země; -[ſaf m: a) pytel na hlinu; b) pytel hliny n s hlinou; -[ſalamander m zo. = -[melch; -[ſalz n. min. stepni sůl; -[ſchaber m ⊙ = -[täumer; -[ſchanze f vov. hradba z prsti n navezená; -[ſchare f ⊙ = -[täumer; -[ſchau f první pro-hlidka hráži; -[ſchibc f: a) bot. = Alpenweiden; b) maſt, kotouč zemský; -[ſchicht f vrstva země n zemní (= Erdlage); -[ſchierling m bot. Conion maculatum bolehlav blamatý; -[ſchlaſc f ⊙ zemní truka: -[ſchlägel m bot. pich; -[ſchlupf m n ⊙ zeměk stavbě; -[schridt n: a) sesouvání n sesutí n svalení země (= -[sridt); b) skrýš v zemi; -[ſchmer m Phallus imbricus zemřelich; -[ſchneuf m Phallus imbricus; -[ſcholle f huda, trupel, obal; pl. -[ſchollen hroſudi; -[ſchollen-erſloſer(in) f m hruďar; f -ka, rozbíječ n f -ka hrud; -[ſchote f bot. Arachis hypogaea podzemnice olejná n obečná n americká; -[ſchjittung f yinter c-r ß, termaner zához zemi, násyp země za zdí hlehovou; -[ſchwalbe f zo. Cofyle riparia břehule obečná; -[ſchwaum m bot.: a) houba žampion; b) = -[grübling; -[ſchweſel m: a) síra zemní; b) těkár. prov. = Bärlappiamen; -[ſchwein n zo. = vier-zeliger Ameiienjersjer; -[ſcife f mýdlová země; -[jieb n (drátěna) prohazovačka; -[ſkolopen-der m zo. Scolopendra electrica, Geophilus electricus stonožka svítivá; -[ſpalte f (roz)puk-lina, rozsedlina (= -[hut); -[ſpecht m zo = Wentechats; -[ſperling m zo. Fringilla, Passer pratorum vrabec polní; -[piſt n. plav klanýř n haspě lodní; -[ſpinne f zo Aranea terrestris pavouk zemní; -[ſpinnenkraut n bot. Anthericum ramoſa belozárka větvitá; -[piſche f: a) mys, preul-hoří; b) převlaka, mezimoří; -[ſtamm m odzemek, oddenek, pařez; -[ſtampſc f ⊙ pěch (na zeminy), pěchováčka země; -[ſtampſen n pěchování země; -[ſtein m = Stapperſtein; -[ſtern m bot. Botrychium lunarium vřatička obečná; -[ſtock m: a) = -[ſtamm; b) nízký vinný keŕ; c) = -[schejeja a); -[ſtoſt m oſtřes n záchvěj země; -[ſtrauch m keŕ; -[ſtreifen m brázda, vý-krojek; -[ſtreſn f stlani zemní, blinité; -[ſtrich m pás(into) zeme, území, podnebí; -[ſtufe f terasa; -[ſturi m strž půdy (= -[stil; -[ſu-cher m ⊙ hor. pátradlo, sonda†; -[ſalg m (n) minerálňy lúj; -[taſk m min. zemity talk; -[tanjendnſu m zo. = -[ſtelepender; -[tempc-ratur f teplota zemní; -[theer m min. = Berg-theer; -[theil m díl sveta ( = -[Nettheil); -[toſſel f ⊙ = -[Karteffel; -[toſt m raselina zemitá; -[um-gürtend a poſt. -[mofi zemi obkliující n ob-klopující n obtěkající; -[umſchiffer m play země-

cr-dampfen

— 829 —

[cr-dreisten]

plavec, světoplavec, plavec kolem země n světa; -umschiffung f. plav. o(bei)plutí země, plavba kolem země n sveta; -umseglern f. plav. = -umschiffer; -umsegl(c)lunge f. plav. = -umseßiffung; -unwälzung f. pravrat zemský (= received); -bögel mpl. zo. zemní, běhaví ptáci, bězei (= anflißt); -vorraths-haufe m zásobní hromádka a navoz hlíný (a silne); -wachs n(n) horní zemní n skalní vosh, ozokerit; -wall m násyp země, val; -walze f. voj. prutik napálázením n navržením prsti; váleč na trístění hrud; -wand f. ⊕ zemní stěna; -wanze f. Cydeus ploštose zemní; -wärme f. teplota zeme; -wärme messer m tys. teplomer zemní, geothermometr; -wärts adv. = erdenwärts; -weg m cesta zemitá; -weichsel f. zah. Prunus fruticosa slíva keřná; -weide f. bot. Salix repens vrba plazivá; -weihrauch m bot.: a) = -flebe, b) = Bathenfel; c: Prustifüchtcrant; -weite f. vzdálenost zeme: -werk n = -wall; -winde f. str. stojaté vratidlo, klanýř; -wolf m zo.: a) Protetes Lalandii hyéna cibetková, šantos žihańý; b) = Wafferratte; -wüthler mpl. zo. Orycterus takarut, kutos, jamoškrab (= Ammophisbarrer); -wurf m rána z možnosti; -wurm m červ zemní; -würmer mpl. žaly, dešťovky; -zicjschen n zo. = -cichbruchen; -zunge f. = -pibe.

cr-dampfen (~~-~) vₙ (jn) C₁₂ neodl. vypało-
vati se. pařiti se.

cr-dämpfen † (~~-~) ¾ a C₁₂ neodl. udusiti,
zadusiti.

cr-darben (~~-~) ¾ a C₁₂ neodl. vynuzovati,
naskrbliti, naskoupiti (co n čo.)

Erde (~~-~) lit. f E₂₂ země pl. často, zemju. poct. E₂₁ a bibl. i v nom. Erden f země: a) téleso světově; die ~ dreht sich um die Zonne země otáči se n obíhá kolem slunce; er ist nicht wert, daj’s ist die ~ trägt není hoden, aby ho země nosila; b) (Erdeberfläche) auf der ~ liegen ležiti na zemi; auf die ~ fallen spüden padnouti n plivati na zemi; 3. auf die ~ werden mršti di kym o zemi; e-e Weide zur ~ beſtatten mrtvolu (die země) pochovati a pohřbiti; iiber die ganze ~ po celé zemi; 3. unter die ~ bringen přivěsti koho do hrobu; der ist schon lange unter der ~ ten jest jizd žávno pod zemſtuntrev; zu evener wöſten byſliti vpřízemí; e-e Wöhnung unter der ~ (im vettergejehso) byt podzemní n ve sklepě; c) (opak Waffier) und Waffier země a voda; d) (opak Himmel) und Himmel země a nebe; auf der ~, auf n na zemi, na světě; auf diejer ~ na tomto světě; im Zechſe rer ~ v lůně země; e-e Žtart der ~ gleich madet město se zemí srovnati; zur ~ schauen, den Blid zur ~ senfen (s)klopiti oči; mit zur ~ geſenktem Blid s očima sklopenýma; e) (pozemſchané) die ~ war verderbt země byla zkažena (=pozemſchané byli zkaženi); f) dáka, země ~ anſahren zemi, prst’s n hlínu navážeti; die Menſchen sind nur ~ und Ztaub lidé jsou jen prach a popel; lehninge ~ jſl; zu ~ zu Ztaubt werden zprachnivěti. 2. (určitá) země, kraj 3. stav. půda, terén; it ~ arbeiten prokopati zem, kopati v zemi

Erde..., erde... (~~n~~...) -bewohnend a zemi
obyvající, na zemi bydlící; -bewohner m
pozemſtan, -čan, obyvatel světa; -bezwin-

ger m podmanitel, pokoritel světa; -karrer m
⊕ = Erdtarrer.

erden † (~~-~) a D₂,₃ = irden.

Erden..., erden... (~~n~~...) -ball m (poet. za Erdball) zemékoule; -bühne f jevistě světa n svétové, svét; -bürger m svétoobcah, člověk (= Seßbürger); -fran m pozemſhanka, žena; -glüd n blaho n stěsti pozemské n vezdejší; -götter mpl. bohové pozemšti; -guiter npl. poſky pozemské n vezdejší; -hüille f schränka pozemská (télo) (= irdiche Hülle); -find n ditě země, pozemſtan, f -ka, smrteluk f -ice; -kloß m hrouda zemská; fig. tvor pozemský; -last f bríme pozemské, strast v žítí pozemském; -leben n život pozemský n vezdejší n časný; -leiden npl. trampoty n strasti n svízele pozemské n životní; -ma(h) n známka původu pozemského; -noth f svízel n strast pozemská n životní; -rund n zemékoule, povrch n okršlek zemský; -choß m lůno země; -jicdelei f poct. tento svét; -john m (= find) zu země, pozemſtan, smrtelník, člověk; -kand m marnost světská; -that n poet. údoli pozemské n slzavé; -wallen n pout pozemská, život; -wärts a k zemi (dolu).

cr-denkbar (~~-~) a D₂,₃ = erdenlich.

cr-denken (~~-~) ¾ a C₁₅ neodl. vymysliti co,
domysliti se čeho; das hat er erdaadt to on vy-
myslil, to jest jeho vynález; e-c Maschine ~
stroj vynaléziti.
cr-denktich (~~-~) a D₂,₃ vymyslitelný,
po-; mit aller ~ en Znubelligkeit s největší
možnou rychlostí; ~-m alle ~ chre erweisen
prokázati koma všecku možnou poctu; sich alle
~e Wüthe geben příčiniti n vynasnažiti se vše-
možně, vší mocí; er that alles ~ e činil vše, co
bylo možno.

erdicht (~~-~) a D₂,₃ zemitý; -er Geschmaſt
chut zeminou.

cr-dichten (~~-~) I. ¾ a C₁₃ neodl. 1. = er-
denten 1. 2. e-e Unwahrheit ~ vybásniti, vybájiti,
smýšleti si p smysliti si, vymysliti si nepravdu;
e-e Krankheit ~ nemoc předstírati. 3. sich (dat.)
Geld und Drům ~ básněním peněz a slávy
nahýti. — II. erdichtet p a D₂,₃ erdichtete
(eingedibete) Krankheit domýšlená n předstíraná
nemoc; erdichteter (faticher) Name smyslené n ne-
pravé jméno. — III. % 1. E- n E₇ bez pl.,
Erdichtung f E₁₈. 2. jen Erdichtung: a) vy-
nález; b) (opak Wahrheit) smyšlénka, výmysl,
bájka.

Erdichter (~~-~) m E₆ smyslitel.

Erdichtungs... (~~n~~...) -gabe f vymýšli-
vost, vynalézavost.

cr-dicnen (~~-~) ¾ a C₁₂ neodl. vysloužiti (si)
co, do- se čeho.

erdigt (~~-~) a D₂,₃ zemitý.

cr-dolchen (~~-~) ¾ sich ~ v₇ C₁₂ neodl. pro-
bodnouti n zabiti (dykou). (v₇r se).

cr-dounocrn (~~-~) ¾ (b) C₁₂ neodl. za-
hměti: a) hromem zazněti; b) začítí hřuniti.

cr-drechſeln (~~-~) ¾ a C₁₂ neodl. vy-
soustr(uh)ovati.

cr-dreijen, wī ~ er-dreisten (~~-~) C₁₂ neodl. I. sich ~ v₇ opovažovati se, osmělo-
vati se; wie tennre er sich ~ das zu sagen? jak

cr-dringen

— 830 —

|cr-fahren|

se mohl opovážiti n jak si mohl dovoliti to
řici; wie tam eo, dass er sich erdreiſte?... kde
se vzala u něho ta smělost; ſich e-8 Tīnagc - -
ſich unterjeben. — II. ♃ na 3. ~ dodati konu smu-
losti n odvahy uk čemut.

cr-dringen ♃ (~) vₐ B₁ neodl. vynuco-
vati p vynutiti.

cr-drohen ♃ (~) vₚ' C₁₂ neodl. vyhroziti
(sī eo).

cr-dröhnen (~) vₙ (b) C₁₂ neodl. (zadu-
ṇēti. ſaninčeti (= dröhnen I. 1.).

cr-drosseler (~) m E₉ škrtitel, rdonsi.

cr-drosseln (~) I. %a, %r ſich ~ C₁₂ neodl.
zardousiti, ſaskrtiti, u-, zadusiti, zahrěditi
(%) se). — II. % C~ n E₇ hez pl., Erdrossc-
fung f E₁₈.

cr-driiden (~) I. vₐ C₁₂ neodl. utlačiti,
umackati, zamáknouti, rozártiti; ein Rund
im Ţotlač ~ dítě zalemnouti; ~d tísništý,
úmorný: ~de Majorität zdreujicie n ohromna
většina. — II. % C~ n E₇ bez pl., Erdriickung f
E₁₈ utlačení, umackání, zamackání; das
Theater war zum C~ divadło bylo nábito, v di-
vadle bylo (plno) k umačkání n o život.

Cr-druſch ♃ (~) m D₁₁ = Ausdruch.

cr-duſden (~) I. %a C₁₃ neodl. = buſden u;
sněsti, vytrpeti, mýstáti, pře-. — II. % C~ n
E₇ bez pl., Erdulfung f E₁₈.

cr-dunkeln ♃ (~) vₙ (in) C₁₂ neodl. =
dunkeln I.

cr-darsten, cr-dürsten ♃ (~) vₙ (in) C₁₃
neodl. hynouti, mřiťti n zuminiti zížiti.

ercreiſch (~) [rec.] a D₂,₃ erebšký↑, pod-
světní, pěckelný; fig. truchlivý, ponurý, tmavý,
děsný, inozný.

Erebus (~) [rec.] m E₁ myth. id. (ēka v pod-
svět). fig. nejtmavější část podsvěti; poet peklo.

ercreitil (~) [lt.] a D₂,₃ vzpřímitelný, po-
staviteľný.

Erection (~) [lt.] f E₁₈ anat. erеке↑, zto-
poření, vzpřímení, napjetí, postavení se.

cr-eiſern (~) I. %r ſich ~ ♃ %n (in) C₁₂
neodl. = eiſern I. 1.; rozhorliti se, rozhorčiti
se. rozloxbiti se; ſich für et. ~ rozolbiti se n
nadehnouti se pro eo; ſich über et. ~ zlobiti se
pro eo; ſich wegen er Kleinigkeit ~ zlobiti se
pro nie za nic; ſich gegen D. ~ (roz)zlobiti se
na koho. — II. % C~ n E₇ bez pl., Erciferung f
E₁₈.

cr-eignen (~) I. %r ſich ~ C₁₃ neodl. diti
se p udáti se. priházeti se p přihoditi se,
šíbati se p šehlouti se; es ereignet ſich bis-
weifen cæsem se stává n přihází; wenn ſich der
ßall ereignet, dass... prihodi-li se, že...; wenn
ſich die Gelegenheit ~ jellte nahodi-li se n a-
nskytne-li se příležitost; wann ist das Llingliid
ercignet? kdy se přihodilo nadálo n stalo to ne-
štěstí? — II. % ♃ C~ n E₇ bez pl., Ereignung f
E₁₈ = Ereignis.

Cr-eignis (~) n D₁₃ (f D₁₄) událost.
příbeh, příhoda, případ; es wird ~ stává se
skutkem.

cr-eiſen (~) n C₁₂ neodl. 1. (anfeut) ~ do-
stihnouti, dohoniiti koho: fig. (ză)stihnouti, po-
řekvapiti; der Tod hat ihn pětliidt ereilt, er
wurde pětliidt vom Tode ereilt smrt jej z ne-
nadání zachvátila, z nenadání ho stihla smrt,

zemřel nenadálou smrti; das Llingliidt hat ihn
ercrit (po)stihlo n potkalo ho neštěstí; er wurde
von der Spranheit ereilt byl postižen n zachvácen
nemoc; die Radt hat ſie ereilt noc je zastihla
a překvapila. 2. lov. der Hirsch ereilt die Vorder-
jährte jelen dává zadní nohu do stopy přední
nohy.

Eremit (~) [rec.] m E₂₀ 1. poustevník,
~in f E₁₉ = Einſiedler a). 2. zo. a) = Bern-
barbiertrebs; b) = Waldrabe.

Eremitage (~) [fr.] f E₂₂ = Ein-
siedlei; poustevna.

Eremiten... (~) ~krebſ m zo. = Bern-
barbiertrebs; ~leben n život pouſtevnický;
~rabe m zo. = Waldrabe.

cremitenhaſt (~) [rec.] a D₂,₃ pouſtevnický (~) einjedierlern v ...

er-erben (~) vₙ C₁₂ neodl. zděditi eo; das
(ßut hat er von j-n Abnen ererbt statek zdědil
po předčieſch; ererbt zodčěný, děčličný.

ercreiſch (~) [rec.] a D₂,₃ (chorobn) po-
drážděny.

(Crethismus (~) [rec.] m E₁₄ (chorobn) pod-
trážděnost růstroje télesněho).

Eretria (~) [rec.] n E₂₅ zem. M v Řecku
Eretrie.

Eretri-er (~) [rec.] m E₉, ~in f E₁₈
Eretran, f -ka.

ercreiſch (~) [rec.] a D₂,₃ eretrijský.

er-fabein (~) vₐ C₁₂ neodl. smysliti (si)
vybájiti si (eo).

cr-fahren (~) I. vₐ C₉ neodl. 1. (ven et.
scemntuis betommen) dověděti se čeho, slyšeti eo,
zvěděti eo (o čem); von wem hatst du diese Reutig-
feit ~ od koho jsi zvěděl n slyšel tu novinu?
od koho máš tu novinu?; von ihm wirſt du
nicht je leidet et. ~ od něho s těži čeho se
doviš. 2. (et. Widersprüchiges erfeiden) ein Llingliidt
mítí neštěstí; er hat ein Llingliidt ~ potkalo ho
n stihlo ho neštěstí, měl neštěstí; er hat in
i-m Leben viel ~ mnoho v životě z(a)kusil,
mnoho zažil; er hat viel Kummer ~ zakusil a
zazil mnoho höre, mnoho vytrpěl; er hat nech
niichts in i-m Leben ~ ještě ničeho nezažil n
v životě nezkusil; das habe ich an mir ſelbſt ~
to jsem zažil sám na sobě; mit der Zeit wirſt
du es jelbſt ~ sám se toho dožiješ, časem sám
toho zažiješ. 3. bibl. (prüfen) zkoušeti. 4. (wurth
Zabren erwerben) vyjezditi si, jízdou získati (eo.).
II. ~ pp, a D₄ zkušený, znalý čeho, zběhlý,
obeznalý v čem; ~ er dětbeurk zkušený vojevůdce;
in et. ~ jein býti zběhlý, znat se v čem; ~ wird
man nur mit Zabren zkušenost prichází s lety.
II. s Erfahrenheit (~) f E₁₈ bez pl., Er-
fahrensein (~) n E₇ bez pl. = Erfahrung
1. — III. s Erfahrung f 1. (jetzit erwerbene
wenntnisse) zkušenost čeho n v čem; zběhlost, evik
v čem, (obeznałost čeho n v čem; Přv. Erfahrung
iſt die beje ſehmeisterin zkušenost jest nejlepši
ueitelka; aus Erfahrung ze zu klušenosti; ein
Mann von großer Erfahrung muž velmi zkušený;
auf Erfahrung begründet pokusný, experimen-
tální; ich habe an ihm e-e jommerliche Erfahrung
gemacht dosel jsem s ním smutné zkušenosti.
2. was man erabt) přezved; in Erfahrung bringen
dověděti se čeho (zkušenost), přezvěděti eo.

Cr-fordernis

— 832 —

|er-füllen

cr-ferbert Zeit und Geld k tomu je treba ěsu
a penéz; daga wird viel (Sefe v Mutb erferdert
k tomu je treba mmoho trpelivosti, zmuži-
losti; die Heßfleibleit erferbert, daga... zdvofilost
žuda, aby...; je nachdem es der Fall erferdert
podle potreby; gom e-n Čaus ~ pojiti v vázati
se s padem; jeweit es die Umläfnde ~ pokud je
toho potrebí. — II. %r G ~ n E₇ bez pl., Cr
forderung f E₁₈ pozadavek, potreba, nutnost

cr-fordernis (~-~) n D₁₃ = (erferdern II.)
potreba, požadavek, náležitost.

cr-forschbar (~-~) a D₁₃ vyzpytatelný,
vyzkoumatelný, vypátratelný, vystizitelný,
vybádatelný.

cr-forschen (~-~) C₁₂ neodl. I. %a vyzkou-
mati, vypátrati, vybádati, vystilmonti, wi-
haben nicht darüber können nemohli jsme nie
tom vyzkoumati; Gett erferbt die Herzen
Büh zpytuje srdec; et. zu ~ juden pátrati po
čem; e-e Gegend ~ krajin (prozokrati. —
II. %r sich ~ zkoumati se (sám), zpytovati
se nitro; — III. %a G ~ n E₇ bez pl., (Er-
schung f E₁₈ výzkum (~ ansfejden II.); Er
jedlung der Wahrheit pátrání po pravdě.

Cr-forscher (~-~) m E₆ zpytatel.

cr-forschlich ~ (~~) a D₁₃, = erfichbar.
Cr-forschungs=... (~-...)=reife f vesta vý-
zkumna objevná.

cr-fragen (~-~) %a C₁₂ neodl. doptati se čeho
na co; ich habe j-e Wehmmung nicht können
nemohl jsem se na něho (n na jeho byt) do-
patiti; wem kann man ihn ~? kde lze naš do-
patiti? kde lze zvěděti jeho hydliště n adresu
kein Hausmeister zu ~ doptati se (lze) u domov-
nika; er war wirgenget zu ~ nebylo nikde (lze)
nai se doptati; nebylo ho (lze) nikde najiti.

cr-frechen (~-~) %r sich ~ C₁₂ neodl. opo-
vážiti n osměliti se, ~ drznouti, dovoliti si
(drze) co; sich e-ß Tinas ~ odvážiti se čeho,
dovoliti si co (v erdreißen).

cr-freien ~ (~~) %a C₁₂ neodl. = ercheiwen.

cr-freuen (~-~) C₁₂ neodl. I. %a: 3. mit et. ~
potěšiti, obvesoliti, obradovati, rozradost-
niti (koho čim) ~ Žie mich mit Abrem Bejude po-
těšte mě svou návštěvou; ich bin darüber sehr
erfürent, daga... jsem (tím) velice potěšen, že...
mám (z toho) velikou radost, že...; Přv. der
Wein erfürent des Mönchens Herz vino und starce
rozskáče; vino vzbuzuje k zpěvu (a voda
k lměvu); sie wurden doch erfürent byli velice
n esmítne potěšen. — II. %r sich ~ 1. sich an
et. ~ wu sich e-r Zade ~ těšiti se čemou n Z čeho;
radovati se, miti radost z čeho. 2. sidi e-r
Zade (gen.) ~ těšiti se čema, poživati čeho: sich
e-r guten Gesundheit ~ těšiti se dobrému zdravi.
býti úplné zdráv.

Cr-freuer (~-~) m E₆ (po)těšitel, obve-
selovatel.

cr-freutich (~-~) I. a D₂₃ rozveselující,
ob; potěšitelný, utěšený; ~ e Nachrichten po-
těšitelně n příjemné zprávy; ce ilt ~ in jehen...
jest milo pohlédnouti; der ~ e Zustand e-
Ztaates utěšený stav tam. — II. s Erfreutich
keit (~-~) f E₁₈.

cr-freveln ~ (~~) %a C₁₂ neodl. dopychati
se (čeho), pychem (si) zasloužiti (čeho).

cr-frieren (~-~) B₆ neodl. I.%(in) (7)mrznouti;
die Sleanber sind erfreren oleandry pomrzly;
die Pflichten sind erfreren rostliny vymrzly;
promrznouti, ozábsti, (mrazem) (7)tuhlouti;
id bin ganz erfreren jsem všeek, zmrzlý; er-
frerene Münde haben miti zmrzlé n zkřehle n
(mrazem) ztuhlé n oznobené ruce. — II. %
erfrieren taico (7a)mrzatiti, nechati zmrznouti co;
er hat (sich) die Zbren erfreren ~ ihm sind die
Zbren erfreren) usiu mu umrzely; e-e erfrerene
Ziele am Herpei oznobenina.

cr-frischen (~-~) I. %a, %r sich ~ C₁₂ neodl.
obererstviti, osvěžiti (se); fig. (erauidem osvěžiti,
(betevem oživiti); (sich) durch Zpise und Tranf ~
pokrnen a nápojem se obererstviti; ~a (We-
tränt obererstvující n ochlazující nápoj; sich
mit et. ~ wi okrivati p okřátí čim. — II. %
G ~ n E₇ bez pl., Erfrischung f E₁₈.

Cr-frischungs=... (~-...)=hafen m plax, prí-
st avšežovací; ~mittel n prostrtek ob-
erstvující n osvěžující, ~ sm. obererstvení, zá-
kusek; ~quartier n vo pribytek k obererstvení;
~zimmer n místnost k obererstveni.

cr-fröhlichen (~-~) %a C₁₂ neodl. = erfreuen.

cr-fröhnen ~ (~-~) %a C₁₂ neodl. = erdienen.

cr-fror (~-~), impf. er-frören (~-~) p. p. ed
erfrieren.

cr-frosten ~ (~-~) %r (fin) C₁₃ neodl. = erfrieren.

cr-frug (~-~) impf. od erfragen.

cr-füllen ~ (~-~) %a C₁₂ neodl. domakati
se, dohmatati se čeho; namakati, nahmatati co.

cr-füllbar (~-~) a D₂₃ (= ausfüllbar) vy-
phitelnite, s-.

cr-füllen (~-~) I. %a, %r sich ~ C₁₂ neodl.
1. vyphiniti, s- co; a) (füllen) e-e ťüde ~ mezeru
vyplnovati; e-n Raum ~ vyplňovati n plniti
prostor: die Luft mit Gefang ~ vzduch zpěvem
plniti; die Wäste erfüllten den Zaal sál plnil se
hosty: ~ e-n Plas ~ místo zaujímati a za-
bírati; b) mit Bewuendung ~ údívem (na)-
plniti; S. mit Durcht ~ naháněti komu strachu;
e) dovršiti (těasově n co do miry); j-e Bestimmung,
sein Geheimt ~ naplniti svůj osud; utbi m-e Seit
iit nech nicht erfüllt má hodina ještě nepřišla;
das Mak i-r Sünden ~ naplniti míru hříčů;
a) die Erwartungen B-ß ~ splniti očekávání a;
j-e Pflicht ~ (ny)konati svou povinnost; die
Bitte B-ß, B-m j-e Bitte ~ vyhověti komu n
prosbeh ß, mysłyeti neo- koho n prosbeh ß;
j-e Zliegenbeiten ~ konati n plniti své po-
vinnosti, dostáti svým povinnostem; ~ s e
Rade ~ pomstu vykonati n ukojiti; sein Ver-
frechen ~ splniti slib, dostáti slibu; sein Wert ~
státi v slovu; das Buch erfüllt j-n Zued kniha
vyhovuje účelu. 2. sich ~: a) (proroctiv n přádný vy-
plniti se, s- se; b) (so snu) vyjeviti se; er hat
skie Erwartungen des Publicum s nicht erfüllt
dklamal očekávání obecenstva; bni, damit die
Zedrieth erf üllt würde aby byla naplněna písma.

3. lov. sich ~ (gjättigen) nasztiti se, napásti se. —
II. % G ~ n E₇ bez pl., Erfüllung f E₈: in
C füllung bringen vyplniti co; in Erfüllung geben
(my)plniti se, docházeti splněni; vyplněni;
jein Wert geht in Erfüllung dochází na jeho slova;
der Traum aeng in Erfüllung sen se vyjevil
~ zračil.

Er-füller

— 83 —

|cr-gehen

Er-füller (~-) m E₆ (na)plinitel, dovis'tel.
Er-füllungs- (~-) ~-caution f kauce
n jistota za splnění; ~-eid n přísaha do-
plňovací; ~hoffuňung f naděje ve splnění;
~ort m místo splnění; ~versprechen n slib
splnění n -iti co.

Er-fund (~-) m Eᵢ = Bejund.
er-funkeln (~-) vₙ (jtt) C₁₂ neodl. za-
jiskřiti se.

Erfurt (~-) n E₃ zem. (n) Erfurt.
er-furter (~-) I. m E₆, ~in f E₁₉ Er-
fur'tan, f-ka. — II. ~, c~ a neskl. erfurtsky.

cr-gänzen (~-) C₁₁ neodl. I. v₄ 1. doplňo-
vati p dopluti, dovršiti, doceliti; math. ein
Winkel von 30° ergänzt c-n Winkel von 60° z-
e-m rechen úhel 30° doplňuje úhel 60° na
pravý. — II. vₚ jich ~ doplňovati se. —
III. ~d a D₂,₃ doplňovací (= supplementär).
IV. % C~ n E₇ bez pl., Ergänzung f E₁₈
doplňení, dovršení, doplněk, dodatek, do-
davek, při—.

cr-gänzer (~-) m E₆ doplňovatel, -nitel.
Cr-gänzungs- (~-) ~-band m doplňovaci
n dodatečný svazek, doplněk; ~bestimmung
~ doplňovací dodatečně ustanovení; ~bezieism
přiž doplňovací a dodatečný dukaz; ~bezírk
m voj. doplňovací okres; ~bezirksecommando
v velitelství doplňovacího okresu; ~billet n
išěleza. doplňovací n dodatvený listek; ~blatt n.
~bogen m list n arch doplňovací; ~bruch m
doplňovací zlomek; ~cid m dodatečná při-
saha; ~farben fpl. barvy doplňovací; ~ge-
schworener m náhradní porotce; ~krafi s
síla obnovovací n doplňovací; ~listě f do-
plňovací seznam; ~mannchaft f mužstvo
doplňovací, záloha; ~pferde npl. kouč do-
plňovací n náhradné (v Remonte); ~richter m
soudce náhradný; ~stück n doplněk; ~tag m
den doplňovací (rejim. ve frane. r-republ. kalendáři);
~tau n
plav doplňkové lano; ~versfahren n řízeni
doplňovací n dodatečné; ~vertrag m do-
datečná smlouva; dodatek ke smlouvě;
~verk n dilo dovršovací, doplněk; ~winkel m
math. úhel doplňkový.

cr-garnen ~) (~-) vₐ C₁₂ neodl. v sítě
n v osidla polapití.

cr-gattern F (~-) %a C₁₂ neodl. F. ~ posti-
hnouti, dopadnouti koho (= erwischen); et. ~ vy-
mámiti co; dosící, dopíditi se čeho.

cr-gannern (~-) vₐ C₁₂ neodl.: et. ~ vy-
šiditi, vymámiti.

cr-gebten (~-) C₃ neodl. I. vₚ jich ~ 1. jich
dem Feinde ~ vzdáti se nepříteli; jich als (sé-
fangenen ~ vzdáti se v zajetí; jich auf (ünde
und llinguabe ~ vzdáti se na milost a nemilost.
2. (ingeben) jich S-n ~ (zú eigen geben) oddati se
komu, f (o ženách) povoliti komu; jich S-m ganž zú
Wüllen ~ postaviti se po vůli s; dáti komu plnou
vůli nad sebou; jich dem Zndium ~ oddávati
se n věnovati se studiu; jich den Lastern ~ od-
dávati se neřestem, upadati v neřesti. 3. jich
in et. ~ (wüllig fügen) podrobiti se, podvoliti se
ečmu, odevzdati se do čeho; jich in den Wüllen
Gottes ~ od(evz)dati se do vůle Boží; jich
in sein Schidfial ~ podrobiti se osudu. 4. (aus
et. fölgen) jítí na jevo, vysvítati, vyplývati,
následovati (z čeho); anú der Unterfuchung hat

jich j-e lluchuld ~ vyšetřováním vyšla na
jevo jeho nevina; daraus ergibt jich z toho jde
(na jevo) n vyplývá n vysvítá n následuje;
s sm. přiházeti se p přiliditi se, udáti se,
schlnouti se, státi se; es ergibt jich, dáž...
přihází se n stává se, žo... — II. %a 1. pod-
dati se komu (pianství címa, moci či); jěstě obv. j-e
Zecke Gott ~ odevzdati n poroučiti duši Bohu.
2. (diefern) poskytovati, dávati; das Feld ergibt
e-c e reichte Ernte pole dává hojnou žen; el. das
Feld ergibt nicht pole je nevrolné n nevýnosné;
fig. die Unterfuchung hat j-e lluchuld ~ vyšetřo-
vání dokázalo n objevojelo jeho nevinu.
— III. part. a D₂,₃ oddaný, oddán ata; S-m ganž ~
sejn býti komu zeela n st télem a s duší oddán;
den Lastern ~ sejn býti oddán n oddávati se
neřestem, hověti neřestem; ich verbleiche Jhr
~er Diener trvá k službám zeela oddaný n
ochotný; idž bitte Sie ~j, die Güte zú haben...
prosim Vás zdvořile n uctivě, abyste (mi)
laskavé... — IV. s Ergebenheit f E₁₈: 1. odda-
nost (gegen N. komu); 3. j-r Ergebenheit verschif-
rujšovati koho (svou) oddaností. 2. Ergebenheit
(in den Willen Gottes) odevzdanost. — V. %
Ergeben f E₁₈: 1. voj. vzdání (se), kapitu-
lace†. 2. = Ergebenheit 2.

Er-gebenheit (~-) f E₁₈ bez pl. v ergeben IV.

Er-gebnis (~-) n D₁₃ výsledek; das ~
ter Prüfung war selgendes výsledek zkonsky
tel tento, zkouška dopadla takto; über das
~byttheitung machen podati zprávu o výsledku,
oznámiti výsledek; (sotge) následek. 2. ~
událost.

er-gehen (~-) C₁₀ neodl. I. v₄ dojítí čeho;
jich (dat.) appeét ~ vychoditi si chuť (k jídlu). —
II. vₚ jich ~: 1. ~ procházeti s p projiti se;
fig. die Blüde ergeben jich über... zraky tekáji
po... 2. (jich ausfassen) fig. jich in et. ~ rozplývati
se, šířiti se v čem; jich in Lebeserhebung über
n, ~ rozplývati se chváلو z kom, býti samá
chvála koho; jich in Chrenbegeigungen o Compli-
menten ~ rozplývati se v poklonách, býti
samá poklona, sekati poklony, poklonko-
vati; jich in Hoffnungen ~ kojiti se nadějemi;
jich in Zderzen o Zpätsch ~ býti samý žert; jich
in Schilberungen ~ v ličenich se šířiti, obšfrně
ličiti; der Scherz ergieng jich über abwejende
Ärennde bylo žertováno o nepřítomným
pfátelich; jich in Verwirfungen gegen S. ~
zlorečiti, kliti (na) koho, mspr. klnouti komu, pro-
klínati koho. — III. vₙ (jtt) 1. o spisech: (erlassen
merden) vycházeti p vyjiti, býti vydán; e-n
Besecht (an S.) ~ lassen vydati rozkaz (komu); es
iši ein Besecht an die Beschörde ergangen úradu
došel n úrad dostal) rozkaz; vom Minister
ergieng folgender Besecht ministr vydal (n od
ministra vyšel) tento rozkaz; infelge an ihn
ergangener Anfrage následkem poptávky ho
došle; es ergibt an dich die Byrage jsi tázán; es
ergeht an dich die Bitte prosi té, žádají tebe;
ein Urtheil ~ lassen vynění rozsudek. 2. et.
über jich ~ lassen (es ertragen) (trpělivě) snášeti
p sněsti co; jüd in et. ergeben odevzdati se do
čeho, podrobiti se, pokóřiti se čemu; (Gottes
Wüllen über jich ~ lassen podrobiti se vůli Boží.
odevzdati se do vůle Boží; viel llingemach ij
über ihn ergangen vytrpél n z(a)kusil n snesl

Německo-ky slovník. I. Deutschöhmijches Wörterbuch

105

cr-geigen

— 834 —

cr-greifen

mnoho nestěstí, mnoho strádal; (ein) Gericht ~ lassen über A. vyněsti rozsudek nad I.ahn; es ist über ihn das Gericht ergangen byl nad ním vynesen rozsudek; es wird ein jenwerh Gericht über die versteckten Zünder ~ nad zatvrzelými hříšníky přisný bude soud; Recht ~ lassen jed- natiel dle práva n. die zákona n. po právu n. po zákonu, spravovati se zákonem; e-e Publication in den Zeitungen ~ lassen uveřejniti co v novinách; A.-m Glaue für e vor Recht ~ lassen udělit milost komu, smilovati se nad kym. 3. (geschehen) státi se, sběhnouti se, udáti se, přihoditi se; es ist es ergangen, wie er fagte stalo se, jak (on) rekt; wie ist's damit ergangen? jak se to sběhlo? jak to s tím bylo? jak to dopadlo? wie ist es mit deiner Bitte ergangen? jak to dopadlo s tvou prosbou? 4. V. es ergeht mir so und daři se mi n. vede se mi n. jest mi tak a tak, mám se tak a tak; es ergeht ihm wohl o übel má se dobře n. spatné; es wird ihm übel ~ povede se mu zle; wie ist es dir bisher ergangen? jak se mu vedlo dosud? jak ji se měl dosud? ganz eben es ist es mir ergangen mně se vedlo nejninak; ich wünsche, daß es zuhnen wohl ~ möchte prejdi, aby es Vám dobře vedlo; es ist mir wohl ergangen vedlo se mi chvála Bohu dobře; es ergeht ihm immer nach Munich vede se mu všecko, jak si přeje; es ist mir nicht nach Munich ergangen sklaplo mi; du weißt noch nicht, was über dich ~ wird jeste neviš, co se s tebou stane n. co s tebou bude n. co tě čeká n. jak to s tebou dopadne; so ergehe es Jedem, der... tak budiž s každým, kdo... — IV. % C-n E, bez pl. = befinden III. k. II. 1., 2.

cr-geigen (~ ~) %a C₁₂ neodl. vyhoustí, ziskati n. vydělati hrou na housle.

cr-geizen (~ ~) %a C₁₄ neodl. vylakotiti, vy-
skrb(liti).

cr-geh... v ergëgt...

cr-giebig (~ ~) [ergeben] I. a D₂,₃ (rundbar) ürodný, plodný, výno-ný, vydatný; (reid) an et. ~ hojný, bohatý šim; dieser Zöfls in fehr ~ tato látka mnoho wyda(vá). — II. s Ergicbigkeit (~ ~) f. E₁₈ vydatnost.

cr-gießen (~ ~) I. %a. %r. sich ~ B₅ neodl. 1. a (ausgeffen) vylevati (r'v se); b) (giefend ausbreiten) rozlévati, rozliti (r' se); der Auluis ergeht f-e Gewässer über das (ge) side řeka rozlévá (svr. vody po polích, řeka zaplavuje pole; der Auluis ergeht f-e Gewässer ins Meer řeka lévá své vody v vtéká do moře; fig. die Ainde ergeffen sich über das Land neprátelé zaplavili zemi; sich in Lebprilchen (über L.) ~ rozplývati se sichl chválou š, být samá chvála koho, nemoci vynachváliti koho; o sváte: rozlévati se; sein Jerz in den Schoß der Freundschaft ~ otvrátí srdee své prátelství; die Menge ergeht sich dav es krne o vali (ven); sein Schmerz ergeß sich in Thränen bolest vynutila mu slzy z oči, bolesti (o) slzel v vyhrkly mu slzy; sich in Thränen ~ zalivati se slzami, rozplývati se n tonouti v slzách; o krajins: rozprostirati se, rozkládati se; sich in Danflaugungen ~ nemoci se dodokovati. — II. % C-n E, bez pl., Er gisung f. E₁₈ výlev.

cr-gilben (~ ~) [getl.] %n (in) C₁₂ neodl. (se)zlooutniti (sřv. vergilben).

cr-glänzen (~ ~) %n (in) C₁₂ neodl. (za)zářiti, (za)s(t)kvíti se, (za)tripyti se (in) planouti (leskem); die Sonne läset die Standatome ~ prachové částecky na slunci se lesknou; sein Gesicht erglänzte vor Freunde obličej mu radostí zářil.

cr-glimmen ~ (~) %n (in) B₅ neodl. = entlimmen.

cr-gliihen (~ ~) C₁₂ neodl. I. %a (in) rozžhaviti se, rozpáliti se, rozplameniti se, rozehrátí se; er erglieth für alles Zböhne jest nadšen n zanícen pro vše, co krásné: fig. vor Scham ~ (za)rdíti se studlem; der Wein machte die Gesichter ~ vino rozpálilo tváře. — II. %a rozžhaviti, rozpáliti, roznititi co.

cr-gößbar (~ ~) a D₂,₃ obveselitelný.

cr-göken (~ ~) I. %a, tež %r. sich ~ neodl. rozveseliti, ob-, potěsiti, vyražěti, (po)baviti (r' se), rozkoši niti; ich ergëte mich an e-m Tinge těšim se z čeho n. šim čeho, chodke se v čem, obveseluji se šim; e-e Gesellschaft durch Erzählungen ~ společnost vypravovánímENVITI. — II. ~ d a zábavný. — III. % C-n E, bez pl., Erközung f. E₁₈.

cr-gößlich (~ ~) I. a D₂,₃ zábavný, rozkošný, potěšný. — II. s Ergößlichkeit f. E₁₈ 1. zábavnost a/d. 2. výsluha.

cr-graben ~ (~ ~) %a C₉ neodl. vykopávati (kopafín nalěžiti), vyrýtí se (v ausgraben).

cr-granen (~ ~) I. %n (in) C₁₂ neodl. 1. (se)šěriti se; der Tag ergraupt dni se, rozednivá se; der Morgen ergraupt rozbřeskuje se, svítá; der Abend ergraupt smráká se, tmí se, svečerivá se. 2. (se)šědivěti; unter den Waffen ~ ve zbrani sěsedivěti n. sestarnouti; ergraupt ist jen die Welt temnota hálí svět. 3. (crgranen) (z)hroziti se, hrůzou se zachvěti. — II. % C-n E, bez pl. svítání. šero, soumrak.

cr-granzen (~ ~) %n (in) C₁₄ neodl. v ergrauen I. 3.

cr-greifen (~ ~) I. %a poet, tež %n. gen. C₅ neodl. 1. (neben) brátí p. vzíti; (erfassen, paden) (u)chopiti, uchvátiti, popadnouti (co), chopiti se (čeho); B. beim Arme o bei den Haaren ~ chytili n. popadnouti koho za rameno n. za vlasy (p za pačesv); beim Schopje o bei der Stirnlode ~ chytiliti (koho) za pačesy; e-n Ball ~ míč (za)chytili; e-n Flüddilina ~ uprehlika chytili n. zadržeti n. polapiti; sic ercriffen sich an den Häumen chytili se za ruce; das Mad ergriff ihr Kleid kolo ji zachytilo saty, chytila se n. uvázla saty v kole; das Schwert o die Waffen ~: a) chopiti se meče n. zbrané; b) fig. odhodlati se k boji; die Neder ~ chopiti se péra (k psani); N. auf frischer That ~ pri skutku dopadnouti n. přístinnouti koho; das Jener ergriff das Haus oheň zachvátil dum, dum se vzňal; er wurde ven e-m Krampfe ercriffen byl zachvácen křeči; Furcht ergriff sich dostávám strach, přícházi na mne strach, jimá mne n. zmočuje se mne strach; es ergriff sie ein Entsetzen zděsila se; es ergriff ihn ein plößlicher Schrech, er wurde ven plößlichem Schreden ercriffen připadl nanenadálym strachem. 2. dojímati p. dojmouti, pohnouti,

["Cr-greifers ...", "— 835 —", "[er-harschen]", "uchvátiti, dotýkati se ‚p‘ dotknouti se koho; diese Worte ergriffen die Zuhörer tato slova dojala ‚n‘ uchvátila posluchače; er war ‚bis‘ zu Thränen ergriffen byl pohnut až kläpi ‚n‘ slzám (n až szel); von Mittelid ergriffen jat útrpností. 3. ein Mittel ‚chopiti se prostředku; ‚f‘ e Maßregeln ‚n‘ učiniti (näležitá) opatření; Befist ‚u‘ ujmouti se držení, uvázati se v držení; die Appellation ‚o‘ den Recurs ‚p‘ podati odvolání ‚n‘ stížnost; e-n Euchluss ‚o‘ odhodlati se k něčemu; die Flucht ‚dáti se na útěk, prásknouti do bot, uprchnouti; ‚3-8‘ Partei ‚zastávati se, zastupovati koho, přidati se ke komu, hájiti koho, býti na straně a; (gu ‚3-m‘ übergeben) přejiti ke komu; das Hasenpanier ‚vzáti do zaječich, upláchnouti, utéci, ‚8‘ dáti do noh; den Weg Redtene ‚nastoupiti cestu práva: die Defensivě ‚postavitvi se na obranu; die Sjenſive ‚dáti se na výboj, jednati výbojně; das Wort ‚u‘ ujmouti se slova, promluviti; den Kausmauſſtand ‚o‘ den Soldatentand ‚státi se kompucem ‚n‘ vojákem; irgend ein Handvert ‚v‘ zvoliti si ‚n‘ vybrati si řemeslo. — II. ‚d‘ a D₂,₃ (do)jimavý, üchvatný, pronikavý. — III. cr-griffen D₂,₃ (tief) ergriffen (hluboce) dojat(y); cr-griffenheit (›-›) f E₁₈ pohnutí, dojetí, užas. — IV. ‚jo‘ C- n E₇ bez pl., Ergreifung f E₁₈.", "Er-grifersz... (››...) -anthcil m podil přístihačuv ‚n‘ za přístižení ‚přístihačský.", "er-grieisen (››) vₙ (in) C₁₄ neodl. = ergrauen.", "cr-grimmen (››) a C₁₂ neodl. I. vₙ (in) rozhněvati se, rozvztekli se, rozlíti se, rozkatí se, popuditi se, rozezliti se. — II. v₄a rozhněvati, rozvztekli, rozlíti, rozlžiti, popuditi (koho). — III. v₅a C- n E₇ bez pl., Erzgriffung f E₁₈.", "cr-grübein (››) v₄ a C₁₂ neodl. = ausgrübein.", "cr-gründbar (››) a D₂,₃ vyzkoumatelný, vypátratelný, vystihlý, vyzpytatebný.", "Er-gründen (››) I. v₄a C₁₃ neodl. 1. dopátrati se dna ‚n‘ základu; anſt dieser Stelle iſt der Fluss nicht zu ‚n‘ na tomto místě nelze dopátrati se dna. 2. fig. vyzkoumati, vypátrati, vystihnouti, vyzpytovati, vyhloubati ‚o‘; dopátrati, dobadati, dozpytovati, dohloubati se čeho; vnikouti do čeho; dieſes Geheimnis iſt nicht zu ‚toto tajemství jest nevyzpytatebné. — II. % C- n E₇ bez pl., Ergründung f E₁₈.", "Er-gründer (››) m E₆ zkoumatel, pátratel, zpytatel (= Ausforſcher).", "er-gründlich (››) a D₂,₃ vyzkoumatelný, vypátratelný, vystižitelný (= erjorſchbar).", "cr-grünen (››) vₙ (in) C₁₂ neodl. (za)zeleznati se.", "Er-guſs (››) m D₁₃ výlev, výron (= ergießen II.).", "er-haben (››) [erheben] I. a D₂,₃ 1. povzněšený, vyyvýšený, vyzdvíjený, vyčnívající, vynikající; e-e ‚c‘ Stelle vyvvšenina; ‚c‘ (8) teři obřebene) Arbeit vypuklá práce. 2. vznešený. 3. über et. ‚jein býti povznesen nad co ‚n‘ nad čem; ich bin ‚über diese Beleidigung jsem povznesen nad tuto urážku; tato urážka se mne nedotýká. — II. das C-e n D₂,₃ vznešenost. — III. s Erhabenheit (››) f E₁₈ vznešenost atd", "cr-haben thunnd (›››) a) n) D₂,₃ na oko vznesený, dodávající si vznesenost, domýšlivý.", "cr-hadern (››) v₄a C₁₂ neodl. vyhádati, vyhastěti (si) co.", "cr-hallen (››) vₙ (in) C₁₂ neodl. = erkönen.", "Er-halt (››) m E₇ tak. = Empfang(nahme). er-haltbar (››) a l. 3 zachovatelný, udržitelný, dosažitelný.", "cr-halten (››) I. v₄a, v₇r sich ‚n‘ C₇ neodl. 1. im Beige bewahren udržeti, zachovati, u- (v₇r se); 3. am Leben ‚udržeti ‚n‘ zachovati koho na živu; gut ‚p. p.‘ (dobře) zachovaný, zachovalý; diejes Gebäude toſtet viel zu ‚vydržování této budovy stojí mnoho; das Gericht erhält sich pověst se udržuje ‚n‘ neutichá ‚n‘ neutuchá; 3. munter ‚nedati komu spáti ‚n‘ usnouti; (Mott, erhalte unſern Maſjer zachovej nám, Hospodine, cisaře; das Bſt hat sich lange freßt ‚o‘ vóuose udrželo se ‚n‘ zůstalo dlouho čerstvé; es war so glatt, daſs ich mich faum den ſüßen ‚foenne bylo tak kluzko, ze jsem se den ſüßen ‚foenne ‚bly‘ ‚n‘ ‚n‘ ‚n‘ ‚n‘ ‚n‘ ‚n‘ ‚n‘ ‚n‘

cr-harten]

— 836 —

[Erhobenheit

cr-harten (~-~) I. v̥n (in) C₁₃ neodl. (γ)tvrdnouti, (γ)tuhnouti. — II. s̥n C̄- n E₇ bez pl., Erhartung f E₁₈.

cr-härten (~-~) I. v̥a C₁₃ neodl. 1. ₩ = häarten. 2. stvrditi, u-; (bereisen) dokázati, dosvědčiti; eidich o mit e-m Eide - přísahou stvrditi, odpršíáhnouti (co). — II. s̥n C̄- n E₇ bez pl., Erhärtung f E₁₈ ztužení, utvrzení, stvrzení, potvrzení (= Erhärten).

cr-haschen (~-~) v̥a C₁₂,₁₁ neodl. lapiti, uloviti, uchvátiti, pochytiti; ich habe mir einige Werte von s-r Miede erhascht pochytil jsem jen několik slov z jeho řeči.

cr-hauen (~-~) v̥a C₁₂ neodl. ⊕ hor.: a) dosíci, dosáhnouti, dodělati se, dokopati se (hrůdy); b) dobýti, vyrubati.

cr-hebbar (~-~) I. a D₂,₃₃ (o danich atd.) dobytelný, dobytjný. — II. s Erhebbarkeit (~-~) f E₁₈ her pl. dobytnost.

cr-heben (~-~) B₈ neodl. I. v̥a 1. (in die Hebe kringen) (impf. poct. těr erhup) zdvihati, pozdvihovati, pozdvihnouti, povýšiti, vy-; die Hand - ruku zdvihnouti; die Angen gen Himmel - pozdvihnouti oči k nebi; die Hand gegen N. - vztahnouti ruku na koho, uhoditi, biti koho; das Haupt überall - nésti všude hlavu vzhůru; er stand mit erhobenem Haupte stál s hlavou vztvýcenou. 2. e-n Schatz - dobývati pokladu; ein Monument - (erzichten) pomník postaviti n vztvěčiti; fig. J. hoch o bis in den Himmel (o die Wolfen) - vynáseti v elebiti koho až do nebes; die Zimme: - a) sesiliti n povýšiti hlas; b) promluviti, ujmouti se slova; f-e Seele zu Gott - duši k Bohu povznášeti; math. e-ßahl auf die zweite o dritte Petenz - zdvojmocniti n ztjojmocniti číslo; J. in den Arelstand - povýšiti koho do stavu slechtického, udělití komu šlechtictví; J. auf den Thren - povýšiti n vznéstí koho na trůn; J. aus dem Staube - pozdvihnouti koho z praeliu (z nízkošut; ein Ntzrigen) - mit E m Königreiche - povýšiti vévodstvi za království; das erhebt mich to mine síli n posílňuje n pozbuzuje; erhebe Dein Herr! vzmuž se! vzchop se! 3. ₩ (= heben) den Zedel - poklop n víko (po)zdvihnouti. 4. (in Empfang nèmhen) Zelt - vyb(r)ati si n obrdžeti n příjmoviti peníze; erdacht auf N. - příjmoviti peníze na ei jméno; Steuern-dané vybirati. 5. (joharit hervortreten (ajjem) vytykati n vytknouti; lebbahe ňarben - die dunteln živé barv vy sesilují temné. 6. (et. beginnen) e-n Zreit - zaciti hádku, dáti se n pustiti se do hádky; ein (s)chreire - dáti se do křiku; ein Sied - zapěti písen; Eimwände - činiti námítky; Zweijel - vysloviti pochybnosti; e-e Klage gegen N. - vznéstí žalobu na koho, žalobou stíhati koho; Anwüsse - činiti požadavky; Pretest - protestovatiť, obrazovati se; Redenten - vysloviti pochybnosti. 7. (destifchen) (gerichtlich) - (soudně) zjistiti, na jisto postaviti, konstatovatiť. — II. v̥r sich - 1. sich von der Erde - zdvihnouti se, vzchopiti se se země; sich ilber et. - prěsahovati co, prevysovati co, vynikati nad co; fig. er erhebt sich nie über das Alltägliche v alltaglich 1.; er erhebt sich immer wieder vždy zase se vzmůže n vzpamatuje (z pohrom atd). vzdy zase (inu) otrne. 2. (ausfahreich werden) pozdvihnouti se, povstati, vzhouřiti se. 3. (vom Plage

aufstehen) zdvihnouti se, povstati (s mísrá); sich auf den Mitgefen der Phtautasie - povznášeti se na perutech fantasie; (to blasech) sich - (laut werden) ozývati se; sich wider o gegen et. - povstati n ozvati se proti čemu, odpírati čemu. 4. † sich e-r Žache - = sich überheben. — III. -d a D₂,₃₃ (ducha) povznášející; (feierlich) slavnostní. — IV. % C̄- n E₇ bez pl., Erhebung f E₁₈: Erhebung e-r Zahl auf die zweite Petenz zdvojmocnění; durchs C̄- vom Sitz timmen blasovati povstáním (z míst); Erhebung vyhledávání, pátrání; Erhebungen einleiten o pflegen vyhledávání začítí n konati; Erhebung bebufš neuer Grundbücher vyšetřování k zákládání nových knih pozemkových; stav.: a) výška, vyyšení, vyzvednutí, elevace†. b) ornam. vypuklina, relief‡.

Er-heber (~-~) m E₆ výběrčí, vyběratel. er-heblich (~-~) I. a D₂,₃₃ důležitý, podstatný, značný, valný; znamenitý, závažný. — II. s Erheblichkeit ~ (~-~) f E₁₈, die Žache ijt von feiner Erheblichkeit nemá to váhy n důležitosti.

Erhebungs... (~-~) -theorie f theorie zdvihu.

er-heiraten (~-~) v̥a C₁₃ neodl. sňatkem získati (co) n nabýti čeho; (o muži) výženiti (co); o ženě sie erheiratete mit dem Mann e-e große Familie zdala se za muže s velkou rodinou.

cr-herischen (~-~) e C₁₄ neodl. = erfordern 1.; die Umstände - die Maßregelung okolnosti vyzádují téchto opatreni.

cr-heischtich ₩ (~-~) a D₂,₃₃ = erforderlich.

cr-heitern (~-~) I. v̥a, v̥r jid ~ C₁₂ neodl. = aufheiteru. — II. -d a D₂,₃₃ rozveselující. — III. % C̄- n E₇ bez pl., Erheiterung f E₁₈ = Aufheiterung.

cr-heizbar (~-~) a D₂,₃₃ vytopitelný.

cr-herizen (~-~) I. v̥a C₁₄ neodl. das Zimmer - pokoj vytopiti. — II. v̥c C̄- n E₇ bez pl., Erheizung f E₁₈.

cr-hellen (~-~) C₁₂ neodl. I. v̥a osvětlovati, fig. objasniti, vysvětliti. — II. v̥a, v̥r hieraus o darans erhebt, daje... z toho vypĺňá v- vysvitá n jde na jevo, že... — III. % C̄- n E₇ bez pl., Erhebung f E₁₈ = aufheilen II.

Erheilungs... (~-~) -keſſel m ⊕ eukr. učišťující kotel.

cr-henken ₩ (~-~) v̥a, v̥r jid ~ C₁₂ neodl. = erhängen.

cr-herucheln (~-~) v̥a C₁₂ neodl. 1. přetvářkun pokrytectvem nabýti čeho. — II. predstírati, simulovatí (co); erbendelte Verschöpfung smířeni na oko; erbendelte Rëmmigkeit (Bremmetei) pobožnůstkářstvi.

cr-hinken (~-~) v̥a C₁₂ neodl. dokulhati se, kulhaje dojiti čeho

cr-hižen (~-~) I. v̥a, v̥r jid ~ C₁₄ neodl. rozpáliti co, rozžhaviti; fig. rozobniti, rozplameniti, nadchnouti (cr se). — II. v̥a C̄- n E₇ bez pl., Erhiitzung f E₇, žár.

Erhiitzungs... (~-~) -apparat m ⊕ hut. rozžhavidlo, rozhrívadlo.

cr-hob (~-~) impf.: cr-hoben (~-~) p. p. od erheben těr ₩ = erhaben.

Erhobenheit ₩ (~-~) f E₁₈ vyyšené místo, vyyšenina.

cr-hoffen

— 337 —

Cr-iuncrungs...

cr-hoffen (~-~) vª C₁₂ neodl. = crjehnen.

cr-höhen (~-~) I. vª, %r sich ~ C₁₂ neodl.

1. zvýšiti, vy-; das Hanß ein Stedwerf ~
dům o poschodi zvýšiti, přistaviti patro
k domu; ein Dermal ~ erřičen pomník po-
staviti; hud. das Kren; erhöht die Note um n-
halben den krížek zvýšuje die Rote um n-
tónu.
2. fig., oživiti (koho); in erhöhter Stimmung v živé
náladě; den Muth S-~ dodávati srdeč n mysh-
1. odvahy komu; der Sieg erhöhte seine Mühnebit
vitězstvím vzrostla jeho smělost; die Farben ~
barvy ostreji n živěji vytknouti; Prv. wer
sich selbst erhöhet, wird erniedriget werden kdo se
povýšuje, bývá ponižen; den Preis des Salzes ~
zvýšiti cenu soli, na soli přiraziti n při-
dražiti, sůl zdražiti; Verstelling bei erhöhtem
Preisen představeni za zvýšených cen; um
das Doppelte o Drecijade ~ zdrvoj násobiti, ztjoj.

3. hud. označiti n znamenati krížkem, zvýšiti o půl tónu. 4. (crubnent erheben) vynášeti koho do nebe, vychvalovati. velebiti koho. — II. %.

1. G- n E₇ bez pl., Erhöhung f E₁₈. 2. jen Erhöhung f E₁₈ zvýšenina.

Cr-höh-tritt ~ (~-~) m E₃ hud. = Pedal.

Er-höhungs..., er-höhungs... (~-~) ~
~fähig a zvýšitelně, po-; ~grad m voj. c-
Geichiges stupen zvýšení daja; ~jeichen n
znaménko zvýšení, krížek.

cr-hoßen (~-~) C₁₂ neodl. I. sich ~ % 1. sich
(von et., ~ gen.) ~ oddechnouti si, opoči-
nouti si (po čem), zotaviti se (z čeho), okráti
po (šem); er hat sich schon davon erholt již mu
otrnulo; sich von e-r krankheit ~ zotaviti se
z nemoci, sebrati se po nemoci; ohne sich zu ~
bez oddechu; lassen ihn erst sich ~ dej mu dríve
oddechnouti; auch der Siefn muß sich ~, nicht
mir die Hände i hlavě třeba oddechu, nejen
rukám; sich von e-m Berluß ~ vzpamatovati
se po ztrátě; sich am Zicke ~ hrou se zota-
viti; sich auf J. für et. ~, sich e-r Zade gegen J.
hojiti se na kom Z čeho: sich f-š Zohadens ~ vzítvi
náhradu za škodu, odskodn)iti se. 2. sich e-r
Zade (gen.) ~ zjednati si, opatřiti si co; sich bei
J-m Naths ~ (po)raditi se, bráti radu s kým,
dotazovati se o radu koho. — II. % a 1. skoro
jen v p. p.: ihr seid erholt jste zotaveni. 2. möge
es dir so gehen, wie du es an mir erhölt (obv. ver-
dient hast) necht se ti vede tak, jak's toho
zasloužil svým jednáním ke mně. — III. s
Erholung f E₁₈ 1. oddech. 2. zábava, vy-
raženi.

Er-holungs... (~-~) ~aufenthalt m po-
byt k zotaveni; ~quartier n voj. príbytek pro
okrání n oddech; ~reife f cesta na zota-
venou (pro zotaveni); ~zeit f, ~stunde f doba
n hodina k zotaveni, čas n hodina oddechu,
respiriumt.

cr-horchen (~-~) %a C₁₂ neodl. vy po) slech-
nouti.

cr-hören (~-~) I. %a C₁₂ neodl. 1. ~ = hören;
viš. jen v: das ist nicht erhört! (iepe: das ist uner-
hört) to jest neslýchano! 2. ~ et. ~ vypo-
slechnouti (co), věděti co od slyšení. 3. ~
(o S-~ Bitte) ~ (dem j-c Bitte gewähren) vyslýšeti
koho ~ prosbu čl, vyhověti prosbě čl. — II. %
E- n E₇ bez pl., Erhörung f E₁₈.

cr-hörlich ~ (~-~) I. a D₂₁₃ zasluhující
vyslýsení, (vy)slyšitelný. — II. s Erhörlic):
keit ~ (~-~) f E₁₈.

cr-hub (~-~) impf. od erheben.

cr-hüpfen ~ (~-~) C₁₂ neodl. I. %a dohоп-
kovati n doskákati k čemu. — II. %n (in) o srdeč:
poskočiti, zachvěti se.

cr-huren P (~-~) %a C₁₂ neodl. spr. vykur-
viti (si) (co).

Erica (~-~) [It.] f E₃ bot vřes.

Erica... (~-~) seidenspinner m Saturnia
cynthia hedvábník pajasanový.

Erich (~-~) m E₂₅, npr. m [Svéd.] E₂₅ Erik.

Erichs-weg (~-~) m E₃; den ~ reiten im šwee-
tischen sreace po jezditi po zemi a vraceti lidu
stará práva.

Eridanus (~-~) npr. m zem. poet. za der Bo id.
Pád (feka).

Grin (~-~) n E₇, (el I-) poet. za „Rlant“ id.
(das grüne ~) Irsko.

Erinit (~-~) m id. jednodělný neklanec.

Erinnen (~-~) v Crinnyš.

Erinnerer (~-~) m E₆, -in f E₁₉ připo-
natel, u-

cr-innerlich (~-~) a D₂₃ (jsoucí) v pa-
měti n v mysli; das ist mir ned) ~, ich bin mir
essen ned ~ pamatuji se na to ještě, mám
to ještě v paměti; es ist mir nicht mehr ~, wo
ich es gelesen habe nepamatuji se již, kde jsem
to četl; es wird mir ~ bleiben zůstane mi to
v paměti, nezapomenulo toho.

cr-innern (~-~) C₁₂ neodl. I. %a 1. J. an
et. o e-r Zade ~ připomínati komu co, u- p upo-
menouti koho nač, připamatovati komu co, u- koho
nač; das crinnert mich daran, dass... to mi při-
pomíná, že...; erinnere ihn nicht daran nezmiňuj
se mu o tom; dieje Mufft erinnert (Einen) an
e- e Mozartische Sonate tato hudba připomíná
Mozartovu sonatu. 2. et. ~: a) přivěsti komu
v pamět co; b) prov. s = sich e-r Zade ~ (v ~ II.);
c) ich habe nichto dabei o dagegen zu ~ nemám
nic podotknouti, nemám. co bych podotokl
n vytkl n poznamenal; im Vortegeben will ich ~,
dass... mimochodem podotýkám, že... —
II. % sich ~; sich e-r Zade o J-~ o an et. ~ o
S- ~ těs sich (dat.) ct. pamatuvari se, vzpo-
mínati si na co, připomínati si co; wir haben
uns daran erinnert vzpomínali jsme si na to;
id erinnere mich irgenwo gelesen zu haben pa-
matuji se, že jsem někde četl; v, es erinnert
mich vzpominam si. pamatuji se. — III. %
E- n E₇ bez pl., ob. Crinnerung f E₁₈. 1. vzpo-
mínka. 2. a) památka; zur Crinnerung an et.
na památku čeho; b) pamět; das ist mir aus der
Crinnerung gelommen to mi vyšlo z paměti;
et. in Crinnerung bringen přivěsti co v pamět;
Crinnerungen pl. (stul knihy) Vzpomínky, Paměti,
Memoaryt. 3. (Mahnung) napomínáni, -enutí;
Crinnerung an den abgelegten Cid připomenuti
vykonané příšahy n na vykonanou příšahu.
Crinnerungen gegen den Vertheilungsentwurf připo-
mínky proti návrhu rozdělovacimu; Crin-
nerungen der Parteien an die Sachverständigen při-
pominky stran знаčměl.

Cr-innerungs..., cr-innerungs... (~-~) ~
~buch n památní kniha, kniha na památku,
památník; ~fest n památka svatého; ~kraft f,

fruchtbar

977

Früh

—wein m ovocné vino, mest; —widfer m zo.
Carpocapsa obaleč jablečný; —wolle f bot,
chyný, chmér, čmýři; —zehent m, —zehnte m
desátek plodinyv.; —zeit f doba plodů;
—jins m druhdy poplatek z plodin; —zucker m
ovocné cukr, fruktosa.

fruchtbar (—). I. a D₂,₃ plodný, úrodný
(an et. čim); (to děsti atd.) vydatný děšť; — machen
oplodniti, zúrodniti. — II. s Fruchtbarkeit
(—) f E₁₈ bez pl. plodnost.

Fruchtbar-machung (—) f E₁₈ bez pl.
oplodnění, zúrodnění.

Früchtchen (—), Früchtlein (—) n E₂,
Früchtel f (—) n E₉ dim. od Frucht 1. plodek.
2. fig. F sauberes o schönes — čisté n pěkné
kvítko, kvítko z čertovy zahrádky, ničema,
šibal, šibeničník.

Früchte..., früchte... (—) —handel m obch.
v Frucht—; —krone f — koruna z plodů;
—schwer a obtížený plody; —spenderin f =
Erntzeit; —stand m bot. v Frucht—.

Frücht (—) n E₉ darebák; hoffnungsvolles —
nadějné kvítko (v Früchtchen).

fruchten (—) C₁₃ I. ¼ (h) dávati n nésti n
miti plody; fig. (Augen bringen) vynášet, pro-
spi vati; (bei 3-m anfchlagen o wirken) účinkovati, půs-
biti; es fruchtet bei ihm nichts neučinkuje zu nań,
nedbá n evšimá si toho; fein Zureden fruchtet bei
ihm domlouvá-li mu, jako když hrách an
stěnu házi. — II. — /a = befruchten.

Früchten— (—) prov. J = Frücht—.; —ab-
sonderung f oddělení úrody; —absonderungss-
protocoll n protokol o oddělení úrody.

Fruchtin (—) f E₁₉ = Früchtspenderin.
Fructification (——(—)I, —, ei-jón) [lt.] f E₁₈
oplodnění, využit(kován)í.

fructificieren (———) [lt.] C₁₂ I. % oplod-
niti, využit(kovat)í. — II. % F — n E₂ bez pl.
Fructificierung f E₁₈.

Fructift (—) [lt.] m E₂₀ řaditel rostlin podle
plodů.

frug 2c. impf. od fragen.

frugal (—) [lt.] a D₁,₃ střídmý, skromný
(= genügsamt).

Frugalität (——) [lt.] f E₁₈ bez pl. stříd-
most, skromnost.

früge 2c. (—) impf. conj. od fragen.

früh (—), —früthe (—) I. a D₁,₃ ejm. jako adv.
A. časný, ra(n) ný; adv. časně, ra(n)ně, záhy,
brzo; in —er Morgenstunde, — Mergens, früh-
morgens, — am Tage časně n záhy brzo n z rána;
es ist noch sehr — jest jěst velmi brzo; vom —
en Morgen bis an den Abend, von — auf bis auf den
Abend (o it die Nacht) od (časného) rána do ve-
cera n do noci; morgen — zítra ráno; — seho
Uhr ráno v řest hodin; für gewöhnlich — auſſtehen
časně vstávati, f býti časný; — zu Dette gehen
choditi brzo spat, choditi spat se slepicemi;
Oſtern ist o fällt dieses Jahr sehr — velikonoce
jsou letos velmi brzo; in —(er)en Zeiten za drí-
vejšich časů; — es Dost ra(n)né ovoce; dieje
Nachricht fennnt zu — tato zpráva jest před-
časňa; zu — es Geburt o Niederhunft = Frühgeburt;
(wom Frühgebore jarn) so — als möglich, recht — co
nejdíve; von — auf: a) od časného rána;
b) od útlého mládí; — es Kuß kráva brzy stelná;
man sieht noch Narben — erer Wunden znátí

jest jěste jizvy bývalých ran; fig. man miljěte
— auſſtehen, um dem e- e Naſse zu drehen na toho
by si musil člověk při stati; Prv. — ins und
und — heraus, frommt dem Leib, dem Geist, dem
Daus ranní ptáče dál doskáče. B. v comp. —cr
časněji, ranněji, dríve; je —er, desto bessr; je —
er, je lieber čím drív, (chema(s) dríve, druhdy,
před časy; in —er als aſch Tage dríve neži
do týdne; worig) die —eren Münifer drívějí
ministři; in f—eren Augend od (jeho) svého)
útlého mládi. C. v sup. —cſt er steht am —ſten
auf, ist der F—este aus dem Bette jest (ze všech)
nejrannější; die —esten Vötter nejstarší náro-
dove; —cſtes Mittelalter samý počátek středo-
věku, první doby středověku; —ſte Augend
útlé mládí; —cſſens adv. nejranněji, nej-
díve. — II. F — f E₁₈ bez pl. = Früthe I.

Früh—, früher (—) —, atpe f alpa, kde
zaciná pastva již v mají; —apfel m ranné
jablko; —apriſosenbaum m ranný strom
meruňkový; —arbeit f ranní práce; —auf-
wartung f ranní obsluha; —bet n ranýv
záhon (= Miſtbeet); —birne f ranná hruška,
ranuška; —birlein n bot. = Belfesbirmbaum;
—blume f ra(n)ná květina; —brise f ranní
větrík; —druck m pr岳sk; —cidje f bot.
= Bergeide; —crbſe f ra(n)ný hrách; —ganf m G
hor., geſot. ranní žila; —gebet n ranní modlitba;
—geburt f: 1. předčasný porod, kiinſtliche
geburt uměłý urychenlý poroſ; (geßeburt)
potracení; (u dobytka) zmetání. 2. nedochůdě,
zmetek; —gerſte f bot Hordeum vulgare ječmen
obecný; —gothif ſtav. ran(n)á při ná gotika,
gotika v době od roku 1225—1300; —gothischa:
—gothischer Bauſtil ranné gotický sloh a stył;
—gottesdienſt m ranné jitřní služby Boži,
—haſer m roučák; —hecht m štika troući se
záhy; —imbiſſs m snidani; —jahr n jaro (=
—frühling); —jahrs— = Frühlingss—; —jahrs-
jaat f jarní setba n osev; —jahrsjoſſm jarní
látka; —kaffee m káva ranní k snidani; —kar-
toſſel f ra(n)ný brambor; —kind n ranuſſ(ek),
dité před časem narozené; —firche f = —gottes-
dienſt; —kirsche f ra(n)ná tresně; —koſſt f = —ſtüd;
—kung a záhy moudrý n chytrý; —inde f
Tilia grandifolia lipa velkolistá n široliſtá n
chudokvětá; —maſſl n = —ſtüd; —mesſe f katol.
jitříni (mše o vánčičich) —meijer m kněz
sloužiči jitřní mši svatou; —mette f katol. ranní
hodinky; —morgendlich a ranný, časný,
—morgens adv. časně, záhy z rána; —morgens auf den Beinen sein býti časně (z rána)
vzhůru; —obſt n ra(n)né ovoce; —prediger m
= —mesſer; —regen m: a) ranní děſt; b) jarní
děſt; —reſſ: 1. a ra(n)ný, záhy zralý, časný.
2. m tez —rcifen m; —rciſe f: a) ranní jinovatka,
b) předčasná dospělost; —rcifen m = —reſſ 2;
—reſeſend a záhy dospívající; —roth n + jitrenka,
Aurora†; —jaat f hosp. ra(n)ná setba, ra(n)ný
osev; —ſchicht f G hor. ranní směna; —cho-
pen m ranní doušek; —ſtüſch n snídaní; —ſtüſd
effen, ein —ſtüſd zu sich ueben snídati. fig. der
werden nur ein —ſtüſd für ihn snědl by ho wo
večeři; —ſtüſchen 2c. v hesto o sobě; —ſtüſſs—ge-
ſchirr n, —ſtüſſs-service n nádobí k snídaní
n od snídaní; —ſtüſſs—zeit f (čas) snídaní;

Némeckočesky slovník 1. Deutschbeimüchtes Wörterbuch.

123

Frühbuß

— 978 —

Fuchs

-thau m ranní rosa; -tragend a = -reiß;
-trunk m = -scheppen; -tulpe f raný tuli-
pán; -verklärt a, -bollendet a zahynulný n
zemelý predčasné; -wecfer m (ranní) bu-
diček; -ziticg 1. a) ra(n)ný, záhy zralý n
(dospělý (= -ceni 1.); b) časný, ra(n)ný plody;
e) vorheitig předčasný. 2. adv záhy, časné,
zaraní: (br) Zeiten (za) v čas. -zkeitigkeit f:
3.) častnost, rannost; b) = -reife b); -zug m
(auf) Eichenbauen ranní vlak (na zeleznicech).

Frühbuß top. Č (v Přívoz

Frühe (») I. f. E₂₂ ranní čas n jitro časné
rano, in der -, in aller -, in der Frühe
časne z rána; fig. in der ersten - des Lebens
za útlého mládi, v prvním jaře života. -
II. f. -a D₂₁₃ = -früh.

früher (L-) comp. ad früh (v früß B.).

Früher... (»...-) -sein n přednost v čase,
předčasnost -schrven n: im Falle des
»sierbens v případě dríve nastalé smrti; kdyby
dríve zemřel(a); kdyby mne n jej n ji Pán
Bůh dríve k sobě povolal.

frühstens (L-) adv. v früß C.

Frühling (L-) m E₃ 1. jaro, vesna (wě fig.);
es wird - jaro nastává; im -, zur Zeit des
na jaře. 2. (opak Zpätling) a) ranne (n brzo
narozené n vylíhlé) zvíře; b) ovce balníce
se dríve než ostatní. 3. a) předčasně naro-
zene dítě, zmetek; b) dítě narozené brzy po
svatbě (v frühlingen 2.).

frühlingsen (L-) n(h) C₁₂ 1. % c
frühlingt jaro prícházi n nastává. 2. f (srrv.
Frühlings 3.) obcovati manželsky před svatbou.

Frühlings ..., frühlingsz... (»z«...) -adonis m
bot. = Vergadenie; -ansang m začátek jara;
-äquinoctialpunkt m = -puntt; -äquinoe-
tium n jarní rovnodennost; -bedarf m ohed-
zásoby na jaro n jarní; -bect n = Frühbect;
-blume f jarní kvetina; -blüte f bot. = Verga-
samfemblume; -(durchschnitt)punkt m průek
n bod jarní; -cuzian m bot. Gentiana verna
hoře jarní; -seicr f jarní slavnost, slavnost
na uvitanou jara; -heber n jarní horečka;
-liege f zo. Phryganea chrostik; -ünffinger-
raut n bot. Potentilla verna mochna jarní
-gedentemcin n bot. Omphalodes verna pupenka
jarní; -hundsünge f bot. = Gartemergiusmein-
midt; -käfer m zo. Geotrupes vernalis chroblák
jarní; -kind n poet. dítko jara; -knoten-
blume f h. Leucoium vernum bledule jarní
-mäfig a = frühlingshaft; -miere f bot. Alsine
verna kuńíčka jarní; -monat m jarní měsíc
-nachtgkeidhe f = äquinoctium; -primel f bot
Primula officinalis prvosenka obecná, petrklíč,
podléska, podlěstjka; -punkt m astr. bod jarní;
-regen m: -regen bringt; -egen jarní děšťvydatný;
-fafran m bot. = Bischofscreus; -schlüsselblume
f bot. Primula prvosenka, petrklíč; -finsc f bot.
= Bischgras; -trieb m: a) touha huzená
jarem; b) jarní výhonek; -webspinne f bot.
= Theridium vernale zapředník jarní; -wicf
f bot. Vicia lathyroides vikej hrachovitá; -wur-
zel f bot. Dentaria kyčelnice; -zichen n ast.
tes Interfrejzen jarní zuameni zvířetníku; -citt f

jarní čas n doba, jaro; -zug m der Bögel stěho
vání ptaectva na jaře.

frühlingshaft (L-) a D₂₁₃ das Wetter ist
ganf; -pocasi jest jako na jaře.

frühstücken (»z«) vₙ (h), %a C₁₂ snídati.
frumm (») I. a D₂₁₃ = frumm. — II. s
Frummkeit (»-) f E₁₈ = frëmmigkeit.

frustratorisch (»-z«) [lt.] a D₂₁₃ prvá. salebný,
vypočitaný na průtah n na zmaření prospěchů
právního.

ft. int. k ornační rychlého zmizení.

Fuchs (») m sg. D₆, pl. E₁ s přehláskou lt v üt
(prov. z těž E₂₀, gen. Fuchsen atd.) 1.: a) zo. Canis
vulpes liška, m tělišák; Füchsin f E₁₉ liška
(samice); der -flaft liška skoli; Meinefe - Ferina
lišák; b) fig, schlaner -lišák, (chytrá) liška, chy-
trák, šíbal, kuliferda†; c) wo Fildse und Hafen
eitanbergt gute Nacht sogen kde dávaji lišky dobrou
noc (o zdáslénem městě); Prv. der - läjst j-e Tüde nicht;
der -ändert das Haar und bleibt, was er war kočka
mýši nenechá, liška slepic a vlk ni ove; liška
srst změní, ale obyčejív nezmění; vlk změní
srst, ale ne povahu; Fildse mušs man mit
Füchsen fangen in lišku se musi liškou štváti;
ein - weiß mehr als ein Loh liška (n myš) jedné
díře nevěři: sei - mit dem Aucbeide chee
s vlky byti, s nimi musi výt; kdejde tě
läjst sich nicht zweimal fangen lišku dvakrát
neošidiš, liška se do pasti nevrátí; der
- hat die Draunen beledt hrozny se zapálily;
- und Hase zugleich sein spojovati v sobě zela
různé veci; koži lišší našivati zaječí; býtí
bázlívž, ale chytrak; es sind nur flimm Weilen,
aber Weilen, die der - gemeffen hat (e zu denen der
- j-n tangen Schweiß zugelagt hat jest to pět mil, a
tesařský chloupek n ale dobrých (no pořádných);
den - streidhen v Aucbischwan); a) stirbt der -, je
gilt's den Balg thral v branen L.; ein jeher - ver-
warhre s-n Balg každý starej se o svě; e-n
schießen vrhnouti, f dáviti; d) hol' ihn der -
(Teufel) vem ho čert n das n kozel. 2. hostinec
n u lišky"; in den - geben jiti do hostinec
n u lišky" n k „lišee". 3. Œ hor.: a) pecka;
e-n - bohren udelati pecku; b) hat. im Flamnenof
prület dymový. 4. zo. a) Canis cerdo fenek†
lišák pustinný; b) a) Lanessa urticae babočka
kopřívová; b) Vanessa chlorosus babočka
jihinová. 5. (Fierd mit rothen Haaren) ryzka, ry-
zák, ryška. 6. = Aucbepel a). 7. druhdy: westfälische
minne, nyní často (goldene) Aucbět žluťáč(ky), zla-
táky; er hat (bray) Aucbět má zlatáky n ka-
nárky. Je zazobaný; má penuč jako želez;
F 1-e Aucbět haben eine Schimmel überritten jeho
zlatáky přemohy Vaše tolary. 8. Oliem mit
rothen Haaren) rezek, zrzek, zrzoum, rysaver.
9. student student v prvním semestru, nováček
na universitě, beim! 10. a) hra v kulečník bez-
děčná třefa; b) - im Loh o inš Loh (dětská hra)
„zamaze, zapleskej"; c) v kuželkách e-n
machen zahoditi kouli. nic netreřiti, udelati
pudlát, pudlovati†. 11. Œ hor. den - mitbringen
rudu odnášeti; den - schleppen líně praco-
vati, lenositi, zaháleti, povalovati se; e-n
machen o schießen stříleti bez účinku. 12. barv.
modř přechazející do červena. 13. plavené
dříví zastavene nekde v záhybu.

Fuchtel

— 980 —

|fuggern

Fuchtel (≈) f E₁₂ 1. plochý (široký) kord,
o. sm. metla. bič; fig. prísná kážen; J-m die
~ geben: a) tlouči koho; b) prákstati mrskati koho; c) unter der ~ halten
držeti koho na uzdě n v prisné kážni; unter
J-s ~ stěhen býti pod či metlou (n moci) n pod
čim dozorem; ~ e-s krititers bič kritikův; die ~
jschräften Tadels ilber et. schwingen velice haněti n
kárati co. 2. f kosinka, kord; die ~ ziehen tasiti
(kord); nicht gern mit der ~ heranschlagen udatně bojo-
vati — hubou; býti hrdinou, dokud netřeba
se bíti. 3. f prov. j lehkomyslnice, f lehká
(holka), nevěstka.

Fuchtelz... (≈...) ~hieb m rána udeření
kordem; ~klinge f = Fuchtel 2.; ~mann m
prov. j = Arfligt.

fuchten (≈) C₁₂ I. % (b) 1. mit den Hän-
den ~ házeti šermovati n oháněti se n má-
vati n máchati rukama; mit dem Schwerte hin
und her ~ mečem máchati (sřv. sechten I. 3.),
2. f = sechten. — II. %a J. ~ tlouci koho plo-
chou kordu; s. sm. tlouci, bíti, práskati koho.
fuchti(g) (≈) a D₂₃₇ f prov. = súše (teufels) wild.

Fuchter (≈) m E₉ 1. (Manbovd) rváč. 2. vy-
plácé (metlou).

Fuchen (≈) m opřadek, cucek, nedopředek.

Fuder (≈) n E₉ 1. (Subre) ~ Holz o Steine
vůz n füra† dřivi ~ kameni. 2. kus louky,
dávající (as) fůru sena. 3. velký sud na
vino (as 60 hl.).

Fuderz... fuderz... (≈...) -fass n = Fuder 3.;
~ flöcke mpl. f sol. bečky na sůl; ~ weise adv. na
vozy, na fůry.

Fuderschen (≈) n E₉ vozík, forkač.

fud(c)rig, süd(c)rig (≈) a D₂₃₇ obsa-
hující vůz n fůru (čeho); ~er Baum strom dá-
vající (as) fůru dřivi.

Fuderl (≈) n f sol. solná homole ~ lka.

Fuderl-falz (≈) n E₃ prov. = Kochsalz.

Fu-cro (≈) [špaň.] m E₂₅, práva zemská,
výsady krajň a měst španělských.

fuszehn (≈) +, ale velmi uživán v funzehn 2c.

Fug (≈) m D₁₁ slušnost, náležitost, při-
měřenost, přístojnost, příslušnost; (rčlaušný)
dovolení; (berechtigung) oprávnění, právo, svo-
boda; ~ zu et. haben miti dovolení n oprá-
vnění, býti oprávněn k čemu; mit gutem ~, mit ~ und Recht všim právem.

Fug..., fug... (≈...) I. = Fülges... —
II. ~bank f = Fülgebanf; ~eisen n Θ,
~kelle f Θ zed. kopist, p špachtle↑, stěrbátko;
~hobel m střihovač, spárnik; ~kelle f v ~eisen;
~los a nespravedlivý, nemístný, neslušný,
nenáležitý; (angeblich) nezákonný; millfürid
libovolný; ~loſigkeit f nespravedlivost, ne-
místnost, nezákonnost, libovolnost.

Fugato (≈) [it.] n E₂₅ hud. id., skladba
na zpusob fugy.

Fuge (≈) f E₁₂ 1. Θ zed. ~ mit Mauernwert
spära, fuga↑, paz; ~ am Zutrade spära v kle-
nuti na lici; aus dem ~t bringen: a) ze spar
vymknouti; b) fig. F rozzlobiti, F dopáliti koho;
aus dem ~t gehen o weiden vymknouti se ze
spar, rozstoupiti se. 2. an. (commissura) spona,
spojeni. 3. místo vhodné ku vložení čeho.
4. hud. fügat (skladba).

Fugez... Θ (≈...) ~bank f, ~hobel m ma-
cek, spárnice, střihovadlo; ~eisen n Θ skl.
= Sřöjel; ~lade f spárnice; ~messer n Θ skl.
= Sřöſel.

Fügez... (≈...) ~bank f Θ truhl. = Fügehobel;
~blof m = ~loſ; ~holz n Θ spojovaci n če-
povací dřevo; ~loſm střihovadlo; ~wort n
gram. spojka; ~winge f Θ kol. = Achſwinge;
truhl., bed potahlik.

fugen (≈) C₁₂ I. Θ %a 1. Bretter ancinander-
o zusammen~ prkna sesazovati. 2. zedn. spáro-
vati. — II. %n (b) 1. (do sebe) zapadati.
2. kanc. sloh. J-m in f-m Gefuche ~ vyhověti
žádosti %t.

fügen (≈) C₁₂ I. %a 1. (k sobě přišlušně) spojo-
vati, skládati, sestavovati; wohlgefügtes Haus
dobře zbudovaný dům; fig. in wohllingende
Worte ~ (ſaſjen) vyjádřiti co libozvučnými slovy;
gram. ~ ein Wort mit dem (genitiv ~ (construieren) po-
jiti n vážati slovo s genitivem. — II. %r sich ~
1. a) sich an et. o zu et. ~ (baran paſſen przipuſo-
biti se čemu; die Dinge werden sich so ~, daſs...
věci sběhnou se tak, že ...; stane se, že ...)
b) fig. (sich bequemen, jsoidem) sich dem Auſspruche o
den Befehlen J-s ~ podrobiti se výroku čim
(=m) rozkazům čim; řiditi se n spravovati se vy-
rokem čim n rozkazy čimi; fid in die Launen
J-s ~ vyhovovati vrtochům čim; fid in den
Wilken Gottes ~ od(evz)dati se do vůle Boži.
2. (paſſend ordnen) zaříditi, spořádati, urovnati;
Gott hat es so gefügt Bůh tomu chtěl, Bůh to
tak zařídil, Bohu se tak zlíbilo; wie Gott es
ſiilgt jak se Bohu líbí. 3. † J-m et. zu wiffen ~
(chun) dáti co věděti komu, zpraviti, uveďomiti
koho o čemu. 4. Θ truhl. die Bretter ~ prkna (o)kra-
jovati. — II. s Füigung (≈) f E₁₈ 1. a) daſ
Fügen, b) daſ Gefugte: spojení, složení, sesta-
vení; gram. Füigung der Worte 2c. vazba slov at.
2. Füigung in den Wilken Gottes podrobení se
vůli Boži, odevzdání se do vůle Boži. 3. (Au-
ordnung, Schidung) řízení; göttliche Füigung
Füigung Gottes o des Himmelſs boži řízení. 4. (Gliederung)
spojování, členění, (u)článkování.

Fugenz..., fugenz... (≈...) ~artig a: a) spáro-
vitvý atd. (v Fuge); b) hud. = fugenhaft; ~dicht a Θ
těsně (k sobć) přilčející; ~einschnitt m Θ
drážková spára; ~form f hod. forma fugy; ~qe-
lenk n an (ginglymus) kloub kladkovitý; ~fäſerm
zo. Byrrhus vlnoplástnik; ~kitt m tmel spá-
rový; ~leim m der Bienen lepidlo (vosk) věl;
~lejte f Θ liſta nasparná; ~linie f Θ slěv.
šev n stopa spáry formově; ~schnitt m Θ
tes. spárořez, střih (t. j. spára sražených k sobě dřevi);
~schnittausmittlung f vyšetření sparořezu;
~schwelle f Θ zelezn. = Etoſchwelle; ~spur f
Θ = ~linie; ~stuhl m Θ zelezn. = Etoſtuhl;
~theilung f rozdělení spar; ~thema n hud.
hlavní thema ve fuzě, vůdce; ~verstreichung f
~zastření spar; ~werk n Θ e-r Thare spo-
jení, sépo pavání.

fugenhaft (≈) a D₂₃₇ hud. fugový.

Fuggerci (≈) f neskl. id., městská čtvrt
v Augsburku (nazvaná tak po domě u Fug-
gerů).

fuggern (≈) (Fugger, starý obchod v Augsburku) "n (b)
C₁₂ prov. j obchodovati.

führen

— 1982 —

Füll—

vitr metal v val nám prach do ocí; dicer Weg
führt zur Stadt tato cesta vede n jde k městu;
fig. das süßt zu nichs to nevede k ničemu
n ikam, tak to nejde; das süßt schiunne dolgen
mit sich to mívá spatné následky; 0) e-n
Ztreid mit dem Zwecke (nach J-m) titi mečem
po (kom); die Zwecken zum Munde — dávati jídla
k ústům. 2) vézti, voziti, dovážeti, über e-n
Auſs — prevážeti p. převézti (přes řeku); durch
e-n Wart — těsem provážeti. 3. (tragen, haben) nositi,
niti; bei sich — nositi s sebou, mítí při sobě;
Waffen bei sich — nositi (s sebou) zbrań; e-n
Adler im Wappen — mítí orla ve štitu; die
Bienen — e-n Stachel věely mají žihadlo; die
Bienen — (gammel) Honig veely shiřaji med; e-n
Ramen o Titel — mítí n nositi jméno n titul; der
Anſa führt Ariebe v řece jsou raci; sein Urin
führt Gries (on) má v moči písek. 4. (et. geberig
bantbaben) zacházeti n vlásti (dobře) 5. obv.
e-c wac — zboží na skladě mítí. 6. 3. — (ab
weien) vyprovoditi koho, hmatí koho (p svinským
krokom); der wird dit —! ten tě požene! ten
ti dá! 7. et. weiter o fert — pokračovati v čem;
e-n Ztreit zu Ende — spor ukončiti. 8. ein Ant
zastávati n spravovati úrad. 9. e-c glúdliſche Che
byti stasten v manželstvi. 10. Œ hor. den
Schram — delati šram, šramati; Bucæ o Ţreje —
hmatí n prověsti dila n předky (v určitém
smeru; Crz — obsahovati rudu; Wasser — svádli
ti n vésti vodu; Wetter — vésti důlní
větrý. 11. ein Ant — spravovati n zastávati
úrad; Anſticht über et. — mítí dozor nad čim,
dohlížeti k čemu; Weichwerde über et. — stězo-
vati si na co n do čo — e-n Beweis — důkaz
věsti, dokazovati; Buch —, die Bicher — knihu
n — y vésti; die Caffe — spravovati pokladnu;
e-e Corresponden; mit B-m — doprovádati si
s kym; e-e (glúdliſche o jschtede) Che — byti (ne)
ſtasten v manželstvi; 3. anſs Cis — uváděti
koho v nebezpečenstvi; 3 anſbren podváděti
koho; e-e Zache zu Ende — ukončiti n skonco-
vati co; die Ruder gut — dobre zacházeti n
vlásti pérem. obratne psátí; et. fort — po-
kračovati v čem; B-m et. im Edachtnis — přípomen
uti komu co, upamatovati koho na; uvesti
na paměť komu; 3. auſſe-n Sedanten
— přivěsti koho na myſlenku; B-m et. zu We-
muth — vnuknouti komu co, přivěsti koho na;
in Gefpräd — arozmlouvati, hovoriſt, fig. doz-
mlouvati; b) ein Weipräd auf et. — přivěsti ree
n hovor na co; 3. anſs (Matteis — v anſs
Cis —; es gelt mit B-m — (meinen) mýsliti dobre
s kym; e-e Handlung — mítí obchod, obcho-
dovati; das Hauswejen — spravovati do-
mäenost; Herrjacht — vládnouti; 3. irre —
zaváděti p. zavěsti koho; fig. zmásti koho;
Mlage — bei B-m über et. zalovati komu na co;
Krieg — válku vésti; 3. hinter Vicht — kla-
mati, podváděti koho, ein (wüſſes o ſtilles)
Yeben — vésti život (divoký n tichý), ziti
(divoce n tise); et. im Munde — mnoho n stále
mluviti o čem; e-n Ramen — mítí jméno; 3.
am Karrenſett — mítí za blázna koho, tropiti
si řaſky z koho; 3. an (s bei) der Zna herun
— voditi koho za nos; den Einſet gut — vládnouti
dobre štěcem, obratné malovati; e-n Pre-
ceſs — vésti při, souditi se; Rednung —

uctovati; (närrische) Reden — (bláznivě) mlu-
viti; die Regierung, das Regiment — vlád-
nouti; das Ruder — býti u vesla; J-8 Sache
—hájiti věc ei, zastávati věc ei; das Scepter
— vládnouti; et. im Schilde o im Cinn — za-
mýšleti, ob-; e-n Ztreid — udeřiti; e-n
Ztreit — hádati se, přítí se; e-e (dreiße)
Zprache — (směle) mluviti; den Tact — dá-
vati takt; ein Tagebuch — vésti n psátí
dennk; e-n Titel — mítí titul; e-n Uuter-
jungung — vyšetřovati; 3. in Verjuchung —
uváděti v pokušení koho; den Vorsit — před-
sedati; Waffen — nositi zbrań; 3. auf den
rechten Weg — uváděti n uvěsti koho na pravov
cestu; et. weiter — pokračovati v čem; die
Wirtschaft — = das Hauswejen —; das Wort —
mítí slovo, mluviti; das große Wort — ne-
pustiti nikoho k slovu. — II. % — n E₂ bez pl.,
Führung f E₁s 1. vedeni, vozeni; — f-8 e-
Antes správa úradu. 2. = Führerschaft 1. 3. cho-
váni (= Aufführung). 4. rízeni (= Führung).
5. Œ vedeni (stroje). 6. plav. (Beifall) přitěž.

Führer (1-) m E₆ 1. vůdce, f -kyně, ná-
čelník, průvoděi, vozka. 2. a) hud. = Fugen-
therma; b) chr. vodič (tourka pro nožik operačně); e) Œ
(Obje) an Maßbühnen nos(ec); d) soustr. unášeč
(n soustuhu); e) tkah. = Maſte 13.

Führer—, führer— (2—) —amt n vůdcov-
stvi; —los a bez vůdce; —rolle f = —amt;
—ein n v Führerschaft; —wejen n = —amt.

Führerschaft (1—) f. p. D₂s 1. (Daß Führerjein)
vůdcovstvi, náčelnictvi. 2. (zammtheit der Zabren)
vůdcovstvo, náčelnictvo.

führig (1—) a D₂, 3, lov. = gänge.

Fuhrmann (1—) m D₂ (pl. -ente) 1. vozka, forman†, vozata†. 2. rolník povinný povoznou robotou. 3. ast. Vozka (souhvězdi severní). 4. p = Tripper.

Fuhrmanns... (2—) —junge m = Fuhr-
rein b); —peitsche f bié vozkuy; formansky bié;
—rose f růže ohlávkova; —jattel m = Fuhr-
raitel, —ſube f formanka; —tripper m p spr.
man. kapavka se ztopornim pyje; —winde f
kolozub, zdvihák: —wirſchaus n formanská
n zájezdní hospoda.

Führt (1—) f obv. Fürt.

Führungs... (2—) —atteſt n, —zeugnis n
vysvědčení o mravech, vysvědčení n stvrzeni
zachovalosti; —baum m Œ hor. (im Förderschad)
—latte: —buch n: a) knížka pracovní n slu-
žební; b) sešit, do něhož učitel pvisuje
zprávy rodičům žákovým o mravech a pro-
spechu; —latte f Œ hor průvodní laſ, pru-
vodnice; —ſtange f: mechan. vodidlo; —vor-
schrift f železn. předpis o vedení.

Fuhrwerken f (2—) vₙ (b) C₁₂ jezditi (=
fahren).

fui (1) int. v pfui.

Fulda (2—) I. npr. f E₂₃ id. (ſeka). — II. npr. n
E₂₅ id. im.

Fulda-er (2—) I. m E₆, —in f E₁₉ obyvatel
Fuldy. — II. —, ſ- a neskl. fuld-ky.

fuld-(a-)ſich (2—) a D₂, 3, fuldský.

Fulcurit (2—) [lt.] m E₉ min. id., astra-
pialit, blesková trouba (= Blitpröhre).

Füll—, füll— (2—) —apparat m přístroj
pluči; —appretur f texta. úprava havlněných

Füllchen

— 983 —

[Fund=...

látek tak, aby se rozmačkaly niti; -bank f
 hor. = -ort; -bier n pivo k stáčení;
-brett n & truht. náplň parkety; -brofen &
bei der Mattschenbeutschung drobné kusy vápene,
jimiž se doplňuje vápenná pec před páléním;
-eimer m okov; -erde f nasypana země;
-fasf s, prov. -gülte f = -eimer; -flasche f
dolévačka; -gelte f = -fanne; -haar n žinč
k vycpávání; -hälschen, -hälsct n slučka;
-haus n nalévárna; -holz n & hor. = Aus-
füllungschoß; -hals m (veliká dřevěná) ná-
levka; -holz n & uhl. třisky do peci; -horn n:
a) počt roh hojnosti; b) ze. rourovitý korál
z rodu Cornularia rugosa; -horngras n hot. Fedia
cornucopiae teruna roh hojnosti; -fammer f
nalévárna; pív. spíłka; -fanne f konvice
plníč n nalévací, hubatka (k dolévání sudů);
-keif m tes. plníč klín; -felle f veliká lžice,
naběračka; -kloß m & hor. podvalní klapet;
-knecht m spileční; -kraut n nadívané zelí;
-local n = -lammer; -löffel m lžice, sbě-
račka; -maucr m v zed. naplňovan n plnějá
zed; -mund m v heslo o sobě; -ofen m násypná
kanna; -öffnung f & hut c-e Huttlenofens ná-
sypné n násadní okno; -ort m & hor. nárazna,
narážiště; -ortsfeld n & hor. náražné pole;
-ortsmaucrung f hor vyzdvíkna nárazny; -orts-
zimmerung f vydřevení náražky; -pfahl m
& = Binnenpajl; -quart n rak. = -fanne;
-reich a nadbytečný, přehojný; -rolle f & hor
sýpka, skáť†; -fack m lalok, -ch, měch, pytlík
ke stáčení; -schacht f & hut plnivá n násypná
šachta; -span m & zám. vrtanina, triska;
-spanten npl. plav. vyplňovací zebra; -stange f
beim Stöbenbrennen naplňovačka; -ftube f = -tam-
mer; -stimme f příblas; -thiir f & vod. st. sta-
vidlo; -trichter m & hor. násypný trychvít,
násypník; -trog m & hor. = Vergtrog; -vor-
richtung f c-e Sdemb zařízení přikládací; -werc n:
a) plnívo, cpanina; b) = Lüdenblißer; -wein m
v -bier; -wort n = Klidwort; -wörtchen n gram.
částice vyplňovací.

Füllchen (v) n E₇ (dim. od Füllen) hří-
bátko.

Fülle (v) f E₂₂ 1. (überflüss) hojnost; (menge)
množství; Brot(és) die = haben títě hojnost
ehleba. 2. (das, wöven et. vell it) bibl. aus der -jeues
Herzens mluviti z plnosti srdec, řeči srdec
sve otevřití; fig. die Fülle und Füllc hoj-
nost; er hat Geld (die o in) Hille und ~ má
hojnost peněz, má penéz dost a dost, má
peněz jako želez n p jako eucků. 3. a) (Weil-
fein) plnost; b) (vörperw-) tloušťka, tělnatost;
c) (füllung) ~ der Zeit plnost času. 4. a) =
Füllermeier; b) = Füllkelle, Fülltöffel. 5. kuch. ná-
divka. 6. = Füllbier, Füllwein. 7. & zed. výsep.

Füllkecauden top. Č (v) Velblouly.

Füllen (v) I. ‰ E₇ (Rebten) hříbě. - II. f - n
(ß) C₁₂ = soßen.

füllen (v) I. %. v'r sich ~ 1. plniti (v%) se,
doplňovati; ein Stifjen mit Siedern ~ polštář
perím nacpávati; t-cn Graben mit Erde) ~ nasypá-
vati, Za- (příkop zeml); kuch. e-e Tanbe o e-e Kalbsbrust ~
holuba n teleci hrudí nadivati; e-e Wurz ~
jitrnici nabijeti. 2. †, joště prov. V. ~ opiti koho.
3. (sießen, schüpfen) Wasser in den Krug ~ nalévati, na-
bírati vodu do džbánu; Wein auf o in Stedden ~

stáčeti vino do láhví; das Wasser aus der Zonne
- cerpati n nabírati vodu ze sudu: die Zonne
voll ~ naliti n načerpati plný sud, naphluiti
stud, die Zonne lec ~ vyčerpati celý sud, sud
stočiti n vy- n vyprázdniti; fid miüe ~ una-
viti se naléváním, nanalévati se n nabí-
ráním. 4. z r. pr. e-c ſtiderei ~ vyplňovati.
5. & hor. naražeti, nakladati; but; nasypati. -
II. % A. & ~ n E₇ bez fl., Füllung f E₁₈ plnění,
stáčení atd. R. jen Füllung: 1. kuch = Füllsel.
2. voj. (Ladung) náboj. 3. cukr. = Füllungsfah.
4. & truht naplň, vý. 5. & hut. runnovka.

Füllen z... (v) ... -garten m hřebečnice,
ohrada na hřibata; ~stall m stáj na hřibata;
-ſtute f hřebice.

Füller (v) m E₆ & hor. náražěč, nakladáč.

Füllerci (v) f E₁₈ = Völlerei.

Füll-mund (v) m E₁, E₂. 1. † = Fundament.

v) zed. -c-v Maner = Füllc 7.

Füllsel (v) n E₆ 1. kuch. nádivka. 2. =
Lüdenblißer.

füllsel... (v) ... -artig a kuch. nádivkovitý.

Füllungs- (v) ... I. = Fülls. - II. -glie-
der npl. truht: a) článk náplně; b) článk
mezi náplní a rám (prykrajnicemi); -holz n
& hor. přítěsové dríví, paživo; -mittel n pro-
striedek srážeci; -ornament n ornament ná-
plňový; -planten fpl. plav. výplně krytinové.

Fumar..., fumar..., (-v) chem. fumar a:
- saures Salz fumaran†; - säure f kyselina
fumarová.

Fumarin (—) n E₃ chem. fumarin†.

Fummel (v) I. f E₂₂ 1. & = Fummelbein.

2. P apr. = Röbe 4. jen při. ženská. 4. jen n pl.
= Lumpen. - II. m rak. p = mämlisches Stied.

Fummelz... (v) ... -bein n, -holz n, -knö-
chen m ov. fidlováčka, hladidoł.

fummeln (v) %a C₁₂ 1. = (ab)reiben. 2. p spr.
= fiden I. 1., 3.

Function (v) 1, Funktion [lt.] f E₁₈
funkce†: 1. konání úradu n povinnosti; s. sm.
úřad, funkce†; in ~ jein být i v úřade. 2. vý-
kon, činnost. 3. math. funkce†.

Functionär (v) (v) m E₂₅ (tež E₃, zejm. prov. J)
funkcionár†, úředník.

functionieren (v) (v) ~ (v) [lt.] n'n (b) C₁₂ fun-
govatīt, výkon n práci zastávati.

Funktions- (v) (v) ... - fähigkeit f úkonost; -unfähigkeit f neschopnost funkce a výkonu; -zulage f funkční přídavek n příplatek, příslužné.

Funktuch (v) n D₂₅ plav. = Fangtuch.

fund (v) † a počt impf. od finden.

Fund (v) m E₃ 1. naléžání, nalezení, ná-
lez. 2. nález, věc nalezená; e-n glüldlichen ~
thun učiniti šťastný nález. 3. nález, objev,
výzkum; zejm. v dim. Fündchen (v), Fünd-
lein (v) n E₇ lest, pleticha.

Fund..., (v) ... -buch n = Findebuch; -dieb-
schaff m odczení nálezu; -gebür f, -geld n
= Findegeld; -grube f: a) hor. nalezený důl;
b) fig. zřídlo, pramen, zdroj, pokladnice (von
et. čeho) -grübner m & hor., rak.: a) majetník
dolu těžící sám žilu; b) horník pracující
sám na žíle; -lohn m = Findegeld; -ort m,
-punft m & hor. naleziště užitebného mi-
neralu; -recht n & hor. právo nálezce (=

Fundament

— 984 —

Fünf...

Fundament(†); ~register n inventar|; ~schadt m
Ø hor. nálezná sachta n jáma; ~schein m rak.
(lékařský) nález ohledaci (visum repertum);
~stätte f Ø ~ort; ~stück n geol. nálezek nerostu
(todneseného n bludného); ~stufe f Ø hor. kutný n ná-
lezný vzorek, nálezek; ~zettel m = ~register.

Fundament (~-|) [t.] m E₃ základ, podklad, osnova; fig. et. aus dem ~ verstehen dükladně rozumeti čemu.

Fundament... (~-|... ~) ~brett n an der Orgeł (Sicb) pišťalnice (dubová deska na patky písal); ~stein m stav. kámen základní n do základu.

fundamental (~-|n) [t.] a D₂,₃ funda-
mentální†, základní, osnovný.

Fundamental... (~-|n..) ~artikel m zá-
kladní článek; ~brett n hud. = Fundamentbrett.

fundamentieren (~-|n) C₁₂, ~ funda-
menten (~-|) [t.] C₁₃ I. n'v stav. klásti zá-
klady, zakládati. ~ II. % vš ~ n E₇ bez pl.

Fundamentierung f E₁₈ zakládání.

Fundation (~-(-)†) [t.] f E₁₈ založení, fundace†.

Fundator(~-|) m E₁₂ id., nadatel, zakladatel (nadace).

Kündchen (v) n E₇ dim. od Fund.

ünde (v) †, jěsí poct. imp. conj. od sünden.

Kündel... ˇ (v) ... = ~ündel...

fundieren (~-|) [t.] C₁₂ I. ip (quarinen, führen) zakládati, založiti; (weld ~ pemize n jistotu) uložiti; fundierte Schuld založený dluh; mědi fundierte Schuld nezaložený n zatímni n nedopacený dluh; ein auf S-3 gut fundierics Capitaf jistina zapsaná na statku čemn. ~ II. % vš ~ n E₇ bez pl., Fundierung f E₁₈.

Fundierungš... (~n... ~) ~arbeiten fpl.
prace zakládati.

fündig (~-) a D₂,₃; a) ~ sein, ~ werden udě-
lati nález, odkrýti n nalézti rudu; b) (o dolu)
rudonosný, bohat.

Kündlein (v-) dim. od Fund (v toto, zejm. 2.)

Kündling (v) m E₃ = Kündling.

Fundus instructus [lt.] m c-š ouotes hospo-
dáské příslusenství n zařízení statku.

Künen (k-) npr. n E₂₅ tem. Fünsko, Füny
(ostrov dan-kv.)

fünf (k), fünfe (k) I. num. c. 1. pět; die
~ Zinne pět smyslů; cš hat ~ geschlagen od-
bilo pět (hodin); ~ und zwarhja pět a dvacet,
dvacet pět; im Zabre ~ vroce pátém (1805); es
ist habl ~ (e) jest půl páté; cš geht auf ~ jde na
pátou. 2. fig. er fann nicht ~ záhen neumí (ani)
pět počítati; ~ (eine) gerade (Zahl) sein lassen
nebrati prísně co., zamhouřiti oko při čem,
prominouti co. ~ II. % vš ~ f E₁₈, % c f E₂₂
pětka. ~ III. % vš ~ n uskl. pětice; das ~
der Zinne patero smyslů.

Fünf..., fünf... (k...) ~achteltact m hud. takt
pětiosminový; ~actig a pétiaktový, o pěti děj-
stvich; ~adernkraut n bot. Plantago lanceolata
jitrocel kopinatý; ~armig a petiramenný;
~bätner m: obch. prov. J dvacetikrejcar, dvacet-
ník; ~blatt n: a) bot. = ~fingerkraut a); weißen
~blatt Potentilla argentea mochna stríbrná;
b) hra v karty; c) stav. pětilist n pětiluk n okénko
v kružbě gotické v podobě pětilistu (a pěti-
luku) sestavené; ~blätterig a bot. pětilistý;

-blumig a bot. pětikvétý. ~brüdcrig a bot. pětibratrý; ~bund m pětispolek, spolek pěti stran n moci; ~centimesfück a pěticentim; ~doppelt a~ = ~sach; ~cſ n math. pětihran. pen tagon†, pětiühelnik; ~edzwölſlächner m min. dvanáctisten pětiühelný, kyzotvar; ~eſig a math. pětihranný; ~ſach a pětinásobný, paterý; ~ſadhe(s) n pětinásobné; ~ſächern a pěti-příhrádkový; ~fältig a = ~sach, ~felderwirt; ~schaft f hospodářství pětipolnit; ~finger-conſect n ſ žert. = Dhrſeige; ~singerſch m zo.: a) Polymemus quinquarius letucha pěti-perá; b) Coryphaena pentadactyla doráda zlak pětiploutvý; ~fingerhandwerk n dlouhoprſactvi, zlodějské řemeslo(=Diebeſhandwerl); ~fingerklane f, ~fingerkrabbe f zo. = Tenjelsſtlaue; ~singerig a pěiprstý; ~fingerkraut n bot.: a) Potentiola reptans mochna plazivá, pěti-prstka (= Fingerkraut); b) = Blutauge 1. a); c) = Bluttraut b); d) = Hornklee; e) fig. = Sand; ~singerwurz f bot. = ~ fingerkraut a); ~ſach n, ~ſächner m pětihran, pentačdr†; ~ſlügelig a bot. pětikřídly; ~frankenſtück n, ~frankenthaler m pětifrank; ~früchtig a bot. pětiplody; ~ſuſ m, ~ ſuſler m v motrice. pětistopý verš, pentametr†; ~ſüßig a v metr. pětistopý; ~gtied(c)rig a bot. pětičlánkový; ~griffelig a bot. pětičnělkový; ~herr m pěti-pquin, quinquevir†; ~herrschaft f: a) vláda pěti (pánu); b) země spravovana pěti (pány); ~hundert num. c. pět set.; ~hundert(f)l m pětistina; ~hundertſte(r) num. o. pětistý; ~hundertſtens adv. po pětisté; ~jáhrig a pětiletý; ~jährlich a bot pěto letech se vracejičie; ~jochig a bot. = ~paarig; ~kamm m Ø textil. látka polomená, německá selská látka o oděv pracejičie třídy; ~firchern npr. n v heslo o sobš; ~ſlappig a bot. pětichlopnový; ~lappig a bot. pětilačný; ~ſöcherig a pětiderný; ~mächtig a bot. pětimočn; ~mal adv. petkrát; ~malig a pater(onásobný), petkrát opakovany; ~mán-nig a bot. pětimužný; ~mündig a zo. pětiústy; ~paarig a bot. pětármy; ~paſs m Ø stav. = ~ = ~blatt(e); ~pünder m voj., asl. pětiliberka, pětiliberní délo; ~pfiündig a pětiliberný; ~procentig a pětiprocentni; ~reihig a pětirady, v pěti řadách; ~ruderig a pětiveslý; ~ruderiges Zabryzeug pětiveslice; ~saitig a pětistrunný; ~fami a bot. pětisemenný; ~aſt m math počet pěticiemný; ~säutig a pětisloupý; ~ſchlägig a: ~jochigig Wurldkraft hospodářství se strídáním plodin po pěti letech; ~seitig a pětistranný; ~ſilbig a pětislabiený; ~ipattig a typ. pětisloupecový; ~spänner m: a) ~ pětisprézný vůž; b) prov. o dlouhě stavební drívi; ~joiel n: a) hra v karty v pěti (osobách); b) hud = Quintet; ~sprachig a pětijazyčný; ~städtebeizirt m okres pěti měst, Pětiměsti, Pentapolis†; ~ſimmig a pětihlasý; ~strahl m zo. sumyš z rodu Pentacta; ~ſiündig a pětihodinný; ~tägig a pětidenń; ~theiliq a pětidilný, v pěti dílech; ~theilung f dělení na pět části; ~treſſer m kvinterno†, výhra pěti eſisel; ~undzwarig num. c. pětadvacet; ~weibig a bot. pětizenný; ~winkelig a pěti-ühlý; ~iak m pětizub; ~jaſl f čislo pět; ~jäſtig a bot. pětičetný; ~částečný, ~dilný,

Für ...

— 986 —

Fürcht

na vždy: einmal ~ allemal, ein ~ allemal jednon
na vždy: Nicht ~ Nicht noch so noch; kažel
noci; Mann ~ Mann: a) nuž za mužem;
druh zu druhem; b) všichni do posledního
muže; Zdritt ~ Zdritt krok za krokem;
Ztřiſt ~ Ztřiſt: a) er verlauſt Ztřiſt ~ Ztřiſt e-n
Gulden prodává kus ke kusu po zlatém;
b) alſes Ztřiſt ~ Ztřiſt beichen divati se na
všecko kus po kuse; c) (bis aus fege Ztřiſt) do
posledního; Wert ~ Wert slovo od slova.
m spr. od slova k slovu; nidſo ~ magt ne-
měj(te) za zlé; ~ kieb neumen v fürſlich neumen.
2. pro, za; id will für dieb alleb thun uci-
nim vše pro tebe; behalbe es ~ dieb: a) podrž
n nech si to; b) nech to v sebe, pomle
o tom; ~ das Laterland kämpfen hojovati pro
(n za) vlast; das ist ein Beweis ~ i-e llu-
ndait to jest dükazem jeho nevinnosti; na
dat bat et. ~ lidi to má néco do sebe; na tom je
néco pravdy; ein Mittel ~ das Fieber prostre-
dek n lek proti horecce n od horečky; e-e
Zaibe ~ Wunden mast na rány; mast ho-
jieſi rány; ~ und wider pro a proti; ~ nidſe
und wieder nidſe pro nie to mie; ~ üge-
herbar beitrauen potrestati koho; na nepo-
łušnost; aus Lebe ~ ibn z lásky k nemu;
Adnung ~ J. began chovati uteu ke kohu; ~ sich
prechen (primuviti) pro sebe n sám k sobě;
~ chib allein leben: a) žiti sám pro sebe n o sa-
motě; b) (imr) ~ sich leben žiti sám sobě n
svým zájmuň; dieier Zas beſtebt ~ chib tało
věta jest samostatná: er kant ~ chib beſteen
muže být živ z vlastního n ze svého; id
bere ~ mein Leben gern slyšim to k smrti
rád; es ist viei ~ ibn, dafs er das gelegt hat
to mnho ho na ného, že to ſekl: er ist jeho
gennt ~ e-n Mann jest dost krásný na muže;
~ eſte větke(n) (po) prvé; (gawr) neprve: ~s
zweite (po) druhé; der ~ die Traumme beſimmte
Taq den určený k svatbě; id ~ meine Perien ~
meinen Theit (ja, pokud n co se me tne če. 3. =
ver. 4. an und ~ chib (sám n sama n samo) o sobě.
5. † a bibl. poet. = ver; ~ Zbrechen bleich bledy
hruzou. 6. waſs für ein, pl. waſs für: was ~ ein
Mann in das? was ist das ~ ein Mann? kdo(pak
to je? mspr. co je to za člověka?; was ist das ~
ein Lärm? jaký jest to hluč?; was ~ Ajiel
sind das? jaká jsou to jablka?; was ist er ~
Ciner? kdo je to? mspr. co je zač?; zvolam: was
endele Entfütterungen! jak je bídne výmluvy!;
waſs er immer (e auch für Aſſichten haben mag
at má záméry jakokolje; at zamýšli, co za-
mvšli. ~ II. adv. für und für neustálě,
bez ustání. ~ III. s Für n neskl.: das N-
und Wider (hlasování) pro a proti.

Für ... für ... (2.) ~ bann † m provedení
n vykonání rozsudku: ~ baſſ † a. bibl. adv.
dále, v před; ~ bitte f prosba k koho; při-
mluva, orodování; bei 3-m ~ bitte für N. ein-
legen primlouvati se n primluviti se, orodo-
vati za koho; ~ bitten v heslo o sobě; ~
bitter(in) f) m přimluvce, -cī, f -kyně; oro-
dovník, f -ice; -erſt adv.: a) nejprve, předné;
b) předběžne, prozatím; ~ gang m úvod
bestedlungsdy; ~ gut adv. = -wabr; ~ lieb adv.: mit
et. ~ lieb neumen vziti za vědk čim, spokojiti
se čim; ~ schub m klička, petlieb; ~ sehen v

v heslo o sobě; ~ forſe f starost, péče o koho n o co;
j-e ~ jerege, mich zu warnen jeho starost, aby
mme varoval; ~ forſend a starostlivý, peč-
livý; ~ forſlichseit f starostliv, pečlivost;
~ sprache f primluva; ~ sprech m prov j = Zadu-
walter; ~ sprechen v heslo o sobě; ~ sprc-
cher(in) f) m = biter(in), ~ spruch m =
ipsrache; ~ trag m snáška, prenáška; ~ tra-
gen v heslo o sobě; ~ treſſlich a = vor-
reſſlich; ~ tuch n prov j: a) = Brünnit; b) =
Zedürze; ~ wahr adv., a) (uſižovac) zajistě,
dozajista. věru, ha práve; b) (připonstě) =
freilich 2.; ~ wiſch m = Vorwiss; ~ wiſchlein n bot.
a) Campamula rapunculoides zvonee repkovitý;
b) = Annus (v toto) Chriiti; ~ wort n: a) při-
mluva ~ -bitte; b) gram. zájmeno, náměstka;
~ wörtich a gram. zájmenny, náměstkový.

für-bitten, für-ipsuchen v (2.) v. 1. od. n. en
inf. primlouvati se p primluviti se, orodo-
vati.

Fürch ... (2.) ~ wertſzeug n brázdidlo.

Fürche (2.) v. 1. brázda (zein, hosp.),
rýha; ~ sich e ausüreiden brázdv vyháněti,
brázditi: voll ~ brázditý, rozbrázdený; e-m
Ader nur eine ~ geben pole jen jednou orati;
in die drüe ~ bauen siti po třetim orání; die
müttere ~ výhon, vyhánika; die unterste ~ pod-
brázdek; die ~ zum Abteilen des Waffers Œ rýha,
svodnice, rozvor: die taube ~ o-trá brázda;
Untequung wasser ~ n sklad. 2. vráska; voll ~
vrásčitý. 3. an žlábek.

Fürchel v (2.) v. 1. f E2, = ſertel.

fürchen (2.) v. 1. E. v. 1. (vorsbrázditi, rýho-
vati, vykrahařiti). 2. omenem (s) vraſtiti, bráz-
diti; wir ~ die Wegen brázdem vylny. = II. †
F- n E. = vz pl.. Fürchung f E18.

Fürchen ..., fürchen... (2.) ... ~ artig a
brázdovitý, na způsob brázdy: ~eqge f Œ
hosp váleč pichlavý n s ostny (v Meł): ~ciš n
led v brázdách; ~ ſörmig a = oraita: ~ge-
noſs m spoluľaník; ~ grubber m Œ hosp. =
Medicæque, Zcauſicater; ~ rečb s zo. rak rýho-
vaný z rodu Penacus; ~ machen n brázdeňi;
~ macher m brázdaí; ~ molch m zo. Menobanchus
zubronoš skvrniť; ~ napſ m zo. Siphonaria:
~ pſlug m hnp. Œ pluh brázdiei, na brázdy;
~ rain m, ~ rücken m oſtredek, prostřední nej-
vyšší místo záhonu, šnorek; ~ ſaat f hnp
setba v brázdách n do brázd; ~ jäge f Œ rýho-
vací pilka jehláru; ~ ſchrift f pismo vratné
n brázdovité iz leva na pravo a vřet za na tvo að) (bu-
stroſedon); ~ ſterne mpl. to. Asteridac hřvězdie;
~ jahn m: 1. Œ zub žlábdvý. 2. (Ter ſchfanjen)
rýchovaný zub jedovatých hadů (často = Gitt-
abüh); ~ zichen n brázdeňi, rýchování; ~ zicher m
a: brázdie, brázdar: b) brázdidlo.

Fürch-genosſe (2.) v. 2. m E1, Fürch-nach-
bar (2.) m E8, majetník pole odděleného
od jiného jen brázdou.

fürchig (2.) a D. 13 brázditý, rozbrázdený.

Fürcht (2.) f E18 bez pl. strach, bázeň, obava;
~ ver dem ſebe strach ze smrti; bibl. často
~ gen. die ~ Oetters bázeň boží; ~ haben o aus-
ſleben mítí strach. bátí se (= sich fühlen); id
babe viei ~ auſſtehen milſsen bylo mi přestáti
mnho strachu; 3-m ~ einflößen e einjagen,
3. in ~ sezen, N. mit ~ erſſilen strachu nahá-

Fürstenbruch

— 988 —

Für

knížat; ~schnepsc f ω Gallinago gallinaria sluka otavní, bekasinat; ~schute f: a) škola knížecí; b) škola pro knížata, ústav ku vzděláni knížat; ~schüter m žák knížecí školy (v ~schute a): ~sitz m sídlo knížecí n panovníci, ~stamm m = ~siedlct; ~stand m stav knížecí, knížecitví; in den ~stand erheben = iursten; ~stuhl m stolec knížecí; ~würde f hodnost knížecí, knížetství.

Fürstenbruch top Čů Kněžnost.

Fürstenhaft (²⁻³) f E₁₈ = Fürstenland, Fürstenwürde.

Fürstenthum (²⁻³) n D₂₅ knížetství.

Fürtkein (²⁻³) n E₂ v Fürtiden.

fürtlich (²⁻³) 1. a D₂, knížecí, kř.; ~ leben ziti po knížeecku n jako kníže: ~zine ~c Durchlandt Jeho knížecí Jasnost. ... II. s Fürlichkeit (²⁻³) f E₁₈, 1. knížeckost, knížecí hodnost. 2. knížecí Jasnost (= fürstlische Durchlandt). 3. ~en pl. knížetstvo, knížata a kněžny.

Fürth (¹, ²) f E₁₈ brod; an e-r ~durd jahren o durchreiten, dicht e-c ~gehen přebroditi s, projeti brodem.

Fürth (¹) npr. n E₂₅ top. v Baw. id. Brod.

furt (h)bar (²⁻³) a D₂, přebrod (itel)ny.

für-trag (n²) m snáška, penáška v Für...

für-tragen ~ (n²) vₐ Cₙ cem. žert. ( vertragen) snesten n prénesti (v etech).

Fürunkel (²⁻³) [lt.] m E₆ path. nežit, holák.

Fürz p spr (²) m D₁₁ (= Fup) prd; e-n ~ (jahren o freiden) fassen upsouknouti se. uhzdití se, p Spr. uprdnouti se; Prv. ans e-m (o jedem) ~ e-n Dennerischlag machen délati z komára velblonda.

Fürz... p spr (n²...). ~bedicenter m lokaj;

~jade f kabatec s krátkými šosy; ~klappen fpl.,

Gdšo ~sänger m heł tunika (na zeskųky šatšo...)

~major m zert. prdcho, poprda, bzdoch, smrdoch, smrad, popreoun (srr. Pup...).

furzen p spr. (n²) vₐ (b) C₁₁ (= pupen) bzdití, p soukati, p spr prditi.

Fürzer p spr. (n²) m E₆ prdoch (= Farzer 1.)

Fusch (n) npr. f neskl., Fürscher-thal (n²⁻³) npr. n E₃ bez pl. Fušské údoli (v 3rnoh.)

Fuschelei (~²⁻³) f E₁₈ ošala, podvod, sálení, sizení.

füschen C₁₂, %a füschen C₁₂,14, füschen (n²⁻³) vₐ (b) 1. über et. hin ~ pominouti co.

2. podváděti. šáliti, siditi, (v kartáč) falesní vrátí. 3. = půjden.

Füscherer (~²⁻³) f E₁₈, 1. = Düukbelei. 2. = Pujücheri.

füschem (n²) vₐ (b) (n¹² v füschem.

Füscher-thal (n²⁻³) npr. n E₃ bez pl. v Düukd.

Fusel (n²) m E₆, 1. (füüch) amylalkohol, alkolom amylnatý. 2. pálenku obsahujející amylalkohol, s. so. (= Düukdthunp) Spatná kořalka, pála.

Fusel f (n²) m E₁₁ vlákno.

Fusel..., füsel... (n²⁻³) ~branntwein m

füjet 2.; ~frei a bez amylalkoholu; ~geruch m zápach amylalkoholový, príboudlina, příemoudlost; ~haltig a obsahujející amylalkohol; ~öl n prad. (= Füset 1.) príboudlina, lich amylový (tazav se k chánvovani mastnoho potn u vlavy;

fjnapps m = füjet 2.; ~thier n p zert. Düuklier.

füüstier, ~ küstier (~ ²⁻³) [n, m E₃ střelec, pěší voják, pěsák.

füüstier... (~n²...). ~bataillon n prapor pěchoty n pěchotní n pěší.

füüstieren, füüstieren (~ ²⁻³) [fr.] vₐ C₁₂ zastřeliti (= erschienen).

füüstig (n²) a D₂,₃ 1. = füüthattig. 2. f napilý (koralkou).

füüstig f (n²) a D₂,₃ 1. vláknatý. 2. üg. (nem.) fich den Wund (o p Das Mantl) ~ reden namluvit se nadarmo a až huba bolí. ústa si málem vymluviti.

füjeln (n²) vₐ (b) C₁₂ A. 1. píti kořalku.

2. pěchnouti kořalkou. B. (zjojn. prov.) 1. = füüchen 1. 2. f ledabylo vyrídití, odhývati (teo).

füjeln f (n²) vₐ (b) C₁₂ prov poustěti vlákna.

füüstier (~ ²⁻³) m E₃ v Düüstier.

füüstieren (~n²) C₁₂ v füüstieren.

füüsimatenten (n²⁻³) pl. neskl. prov s = füüsimatenten.

fusión (~n²⁻³) [lt.] f E₁₈ (roz) tavení: sloučení, splynuti.

fusionist (~n²⁻³) m E₂₀ fusionista, přivženece splynuti.

fusionistič (n²⁻³) a D₂,₃ fusionistský (v pichl.)

fusions... (~n²...). ~partci f strana fusionisti (v Düukienit).

füß (n¹² m D₁₁ (pl.: a) Äüße; b) jako mna hez předem, čsła Äüüe; c: jako mna s předeh. či-lem Äüü, na pě. jedo Äüü) 1. noha; žwei Äüüe dvě nohy, dvě nohou; ein tleiner ~ nož(ie)ka; plumpe Äüüe hůápy; fich den tinfen ~ bředen zlomiti si n zlámati si levou nohu; ein bělšerner ~ dřevěná noha; (zétjupu chůda; ein bleßer o nadter ~ bosá noha; mit e auf bleßen Äüüen geben ehoditi (na bos(o); teinen ~ breit weichen o nachgeben neustoupiti ani na krok a ani na píł; stebenden ~es (stante pede) bez prodlení, bez meškání, nepropleně, ihned; 3. jeßen ~es erwarten cekati koho neohroženě; běſtügeltes o eitendes ~es bystrými kroky; troděnen ~es über e-n Äüüe jeßen přejiti reku suchou nohou; er tici, was ibn die Äüüe tragen tounen utikal, co mu nohy stačily; fich die Äüüe ab laufen: a) nohy si ubechari (po čem n za com); b) uhěhati se. běháním se unaviti; 3-m Hände und 3-m Bünden und 3-m Bünden omezovati koho v jednání, omezovati svobodu e; ~ fassen, jeßen ~ fassen ustáliti se, usaditi se; id tam nicht jeßen ~ fassen nemohu se dohře postaviti, nemohu se jistělo kroku dočiniti; Hand und ~ haben: die Žade hat Hand und ~ máto smysl. jest to v porádku a jak to má býtí; veo má hlavu i patu; e-n ~ im Obrabe haben býtí jako pára nad hrncem a jednou nohou v hrobě; der Brief hat Hand und ~ psaní jest pěkné napsáno; weder Hand nech ~ haben nemiti hlavy ani paty; die Äüüe unter 3-s Äüüe haben žiti na útraty e; was man nicht im kiepie hat, muje man in den Düßen haben co není v hlavě, musí býtí v patě; jeßen ~ halten státi pevně, neustupovati (ani na krok); 3-m Äüüe maden proháněti koho, (při mutiti koho k útěku; id werde der Äüüe maden já te poženu; die Äüüe in die

Fuß

— 989 —

Hände nehmen vziti nohy na ramena; e-n ~ jelsen udělati krok; den ~ auf et. jelsen vstoupii, vykročiti na eo; den ~ in ein Hand o über J-s Schwelle jessen choditi ke komu; er seß j-n ~ nicht darin ani tam (přes práb) nepachne, nejde tam ani na krok; den ~ ans Land jessen vystoupiti na břeh, stanouti na břehu; in habe teinen ~ aus dem Hanic geistet nevyšel jsem (z domu) ani na krok, ani jsem se z domova nehnul; soweit die Jiüße mich tragen pokud budu živ, pokud se budu moci hnouti; trank an den Jiüßen nemocný nohama; e-e Wunde am ~ rāna na noze; Zohme an den Jiüßen tragen (e haben) nositi (n miti) střevice na nohou; er bat teine Zielet an den Jiüßen chodí bez bot; S. an den Jiüßen paden (e anbinden) chytiti n uvázati koho za nohy; auf e-m ~ hinken kulhati n dopadati an jednu nohu; er ist schwer auf den Jiüßen má slabé nohy, nohy mu vypovídají službu; er ist wieder auf den Jiüßen jest již (zas) na nohou (sze); an die Jiüße fallen dopadnouti na nohy ~ nohama; mit J-m auf seipanntem (e ischdeutem) ~ stehen nesrovnávati se s kym, býti s kym na kordy n na štíru; auf glänzendem ~ e leben nádrehně žiti n si vésti; mit J-m auf autem e freundichftlichem ~ e stehen e leben srovnávati se s kym, býti za dohré s kym; wir stehen auf autem ~ e miteinander jsme (spolu) za dobre: mit J-m auf vertrautem ~ e stehen býti s kym v duvěrnem prátelství; auf dem (e den) bieberigen ~ stehen býti (nyni) jako dríve; et. auf den alten e früheren ~ stehen uvěsti eo v předěslý n dřívějši stav; ~ auf e-m tindtichen ~ e mit J-m umgehen chovati se jako dítě ke komu; anf isdchwachen Jiüßen stehen býti vratký n slabý, mítí slabé základy; auf einem ~ e stehen státi o jedné noze; auf eigenen Jiüßen stehen nepotřebovati cizi pomoci; J-m auf dem ~ jelenen jítí v pachtach n v zápětí komu n v sled za kym; das Meer auf den Krieges~ jessen vojsko válečně vypraviti n válečnými potřebami opatřiti; N. auf freien ~ stellen e jessen propustiti koho na slobodu, (sferien) osvoboditi koho; seit ans auf hüberen ~ jessen zaříditi dum vzneseńěji; auf preušischen ~ jessen zaříditi po prusku: hd auf vertrauen ~ mit J-m jessen v duvěrnem prátelství vejiti s kym; J-m auf die Jiüße heisen pomoci komu ~ postaviti koho na nohy; das Meer steht auf dem Krieges~ vojsko jest válečně vypraveno; auf freien ~ e sein býti na svobodě; sich auf die Jiüße machen: a) (ich zum Oben anfjoiden) mítí se k odchodu, vzchopiti se; b) (ich jort-gegeben) odejiti; c) (davontanjen) vziti nohy na ramena, utéci; auf die Jiüße kommen sebrati se, zotaviti se; auf grejem (e auf e-m grejen) ~ e leben: a) zert. mítí dlouhé nohy, býti dlouhono-hyný; b) fig. žítí (velko) pansky; vom Meher bis auf die Jiüße od hlavy (až) do paty; er welchem ~ e stehen sie zu einander? jak se k sobě chovaji? jak se spolu srovnávaji? bei den Jiüßen nehmuen e aufbängen vziti n pověsit i koho za nohy; ~ fiir ~ co noha nohu mine; S. e et. mit Jiüßen treten (e unter die Jiüße) Slapati po kom n po eem, hanobiti, zneutivati eo; er steht fiir ihn mit Hand und ~ stoji za něho všim; mit e-m ~ im Grabe stehen (am Zterben sein) býti

jednou nohou v hrobě; mit Wäten und Jiüßen arbeiten tlouci (okolo sebe) n zmítati nohama i rukama; du darſt mit demin ~ nicht dahin nesmiš tam ani páchnouti n ani vkročiti; mit Händen und Jiüßen gegen et. sein brániti se cenu zuby nohity; mit dem lüßen ~ (guerſt) aufstehen o aus dem Bett steigen p vstávati po prdeli (böh v bapten (to) marw); mit J-m über den ~ geipannt fein býti s kym na kordy n na štíru, mítí zlou vůli s kym; J. unter die Jiüße treten zdeptati, ušlapati, zničiti koho; et. unter die Jiüße bringen ovládnouti, opanovati, podrobiti si. podmaniti si eo; von den Jiüßen kinnen pozbýti sil. ubehati se (do úpadu); J. von ~ auf teiden oldeci koho od blavy do paty; J-m et. vor die Jiüße werfen hoditi komu eo pod nohy; ~ vor eo noha nohu mine; zu ~ (gehen) (jiti) pěsky; ein Mann zu ~ pěsák, chodee; ein Zoldat zu ~ pěší voják. pěsák; gut zu ~ sein býti statným chodecem: er ist nicht gut zu ~ má slabé nohy. nohy mu valné neslouži; J-m zu Jiüßen fijen seděti komu n u nohou n u čeh nohou; (am Jüßen ehe t Gesetze, seděti v nohách (postele); sich J-m zu Jiüßen jegen posaditi se komu k nohám; J-m zu Jiüßen fujen klečeti n býti an kolenou pred kym; sich J-m zu Jiüßen werfen, J-m zu Jiüßen fallen vrhnouti se n padnouti komu k nohám; den Wea zwischen die Jiüße nehmuen vziti nohy na ramena. uplachnouti; Jiüßen haben turze Jiüße lež má plítke dno; ve lzi stálosti není; lež má krátke nohy, daleko neujde; chromého psa a háre snadno donohniti; lež snídá, zřídka obědvá, téméŕ nikdy nevečerí (brzy) eodhalo; die Krankenheiten tommen zu Pferde und geken zu ~ wieder wea nemoc příchází po librách a odchází po lotech. 2. vre noze podobná: a) ~ e-o Tisches noha stolu; zwei Jiüße dve nohy. dve noh; b) e-r Žaule podstavec sloupu; c) (Zdente) ~ e-s Zirfels rameno kružitka; o) ~ e-s Gebäudes podstěnek, zeol podpěrací; e- (Ausfent) e- Bettes konec postele, ~ v nohách"; zu Jiüßen der Bettes v nohách postele; f) ~ e-s Verges poch hory; gi ~ e-s Strumpfes chodidlo u pünčoehy (= Jiüßin). 3. (třívo) mira (= 12 palčů) stopa, střevie; fiirn Jüng lang dlouhý n zdělí pět stop; drei ~ breit široký trý stopy; nach Jiüßen messen měří na stopy. 4. v metrice stopa.

Fuß..., fuß... ("..) ~ aderlassbinde f chr. obvazek na nohu do puštení žilou; ~ angel-f: a) kotvice, trínohé špićaté zelezo (na poranění nohou) na sloděj at; b) yot. Pedalium ostěn: ~ anmunden n ti vyzdvízení nohy do výšest; ~ arbeit f thale, práce podnožková, tkalovství podnožkové; ~ artilleric f vo. dělostřelectvo pěší n pevnostní; ~ artilleriſt m pěší dělostřelec; ~ arzt m nožní lékař; ~ bad n lázně na nohy; ~ ballen m an bríško chodidla: ~ band n ter liegenden Zubrinda tes. opěrně nohy ležaté stolice; ~ bank f. dim. ~ bänkchen n podnožka, stolíčka (podnožní: ~ batteric f vo. pěší baterie; ~ baum m Ø. Brüdtenidchwelle; ~ beden n umyvadlo na nohy: ~ bedeckung f ~ betleidung; ~ bedienter m ~ yali; ~ beſleidung f a obuv: ehy ~ betleidung bez obuví; (barfüß bos; b) zo, pochva nožní; ~ beschlag m Ø kování noh (stol); ~ beuge f, ~ biege f (Zpann ohbí nohy,

Fuß...

Fuß...

— 990 —

Fuß...

nárt; -bengen n. t. b. -bengen und -streden
ohyčbáni a naiahování nohy; -binde f
čim. obvazek na nohu; -blatt n: a) =
-sebte; b) hot: Podophyllum noholtum; -blatt-
gelenk n chodidlový kloub; -bloč m ⊙ merch,
plav nožní a dolení kladkostroj; -boden m
podlaha; -bodenarbeiter m podlahní; -boden-
(qlanz)lack m ⊙ lak na lestení podlahy; -bo-
denmaschine f ⊙ (trakt. hoblovačka na podlžení
prkna; -bodennagel m ⊙ prkenák, podlazník;
-bodenptatte f stav. deska na podlaly; -bote m
peší posel, poslíček, posilák, behoun; -breit m:
1. feinem) breit (e leinen ſuß breit) (weiden) (ne-
ustoupiti) ani na píd; 2. (na) stopu široký
n zšíří; -brett n: 1. tes antidens podnož kozlíka;
2. pělest postele; Stevš und wretter borit u po-
stele; 3. hnoč. podkruží; 4. slapačka. 5. vot stu-
pátko zadní (prední) u hlomozny „kolesny
hrubé stříle polní; -breinmäger nosně pod-
stave stupátka; -claviatur f an ter Stael
podály; -dece f: av pokrývka na nohy;
b) kohle; c) to. = bedeutung; d) nadstropí;
-deich m ⊙ vod. st. hráz přípatn; -dienst m:
a) peši slúžba; b) dluhdy pěsi rohota; -dreh-
bank f v Drehbau; -cisen n: a) železo u pouto
na nohy; b) =angel,удсвейен; a) náležník
(teho) přípevněne na nohou k ochrane od pádu na kladke
plós); -ende n des Bettek cást postele „v nohách”;
-fall m padnuti na kolena; e-n fall ver 3-m
tomt vřimouti se k nohám čim na kolena
před kym padnouti k nohám; -fällig a kle-
čici, nici, na kolenou, pokorně; -fällig um
Verzeichung biten prositi na kolenou n kleče
za odpuštění; -fänle f včerol. = Slauenjeuche;
-feder f zo. péro na noze; -feschen fpl.: a) =
-cijen a); b) spěnák, -čka, spínadlo, spinka,
spěnaci provaz u retez (na dobytk); -fessen m
onuce; -fläche f e-s Blaſterleincs spodek
dlazbáku; -flasche f lähey k zahrivání no-
bou, ohrivadlo na nohy; -folger m = Tra-
bant; -förmig a tvaru nohy; -froſse f =
-řicmil; -gallen ffl. blezenné nálevky; -gang m
pešina, stezka, chodník; -gänger(in) f) m
chodec, f -kyne, pesák; -gangerbankett n
v Bantett 2.; -gängerbrücke f most pro pěší;
-geburt f porod po nohou; -gelenk n kloub
v kolene n chodidelně v -biege; -gelenks
geschwutit f otok kloubu u nohy; -ge-
-chwunft f otok na noze; -geschwürs u pro-
val(ená noha); -geiüms n ⊙ abh. paſt, član-
kovánípatky stavení; -geiüms beim Gefänder pod
slupná rímsa; -gestell n: a) podstavec; b) pod-
noží, trnož. podnožka, stolička (podnožní) e tos
= Z dentel; -getäſet m ⊙ trakt. pař kety; -gicht f
dna (v nohách), podagraf; -gichtig a. -gicht
franka, -gichtfrante(r)m. -gichtfrante/stížený
n nemocný dnou v nohách; podagristi f kaſ,
-glätte f ⊙ hot. černý klejt; -hader m
hadr na otírání obviu; -hafen m podhrí-
vadlo; -hammer m ⊙ šlapací mlat; -hang m
vis na nártech; -hoch a zvýší nohy; -horn n
to Murex femoralis ostranka stělník; -käſem
Pěſina z puneorch n z onuci; -kiefer m der weſche
nožní a dolení ſeelist rakb: -kienem ffl. to-
nožní žábry; -kientragscher m. -kienter mpl.
= živočichové se žábrani na nohách; -kissen n polstár pod nohy; -knect m vot. † z

-jedat; -kuöchel m, -kuorren m kotník,
hležno, kútek; -frank a nemocný nohama;
-frankheit f nemoc nohy n -ou; -fraker m:
e-n -traker machen zašoſpati nohou; -fuſs m
políbení nohy; -lage f poloha nožná (hii porodn);
-lager n ⊙ st podpatník, podčepník (sto-
jatého hřídele); -lahm a chromí; -lambris m
⊕ stav. = Brujtlambris; -lampe f přínožní
lampa; -lampenſieber n = Lampenſieber;
-lappen m onuce, -čka; -leiden n nemoc
nohy n -ou; -leidende(r) m, -leidende f
trpieí na nohy, nemocný nohami; -leif n
plav spodní lano plachtové; -lein m rychlík,
ranný salát; -leife f ⊙ stav lat kolem po-
dlaha při zdi, „okolna“; -loš a beznohý;
-loſſteit f beznohost, nedostatek nok;
-maß n: a) ob. míra na obuv; b) míra (vy-
jádrenáj ve stopách; -matte f rohožka na
nohy. rohožka na otírání nohou; -meht n
prach: -muskel m an. sval nožní; -nagel m
⊕ (kale. hreb trínohý, kolík; -nagel tes ſac-
rahmens kolíky na spodním křížovníku;
-nervig a hot. znoženožilný, dlanitožilný;
-paar n to. pár n dvojce noh(ou); -partie f
věcházka pěšky; -pfad m stezka, chodník,
pěšin kja, cesta pro pěší n pro chodec; -
-pfahst m ⊙ hor. priteska spodková, patník;
-pſund n fy. jednička dynamická. libro-
stopa; -pſatte f = blatt a; -poſt f =
-betenpeſt; -punkt m = Katir; -puutte mpl.
e-s Beagus patky oblouku; -punkten curve f
průmětnice; -puer m otéradlo n utěrak na
nohy; -rühmen m ⊙ tes. odkapní podkrov-
nice, patková fetna, ližírna patková, po-
zednice; -raum m beum Meier spodník: -re-
giment n pěší pluk; -reife f cesta pěšky;
-reiſende(r) m pěší cestující, cestující pěšky;
-riemen mpl. für Sieße = ſieien b); -roſle f
kolečko pod nohou kresla; -viicen m nárt;
-jact m obnožník; -jchar f ⊙ pokr. rada od-
kapní (taſek); -jcheibe f vof. deska n deſtě
n kotouč u paty kozy mostově n mostní;
-ſchelle f pouto na nohy; -cijen a; -chemel m
podnožka (= vant); -jchicht f = jidat;
-ſchild m zo. Štitek nožní: -ſchleiche f zo.
Zygnis v -viible; -jchmerz m bolest (v) nohou;
-jiurauben ffl. svěrakýa na nohy (moſidol);
-ſchweiſm za paření nohou, spazv; -jchwelle f
práh; -jchwunden n včerol. ubváni kopyta;
-jeuche f zvčerol. = Slauenjeuche; -jcheſe m
ponožka, punčocha; -johle f Slapadlo, cho-
didlo, podnoží, ploska, spodek nohy, ošlapí;
jebje der Anſtürettendung pod(e)ſev; -johlen-
gänger m zo. (zvíre) chodiči šlapadly; -johlen-
ſchläge mpl. rány na chodidla; -joldat m
vot. pěší voják, pesák; -jpike f n spička
nohy; auf den -jbenen pa ſpičkách; -jpur f:
a; stopa (nohy), slépej, sled; b) tos. = -dabre 1.;
-jab m = -jed a; -jilapfe(m) m = -jed a;
= -s -ſtapsen (nachdietaen e nachgelen (d. auf dem
dabei fotgen) jítí u choditi (v sled) za kya; fig.
in -d-s -japfen tretten (abm vettig im Dün nachdietaen
vstoupiti v šlépěje, následovati kohe; -ſárkef:
a) síla nohou v n nohách; b) tloustka (jedne
stopy; -ſte(i)q m: a) lávka (přes příkop atd.) pro
chodec; b) stezka, pesin(kja, chodník n Bait-
fett 2., Bürgerſteig); Prv. auf e-m vielbetretenen

Futter ...

— 992 —

Fib.

— Aderbohne, Feldbohne; —bord m ₮ v —brett: —brandversicherung f pojistování proti shoréní píce: —brei m hosp. = Bienenbret; —brett n podstupníce, podstupěstě, zátynka schodová; —diele f = —pante; —draht m zacelovací drát; —ernte f sklízení píce; —crbse f hosp. hrách ke krmení; —feld n hosp. pole na píci, žele stě píci, píenistě; —řisch m zo. ryba živící se rostlinaní, ryba krmná (= Weidcijich, opak Raubcijich); —gang m am z tafle chodba k přivážení píce; —geld n obročné, peníze v obrok; —gemäuer n ₮ vyzdívka pecní, zempeci sachtové, vyzdívka sachtová, sachtovka; —gemenge n smíšená píce; —gerste f: a) = Drübgerste; b) ječmen ke krmení; —grand m žlab, žleb; —gras n tráva ke krmení n píeni, (travná píce: —grasenle f zo. Neuronia popularis řebarobvec jílkový; —hafer m: a) Avena sativa oves setv.; b) krmný oves; —händler m, —höker m obchodník (s) píci; —hemd(c) † n = Kamüet; —höhe f ₮ tuhl. výska futra; —holen n picování; —holer m píćovník; —holz n (dríví k) temování; —honig m hosp. med, z něhož se věely (v zim) krmí; —kartofsel f (opak Čisfarsteff) brambr ke krmení m pro dobytek: —kasten m truhla na obrok n na píci, obročnice; —keife mpl. temovací klíný: —klee m listnatá jetelina, listnatka: —klinge f ₮ kosa řezací n na řezačku, kosíř, kosa na řezanku, —knueht m: a) stájní pacholek; b) rozdělovač obroků, píeník, občenník; c) voj. voják, jenž v poli vodi koně na pastvu; —kotíl f kolika píeni n od píce n od překrmení; —korb m kos na píci n pícovní (v Freisbentel); —korn n zrní n obrok ke krmení; —kosten pl. = —gelt; —krant n hosp. píeni zelina n bylina n rostlina; —krippc f jesle n žlab n koryto na krmení; —krippe für Zdase jesle; —lade f řezací stolice, řezačka: —laubstreifen n drhnutí listů krmných; —leinwand f plátno na podšívku; —maher m = Futteral maher; —mangel m nedostatek píce, nouze o píci; —mantel m stav, voj. obložení n opazení n odění; —marchall m voj. dozorce nad píci n krmí n obrokem n dozorce píeni n obroční; píeni n obroční maršálek; —mauncr f ₮ 1. stav. ohradná n brehová zed, taras. 2. but. —mauer e-s Hüttenefens = —gemäuer; —meister m obročník; voj. = —marchall; —messer n = —tlinge; —mese f obroční měr(k) = —mittel n píce, obrok, píeni krmivo; —napf m koryto na krmení večl. —neid m f = Bretneid; —pslanze f píeni rostlina; —pslanfe f plav. vnitrokrytinové vyložení; —pslaß m krmelec. —jšte, místo ke krmení: —preise f mpl. cený píce; —rahmen m e-s Ziebchenfiers rání n záruben s vodítkem; —paffierung f výměr krmení n píce n obroků; —rause f: 1. řebřík, jesle, strzub (zehfins nad korytem, kam větym atd. zřátí). 2. (im Zdachstalle an der Want) nástěnka; die depel pelle freistehende —rause párna, párny, párník(y); runde —rause obchodníček; —rche f svět. schvácení; —reich a píenatý, hojný píci; —röhren fpl. ₮ hor. vrtnět trouby; —rübe f: a) řepa na krmení; b) hot. Brassica rapa řepa, řepák, vodnice, vodní řepa, vodnatka, okrouhlice, kolník; —saat f setba píce; —sack m: a) pytel

na píci. obročnice; b) = Freisbentel; —schucide f ₮ = —bank; —schneidemachine f řezací stolice, řezačka; —schneider m hosp. řezáč (píce); —schuſs m tkale. spodní outek; —ſchüſe m tkale členek pro čívku spodního outku; —ſchwinge f opál(ač)ka píce n na píci; anj der —ſchwingen reißen vytoplati; —stand m: in gutem —stande v dobré krmenosti; —stätte f: —stätte der Hajanen zásyp. zásep; b) woe die Zdase im Wetter gefüllt werden dávanisko; —ſioc m trum. zárube, p futro; —ſtoh n: a) krmná sláma; b) suchá píce směsková (= Gemüid); —ſtücke mpl. ₮ str. pánvice (podčepníku); —ſtuse f = —brett (b) an er Zrevpe; —taſſet m obeh. lehká dykta na podšívky; —torniſter m(n. f) obročnice; —treſpe f bot. Festuca gigantea kostřava n mrvka obrovská; —trog m žlab n koryto ke krmení; —tuch n podšívka; —torrath m zásoba píce n obroků; —ware f píce (jako zboži); —wanne f ₮ = —ſchwinge; —wanze f zo. Phytocoris fabulinus ploštice bejlozravá; —wicke f bot. Vícia sativa vikev setá: —jeug n látka podšívková n na podšívky.

Futteral (~-L) n E₃ pouzdro, futráł f. pošva, pochva.

Futteral... (~-L2) ... —arbeiter m, —maher m pouzdraŕ; —pappe f lepenka m na pouzdra.

Futterer (L-)(-) m E₆ 1. = Futterneut d a). 2. = Futterbäntler.

Futterig (L~) a D₁₂: 1. dávající n poskytující dobrou píci, krmný. 2. o vině obsahující seno n slámu.

Futtern, füttern (L~) A. I. vₐ 1. futtern zejm. o zviteh samostojně zéronich ostatně füttern ein püſt; ein wint = koně n ditě (na)krmiti, koně obročiti, pokliditi. 2. Haier o Heu ~ oves n seno krmiti. 3. ein Thier areß ~ zvíře vychovati vykrmiti; ein Thier todt ~ zvíře přílišným krmením o život pripraviti, přeepati. 4. ₮ den Hochofen ~ dávati radu do vysoké v. — II. vₐ (b) = I. 1.. 2.. abs. der Muecht hat die Pferde, daš Bich gefüllter pacholek nakrmil n poklidil. 2. die Pferde haben gefüllt koně zrali n dostali obroků; f stad-o. hdech jísti. Erbjen ~ gut hrách jest dobrým krmivem, hrách jest vžívzivný. — B. I. vₐ a) podšiti, podšivkou opatřiti; der Red ist reth gefüllter kabát má červenou podšívku; fig. F mit e-m Fuchsalg e mit e-m Zdetem gefüllt sein býti liškou podstity zchtraly; b) ₮ zárubní opatřiti. C. prov. p = fluchen, schmipfen. — II. vₐ Fütterung, Fütterung (L~) f E₆ 1. a) krmení; b) krmení, krme, pokrm, píce, obrok. 2. a) podšívání, podšiti; b) podšiti. podšívka.

Fütterungs-... A. Fütterungs-... (n~...)
—geld n, —kosten pl. náklad na píci.
—gutti-... (L~...), —ferl m zpropadený chlap;
—jeug n zpropadená věc.

Füttrer (L~) m E₆ = Futterer.
Futurisch (L~) [lt.] a D₂₃ budoucí.
Futurum (L~) [lt.] n E₂₇ gram. id., budoucí čas.
Fuxen (L~) vₐ, vₚ sich ~ C₁₂ = fuxjen 2.
Fuzeln f (L~) vₐ C₁₂ prov. j 1. rozřezati n rozkrájeti n rozstřihati na malé kousky, rozpižlati. 2. psáti drobně a nečitelně.

Fib. abbr. la Franzband.

G|

— 993 —

[Gabel...

G.

G, g A. n E₂₅, 24 1. G. g. 7. pśmě abecedy'.
2. hud. g. 3. num. mineovny. Karlsruhe. Poitiers.
Zeneva, Nagybanya. B. obch. abbr. na kurs. těstech
= Geld. 2. svob. zedn. g. u. v. = gerecht und will-
tenmen.

G=... ("..) ~saitc f, ~schlißſſel m v heso o sobě
gaar (L) v gar.

Gā-a (L-) [rec.] E₂₂ myth. Gaja↑, Země;
fig. = Erdhunde.

gab (L-) n. impf. od geben.

Gaban (~) m E₃ plstěný plášť do dešte
(v Turecku).

Gabar(r)c (~) [fr.] f E₂₂ kabárka, mělká
lod.

Gabar-ſperber ("~") m E₆, 20. krahuječ
gabar.

Gabbro (L-) [it.] m E₂₅ min. gabrovec (smš
labradoru a dialagu).

Gabe (~) f E₂₂ 1. a) (Geſchen) dar; (Geſcheruna)
nadílka, nadělení; ~ an Arme dar chudýrn,
almužna; b) (Anlage, natürl. Gabugkeit) ~ der Rede v
des Vertragſ dar výmluvnosti. 2. obet. 3. ~ =
Abgabe 2. 3. lek. dose, dávka leku; anſteigerte ~
dávka postupné zvětšovaná; druhdy ☑ sol počet
dźberů rapy za tydén. 5. bot. wilde ~ = Erd-
eidel c); ~ Gottes Chelidonium maius vlasto-
vičník větší.

gabe (~) 1. conj. impf. od geben. 2. a (nyni
jen neskl.) = gebe (vängt).

Gabe... ("~..) ~ brief m ~ = Zděntungš-
urhunde.

Gabel (L-)f E₄, 1. vidlička, -ce; dreipisige~
třízub; -sach. in die ~ ziehen táhnouti tak, ze
lze napadnouti najednou dvě figury. 2. (gu
Mip vidle; (gu heu) podávky; ~ voll Heu návidlí
sena; et. aus die ~ spießen na vidle nabodnouti
n napichnouti eo. 3. knetr. Gisž- Tisch ~ vidlička.
4. vidlice, rozsocha, soška (větev vidličnatá). 5. lov.
a) vidle (na zdvihání síti); b) ~ des Hradsz
geweihes vidle, vidlicovitě parohy. 6. erb. =
Zdöderfreuž. 7. bot. rozvilina, uponka (=
Widelraufe). 8. les. dvoják, rozdvojený strom.
9. ☑ a) vidl(ie)c; str. = ~gließ; b) (bei dem sterb-
lechten) pokutlik; c) geol. ~ e- & Ganges o Níges roz-
socha n ~ ška žíly n plastu; d) ~ in der Žäge-
mühe kalhoty; e) ~ bei der Pumpe krakorec.

Gabel top. C (m) Jablonné.

Gabel..., gabel... ("~..) ~ anker m vidli-
cov(it)á kotva; ~ antilope f zo. Antilocapra ame-
ricana vidloroh, sajka vidlorohá. kamzík
vidlorohy, kabra↑, -it, berendo↑, ~ arm m
rameno rozsochy u vozu; ~ artig a vidlicovitý,
~ ičně)atý; ~ aſſt m les. rozsocha(tá větev);
~ äſſig a rozsochovy, ~ atý: ~ band n ☑ vidli-
cová závěsa; ~ baum m ☑: a) e-r Wagenſchere
rameno vojnice; b) plav. vidličný stožár;
~ bein n an. kost vidličná, rozsochatka; ~ be-
ſpannung f ☑ zapřažení ojnicové; ~ bock m lov.
= ~ hirsch; ~ därmer mpl. 20. Trematoda moto-
lice; ~ deichſel f ☑ vojnice; ~ cisen n ☑
in der Windmüſſle vidlice; ~ ſarn m bot. Gleiſchenia
Hermanni pásatka sochatá; ~ ſcife f ☑ pilník
na zuby vidličkové; ~ ſiſch m 20. Peristedion
brňák; ~ ſloh n geol. dvojný n rozsochatý plaſt;
~ förmig a vidlicovitý, ~ čnatý, vidlatý, roz-
sochatý; ~ förmigkeit f vidlatost, rozsochatost;
~ friihſüſt n masitá snídané, mspr. snídaně vi-
dličková n na vidličku; ~ gang m chodba
vidlicovitá; ~ gchörn n lov. vidl(ie)c, vidlaté
parohy; ~ gier m 20. Milvus regalis luňák čer-
vený n královský; ~ gemſe f 20. = ~ antilope: ~ ge-
weiſ n lov. = ~ neběrn; ~ glied n ☑ str. vidl ie c;
~ hahn m vidlá(ce)k; ~ hebel m vidlová páka;
~ heſt n an. rohy; ~ hirsch m (jelen) vidlák, -ř;
~ holz n: a) rozsocha; b) (nástroj) (dřevěná)
vidlice; c) plav. kolinko, oporné dřevo
(ohnuté); ~ hörncr npl. ☑ růžky n vidličky;
~ kops m 20. Lophyrus hřebenule, pilatka;
~ kraut n bot. = gelbes Järbekraut; ~ laſſete f
loj. daš. lafeta n lože z postranic; ~ maſch m
vidlář; ~ maß n: a) stromoměr; b) vidličná
mira; c) vidlice, posuvka; ~ mechl n ☑ miyn.
černá mouka; ~ motte f 20. Perla bicaudata
pochvatka n rybářice dvojehvostá; ~ miſche f
20. Anopheles komár vidličnatý; ~ nadel f
vidličnatá jehlice (do vlasů); ~ pſaune f ☑ slav.
vidlová pánev n pánvice, slévací pánev
s vidlemi; ~ pſerd n kůň (v)ojný, kůň u voje;
~ pužen m, ~ pužchen n ☑ hod. buelíče)k
vidličky; ~ rohr n ☑ rozsocha troubová,
rozsochatá trouba, kalhoty; ~ röhre f tulej
k vidlím; ~ jſchaft m ☑ = ~ arm; ~ schliß-
jeſel m venhák; ~ schmiege f vidlicová píha;
~ schwanz m 20. a) vidl(icov)atý ocas; b) =
~ gier; e) Podura chvostoskok, podura šupi-
nuška; d) Chaetodon saxatilis klipka, sapin
skalni; e) Harpyia vinula hranostajník vrbový;
~ schwanzig a 20. vidličnatoocasy; ~ ipalte f bot.
vidličnaté rozvětveni rozsochání; ~ ipinnerm
20. = ~ schwanz e); ~ iproſſen fpl. lov. dva po-
slední výběžky parohův (opak Augenproſſen);
~ ständig a bot. mezispíry; ~ stange f hosp. tyć
vidlatá, rozsocha, roháč; ~ stelle f vidlice, roz-
socha stromu; ~ stich m zajeći steh; ~ stiel m:
a) vidličte, násada u videl; b) střenká u vi-
dličky; ~ stift m ☑ hod. kolíček vidličkový;
~ stoch m rozsochovitá hůl, vidlatá tyć; ~ stiſch n
☐: a) postranní páka n rameno; b) voj malé
dělo na železných vidlicích; ~ stüdchen n ☑
hod. laſſka; ~ theilig a rozvidlený, vidličnaté
rozdělený; ~ theilung f rozvidleni, vidličnaté
rozděleni; ~ thiere npl. 20. = ~ chnabelthiere,
~ tragicmen m sedl. dvojitý ſemen n držení
anglickeho dělostřelectva; ~ verbindung f
☐ t.s. vidličná vazba, vidlice, rozšětě; ~ voll f
návidlí (= e-e Gabel voll); ~ wagen m vůz
rohatkový, rohatka, vůz s vojnici; einpän-
niger ~ wagen = Cabrioſet; ~ weg m rozcesti,
odbočka; ~ weiſe f 20. = ~ gier; ~ werk n
in der Windmüſſle rohatka; ~ jace f = ~ jinke;

Německo-český slovník. I. Deutschbohmische Wörterbuch.

125

Gabe i ter

— 994 —

[gagerlu

—žašn m bot.: a) Verbesina; b) Dicranum dvouhrotec (chvošťatý, v násli.); žašnmoos n bot. Dicranum dvouhrotec chvošťatý; žinkef zub u vidličky; žweig m rozsocha.

Gabe(c)ler (') m E₆ 1. lov. = Gabelbirch.

2. vidláček (mliša) kompetent. 3. zo. Uranoscopus scaber nebedelh draslavý (trba).

gabelieren f (~ ~) vₙ(b) C₁₂ zet. = gabeln II.

gabelig ('~) a D₂₁₃ vidličnatý.

Gabelle (') [lt.] f E₁₂ 1. dávka, poplatek.

2. ve Franci: a) dań ze soli; b) sklad soli.

gabeln (') C₁₂ I. %a 1. a) bráti vidlemi, napíchnouti na vidle (n na podávky); b) bráti (n napíchnouti) na vidličku (masité snídaní).

2. lov., o jelenš. h. na parohy nabrati. — II. vₙ(b)

1. (gulangem) tilidhig) ~ (hołne) nabírati n jísti.

2. síti zajecím stehem. — III. vₚ sich ~ rozvidlovati se, vidličnaté se dělití; hor. der Gang o das dělß gabelt sich žila n plast se dvoji n rozdvojuje. — IV. gegabelt p. p., a

1. anal. inf. ~ 2. = gabeliq, gabelsörmig. —

V. % 1. G- n Eₚ bez pl., Gabelung f E₁₈ anal. ~ 2. yn Gabelung f dvojčleněni, dichotomie (místo) rozvětvení n rozsošení; rozsocha; keol. Gabelung e-ß Ganges o dřížes rozsošení n rozdvojení žily n plastu; Gabelung des Zschadtgeſtänges o der Pumpen rozsošení sáchtových tahadel n násosních trub.

gabelsberger(i)sch (n~n) a D₂₁: ~c Steneo graphie těsnopis Gabelsbergerovský.

Gabelungš... (n~n) ~system n soustava dvojčlenivá n chototomická.

Gaben... (n~n) ~bringer m, ~sponder m darce n udělovatel n ústědrovatel darů; ~fresſer f m úplatný soudee; ~sammlung f sbírka darů; ~tempel m síň k vykládání n vystavování daru.

Gaberle top. Č (v) Javorí.

gabe-felig (n~n) a D₂₁₃ bohatý dary, štedrý.

Gabhorn top. Č (v) Javor.

Gabier (es- bje) [fr.] m E₂₅ košový hlídač na stožáru.

Gabion (~) [fr.] m E₁₇ hradební koš.

Gabler (n~n) m E₆ v Gabeler.

Gabliž (n~n) npr. n E₁; vid: auf der hohen

Schule in ~ studiert haben byti hloupý n pytlem praštěný.

Gablonz top. Č 1. Jablonec. 2. (v) Jablonná.

Gabriel (n~n) [hebr.] npr. m E₁₅; ~c (n~n) f E₁₇ Gabriel, f -a.

Gabrielendorf top. Č (v) Gabrielka.

Gabrielehoš top. (v) Karlov.

gach prov. ~ (n~n) a D₂₁; = jáb.

Gach-brett (n~n) n ⊕ zástava.

Gache[...], (n~n) ~rant n bot. Achillea mille-

gachieren (n~n) ~en gas~a C₁₂ 1. mazati, kanhati, špatné malovati. 2. prodávati pod cenou.

gat! Gack int. neskl., tež gads, Gickgač n kvok! kdák! (napodobané blasn kur atd.); nicht ~ ži fagen wiffen nedověsti ani blem (n blaf) n otěvři hubu, byti hołě hloupý.

Gäcke (n~n) f E₂₂ prov. 70. = Žehle.

Gackel... (n~n) ~hans m žvanil, tlučhuba; ~liſe f (knotra) klepna n třepna; ~neſt n = Neſtliſlein, berl. + + Nakelneſt.

Gackelei (n~n) f E₁₈ kdákot (v gackel).

gackeln, gaden, gadern (n~n) C₁₂, gacksen C₁₂ I. %n (b) kvokati, (o stepieſch) k(oko) Líkati, (o husach) kýhati, (o krkavciem) krákorati; ſig. f žva- niti, žvastati; Prv. Hühner, die viel ~, legen wenig Eier slepice, která mnoho kdáče, snási málo; kdo mnoho mluví, málo dělá. — II. % G- n Eₚ bez pl. kdákot.

Gackelneſt (n~n) n D₇ v Gackel..

gacken, gackern v gackel.

Gackler (n~n) m E₆ zo. = Holbenſchnäbler.

gacken v gaden.

Gaddi-hoſen (n~n) fpl. prov., vid. kațața, podvlékačky.

Gaden† a ještě prov. (n~n) m E₇ 1. stněm. Schránka.

2. sklep: kotec. 3. dům, (butte) chýš(c). bouda, chata, barák. 4. (Ztedwert) poschodí, patro.

5. (Semach) pokoj.

Gäden † (n~n) m Eₚ = Gaden.

Gadener (n~n) m E₆ baráčník.

...gädig (n~n) a D₂₁₃ ...patrový; žwei~ dvoupatrový.

Gadolinit (n~n) m E₃ min. id., černec polohranolový.

ga-čliſch (n~n) a D₂₁₃ = gäliſch.

Gaffel (n~n) f 1. vidlice (n isto) (= Gabel).

2. plav. vratirálno. 3. čiš. skok na stranu.

4. prov. (unit) cech, pořádek. 5. † prov. dań, dávka, plat.

Gaffel... (n~n) ~fall m plav. spoušt vratiplachetna; ~herr m člen cechu; ~meſter m starši cechu; ~ſeget n plav. vratiplachta; ~tange f zo. Forſicula auricularia škvor obecný; ~topp- ſeget n plav. korunová vreholková vratiplachta.

gaffen (n~n) C₁₂ I. %n (b) 1. zevlovati, ci- věti. čuměti, zevle latati, lelky chytati, okouněti, p troubiti, ocumovati. 2. skoio † (gahnen) zívati. 3. upřeně pohlížeti náš; (páhen) vyzvidati, špehovati. — II. %a Bewunderung ~ s obdivem pohlížeti náš. — III. %r sich blinž ~ vykoukati si oči na čem. — IV. % G- n Eₚ bez pl.: et. durchs G- verlieren pro- zevlovati eo.

Gaffer (n~n) m E₆, ~in f E₁₉ 1. F zevloun, okouněč. 2. okénko ve střeše. 3. zo. = Gien- unjedel.

Gafferei (n~n) f = gaffen IV.

Gaffern (n~n) %n (ſu) sol. kapati n poškozené pánve.

gagagen ~, gagaien ~ (n~n) %n (b) C₁₂ štebetati, hejhati.

Gagat(h) (n~n) [lt.] m E₃ gagat! (= schwarzer Bernstein).

Gagat... (n~n) ~koſle f = Gagat(b).

Gage (n~n) ež gážo [fr.] f E₂₂ služné, plat, gáže!

Gage... (n~n) ~carenz f srážka služného.

Gagel (n~n) m E₁₁, f E₂₂ 1. bot. Myrica gale zdla obecná, voskovník. 2. prov. (těž n) = Rabenleih.

Gagel... ~gagel... ~n~n ~artig a voskovníkovitý; ~artige Pflanzen voskovníky; ~beere f = Gackel 1.; ~gewächſe npl. ~ artige Pflanzen.

Gagerin p (n~n) %a C₁₂ prov. (vid. n~n) = taden.

gagerin p (n~n) %a C₁₂ prov. (vid. n~n) = taden.

Gagierung

— 935 —

| Galantheit

Gagierung (~-~) [fr.] m E₁₈ placení.

Gägler (~) m E₆ to. = Bergfunt.

gäh ~) = läb.

gahn † (~) jen inf. = gehen.

Gäuß... (~...) -affe m = Maulaffe; -fisch m
20. Hiatula zovnatka; -laut m gram. pruzov.
hiat; -frampf m, -främpfe mpl. ziváni krečo-
vité; -muschel f zo. = Giemuschel; -sucht f
zivayost.

gähnen (~) C₁₂ I. % (b): a) zívati; vor
Langeweile ~ dlouhou chvíli zivati; b) (dajen)
zíti, záti, odstávati, nepřiléhati. — II. %
die Rümladen ~ čelisti při zivání otevíři. —
III. % G~ n E₂ bez pl. Prv. das ~ stedt an
zivání je nakažlivé; es těnuť měch ein ~ an
dje na mne zivání.

Gähner (~) m E₆, ~in f E₁₄ zívač, -l,
f -čka, -lka.

gahr ~c. ~) = gar zc.

Gähr..., ~gähr... (~...) -bottich m kvasicí
n kysaci kad; -fähig a kvasení schopný,
kvasitelný; -fais n sud kvasicí; -führer m
spileen, kvasmistr; -gefäße npl. kvasicí ná-
doby; -kammer f kvasírna, kysárna, spilka;
-kasten m kvasicí kad; -keller m kvasírna,
spodní spilka; -kellerbursch, -kellerkncht m
spilák; -locale n kvasírna, spilka; -mannal n
zápisník spileční; -meißer m = -jührer;
-mittel n = Gährungsmittel; -stoff m kvas(ivo),
nákvasa, ferment↑; -stoff ins Bier geben pivo
podpouštěti; -teig m zkynulé těsto, kvas,
nákvasa.

Gahre, Gähre (~) f E₁₂ 1. kvašení, ky-
sání. 2. vůne, aroma↑ (vina).

gähren (~) I. % (b) 1. kvasiti se, kysati;
fig. vřiti, jítřiti se, bouřiti se; fig. -e Phantastie
gäbt jeho fantasie buji. 2. % čs gäbt in den
Köpfen v hlavách to vře; es gäbt im (o unter
dem) Bolke v lidu to vře, lid se jítři. — II. %
= ~ laffen. III. % sich ~ % (in) der Wein
hat sich o ist klar gegehren vino kvašením se
učistilo; der Wein hat sich zut Eßig gegehren vino
ukysalo na ocet. — IV. ~ d a kysavý, kvasný,
jítřivý. — V. % G~ n E₇ bez pl.. Gährung f
E₁₈ kvašení; in (die) Gährung bringen kvasiti;
fig. bouřiti, jítřiti; in die Gährung kommen roz-
kvasiti se; fig. vřiti, bouři se, jítřiti se.

Gährungs..., -gährungsg... (~...) -bottich m
= Gärbottich; -chemie f chemie kvasná; -cr-
reger mpl. kvas(nice), droždí; -fähig a kva-
sitelný; -fähigheit f kvasitelnost; -stofe f
(fasa) Hygrocosris křist; -fördeŕnd a kvašení
podporujici; -hemmend a bránící kvašení
.dat.), zdržující kvašení; -kraft f = -fähig-
heit; -messer m chem. kvasoměr; -mittel n
kvas(idlo). -ivo, -nice, nákvasa, droždí, fer-
ment↑; -pitz m: a) kvasničná houba, plíšen
kvasová; b) b.. Torula cerevisiae řetezitka
pivní; -process m (pochod) kvašení, postup
kvasný; -stoff m = Gährstoff; -thorie f
theorie kvasová; -unfähig a neschopný
kvašení; -verlanf m průběh kvašení; -vor-
gang m chod kvašení.

gail ~) = geil.

Gaillard (en gajär) [fr.] m E₇₅ 1. veselý
hoch. 2. hradba na korábě. 3. jedno z nej-
menších písem tiskových.

Gainze (~) f E₂₁ hrál u záchodové trouby,
F tajťka].

Gaipel (~) m E₆ hor Göpel.

Gais (~) f prov. ↑ = Weiß.

Gaischwiß top. Č (vo) Kvasice.

Gaisdorf top. M (v) Kyslirov.

Gaishof top. Č (vo) Kvasov.

Gaiwiz top. M (v) Kyjovice.

Gaja top. M (sp) Kyjov.

Gajus (~) [lt.] npr. m E₇ id. (Gimské předjem.)

gafela (~), gaksen (~) C₁₄ n (b, = gadetn.)

Gäker (~) m E₆ zo. = Gede.

Gala (~) f E₁₈, (pl. ~§) m 1. gala↑, slav-
nostní oděv; en ~ in ~ v slavnostním oděvu,
f v paráde. 2. dvorní hostina n slavnost
v slavnostním oděvu.

Gala..., (~...) -anzug m = Gala 1.; -essen n
slavnostní hostina; -kleid n = Gala 1.; -mon-
tour f = uniferm; -tag m den dvorní slav-
nosti v gale; -uniform f slavnostní stejno-
kroj n uniforma.

Galago (~) m E₂₅ zo. Otolienus galago
sive senegalensis galago↑ n uchoš dlouho-
ocasý.

Galaktit (~) [řeo.] m E₃ min. id.

Galakt(o)z... (~(v)...) = Wilch...; -meter n
mlékomér.

Galau (~) m E₃ galán], milovník, zálet-
ník, frejří.

Galanden (~) [fr.] fpl. neskl., rak. bony
bony z citronové kůry.

Galander (~) m E₆ 1. = Haubenlerche.
2. Cuculio nosatec. 3. (Zepatájer) Dermestes
lardarius kožojed obeený.

galant (~) I a D₁,₃ 1. galantní↑, dvorný,
způsobný, zdvořilý, úsluzný, uhlazený.
2. a) (o osobach) zamilovaný, záletní; b) (o věčech)
milostný; -es Frauenzimmer záletnice. 3. -er
Zit světský sloh. 4. -er Grantheit = Galanterie-
franheit. — II. s Galantheit (~) f E₁₈ bez pl.

Galant (~) m E₃ 1. wilder ~ Cyperus longus
sáchor dlouhý, galgan planý n dlouhý.
2. = Alantwurz.

Galanterie (~) (~) [fr.] f E₁₂ 1. galan-
terie, galantnost, uhlazenost, způsobnost,
úslužnost, zdvořilost, -ústka. 2. dvorná
n lichotná řeč, lichocení. 3. dar z galantnosti.
4. milůstka, milostná pletka, milkování,
záletnictví. 5. = Galanteriewaren.

Galanterie... (~) (~) ... -arbeit f galanterní
a modni n ozdobnická práce; -arbeiter m
dělník galantního n ozdobného zboží, ozdob-
ník, klenotník; -degen m kord k ozdobě,
parádní kord; -drehster m ozdobnický sou-
stružník; -handel m obch galanterní obchod,
obchod (s) ozdobným zbožím; -händler m
obchodník galanterním n ozdobným zbožím;
-krankheit f příječná n venerická↑ nemoc;
-kaſk m ⊕ lak na vazbu; -fachen fpl. = waren;
-jiinden fpl. pohlavni hřišty; -kiſtner m
ebenista; -waren fpl. galanterní n ozdobné
zboží, zdobot(in)y; -waren gewerbe n ozdob-
nický průmysl; -waren -händler m obchodník
zbožím ozdobnickým; -waren-handlung f
obchod zbožím ozdobnickým.

Galantheit (~-) f E₁₈ bez pl. v aslant II.

*

Galanthomme]

— 996 —

[Gall...

Galanthomme (aü galantom) [fr.] m id.: a) zdvořilý uhlazený člověk, dvorný spočenik; b) kniha o dvorném chování.

Galau tine (~ ~ ~) f E₁₂ = Galatine.

galantišieren (~ ~ ~ ~) ı'n (ß) C₁₂ hráti si na galantniho.

Galantismus (~ ~ ~ ~) m povrchní vědění.

Galate-a (~ ~ ~) f E₂₂ = Galathea.

Galathe-a (~ ~ ~) f E₂₂ I. npr. id. (Nereovna). — II. s 10. = Benutieljastec.

Galati-en (~ ~ ~) npr. n E₂ bez pl. Galacie (tremš v Malé Asid).

Galatine (~ ~ ~) f E₂₂ = Gela inc.

Galban (~ ~) n E₂₅, Galbanum (~ ~) n E₂₅ [lt.] bez pl. 1. bot. id. (rod opichul. 2. lekár. pryskyřice galbanová.

Galban=... (~ ~ ~) ~arz n = Galban 2.; ~ál n olej galbanový.

Galbanum (~ ~) [lt.] n E₂₂ v Galban.

Galdenhoß top. C (to) Jalové Dvory.

Gale-aſſe (~ ~ ~) [it.] f E₂₂ galeasa↑ (nižká plachetní lod s veselý).

Galeere (~ ~) f E₂₂ galej; galéra. veslice; žu den =n verurtheilen odsouditi na galeje 2. zo. = Galeerenqualle.

Galeeren... (~ ~ ~) -anker m plav. kotva, galéry (a veslové lodi); -arbeit f práce galejni a na galejich (= Sclere 1. b); ~-bot n plav. galejní člán; -biſſe f plav zdviž galéry; -ofen m ⊙ but. galejní peje; -riptycf plav. zebro galéry; -qualle f zo Physalia pelagicæ sive Arethusa chumys; -ſclave m otrok galejni a na galejich; -ſelavenarbeit f práce galejních otroků; -jeget n galejní plachta; -ſtraſe f trest galeji (= Sclere 1. b); -ſträſting m trestanec na galejich; -tau n plav. lano galéry; -vogt m: a) velitel veslarů na galeji; b) dozorce nad trestanici.

Galen (~) npr. m E₂₂ Galenos, lékař řecký v 2. stol. po Kr.

galenitſch (~ ~ ~) a D₂₃, 16k. Galen(ov)ský.

Galenit (~ ~) m E₂ mm = Weialanž.

Galeno-id (~ ~ ~) man. leštenotvar.

Galenoide (~ ~ ~) pl. leštenec.

Gale-one (~ ~ ~) f E₁₂ galiona]. koráb trojstožárový (= Galione).

Gale-ot (~ ~) 1. m galejník, galejní veslar.
2. w ~ c (~) f E₁₂ to Calotes lepoještěr.

Galere (~ ~) f E₂₂ = Galeere 2c.

Gale(f)erie (~ ~) [fr.] f E₁ pl. galerie†: a) sloupová chodba zvěšená nad přízemi; b) obrazárna; fig. - beribunter Männner galerie] n řada vynikajících mužů; c) poslední místo v divadle; d kůr, kruchta (= Importirche); d) ⊙ zetern zábradlí stroje.

Gale(f)erie ... (~ ~ ~) ~breiteſ f sírkagalerie; ~oſen m ⊙ = Galeerendjen.

Galgant (~) m E₁ bot Alpinia galanga kalkan]; jafjer ch wilder ~ kalkan planů.

Galgant ... (~ ~ ~) ~wurzel f bot. Alpinia galanga kalkan.

Galgen (~) m E₂, šibenice; S. am ~ auſhängen pověsiti koho na šibenici; der ist für den ~ bejtimmt von šibenici neujde; an den ~ femmen přijiti na šibenici; S. am den ~ bringen přivesti na šibenici koho; geb' an den ~ jdi k sipku!

f jdi do Padous! p jdi se utopit!; ich möchte
tun am ~ sehen raději bych ho viděl na
šibenici; es steht Rad und ~ daran zu je
provaz; hart am ~ vorbei kommen jen tak to
unprokouti šibenici; er sieht aus, wie vom ~ ge-
saffen (o als ob er vom ~ gefallen wäre) vypadaj,
jako utřežen' od šibenice; auf dem Wege zum
~ sein plésti na sebe oprátku; Prv. was am
~ vertrotenen soll, erjäusst in einem Wasser co ma
sejiti provazem, neutopil us. 2. ⊙ ärzne istrege
twurš šibenice: typ. šibenička, -ce (= Zedelst' u 1.)

Galgen..., galgen... (~ ~ ~) ~amboſs m ⊙ rohatina, -ka; -berg m vrch na nemž stoj n štala šibenice, Sibenák; -biſs m = ~ munzüſt: ~ich m šibenick ( = jüdenach); ~förmig a šibenicitvý; ~frift f lhůta odsouzenci posvutná, kratícke prodlení s popravou; ~gebiſs n = ~ umundt: ~eſchichten fpl. pribehv opopravách; ~eſchicht n šibenici obliječ; ~haz n dievo na šibenici; fig. cc iſt jafij wie ~jeh jest falešný jako kočka; er iſt fech wie ~hej studni ni cesty nemá; má dar nedystatosti; všeho se ostydí co pes; ~hamorm šibenici humor, humor při trampotách; ~kraut n bot. Cannabis sativa konopč seſa; ~mänchen n bot. ~männlein n = Altrann 2. a): ~mäßig a šibeniciň; ~mienc f šibeniciéné vzezření; ~fan-dare f, ~mundtliſt n druh udiana; ~pater m knéž pri popravách, zpovědník oběsencův; ~physiognomic f = ~eſchicht; ~preſſe f = Zangenpreſje; ~rabe m zo. = ~sach; ~väſel m 10. Coracias garula mandelik obecný; ~jäute f sloup šibeniciň; ~jägela m, ~jchwengel m šibeniciňk, nedovšeneč; ~ſtraſe f trest šibenici n -í; 3 die ~ſtraſe zerternen o zur ~ſtafe verurtheilen odsouditi koho na šibenici; an S-m-die ~tate vollziehen obésiti koho (na šibenici); ~streid m šibeniciň kousek; ~strid m: a) provaz šibeniciň: b) fig. = jüdenwengel; ~vogel m a) zo. Corvus corax krkavec; b) = ~räſet; c) = jüdenwengel.

Galhiigel (~ ~) m E₆ bot. Berberis vulgaris diſtál obecně.

Galici-en (~ ~ ~) npr. n E₇ = Galizien 2.

Galimat h inš (~ ~ ~) [fr.] n (m) ne kl. galimatias' pátří přes deváté.

Galimeta-holz (~ ~ ~) n D₂ bot. Dipholis salicifolia.

Gatione (~ ~ ~) f E₁₂ = Galonee.

Galipot (~ ~) [fr.] m E₁₂ bez pl. pryskynice smrková.

gäſtliſch (~ ~) a D₂₃ gallský (hornošskoty) a r-ký.

Gali(tzen... ~ ~ ~) ~-ſtein m in·a) weſter
ſtein = Silvertreit; b) blaner = hein = Murſter
vitrit; ~waffier n lekár. voda žlutá na oči.

Galizi-en (~ ~ ~) npr. n E₁₂ bez pl. zem. 1. (rakouská korunem zemk) Halič. 2. (späf. provineč) Galicie.

Galizi-er (~ ~ ~) m E₁₂, in f L₁₉ Haličan, f -ka.

galiziſch (~ ~) a D₂₃, halicský.

gall ~ a D₁₁, gelt.

Gall (L) † m E₁₂ = Zchall.

Gall..., gall... (~ ~) apſel m dubenka.
hálka; ~apſeleiche f = kärberche; ~apſelgerſäure f kyselina dubenkotrislová; ~apſelgerbſtoſſ m trislovina dubénková; ~apſeljauer a v gallussauer; ~apſelsäure v Gallus.

Galle

— 997 —

galmci-iſch

jäure; -apſeltinte f duběnkový inkoust; -äpſeltragend a nesouci duběnký; -apſelweipe f 20 = weipe; -ciche f bot. Quereus cerser; -glas n 0 = Bungenideche; -gerbſtoff m trislovina duběnková; -huminjäure f chem. = Metagallusjäure; -müde f 70. Cecidomyia bejloqmorka; -ſtoff m žlućovina; -jüſch f horkokrevnost; -jüſchig a horkokrevný, cholerický; -wasser n (Beechwoodereo kaloy); -wicje f 70. Cynips gallac tinctoriae žlabatka duběnková.

Galle 1. I. f E, 2. 1. žluč; fig. zanevrelost, horkost srdece, zlost; f-c = ausdrüitten žluč n vztek si vyliti; 3-m die = erregen, die = ins Blut treiben, popuditi, rozměvati, rozsζlobiti koho; f-r = luft maden uleheiti si hněvem, vyliti si žluč n zlost; Gift und -jüſen chriliti žluči n jedem, soptiti hněvem; die = füntt iym über zlost ho premáhá. 2. Iov kelka (weas červeně zvein). 3. pív. kaly. zákal. 4. = (Sollapfel). 5. smolec, -ák (= Harbente). 6. žába pod jazykem koní atd. (= Zteingalle) 7. (neúplná) duha. 8. hosp.: a) (zant- kamenitá n písečn(at)á půda; b) (rajs-) temenec, -jště, močál. 9. 0: a) but. Gallien im Rebenenjäus dutiny v litiné cugunové; b) slav. jamka; c) stl. bublinka na roztaveném skle; d) hor pecka. závakek (= Niere). — II. m E, 21 = Gallus II.

Galle..., galle...

(2) = Gall..., Gallen...

Gallech (2) [hebr. m E, 25 kresťanský kněz.

Gallein (2) C, 1. I. 4a 1. I. = duběnkovati, barviti duběnkami, namáčeti v barvě duběnkové. 2. žluč zbavití co. — II. 7% (b)

1. Iov. močiti. 2. † = jchallen.

gällen (2) 7a C, 12 ožlučiti; fig. zahořčiti, ztrpěiti (= verbittern).

Gallen..., gallen... (2-) = abſeef s hlíza žlučová; -abſonderung f vyměování žluči; -bildung f tvorení dubének; -blaſe f měchýřek žlučný, žlučník; měchuřinka, měchýřek žlučový; -capilaren fpl. vlášečnice žlučové; -farbſtoff m barvivo žlučové; -fett n tuk žluční; -ſieber n žlučnice. zimnice žlučná; -ſlujs m úplavka žlučná, žlučetok; -gang m žlučevod; -gangswürmer mpl. 20. = Lebergel; -gries m žlučový písek; -kranschit f nemoc n choroba žluční; -krant n bot. weißes -krant = wilder Aurin; -laus f 70. Tetraneura; -seuſe f zprachmilka, prachnutí kníky hovězí (= Vöserdürre); -ruhr f = Breedruhr; -ſteine mpl. kameny žlučové; -ſteinfett n = ſett; -ſteinfolik f path. kolika od kamenů žlučových; -ſteinaſäure f kyselina žlučnopatuková; -jüſch f žloutenice, žloutenka; -jüſchig a žlouteničný; fig. popudlivý, hněvivý, nevrly; -trank m fig. nápoj zluči naplněný; -wege mpl. žlučovody.

Galleric v Gallerie.

Gallert (2) m E, 3. Gallerte (2-) [fr. f E, 12. 1. huspenina, rosol. 2. lekár. kaše. 3. bot. Tremella rosolovka, rosolnivka.

Gallert..., gallert... (2-) = ähnlich a rosolovitý; -alge f bot. řasa rosolovitá; jitternde -alge Nostoc commune rosol rostlinný, nostok obecný, rosolovka; -artig a rosolovitý;

-baum m bot. bassia†; -ſisch m 20. Cyclogaster gelatinosus ryba rosolová; -ſlechte f bot. Collema huspenník; -gewebe n tkau rosolná, huspenčína; -knopftang m bot. Sphaero-coccus gelatinosus puchratka huspeninová; -fera m jadro rosolovité; -moos n bot. Sphaero-coccus crispus puchratka kaderavá, karraghen, mech islandský; -pitz m bot. Tremella rosolovka; -ſcheide f 70. Iserdia sumka ohnice; -ſchiffen n 20. Frustula nrvatuška; -ſchwamm m bot. Tremella Nostoc commune rosol rostlinný, nostok obecný.

Gallia (2-) [It. npr. n E, 25 = Gallien.

gallicht (2-) a D, 2, 3 = gallig.

Gallicism (nů) (2-) [It. m E, 1, id.: a) zvláštnost ſeči francouzské; b) ření n úsloví francouzské.

Gallien (2-) [It. npr. n E, 25 Gallie.

Gallier (2-) mpl. Gallové.

Gallier ... (2-) ... = ü抬t n tkale. motouzník, deska šnůrová.

gallieren (2-) I. 7a C, 1 = gallen I. 2. 1. n. navlékati (šnůry do motouzníku). — II. % Gallierung f wst. navlékání (šur do motouzníku).

gallig (2-) I. a D, 2, 3 1. žlučový, žlučný. 2. popudlivý, nevrly: ostrý, přikrý. 3. prov. J (vnd.) = geil. — II. s (čin)gilt Zeit f E, 18.

gällig (2-) a D, 2, 3 = geltia.

Gal(t)ion (2-) n E, 1 plav. kloun.

Gal(t)ione (2-) f E, 2 plav. chaleone.

Gallions... (2-) ... plav. a ſchur f socha klounová; -knic koleno klounove; -ſeiche f ozdobná listá klounová; -zefingen fpl. obrubové listy klounové, klounovnice.

Gal(t)ioſe (2-) f E, 2 plav. galiota†, (druh lodie v severním mohě).

gallisch (2-) a D, 2, 3 gallský.

gallisch... (2-) ... v (Galle...)

gallieren (2-) 7a C, 12 1. pofrančítiti. 2. zacházeti v červeným vínem dle předpisů Chaptalových.

Gallitsch top. Č (v) Kaliště.

Galli(t)zen-ſein (2-) m E, 3 min. v Gaſt(f)enjein.

Gal(t)ivate (2-) f E, 2 plav. lodice malabar-ski.

Gallo..., galio ... (2-) ... -romane m, -vömer m Galloriman; -romanisch a gallske vřímšký.

Gallon (2-) n (m) E, 25. Gallone (2-) f E, 22 gallon(a) (důtá mira angl. = ca. 4½ lb.)

Galloſche (2-) kalose†, přezuvký, vřchní střevice.

Gallus (2-) [It. I. npr. m E, 1 Havel. — II. m E, 14 d. st. v. id. (kn57 Kybelin).

Gallus..., gallus... (2-) I. chem. (= Gallapjez...) -sauer a: -jaures Žalj duběnkan: -jäure f kyselina duběnková. — II. -jomer m = Attweiberjommer (v Att...).

Gallwette (2-) f E, 22 (Gallivate).

Galmci (2-) m E, 3 min. kal(a)min: a) (otjejeł) kal(a)min (křemicitý n hranolový); b) (teret) v smithsonit, kal(a)min uhličit klenecový.

Galmci..., galmci... (2-) ... -artig a, -haltig a = galmcijsch; -grube f důl kalamínovy.

galmci-iſch (2-) a D, 2, 3 min. kalamínový.

Galone]

— 998 —

[ganſen

Galone (~↓~) f E₂₂ prým, (t)kaloun†.

galonnieren (~↓↓~) [fr.] vₐ (C₁₂ premovati, prým(k)y (o)lemovati.

Galop(p) (~↓~) m E₁: a) eval, trysk. úprk, p kalup†; starter ~ ostrý kthus; im ~ evalem, tryskem; in vollem s startem o gestredtem ~ v plném n v nejvetším trysku; sein Pferd in ~ segen, ~ anpringen rozehnati koní (n rozjetí se) v eval; ~ teiten jeti evalem n tryskem: fig. es geſt mit ihn im ~ zu Cüre jde to s ním rychle s kopce; b) kvapik (tanec n habda k němu).

Galopp... (~↓... ~) ~rennen n jízda tryskem, eval. trysk, úprk; ~ tempo n tempo kvapíkové.

Galoppade (~↓↓~) [fr.] f E₂₂ 1.: a) jízda tryskem n evalem; b) prostor evalem pro-jeťý. 2. kvapik (= (valerip b).

galoppicren (~↓↓~) [fr.] I. vₐ (b) 1. jeti tryskem n evalem. 2. tančiti kvapik; fig. path. ~de Zdwinciubt rychlé n cerstvě souchotiny. — II. vₐ ~ n E₇ bez pl. trysk, úprk.

Galopyin (~↓~ ďn ~ p(ūn)) [fr.] m E₂₅ 1. poršlicek. 2. vaj, dojžděc, píslužný dustojník.

Gatoſche (~↓~) [fr.] E₂₂ = Galloſche, v těž überühub.

Gäſſe (~↓~) f E₂₂ Culex komár.

gatſi e rig p (↓~) (a D₂₃ prov. zhorkly, žlukly, zaraživý; a. sm. žlutý jako stará sláňina.

gatſtern p (↓~) vₐ (ju) C₁₂ prov. s I. zhořknouti, zpernatěti, sežlknouti. — II. vₐ rázně žádáti.

galt (↓) I. impſ. od geſten. — II. a D₂₃ prov. j neurodný.

Galt... (~... ~) ~alp f alpa pro mladý dobytek; ~hier n tov. stará lah; ~bich n dobytek jalový n nedávniči měleka.

galvanisch (~↓~) a D₂₃ galvanické, galvanizieren (~↓↓~) vₐ C₁₂ taſ čišen železo (po)einkovati.

galvanizieren (~↓↓~) I. vₐ galvanizovati. — II. vₐ G ~ n E₇ bez pl., Galvananſirung f E₁₈.

Galvanismus (~↓~) m E₁ id., galvanickost, elektrina buzená dotekem.

Galvano (~↓~) n E₂₅ id., galvanické eliché.

Galvano..., galvano... (~↓... ~) ~chirurgic f id., galvanická chirurgie; ~graphic f galvano-grafie; ~kunſtik f galvanokaustika; žehání proudem galvanickým; ~magnetisch a galvanomagnetický; ~mefallurgie f = ~polaſit; ~meter m galvanometer, měr; ~metriſch a galvanometričký; ~polaſtik f galvanoplastiká; ~punctur f bodání a žehání proudem galvanickým; ~stegie f galvanozlatnictví; ~therapie f léčení galvanické.

Galvette (~↓~) f E₂₂ plav. = Gal(tidwate).

Gamal (~↓) n E₃ bibl. jméno za Tremedar.

Gamander (~↓~) m E₉ bot. Teucrium ožanka; chier ~ = Amberfrant; gemeiner ~ = Batbengel.

Gamander... (~↓... ~) ~chrenpreciš m E₁~ Gamänderlein (~↓↓~) n E₇ bot. Veronica chamaedrys rezekvitek; Veronica teuerium rozrazil ozankolistý.

Gamasche (~↓~) [fr.] f E₂₂ 1. kamaſč. 2. f (Angaſch) id. hatte hölſchje n vor dem General měl jsem po čertech strach z generála.

Gamaschen... (~↓... ~) ~dienſt m komisní služba, vojenská služba v miru, zejm. upjaté provádění formálností; ~fabrikant m výrobeek kamaší, kamaſník; ~held m = ~ritter; ~knopf m knoflík u kamaší; ~mensch, ~ritter m voják s tělem i s duší; ~hiefet m šněrovací botka.

Gamascuthum (~↓~) n D₅ bez pl. = Gamachdendienſt.

Gamba (~↓~) f E₂₃ an der Srget gambový hlas u varhan.

Gambade (~↓~) [fr.] E₂₂ 1. kotrmelec. 2. rychle rozhodnutí. 3. vytáčka.

gambadieren (~↓~) [fr.] vₐ (b) C₁₂ dělati kotrmele, vyváděti hlouposti n bláznovské kousky.

Gambe (~↓~) [it.] f E₂₂ hab. bráč.

Gambetta npr. m id., ufr. státku + 1892.

gambettiſtich (~↓↓~) [Gambetta] a D₂₃ gambettovský.

Gambir (~↓~) n E₂₅ id., klí řemdihákové.

Gambir... (~↓... ~) ~trauch m bot. Nauclea Gambir řemdihák trpky.

Gambiſt (~↓~) m E₂₉ hráč na bráč.

Gambit (~↓~) [fr.] m id., útočný tah obětovný pěſćem pred kráľovnou n střelcem na pěčatku hry, oběť.

Gambit... (~↓... ~) ~bauer m pěšák gambitový n oběťovaný.

Gambo... (~↓... ~) ~hanſ m textul. konopí gambojské.

Gamin (aſ -mēn) [fr.] m E₁₅ uličník.

Gamma (~↓~) [nec.] n 1. id., tietí písmě řečké abecedy. 2. zo. těž = ~cule f: a) = Biffenfemegel; b) Piusa gamma lesklice jeteľová, můra gamma.

Gamma... (~↓... ~) ~cule f zo. v Gamma 2.

Gamme (~↓~) [fr.] f E₂₅ 1. habd. stupnice (= Žcala). 2. stan lap(on)ský.

Gampel F (~↓~) m E₆ 1. touha, bažení; e-n ~ nach (a) en et. haben = gampeln. 2. alter ~ starý mládenee.

gampeln F (~↓~) vₐ (b) C₁₂ nach et. ~ bažiti, tuziti po čem.

Gamš (~↓) E₁₈ (pl. Gamſen) prov. = Semje. Gamš (~↓) m, sg. D₅ pl. E₁ hor.: a) tvrdá skála; b) hlinitá bríſdice obsahující slídu.

Gamš... ~Gams... (~...) ~beree f bot. = Jěſenapſelbaum; ~blümſein n bot. = Auritel.

braten m kamzičí pečené; ~frant n: a) Doralicum kamzičník, kořen kamzikový n zářvatový; b) Arnica arnika; ~tod m = Wüſtſchüff; ~wurz f = Auritel; ~wurzel f = ha. t.

Gamſel (~↓~) n E₁ touhá loſ na Dunaji. Gamſernach (~↓~) m E₂. Loiseleuria pio-cumbens bahulka rozestlaná.

Gam... (~... ~) ~erbe m soudědie; ~erbchaſſt f soudědiectvo; ~erbchaſſtgenoffe m = ~... 2c.

Gamasche (~↓~) [fr.] f E₁, vřeſol. nejšuší a nejvýsší část spodní čelisti koňské; fig. nestály n vrtkavý člověk.

Gand (~) m E₃ bez pl. prov. J trosky skal.

Gandel-bere (~↓~) f E₂₂ bot. = Heidel-bere.

Gan-erbe (~↓~) n. v Gam...

Ganſe (~↓~) f E₃ zlodějka.

Ganſer (~↓~) m E₉ zloděj.

Ganſen (~↓~) [žid v a] C₁₂ krásti.

gäng]

— 1000 —

[Gannef

výražní po rozborku; ~ zum Häsrechen pesto-
vina, pestová ruda.

gäng (§) a D₂₃. 1. ~ = gangbar 2.; ~ E münze
běžná mince; (gut)anbühn) užívaný; (gewerbe)höhn
obyčejný; ve spóni s gebe ~ neskl., gebe sklonné;
das ift ~ (tei gang) und yabe to jest běžné n
obyvklé, to jest obyčejem; die ~ und gäben
Medensarten obyvklá šulovi; in ~ und gäbiger
die Weise jak jest obyčejem. 2. † dobře n rychle
jdoucí, rychlý.

Gang..., gang... (§...) ~ ablenkung f. geol.
odklonění žíly n žil; ~ art f: a) chůže; b) geol.
zílovina, žílná hornina; ~ artig a geol. žílo-
vitv; ~ ausfüllung f geol. = ~ masse; ~ aus-
richtung f O hor. výslídění žíly; ~ beine npl.
nohy kráčivé; ~ bergbau m O hor. dolování
na žilách, dobývání rudných žil; ~ berg
maun m horník (dolující); ~ bergwerk n O
hor. žilný důl, žilný rudník, žílné hory n báni;
~ erje npl. geol. žilné rudy; ~ falken n geol. spád
n úklon žíly; ~ fäußel n O hor. pucka, tézke
kladivo; ~ fśler m O hod. vada chodu; ~ fśch m
zo: a) = Blaufelden; b) = Alſe 1.; ~ forma-
tion f geol. žilný útyar; ~ fuſſ m zo. běhák
(povstalý šrůstem záprsti); ~ gebirge n geol.
zilné horstvo; ~ geld n poselné, plat za cestu
n za pochůzku; ~ geſein n geol. žilná hornina,
zilné kamení, žilná jalovina, žílovina; ~ gold n
geol. žilné zlato; ~ harnisch m geol. otřelka žílná,
otřelá plocha rudné žíly; ~ hafspel f O str. =
~ raf; ~ folben m O hod. můstek chodový;
~ kluft f geol. žílná rozsedlina; ~ förper m geol.
= ~ masse, ~ geſein; ~ freuſ n: 1. geol. žilný kříž.
2. tkale, kříž chodový; ~ kreuſung f geol. kři-
žení žil (rudných); ~ machen n O hod. dělaní
chodu; ~ macher m O hod. chodar; ~ masse f
geol. složno žílné; ~ mittel n geol. žilný celik;
~ neſ n geol. žilník; ~ odſe m (opak Maſterchic
prov. a tažný vůl; ~ pſolten m O stav. sloupec
nesoucí střechu chodu n galerie s besidky;
~ rad n O str. kolo šlapací n samotěžné; ~ re-
giſter n O hod. rejstřík chodu; ~ fäuſte f E sta.
= ~ pſten; ~ chraube f O hod. šroubě chodu;
~ jchüſſel f velká mísa; ~ jchweiſ m geol. chvost
žíly n žilný; ~ jpatte f geol. = ~ luſt; ~ pſie
gel m geol. = ~ haujiſ; ~ jpiſ m play vratidlo;
~ jteig m pěsina; ~ jcin m O = ~ art b);
~ jtock m geol. stojatý (s)hluk; ~ jřeichen n geol.
smer n směřování žíly; ~ jstructur f geol. slož žíly
(rudně); ~ jliſc n geol. kousek rudovin; ~ jſtem n
geol. soustava žil (rudných); ~ trunm m (n)
e-ß Ganges geol. odzílek, odvětí žíly, odboučná
žíla; ein jehr důměs ~ trunm courek; ~ utmen pl.
geol. obruby n okraje rudné žíly; ~ verhalten n
geol. stav n poméry žíly; ~ vögeſ mpl. chodeci
(jpſch); ~ wäger (o ~ weger) m play. svlak, vnitro
lodní, planíka; ~ weiſe a. a) geol. = ~ miſ;
b) 3. ~ weſe bezahlen odběhati si dluh v koho
(pochůzkami); ~ zug m geol. žilné pásmo, sou-
stava rudných žíl.

Ganga (§) f E₁₃, zo. Pterocles alchata stepo-
kur krásný, khataj.

gangbar (§) I. a D₂₃. 1. schůdný, sestebný;
er Weg schuldu cesta. 2. ~ gäng 1.; ~ Münze
berný peníz; ~ er Artikel obdytné zboží; ~
Werte slova užívaná; ~ e Ware obdytné zboží;
~ fein: a) (o mincich) býti v oběhu; b) (o zbožn

jiti na obdyt. — II. s Gangbarkeit (§-) f
E₁₈.

Gangbar... (§...) ~ machung f: man beſchreue
tie ~ machung des Weges bylo usneseno, aby
cesta byla učiněna schůdnou.

gänge (§) I. a D₂₃. — II. ~ G~ f E₂₂

bez pl. = Gangbarkeit.

Gängez... (§...) = Gangz...

Gängel (§) m E₆ kolébadlo n kolébky.

Gängel... (§...) ~ band n (um ein Kind geben
um tebren voditko; das Kind am ~ande führen
ditě voditkem voditi; fig. 3. am ~ande führen
voditi na provázku koho; ~ fleisch n sekanina;
~ forb m prov. vid. = ~agen; ~ messer n sekáček;
~ wagen m voziček dětský.

Gängelchen (§...) n E₇ dim. od Gang r toto,
rejon. 5.

gängelu (§) C₁₂. I. vₙ (in) choditi jako malé
dité. — II. ¾ = 3. am Gängelbande (v toto) führen;
er läſt sich ~ dá se voditi (jako dětátko). 2. die
Wege ~ kolébkou houpati, kolébati; fig. geſ-
dene Träume ~ kojiti se krásnými nadějemi;
der Bach gängelt manchen gelbenen Traum potok
svýt hrčením budi mnohý zlatý sen. 3. I uch
Meißich ~ maso sekati.

gangen ~ (§-) p. p. prov. s od gehen (poet za
gegangen).

Gänger (§) m E₆, ~ in f E₁₉ chodec, f ~kyně.

Ganges (§) npr. m neskl. zem. id. ſekal.

Ganges... (§...) ~ ebene f rovina ganžská;
~ jüſſung f geol. = Gänamajſe; ~ jirſch m zo.
= Apisirjch; ~ jrokoſil n zo. = Gavial.

gangetisch (§-) a D₂₃, 3 ganžský.

ganghaft (§-) a D₂₃, 1. = gangbar 2. 2. O hor.
v žilách.

gängig (§) a D₂₃, 1. = gäng. 2. (aufenth)
běžný. 3. lov. vodivý. 4. ...gängig ve slož. na př.
vieł-ce Haus dům s mnohými chodbami.

Gangti-en... (§...) ~ artig a uzlinovatý;
~ geſlecht n pleteň uzlinová; ~ fern m jádřo
uzliny n gangliové; ~ knoten m = Ganglion;
~ förper mpl. telee uzlinové; ~ nervensystem n
čivstvo n nervstvo uzlinné; ~ jſtem n sou-
stava uzlinová n gangliová (sympathická);
~ jellen sfl. buňky uzlinové n gangliové;
~ jellenſchicht f vrstva buňek uzlinových
(v sitnire).

Ganglion (§ -§) ſrec.] n E₁₃ an. uzlina
(nervove látky: ganglie.

Ganglion... (§...) = Ganglienz...

gangliisch (§-) ſrec. a D₁₃ uzlinný.

Gangräne (§-) ſrec. f E₂₂ snět. mrt.

Gangräneſzenz (§ -§) [ſt.] f E₁₈ zesněti-
věni.

gangränſe)ieren (§ -§ -§) vₙ C₁₂ sně-
tivěti.

gangränös (§ -§) a D₂₃ snětivý.

gangjam ~ (§-) a D₂₃ = gangbar.

gangiren (§ -§) [ſpan.] v₄ C₁₂ (tež abs.)

v kartach: neprebiti.

Ganiter... (§ -§...) ~ baunm m bot. Elaeocarpus
ganitrus mastnoplod zpilovaný.

Ganivet (§ -§, šti -vē) [fr.] n chir. nožík.

Gannef (§) [hebr.] m E₂₅, ~ te (§) f E₂₂
= Dicb(in), Ganner(in).

gänſchaft]

— 100.2 —

[gar

—vcin m zert. husi vínó, voda (pitná); —weiſz
(—fauer) n roſolovaná husa; —zunge f: a) husi
jazyk; b) — Franentrant b).

gänſchaft (—) a D₂₁, husi, po způsobu
hus(im), fig. posetilý, houpy.

Ganjer(er) ☞ (—) m Eₘ = Säuſerid 1.
Gänjerich (—) m E₃ 1. houseŕ, husák.

2. bot. (vánje, fingertrant; falſcher — Potentilla
argentea mochna stríbrná.

ganſern (—) n₅ (b) 1₂ (o houſeru) pojímati husu.
Gäns-ſüſter (—) m E₆ = Gänſenjuſk 2. c).

Gänslein (—) n E₅ dim. od Gans v Gänſchen.

Gant (—) |lt.| f E₁₈ prov. j 1. = Auction;
die — iſt bei ihm auſgebrechten prodali mu svrchky
dražbou. 2. s. am. konkursſ, úpadek.

Gant..., gant... (—) prov j —anwalt m
správce konkursni podstaty; — buch n se-
znam prodejů dražebních; — commiſſár m =
Auctienater; —haus n dražební dům; —mann m
úpadee (= Cridatar); —maſſe f = Concursmaſſe;
—mäßig adv. dražbou, v dražbě; —metſter m
dražební správce; —proćiſſ m konkursni
proces; —regiſter n seznam věci dávaných
do dražby; —ſchuldner m úpadee, kridatar;
—mann; —ſtube f dražební siń, místnost
dražby; —dražební; —verfahren n = Concurs-
verfahren; —verſteigerung f = Gant 1.

ganten (—) v₄ C₁₃ 1. prodávati veřejnou
dražbou. 2. um et. — udělati návrh koupě n
dodávky čeho.

Gant(n)cr (—) mpl. E₆ (= Kantner) kant-
nýře, líhy, líziny.

Ganymed (—) E₉, E₁₆, —es (—) E₉
npr. m myth. id. (éšník bohá).

ganz (—) I. a D₂₁ celý (f-á, n-é); (all)
všeck (f-ka, n-ko), všechen (f-na, n-no);
(weil, völlig) píný; (vollentommen) úplný; dieječs
Ganf ist —, jeenes ist entzwei tato sklenice jest celá,
ona jest rozbita; die — Schuld bezheſlen za-
platiti celý dluh; die — ſtand celé město;
ein —es Zohr celý rok; von —er Zeela z celé n
z tě duše; —e deic Mionate celé trí mesiee;
—e Hahf celé číslo; ein —er Mann celý muž;
—cfr. adt Tage celý týden; den —en Tag (bin-
durch po celé den); das Buch ist nicht — Linha
neni celá, v knize scházejí listy; —er Fietier
celý n netlučený pepř; —er Marr hotový n
uciněný blázen, blázen i s čepičkou; —es
Bierd = Hengli; in —em (iepe vellem) Ernſt zela
vážně; in — Rusſland z celém Rusku; — Prag
celá Praha; —er Beweis píný dukaz; —maden
lev; a) zatáhnouti; b) srovnati (ſadu honče);
geol. celistvý, pevný; to pohoiſt ad) celistvý, ne-
dotknutý, nerozdělaný; —es (Seſein = V. —
II. adv. 1. cele, zela, do-; weſtlandiſt úplně;
er trant es — aus vypil to všecko; er hat es —
binntergeschlindt polki to celé (nerozkousł to); er
hat es — abgedrükhen opsal to do slova,
opsal to celé; — redt! (v odpovědi zela správně
právě!; — gewiſs zela n úplné jistě, za-
jistě, do(zajjista; — allein sám jediný, sám
a sám. samotinký; — 2. ſie ist — trauřa jest všecka
smutna; — erjedwen všeck polekán; das
ist et. — Andereſ (ver) (e)ndereſ, toſ né
zela jiného; v Bauer II. 2. 3. — und gar
zela, do-, naprosto, venkonicem, docista;

— und gar nicht nikterak, nijakž, naprosto ne,
dokonce ne — nikolivék; ich fürchte mich —
und gar nicht vor ihm nebojím se ho ani
trochu n ani dost málo; — und gar wie ein
Zedter zela (n právě) (tak) jako mrtyv.

4. er war — Angie und Chyr napjatě patrtil i po-
slouchal, mohl na tom nechati oči i uši;
er ist — der Mann daſu jest muž k tomu
zela způsobilý; er ist — der Bater jest celý
otee, (jest, ist) jakoby otec z oka vypadl. 5. o
dosti: — bübich geſchriebener Brief dosti pěkně na-
psaný list. — III. das G-e, ein G-es n 1. celek;
das G-e ist größer als der Theif celek jest větší
než díl. 2. úhrn(ný obnos); das G-e der Erb-
jchaft úhrn dědictvi. 3. advt. im G-en (o g-ču)
celkem, v celku; im G-eu und Großen celkem;
im G-en genommen celkem vzato; im G-en hat
der menſchliche Mörer 249 Knechen celkem má
lidské tělo 249 kosti; das ‚Zagen ist im G-eu
honba je v zátahu, lov je zatažený; im
G-en genommen zu všeche uvážice. — IV. s
Ganz f. gol., hor. houska (surového zeleza)
(= Gans 6.1. — V. s Gänze, Gänze (—) geol.
celina. — VI. s Ganzheit (—) f E₁₈ v heslo o sobě.

Ganz—, ganz—, (—) bier n pív, spra-
vediſve n silné pivo; —blätteriq a celolistý;
—blumig a bot. plnkovětý; —brctt n ⊙ celina,
peſtičtvrteční prkno, prkno silné ♃₄'₄'; —franz-
band m ⊙ vazba celá v kůži (= —lederband);
—holz n ⊙ tes. dříví celistvé n nerozřezané,
kuláč; —hufier m celovník; —inbubnig m
úplný invalida n neduživec vojenský; —jáh-
rig a celoročni; —fiemer mpl. 20. celozážbí;
—lederband m ⊙ vazba celá v kůži; —náh-
tiq a: —náhtige Vaterne rak. svítílna hořici po
celou noc; —pacht f nájem na všechen uži-
tek; —randig a bot. celokrajný; —ſciu n
v Ganzheit 1.; —vogct m větší druh drozdů;
—wollen a z čisté vlny; —zgung n drt. drt.

Gänze (—) f E₂₂ 1. † rak. = Gänzthe, Ge-
fammeit: nur — zúpina. zela; in der — celotně,
v celotě. 2. hor. nevytězené ložisko; cmige —
nekonečná délka ložiska.

Ganfheit (—) f E₁₈ 1. celost, úplnost.
2. (ent) oček. celek, úhrn.

gänſtliä) a D₂₁ celý, celistvý, úplný,
celkový, naprostý: adv. zela, naprosto,
úplné.

gappen C₁₂, gappen C₁₄ (—) v₄ (b) = jappen.
gar (—) I. a D₂₁ 1. hotov, dodělán, pripra-
ten; o pokrmech: dovařený, dopečený; das ‚Bro-
ten nicht redt — chlèb není dopečen; das ‚Dleijd
war nur halb — maso bylo jen na polo va-
řené n pečené; der Boden ist — (doder) půda jest
z�vprena. 2. ⊙ koſel. činný; nicht — nečinný;
das ‚Zeder — machen kůži udělati činnou n vy-
dělati; bot. a) (o kovech) očištěný; den Ţabl —
machen ocel vydělati n rafinovati† (= gerben);
b) to chodu pro spěly, pravidelný; der ‚Jen geht
—má spěly n pravidelný chod; c) (dieta)
dospělený, hotový. — II. adv. 1. zela, úplné;
dem) velmi, přilisch, dosti; —wenig velmi n přilis
málo; —ničs zela nic; pranic, ani za mák;
—nicht nikterak; —tein zela žádný, nijaký;
—ni, —zu sefr přilis; das ist — zu jdeň to
jest prekrásné; — zu viel ist ungefund přilis
mnnoho (všeho moc) škodí; ich ſell ihn weſt — ned

Gar-...]

— 1003 —

[Garde]

um Verzeichnung bitten? abych ho jesté (snad)
prosil za odpustění? nech - je jung († nech
so jiná) jestě tak mlád; id bin - zu froß; id
frene mid - jeher tesím se velice; bessr þát ato
nidt lépe pozdě, než nikdy; er ift - zu ein
ehrgeiziger Mam! jest přílišný ctizádostivec.
2. ☞ (gang) das Cien ift nidt - fertig jídlo není
dovareno; nicht - jehe Wechent ne celých sest
nedel; ganz und - e gang II. 3.; ☞ b,z neg.
die Reputation je - verlieren pozbývě vsi vážno-
sti. 3 (= jogar) dokonce, docela; du bedauernt
sie nech - ty ji dokonce lituješ; id dächte - !
warum nicht - ! (iron.) proč pak ne? snad ne,
co tě (a vás) napadá; kde pak! (i) to to!

Gar..., gar... ("...") -arbit f ⊙ spělení
a čistění a raffinování kovů; -arbeiter m ⊙
spělíč n čistí kovů; -ausbrechen n ⊙ hut. spélé
vylamování (polokryce); -aus: a) ú plněn
delovaný n dokončený n hotový; b) m (n)
a) 3-m den - aus maden doraziti koho; fig. úplně
zničiti koho, dokonati zkázu či; b) -aus beim
Triuten dopijená; -blifg m hut. spělný hřbitě;
-bräter m prov. l = -led; -brühe f ⊙ kožel.
břečka při dělaní usní činnými; -einschmel-
zun n ⊙ hut. dokujně, kryce. dokravování;
-cisen n ⊙ hut. spěník; -erz n ⊙ hor. dl-
pražená stríbrná ruda; -fass n ⊙ kožel. sud
na usné činné; -fener n hut. ohěln k vydělá-
vání n raffinování oceli; -flüssig a ⊙ hut.
spěnotekutý; -frischen n ⊙ hut spělé kuj-
nění, dokujnění zeleza: -gang m ⊙ hut.;
-gang des Höcbersens spély chod vysoké peci;
-gegerbt a ⊙ kožel. činně vydělaný; -gefrän
n ⊙ hut. = -trühe; -herd m ⊙ hut.: a) spělný
hrn (na měd); b) der greße -herd = -ofen,
Spleißenen; e) spely mědný sor, spělá mědná
truska; -loch m -lochin f. stravovatel, f -ka;
-lochen: a) %a dovariti, u-; b) n dovarení;
-fönig m ⊙ hut. mědený králík; -kráhe f ⊙
hut spěly mědný sor, spělá mědná truska;
-țiüche f veřejná obecná jídelna kuchyně;
-țiüchter m stravovatel; -țiücherei f strav-
vatelství; -kupfer n ⊙ hut. spělá n rosettová
med; -kupferfabrication f = -maden hut.
-kupferprobe f ⊙ hut. průba| na spělost n
čistotu mědi; -kupferklace f ⊙ = -klade;
-leder n ⊙ usně činná; -machen n vydělání
(kůze); ⊙ kožel. udělaní činným; hut. a) (in
Garberden) spělení černé mědi (v hrčen); b) (in
Spleißenen) spělení černé mědi v pecích plamen-
ných; -macher m ⊙ hut. spělár mědi; -ma-
chung f doděl(á)vání; -nichtsthun zahá-
lení, lenošení; -ofen m ⊙ hut. spělná pec na
měd; -periodc f ⊙ hut. doba spělení; -pfanne f
hut. spěná pánev; -probe f ⊙ hut. = -kupfer-
probe: -rost m ⊙ hut. dopražený sehnany
mědný lech; -röjten n ⊙ hut.: a) dopražení
rud; b) šesteré pražení sehnaného mědného
lechu (v Mansfeldu); -rostschmelzen n ⊙ hut. ta-
veni (šestkrát praženého sehnaného mědné
ho lechu) na černou měd, černomědné
taveni; -schaum m ⊙ hut. spěl, pecni n čugu-
nový grafit; -schaumabsonderung f vylou-
cení v výměsek spěli; -scheibe f ⊙ hut. spělá
mědná placka; -schlade f ⊙ hut.: a) spělá
kryčná truska; b) spělá mědná truska;
-schlafenarbeit f ⊙ hut. tavení spělého měd-

ného soru (a spelých mědných trusek) s měd-
nými rudami; -schlaenkupfer n ⊙ hut. měd
(necistá) od taveni spělého mědného soru
(n spelych mědných trusek); -schlaenroßt m
⊗ ⊙ hut. prazený spély mědný sor, prazené
spélé medné trusky; -schlaenroßtkupfer n
⊗ ⊙ hut. měd od taveni prazeného spělého
soru (medného); -schlaenkchemelzen n ⊙ hut.
taveni spelych mědných trusek m médného
soru; -schlaenkemstc m ⊙ hut. mědný lech
od taveni spélého soru n spelých trusek;
-chemelzend a, -schmetzig a hut. tuhotavný;
-sein n ⊙ = (Gar 1.); -sole f ⊙ sol. gra-
dovka, gradovaná solanka, gradovaný solný
rosol; -span m hut. ukázka mědi (na její
spělost); -spanprobe f ⊙ hut. = -spanprobe;
-güic n kus čistěné soli.

Garafj cl (→-) f E₂₂ bot. = Benedicentrant.
gemeine - Geum urbanum kuklík obecný; Geum
rivale kuklík potocní.

Garancin (~~-~) [fr.] n E₂₅ bez pl. Rubia
tinctorum marina, mo-

Garant (→-| tr.] m E₂₅ ručitel (= Bürge).

Garantic (→-|) [fr.] f E₁₈ záruka; Bertau
unter - prodej se zárukou.

Garantic... (→→...) -losigkeit f nedostatek
záruby; -marke f zaručná známka; -schein m
ručie list, zaručná listina.

garantieren (→-→| [fr.] vₐ C₁₂ ručiti, za-
ruciti; (= bürger für sich, verbürgen).

Garaffen tep. c. V. Skáře.

Garb... (→...) -habel m ⊙ karbovník.

Gärb... v gerb...

Garbe (→-) f E₂₂ 1. snop; den Reggen in →n
binden vázati žito do snopů; e-e abacyreidene
oklep(ek.) fig. poet. der Laa der →n den zni.
2. bot. a) Achillca rebríček; gewürztaße =
Baljamarbe; schwarze = Zschafgarbe; b) prov. =
Rebelümmel b); e) = Erdeichel c). 3. fez. krko-
víčka; -ce. 4. bot. paket† pri raffinování šeleza.

gärbeſicren (→-→|) vₐ C₁₂ železnou rudu
na drobno tlouci (k taveni připravovati).

garben ↗ (→-) vₙ (b) C₁₂ vázati snopy,
snopovati.

Garben..., garben... ("...") -band n:
a) -band von Streb površlo; b) -band von Reifen-
rutten houž vbová; -bindepſlock m roubik;
-hinder(in f) m vazač (snopů), snopař;
-hindel n došek, kyč, snopek; -fener m
snopovka; -förmig a snopovitý; -gabel f ⊙
podávky (na snopy); -hauſe m hosp. kupka,
mandel; -ſchichter m skladá, vernáča snopů,
vrstevník, snopkář; -ſchiefer m geol. snopková
břídlice; -ſchent m desatý snop, desátek
 snopový), posnopné.

gärben (→-) vₐ C₁₂ = gerben.

Garbo (→-) [it.] m slušnost, dvornost.

Garce (εi gars') [fr.] f děvka.

Garcinic (→-→) f E₂₂ bot.: geſchäftige - Gar-
cinia cambogia mangostana lichá.

Garçon (en sōō [fr.] m E₁₅ hoch, mladík,
mladenec, zejm. tež sklepník.

garonnieren (→-→|) [fr.] vₙ (b) C₁₂ =
knabenschönberei treiben.

Garda-fee (→-) m E₉ Gardské jezero.

Garde (→-) [fr.] f E₂₂ voj. garda'; tělesná
n životní stráž.

Garde...

— 1004 —

[Garnifon...

Garde... («...») vj. -cavallerist m gardový
jezdec, jízdný gardista; -corps n sbor gar-
dový: -regiment n gardový pluk.

Garderobe (~-~) |[lt.] f E₂₃ 1. satna, -ice.
2. satstvo. 3. ♃ = Sejinde. 4. záchod.

Garderoben... (~-~) -auffecher m
dozorec šatny; -genie n chytrý sloužící,
chytrá služka, ciperná panská; -halter m
véšák; -meißer m správec šatny, šatnický;
-personale n soby při šatstvu.

Garderobier (au-bj) |[fr.] m E₁₅ id., šatovník,
šatnický, správec šatny.

Garderobiere [fr.] f šatnická, gardero-
biérka†.

Gardian (↓-) [it.] m E₃ = Guatian.

Gardine (~-) |[lt.] f E₂₂ rouška, záclona,
opona, závěs(a).

Gardinen... (~-~) -arm m rameno (ve
zdi) na zavěšení roušky; -brett n prkno,
na němž rouška připevněna; -halter m =
-arm; -predigt f manželské kážáničko;
-tlange f tyč, na níž jest záclona připev-
něna.

Gardišt (~) [fr.] m E₁₀ voj. vojin od gardy, gardista], stražník.

Gare (~) f E₂₂ 1. ⊕ dovařenost; oreirozralost.
2. hosp. a) kyprost pády; b) (Tünger) hnůj; c) ule-
žení, dospělost 3. věl. ~ des Weißels dosta-
těnost (krdlovny k rozmnožování). 4. ⊕ hut. spělost,
dodělanost, hotovost, stupeň spělosti. 5. kožel.
činnost. 6. = Gardé.

gare (↓-) |[fr.] int. pozor! vari! stranou!

Garcíš (f) (~-) n E₁₁. Garcíaš (~-) m E₆
20. Carassius vulgaris karas obečný.

garen ⊕ (~-) (I.) I. %a = gar (v 1. 2.) maden;
hut. dospěti, spělití; ~d spělný. — II. %a (b) der
Wasbarg gart měch pracuje. — III. % b ~ n
E₇ bez pl. = Gar-maden.

gären (↓-) v gäbren x.

Garenc (~-) |[fr.] f E₂₂ obora na králíky,
králíči sádek n remízek†, králíkárna.

gargarischeren (~-~) %a C₁₂ kloktati.

Gargarisma (~-~) |[rec.] n kloktadlo.

Gargarismus (~-~) m, Gargarisation
(~-~) |[lt.] f E₁₈ kloktání.

Gargel ⊕ (~-) f E₂₂ bed. zejkšt (= Sergel);
tie ~ maden vtírati n udělati zejk; die ~ ein-
treten vtírati zejk; den Boden aus der ~ heraus-
treiben dno vybedniti ze zejku; den Boden in
tie ~ einlassen o einseten dno do zejku vsaditi.

Gargel... (~-...) -hobel m ⊕ bed. zejkovec;
-kamm m ⊕ = -äge; -äge f ⊕ vtěrák.
zatěračka.

Gargote (~-~) |[fr.] f E₁₂ krěma, jidelna.

Garheit ⊕ (~-) f E₁₈ = Gare 1., 2.

Garibaldi... (~-~) -hut m garibaldovský
klobouk. širák.

Garibaldianer (~-~) m E₆, ~in f E₁₉
Garibaldián, f -ka.

garibaldisch (~-~) a D₂₃ garibaldovský.

garig (~) I. a D₂₃ 1. věl. o mateč: schopná
rozpluvování. 2. prov. j = bequem. — II. s
Garigkeit ⊕ (~-~) f E₁₈ věl. v Gare 3.

Garmond-(schrift) (~-~) f knihl. garmon-
d(ové písmo) = Corpus.

Garn (b) n E. 1. příze; Prv. wer grebes ~
will spinnen, wird grebes Tuch gewinnen; wie das

→, so das Tuch jak si usteleš, tak si lehnes;
jaká setba, taková žen. 2. síť, tenata; das ~
ausfüllen tenata naléceti; aus dem ~c brechen
prothronouti tenata; in das ~ gečsen zejim. fig.
jiti do pasti; S. im ~c haben mít i koho ve své
moci; e-n (Simpel ins ~ lochen o ziehen chytay
hyla na vějičku. 3. fig. ~ spinnen zaprádati
vypravování, vypravovati. 4. zo. ćepec (druhý
zaludek přežvýkaveč).

Garn... (~...) -appreztur f textul, upravování
příze, totuž: a) propařování; b) setření uzlíků
a nečistot; c) opalování; d) sílení; -baum m
⊕ tkale. vratidlo osnovové; -baumrinc f ⊕
bičík; -berechnung f textul. výpočet množství
příze potřebné pro látku; -drehung f textul.
točení nitové; -dynamometer m ⊕ písd. stroj
na zkoumání síly nití (trháním); -ende n ⊕
tkale. konec (a pasmice); -färber m barví příze;
-gabel f lov. = -slange; -handel m obchod
(s) přízi; -händler m obchodník (s) přízi,
přezák; -hajpel f ⊕ viják, moták; -haus n
tenatnice; -keje m 70. Conus miles homolie
přádlová; -knäuc n klubko příze; -koker m
textul. potáč: -länge f textul. délka nitě jednoho
steuikun předena; -leute mpl. ryb, lidé táhrouci
síte; -majsche f lov. oko v síti; -meister m ryb,
porybný; -neß n ⊕ = Garn 2.; -nummer f
textul. číslo příze: -partie f textul. množství
příze o jednom prádle a barvě; -prcffe f ⊕
přád, lis na stlačení příze pro obchod; -rcuse f
⊕ vrše sílová n ze síti; -sach, -schvála m
lov. náhonec, vlk; -jortierwage f textul. =
~wage; -spule f cívka, vřetenee, pístala;
~slange f lov. (roz)soška, rozpor(k)a, roha-
tina, tenetní vidlička. -stock m ⊕ hedv. stojan,
hůl; ~štirer m (Oleumaden) vazbář, síťař, te-
natří; ~štíc n přadeno; trocfernuncchine f
textul. stroj na sušení příze; -verbrauch m
spotřeba příze pro jistě množství látky po
odečtení ztráty v délce; -wage f ⊕ váha
k určování jemnosti příze; -wand f lov. zeč
z tenat; -weber m ⊕ tkadle příze; -wc
berei f ⊕: a) tkani přize; b) tkalcovna
příze; -webiluht m ⊕ stav na přízi; -weise,
-winde f (swijadlo, viják; -winder(in) f m
⊕ naviječ, f ~ka; -wicel m ⊕ tkale. cívka
odvíjeci; -zahl f textul. šteník; -zug m
= Schlug.

Garnat (~) m E₁. 20. Fa'at'mon squilla
garnat† jedlý. 2. hasák, zdvihák těch čich garnen.

Garnete le (~-) f E₂₂ 20. Cancer crangon
garnat† obečný.

Garnec fen... (~-~) -aßel f 70. Bopyrus
squillarum cizopasná benuska garnátová;
-kreße mpl. v Garne(c)le.

garnen (~) a D₂₃ z příze.

garnieren (~-~) |[fr.] I. %a C₁₂ 1. k. tuč. pr.
olemovati, ovrubovati láku, ozdobiti, obklá-
dati. 2. kuch. obkládati p obložiti. 3. garnierte
Zimbe pokoj s nábytkem. — II. % G~ n E₇
bez pl., Garnicnung f E₁₈ = kejeben II.

Garnif(f)el (~-) f E₂₂ = Garaffel.

Garnifon (~-) |[fr.] f E₁₈ voj. posádka (=
Befalbung); in ~ stehen o liegen být posádkou.

Garnifon... (~-~) -dienſt m služba v posádce; -ſchule f škola posádky; -ſladi f

garnifonieren]

— 1005 —

[Garten...

město s posádkou; -verwaltung f správa
posádky.

garnifonieren (—→) vₙ (b) C₁₂ býti n ležeti
posádkou.

Garnifons... (—→...) = Garnifons..., na př.
-arrest m posádková vežnice
-bataillon n
-posádkový prapor; -firsche f vejenský v
-posádkový kostel; -leben n život v po-
sádce; -schule f škola služby posádkové
n škola vejenská.

Garnitur (—) [fr.] f E₁₈ 1. (= Vjat)
obložení, obruba; voj. c-s Gewehres kování
n ručnice a pusky. 2. z. rue. pr. ovruba,
ozdoba, lem. 3. am Schießgewehr kování;
garnitura↑, soubor, souprava, úbor.

Gart vrot'c (—→) [span.] f E₁₂ a) roub(ik)
(na zardousení); b) zardoušení roubem.

ga(v)ro(t)icren I. v₆ C₁₂ svázati,
spoutati, svírati. — II. % G- n E₇ bez pl.
Ga(v)ro(t)ierung f E₁₈.

Garrulität (—→) [It.] f E₁₈ stěbetavost.
gartig (—) I a D₂,³ 1. (haischit) ošklivý,
škaredý, ohyzdňný; (etehaßt) odporný; (johmigt)
špinavý, zamazaný; -cr Měnch ošklivec.
2. adv., fig. hrozně, velice, nesmírně. —
II. s Garstigkeit f E₁₈ ošklivost.

Gart (c) E₁₈, c E₂₂ (obě tež neskl.) [fr. garde] f
potulka.

Gart... (—...) -brüder mpl. potulující se
vojáci.

Gärtchen (—). Gärtlein (—) n E₇ dim.
od Garten zahrádka.

Garte (—) f E₂ = Gart.

Garten (—) m E₅ zahrada, sad; kleiner
zahrádka, sádek; fig. das wird ihm im - wachsen
tomu neujd, tomu se nevyhne; das ist nicht
in m - gewachsen to není (kvítek) z jeho za-
hrádky n z jeho hlavy.

garten (—) vₙ (b) C₁₃ toulati se, potulo-
vati se (v Gart).

Garten..., garden... (—...) -afer m =
-feld; -ammer f 20. Emberiza hortulana strnad
zahradní; -ampfer m bot. Rumex patientia
škovik zahradní; -amfel f 20. = -ammer;
-anemone f bot. Anemone hortensis sasanka
hvězdovitá, růžička; -anlage f 1 zakládká
zahrady. 2. zahrada, sad; -außtalt f za-
hradnický ústav; -apfel m stěpne jablko;
-arbeit f prace zahradní n v zahradě;
-arbeiter m dělník v zahradě pracující;
-artischcfe f bot. = wäljde Tijel; -after f bot.
Callistephus sive Aster chinensis hvězdník čin-
ský, „astra“; -außscher m dozorez nad za-
hradou; -aurikel f bot. Primula auricula
hortensis prvosenka zahradní, aurikule↑, med-
vědi ouško; -balsam m: a) = Balsamgarbe;
b) = Basilienmünze; -balsamine f bot. Balsa-
mina hortensis balsamina| zahradní; -bank f
lavice zahradní n sadová; -bau m (bez fl.)
1. správa n úprava n hledění zahrady. 2. za-
hradnictví; -bau-austellung f zahradnická
výstava; -bau-ge sellschaft f zahradnický
spolek, zahradnická společnost; -bau-
schule f škola zahradnická; -bauer m
zahradní; -baum m zahradní n stěpmý v ovocný
strom; -beet n: a) = Beet I. b) záhon za-
hradní, hřádka; -beifuß m bot. = Frauenbeifuß;

-bestellung f = -ban; -bibernelle f vot. =
Vederblume; -biene f 20. věela domácí;
-birnenele f 20. Taemocampa munda přimo-
cánice ovocná; -birnipsinner m 20 Posthesia
aurifua bekyně pižmová; -blume f 1. za-
hradní kvetina. 2. bot. Chrysanthemum coro-
narium bylice zlatěn, zlatý květ; -bödlein n
bot = Dentifümmen; -bohne f bot. Phaseolus
pudgaris fazol ledvinková, bob; -buch n za-
hradnická kniha; -butterblume f bot. Calendula
officinalis měsíček, sluníčko; -dünur f =
-ban; -enpresse f bot. = Buschenpresse; -dilc f bot.
Anethum graveolens kopr zahradnický; -dilc f
bot. artyčok; -dosten m bot. Origanum hortense
dobromysl n majorána n marjánka voně-
kras letní; -cibisch m bot. Althaea frutex
proskurník, aibis, ibišek; -entwurf m plán
zahrady; -coppich m bot. Apium graveolens
celer; -erdberec f bot. Fragaria vesca culta
jahodník n jahoda zahradní n stěpmá; -erd-
schuecke f 20. Limax hortensis slímak zahradní;
-erde f prst, zahradní země; -cuthorvic f
bot. Euphorbia peplus prysée okrouhlý n za-
hradní; -feld n (o)hrazené pole; -fenchel m
bot. Foeniculum vulgare fenylk| obecný; -fint m
20. = Blutfint; -freude f = -hust; -freund m
přítel zahrad(nietvi), sadomil; -frosch m 20.
Rana temporaria rosníčka; -frucht f plod n
ovoce zahradní; -geiß f bot. Aethusa cyna-
pium kozi petržel; -gemüse n zelenina; -ge-
rath n náčiní zahradnické; -gewüs n =
-pfaste; -geleise f bot. Aethusa cynapium kozi
petržel; -göttin f bohyně zahrad; (u kland) Pomona; -grasmiüde f 20. lleine -grasmiüde
Sylvia hortensis pénice slaviková; -grund m
zahradiva; -gurke f bot. Cucumis sativus okurka;
-haarmiüde f 20 Bibio hortulanus muchnice
zahradní; -hake, -hane f motyčka; -hafers-
wurz f bot. Scorzonera hispanica hadimord
obecný, černý kořen; -hahn m bot. = Sbar-
rante; -hane f = -hade; -haus n 1. dům
v zahradě. 2. dům se zahradou. 3. w -häus-
chen n altán, besídka; třířidhes -haus kiosk|,
-heidekraut n bot. = Aurentraut; -heil n bot
= Sbarraute; -hippe f © žabka zahradnická;
-hindfünt n Cichorium bot. cekanka obecná;
-hopsen m bot. Humulus lupulus chmel obec-
ný; -huhn n zert., kuch. nadiváná hlávka zelná;
-hüpfer m 20. = Erdhüf; -hacinthe f bot Hy-
cinthus orientalis hyacint n bazatuta obecná,
jacek východozemní; -immortelle f bot. Heli-
chrysum bracteatum smillistenatý; -kalenderm
zahradnický kalendář; -famille f bot. = Tel-
famille; -kerbel m bot. Cercfolium sativum kerb-
lík setv.; -firsche f bot. = Morelle; -flee m bot.
= Appententraut; -kitt m = Gärtentritt; -knedt m
dělník zahradní; -kohl m bot. Brassica oleracea
brukev, zelí, kapusta, karfiol†; -frähe f 20.
= Cideſhäßer; -krauseminze f bot Mentha crispa
máta kaderava, balsam kadeřavý n kudrnatý
n zahradní, balšínek. kučeračka; -kraut m
bot. = Scharbarbe; -kresse f bot.: a) Lepidium
sativum vesnovka setá, řěicha b). = Kerbel;
-fugel f zahradní koule, „ohníček“; -kümmerl m
= Bvettümmel; -funde f zahradnictví; -kun-
dige(r) m zahradník; -kümmerling m bot.
Cucumis sativus okurka; -kunst f umění za-

Garten...

— 1006 —

[Gärtner

hradnické, (kraso)zahradnictví; -künftler m umělecký zahradník; -türbis m bot. Cucurbita pepo tyke obecná; -land n a) země, v níž jest mnoho zahrad; b) země hodící se k zakladání zahrad, zahradní půda; -lattich m bot. Lactuca sativa locika zahradní; -laubfäserm 10. Phyllostpertha horticola listokaz zahradní; -lautfänger, -laubvogel m 10. Hypolais icterina sedmihlásek; -laube f 1. (zahradní) besídka, loubi 2. (asop); -lauch m bot. Allium sativum ceske bocený; -laußäfer m 10. Carabus hortensis střevlík zahradní; -Icimfraut n bot. = Wüldelnete b); -leiter f zahradnický žebřík; -leiter mit er Znige spírák; -lerche f bot Anthus pratensis linduška luční; -löwenmaut n bot. = Bertram II. b), Berghopfen, Vergunnuße; -lupine f bot. = Pitterbehne; -luft f záliba v zahradnictví; -majoran m voněkras, marjánka; -maube f bot. = Baumreise; -mangold m bot. = Weißfebt; -mark m bot. = cippich; -maßliebchen n bot. = ausdauerndes -maßliebchen Bellis hortensis sedmikräsä chudobka zahradní; -maßig adv. zahradnický, po zahradnicku; -maus f 20. Arvicola arvalis hrabos polní; -melde f bot. = Barthardšrant; -melisse f bot. = Melissa officinalis vělník, rojovník; -mengelwurz f bot. Rumex patientia štovik zahradní; -messer n nůž zahradnický, žabka, kosír, klukovec; -minze f, -minze fbot = Baſſilen-minze; -miſpelbaum m bot. Mespilus germanica měspule obecná; -mohu m 10. Papaver somniferum mák zahradní; -miüde 20. Tipula hortorum tiplice zahradní; -muſk f zahradní hudba n koncert; -nachtschatten m bot. = Verſte(n)frant 3.; -nägелеin n, -nele f bot. Dianthus caryophyllus hvozdík karafiat, karafiat domácí, hvozdíčka, klině, hvozdík obecný, hvozdíček; -ničelle f bot. = Brant (v toto 4. a) in Haaren; -oleaster m bot. Elaeagnus hortensis hlošina, oliva česká planá n stríbrná n vonná; -pappel f bot.: a) = Baumreise; b) = Feldmalve; -pastinakenwurzel f bot. Pastinaca sativa pastinák setý; -pflanze frostlina n bylina zahradní; -philosophen mpl. filosofové Epikuršti n zahradní, Epikurejei; -polci m bot. Mentha pulegium polej; -primel f bot. = aurilief; -product n plodina zahradní; -promenade f procházka zahradou n pů zahradé; -quendel m bot. = Belenfraut b); -rade f bot. Agrostemma koukol; -ranunkel f bot. Ranunculus asiaticus pryskvrník mnohobarevný n zahradní n turecký, blíšké asijský; -rapunzel f bot.: a) Oenothera biennis pupalka řepka; b) Sium sisarum sevlak sladký n cukrový; -raute f bot. Ruta graveolens routa obecná; -recht n právo ohrazení; -reſede f bot. Reseda odorata rýt vonný, rezeß; -rettig m bot. = Herellenradiadoschen; gemüter -rettig Raphanus sativus radicula řetkvička, řetkev setá n sevní; -ringelblume f bot. Calendula officinalis krušíček (obecný), pamplak: -ritterſporn m bot. Delphinium aphyces ostrožka znamenaná n psaná, svalník královský; -rohr n bot. Arundo donax trest obecná, rákos velký; -roſe f bot. Rosa centifolia růže stolistá; -rojenwidler m 10. Argyrotoxa Forskaleana zavijec n obaleč růžový; -rothschwanz m, -rothschwänzchen n. -röthſ

ling m 20. Ruticilla phoenicurus rehek zahradní; -riibe f Brassica napus řepka, tuřín, kolník; -saał m salon do zahrad, veranda; -safran m = Bischoſcredo; -ságe f zahradnická pilka; -ſatat m bot. = lattich; -ſalbei m = Crelhatbei; -ſaturei f bot Saturea hortensis saturajka, santorinka, číbr; -ſaucramſer m bot. Rumex acetosa štovik obecný; -ſaule f kuna; -ſchäf m 20. = Diegenjänger; -ſcharach m bot. Salvia sclarea řalvě pikát, salvěj vonná n polní n planá; -ſchausel f lopata zahradnická, řvě; -ſchauk m = -wirtchaſt; -ſchere f zahradnické nůžky; -ſchierling m bot.: a) Conium maculatum bolehlav blamatý; b) = gleiſe; -ſchläſerm 20. Eliomys Nitela pěch zahradní; -ſchliſſelblume f bot. Primula elatior prvoſenka bledožlutá; -ſchneede f bot. Helix pomatia hlemčýd zahradní; -ſchunr f zahradnická šňura; -ſchule f zahradnická škol(k)a; -ſchwarſimmel m = Brant (v toto 4. a) in Haaren; -ſellerie f m = cippich; -ſenſ m = Brant; Sinapis alba horečice bílá; -ſpargel m bot. Asparagus officinalis chřeſt obecná; -pinat m bot. Spinacia oleracea špenát zelén; -ſpríje f zahradní stříkačka; -strohblume f bot. = inmertelle; -thor n vrata zahradní n do zahrady; -thymian m bot Thymus vulgaris douška obecná, týmián↑, dymián↑, thým↑ vonný, římská n vlášská materiě douška, demuš; -tulpe f bot. Tulipa gesneriana tulipan obecný n zahradní n Gersnerův: -ulme f bot. Ulmus suberosa jilm zahradní; -unterhaltung f, -vergnüigen n zábava zahradní; -verein m = Baulein; -vergiſmeinčiſt n bot.: a) Omphaloles verna pupenka jarní; b) = Rübbtingegedenmein: -walje f válec zahradní; -wege m cestička n stezka n pěšina zahradní; -wegechede f 10. Arion hortensis plzák zahradní; -wegewart m = Ciderie; -werk n 1. růžné zahrady. 2 zahradnictví (= Gärtnerei); -vermut m bot. Artemisia pontica pelyněk pontický; -wesen n zahradnictví; -wihſem m bot. = Barneſke; -windblume f bot. Anemone hortensis sasankazahradní; -wirtchaſſt f 1. hospodářství zahradnické, sadařství, zahradnictví. 2. zahradní hostinee: -witwenblume f bot. Astrocephalus atropurpureus hlaváč černorudý; -woſiſmitch f bot. Euphorbia helio copia prýšec kolovratec; -wucherblume f bot. = Blume 2.; -wurz f = Cherrante; -yſop m bot. = Behnenfraut b); -jaun m zahradní plot: -jčitung f zahradnické noviny; -jeſt n pavillon†.

Gärt-hau (21) m E3, Gart-theil (22) n E3 Hypericum třezalka, zděšenec, llemes = Čertlieferlein, Reidbergen.

Gart-hilf (22) m E3 = Cherrante.

gartieren (21-22) v'n (b) C12 potulovati se. Gärtler (22) m E6 rak. barčeník, domkár se zahradou u domku (= Gärtner 2.).

Gärtner (22) m E6, -in f E19 1. zahradník, f-ice; den Bed zum maden udělati kozla zahradníkem. 2. = Säutler. 3. to. a) = Gärzenammer; b) Carabus auratus střevlík zlatý. 4. Prv. v Bed 2. 5. = Mündergärtner(m).

Gärtner...

— 1007 —

[Gäſſe]

Gärtner..., gärtner... ("...") -art f
zahradnický způsob; nach -art po zahrad-
nicku; -bursche m zahradnický (pomocník);
-itt m zahradnická malta, zahradnický
maz; -kunst f = Gartentuít; -messer n
= Garteneijer; -mäßig a zahradnický, po
zahradnicku (= gärtnerisch).

Gärtnerei ("~2") f E₁₈ 1. zahradnictví.
2. zavod zahradnický.

Gärtnerei... (~2...) -betrieb m zahrad-
nictví.

gärtnerisch ("~2") a D₂/₃ zahradnický.

gärtneru ("~2") vₘ (b) C₁₂ zahradnici.

Gärtners... ("~2...") -frau f žena zahrad-
nikova. f zahradnice.

Gäſ ("~2, ~4") |fr.| n (♀ m). sg. D₀, pl. E₁
1. plyn (zjem. svítivý); (Gäſe im Darm plyny ve
střevách, větry. 2. ⊕ hor. = Grubengaß, Schlag-
metter.

Gäſ...; gäſ... ("...", "~2...") -abſchließungs-
ring m voj. kruh uzavirající proti plynům n
nepřúplný v děla zadovky; -anlage f
zařízení plynu; Wäſſer und -anlage zařízení
vody a plynu; -anſammlung f plynatost;
-anstalt f ⊕ plynárna; -anstiefer m -au-
žiunder m, -arbeiter m ⊕ rozsvěčovač plynu;
-arbeiter m: a) v předch.; b) dělník při vý-
robě plynu; -apparat m ⊕ plynový přístroj;
-art f druh plynu; -artig a plýnný, na způsob
plynu, plynovitý; -äther m = Leuchtspiritus;
-ausströmung f ⊕ hor. vyronění n výrobn plynů
(důlních); -hassin n, -behälter m ⊕ plyn-
jem; -bedarf m spotřeba plynu; -beheizung f
topení plynou; -beleuchtung f osvětlení
plynem n -ové; -beleuchtungsanstalt f =
-anstalt; -beleuchtungsgeſelſchaft f společ-
nost plynárnická; -bercitung f = -fabrication;
-bildend a = erzeugend; -bildung f tvoření
plynu; -brenner m ⊕: 1. hořák plynový,
plamennik. 2. zehadlo plynové; -coke v -lets;
-condensation f zhuštění plynů; -curato-
rium n správní rada plynárny; -dicht a ne-
prostupný n neproniknutelný plynou; -cin-
richtung f zařízení plynové; -entbindungs-
apparat m plynopudka; -entwicelung f ⊕
vyvinování plynů; -entwicelungsrohr n tru-
bice plynopudná; -entziehungsapparat m ⊕
= -fang; -eruption f ⊕ hor. vysutí n vývrh
n vyvržení sopténi důlněv; -cr-
zeugend a chem. plynotvorný, vytvořující n
vyrabející plyn; -erzeuger m výrobce plynu;
-erzeugung f, -fabrication f ⊕ vyrábění n vý-
roba plynu (světelného), plynarství; -fabrik f
prov. j = -anstalt; -fähigkeit f chem. plynovitost,
plynotvárnost; -fang m ⊕ hat. plynojem ko-
lošníkový; -feuerung f ⊕ topení plynem
n-ové; -flammef plamen plynový; -flamm-
ofen m ⊕ hat. plynová plamenná pec (n pla-
menovka); -flammofenfrischen n ⊕ pudlo-
vání s plynem n plynové; -form f chem. sku-
pensví plynové; -förmig a plýnný, po-
doby plynové, plynovitý, plynotvárný (=
-artig); -förmigfeit f = -fähigfeit; -gene-
rator m ⊕ plynový generátor, plynovník;
-geruch m zápach plynový n plynem; -ge-
ſelſchaft f společnost plynárničků; -haltig a
obsahující plyn; -heizung f = -feuerung;

-inhalationskrankheit f nemoc způsobená
vdechováním plynů; -inspector m dozorce
plynárni: -installation zavedení plynu do
domu, plynovod; -kalk m plynové vápno;
-kohle f plynové uhlí; -koke m, -koks m koks†
z plynárny n plynářský; -kraft-maschine f
stroj plynový n plynem hnaný, stroj
(= -maschine); -kraut a nemocný z plynů;
-krone f plynový lustr; -laterne f svítilna
plynová; -leitung f plynovod; -ütrungs-
röhren fpl. plynov (odn) e n plynopudné třou;
-licht n světlo plynové; -maschine f ⊕ stroj
n motor plynový; -messer m ⊕ meridlo plynu;
-messerständeaufnahmsbüchlein n zápisník
o stavu plynoméru; -messerfüßen fpl. pod-
pürky k plynoméru; -messerventil n záklopka
v plynoméru; -messung f plynomérství;
-motor m ⊕ = -maschine; -ofen m: 1. plyn-
vá kamna. 2. ⊕ hat. plynová pec; -ofen-
haus n plynopalna; -öl n ⊕ plynový olej;
-puddeln ⊕ hat. = -flammofenfriden; -puddel-
ofen m ⊕ hat. plynová pudlova; -quelle f
pramen plynový n -rodný; -regenerator m
⊕ plynový regenerátor; -regulator m regu-
látor n řídič plynu, plynopud, -rejvoboir n
plynojem; -rohr n, -röhre f = -leitungsvößre;
-röhrenhstitem n, -röhrenzug m řad plynov-
vodný, potrubí plynovodné; -röhlofen m ⊕
hut. plynová pražná pec (n pražnice); -jchmelz-
ofen m ⊕ hat. plynová tavná pec (n tavnice);
-jengmaschine f úpr. latek opalovací stroj
s plamenem plynovým; -strom m proud
plynu; -uhr f ⊕ = -messer; -vorrath m zá-
soba plynu; -bulcane pl. zem. moſety†, plyno-
mety; -wanne f vana plynopudná; -wasser n:
a) voda plynem nasycená, voda plynárničká;
b) voda v plynoméru; -wechsel m ék, výměna
plynů; -werk n ⊕ = -anstalt; -žiunder m ⊕ =
-anstiefer.

gäſchen ("~2") vₘ (b) C₁₂₄, 14 šuměti, pěniti;
(außraußen) vřiti; (gäßen) kvasiti se.

Gäſcht ("~2") m E₃ 1. = Gährung. 2. = Gliicht.
3. = Heje.

Gäſcht... ("~2...") -wurm m = Ţchaunvicade.

Gäſconguer (~2-) E₆, Gasconier m, -in f
E₁₉ Gaskonec, f -ka.

gaseo(g)uſich ("~2-, ~2") I. a D₂/₃ gaskon-
ský. - II. G- n neskl., das G-e D₂/₃ gaskon-
ština.

Gaskonnade (~2-) f E₂₂ gaskonáła†,
chvastounství, chvástavost, chlubnost.

Gäſe ("~2") I. f E₂₂ obch. = Gäſe. - II. pl.
od Gäs.

Gäſe ("~2") f E₂₂, 20. a) Abramis Vimba podou-
stev; b) Idus melanotus jesen, ryba májová
(= Wöje).

Gäſel ("~2") [arab.] n E₉ = Gäsſel.

gäſen ⊕ ("~2") vₐ C₁₄ tkale. opalovati plynem.

Gäſler ("~2") m E₉ złod. = Käuwer.

Gäſometer ("~2~") m E₆ = Gasbehälter, Gas-
messer.

Gäſpe ("~2") f E₂₂ (- Meßt přehršt(l), pře-
houšli (mouky) (obě hrati v jedno spojené).

Gäſchen ("~2") n E₇ ulička.

Gäſse ("~2") f E₂₂ (prov. j pl. Gäßen) ulice;
greße ~ trída; kleine ~ = Gäßchen; auf der ~ na

Gassel

1008

[gästen

ulici; auf det ~ herumlanfen toulati se po ulici; ~ aus, ~ cin, von ~ zu ~ z ulice do ulice; er ist Hans (Dampf) in allen ~n je (kmotr) ~sudhyhl je) je ho videt všude; nicht von der ~ jein nebyti (sebrán) s ulice, býti z dobré rodiny; ~m nicht über die ~ trauen nedůvěrovati komu ani za mák.

2. (z. im Gebirge, Hohwieg, Zichtnitz) úvoz, rokle.

3. ulička, cesta mezi stromy atd., alej, stromorádi; fig. v Dreibet 2. 3. prostora mezi dvěma řadami lidí; drubdy voj. ~nt (Ziepkruhen) faufen běhati ulici; prov. J Bier (v Wein) über die ~ vivo (n vino) přes ulici. 4. typ. a) ulička (prostor mezi regály, kde sazeči stojó; b) vadná sazba uličková, sazečská pěsinka. 5. O tkale. chyba v látee. ulice cesta (novotávateľí utřežním nitá); chyba v látee, nenahradli-li se při tkani utřežná nit, žebřík.

Gassel (z.) f. E₁₈ prkno na sázení chleba do peci.

Gässeln (z.) C₁₂ I. %n (b) prov. J = senfertern I. 1. — II. %a O pk. sázeti chleba do (horké) peci, aby rychle hmědl.

Gassen..., gassen..., (z. ...), -auslauf m pouličný shon; -bettei m pouliční žebrota; -bettler m pouliční žebrák; -bube m uličník; -bubenstreich m uličnický kousek, uličničtví; -dirne f uličnice; -ecke f roh ulice, nároží; -ge-pan m f typ. soudruh v ulici; -gewöbte n skladěstě na ulici; -hauer m pouliční písem n popěvek, odrhovačka, hudlovačka; -hauptmann m dozorce ulic; -hure f P apr. pouliční kurva n nevěstka (v divne); -junge m = -bube; -jungen-artig a po způsobu uheníků, uličnický; -fehcrer(in f) m zametač ulice, metař; -foth m bláto na ulicieh a s ulice; -laufen n voj. běhání ulici; -lied n = -baner; -mädchen n, -mench n uličnice, (verejná) poběhlice; -meister m = -hauptmann; -pöbel m luza, slěř, chátra; -rinne f strouha, rýha; -riicpm m pouliční protiva; -sänger m pouliční zpěvák; -sünberung f čistění ulic; -sünberungs-ordnung f řád o čistění ulic; -secne f pouliční vyjev; -seitig a rsk. (jdoucí n obráceny) na ulici; -sirich m P = -sünfniřich b); -treter m blatošlap (= Pflasterreter); -vogt m = -Bettelvogt; -wizm m pouliční sprostý vtip.

gassendi'ich (z.-) [Gassendi, fysik fr. XVII. st.] a D₂₃₃ Gassendi-ho; gassen-d(i)ovský.

gassieren ~ (z.-) [Gasse] %n (b) C₁₂ běhati po ulicieh.

Gässler (z.) m E₆ prov., slez řezník.

Gäst (z.) p. m E₃ prov. zajíje (= Haid).

Gast (z.) [pt.] m D₁₁ ~ Gastin ~ Gästin (z.-) f E₁₈. 1. host, cizinec. 2. host, návštěvník: weiblicher ~ = -Gastin; als ~ aufreten vystoupiti pohostinsku; willtemmener ~ vítaný host; ungebetener ~ nezvaný host; zu ~ gehen jít na návštěvu; bei ~m zu ~c) fein býti návštěvou u koho; zu ~c) bitten o faden zváti koho (k obedu atd.); sich bei ~m zu ~ bitten pozvati se ke komu, přijiti nezván ke komu; itd. bitte herbe zu Mittag meint ~ zu fein prosím, abyste dnes v poledne byl mým hostem; Prov. ein ungebetener ~ ist der liebste faſt host nezvaný často je vítaný. 3. av. host, pohostinsky vystupující herec. 4. ~ = -Opitant. 5. (Kunnte) zákazník. 6. fig. (Verleut) greber ~ hrubák. ~án,

-ec; gößauer ~ chytrák; kos; gößlimmer ~ nebezpečný druh; iron. du bist mir der rechte ! tys mi čistý ptáček! 7. bot. = Fächerginter. 8. plav. (pl. tez (Gästen) host, lodíhost, námórní desátník.

Gast... gast... (z.) ~ anstalt f ~ hostinec; -besser m pohár pro hosty; -bett n lůžko pro hosta. hostinská postel; -bitter(in f) m (osoba) zvoucí hosta n -i (pro jiného); -fran f

hostitelka; -frei a (po)hostinný; -freihit f (po)hostinnost; -freund m pobratim, pohostinný přítel, host(imil); -freundlich a = -frei; -freundlichkeit f = -freibet; -freundschaft f pobratimství, pohostinnost, ství; -freundschaftlich a = -freundlich;

-gabe f, -geschenk n dar pohostinský, výsížka; -geber(in f) m: 1. hostitel p často vatel. 2. ~ hostinský, f-á (= wirt(in); -gebot n hostina, (slavné) hody (= -mahl);

-gerechtigkeit f právo (po)hostinské; -gericht n: a) jídlo pro hosta; b) soud v záležitostech cizinců; -geschenk n dar hostinný;

-halter(in f) m = -wirt(in); -halterf m prov. J = -wirtdchaft; -haus n, -herberge f hostinec, hospoda, hostinský dům; -haus... = -besw...;

-herr m hostitel (= -geber a); -hof m hostinec, hospoda, hostinský dům; -hef zur Zenne (e zum Bären) hostinec u slunce (n u medveda); -hofsüchte f hospodská kuchyně;

-fleid n šat k hostině n slavnostní; -leute mpl. hosté; -los a bez hosti; -mahl n hostina, hody, kvas; -meister m = -Bruder; -meister (bratr) hostitel (v klästerfich); -mörder m hostibijee; -mutter f ošetřovatelka (v nomocničeb);

-nahrung f hostinská živnost; -offen a ~ otevřený hostům; -ordnung f hostinský řád, řád týkající se: a) cizinců; b) hospod a hostinec; -prediger m kázatel pohostinné n v cizí farnosti kážící; -predigt f kázání pohostinné n v cizí farnosti; -recht n: a) právo (po)hostin-sk)é, pohostinstvi; b) právo pro cizince; -rcise f div. pohostinská cesta; -rolle f úloha pohostinská; -roffen geben pohostinsku vystupovati; -saał m hodovní sín; pohostinská světnice, jídelna, hodovna; -spiel n hra pohostinská n po hostinsku; -spicler(in f), m herec n f herečka pohostinné vystupující, host; -jube f pokoj hostinský (= Fremdenjube); -fück n kus hraný hercem pohostinsku vystupujícím; -tafel f tabule pro hosty, hostinský stůl; -tisch m tabule n stůl pro hosty;

- und Badchaus n hostinec s lázněmi; -verwandt a spojený svazkem pohostinství; -verwandtschaft f pobratimství, svazek založený na pohostinství; -vorschaltung f představení pohostinské; -weise adv. pohostinsku. jako host; -wirt(in f) m hostinský, f-á, hospodský, f-á; (Schendwirt) krčmář; -wirtd

schaft f: a) hostinství, živnost hospodská; b) hostinec se všim zařízením; -zimmer n pohostinský pokoj (= -jube).

Gastin (z.) npr. n E₂₃₄ tez die ~ f (sg. neskl.) id., Gastyn.

gasten (z.) C₁₃ I. %n (b) poet. 1. bei D.-III. byti hostem äm. 2. dávati hostinu. 3. býti hospodským. = II. ~ ~a hostiti, častovati

koho. = III. ~ Gastung (z.) f E₁₈. 1. = Gast

malb. 2. = Gastwirsdraft.

Gaſteralgic

— 1009 —

[Gau-...

Gaſteralgic (~~~) [rec.] f E₁₈ v Gaſtralgie.

Gaſterci (~~~) f E₁₈ = Gaſtmahl.

Gaſteropoden (~~~) [rec.] mpl. E₂₁ zo. =
Landbühlerig.

Gaſſes... ♂ (♀) = Gaſſ...

gaſtieren (♀) C₁₂ I. ⅛a častovati, hostiti,
activati koho, hostinu strojiti komu. — II. ♀n
(♀) 1. = gaſten I. 2. hodovati (= schmaßen).
3. div. pohostinsky vystupovati (= Gaſtrellen
geben). = III. % B~ n E₇ bez pl., Gaſtierung f
E₁₈ častování.

Gaſtiererei f (~~~) f E₁₈ neustálé často-
vání n hostiny.

Gaſtin ♂, Gäſtin ♂ (♀) f E₁₉ 1. cizinka,
host (f). 2. div. pohostinsky vystupující he-
rečka, host.

gaſtlich (♀) 1. a D₂,₃ hostinny, ~ský, po-
hostný; F. ~ auſnehmen pohostiti koho. —
II. s Gaſtlichkeit (♀) f E₁₈ bez pl. (po)-
hostinnost.

Gaſträa (♀) [rec.] f E₂₃ = llr.-darm-tier.

Gaſtralgie (♀) [rec.] f E₁₈ bolest v žaludku.

Gaſträ-um (♀) n E₂₇ zo. přída n přední povrch dřiku a břicha.

gaſtrisch (♀) [rec.] a D₂,₃ gastrický, břišní,
žaludkový, ~čěni.

Gaſtritis (♀) [rec.] f E₁₈ (pl. Gaſtrites)
path. zánét v žaludku.

Gaſtro... (♀)..., před samohl. Gaſtrz... ~cele f
kýla žaludková; ~odynie f bolesti žaludku;
~enteritis f zánét žaludku a střev; ~cna-
titiſs f zánét žaludku a jater; ~cncmius m
sval dvouhlavý n lýtkový; ~myceten pl. bot.
břichatky; ~nom m labužník; ~nomic f
labužničtví; ~nomiſch a gastronomický†
labužnický; ~ſkopie f (na)zírání do žaludku;
~jophie f stolověda, jídloznalství; ~tomic f
řez žaludku.

Gaſſchaft ♂ (♀) f E₁₈ bez pl. hostovství.

Gaſſung ♂ (♀) f E₁₈ 1. = Gaſtmahl. 2. =
GaſtwirtCHAFT.

Gat (♂) n E₉ plav. = Gatt zc.

gaten zc. v jäten.

Gatien (♀) npl. gatě, podvlékačky.

gatlich ♂, gatlich ♂ (♀) a D₂,₃ = gattlich.

Gatſchken top. Č (v) Kočkov.

Gat(t) (♀) n E₉ 1. plav. otvor, díra. 2. Žez-
vyliv.

Gat(t)… (♀)… = nadel f plav. jehla k obši-
vání ok plachetních.

Gatte (♀) m D₂₃, Gattin f E₁₉ 1. manžel, f
-ka, chot (= Chegattic); neue (Ches-)Gatteu pl. novo-
manželé. 2. o zvířatech. samec, -eček, f -ice, -icka.

gatten (♀) C₁₂ I. ⅛a (paaren) 1. pářiti, svěsti
v pář (samec a samici) (sřv. begatten); (vereinigen) spo-
jiti, družiti, (s)jednotiti; (einander nahe brungen)
sblížovati; poet. das Länber ~de Œſch loď spo-
jující země. 2. prov. J Waren ~ tříditi zboži. —
II. ⅜ ſich ~: 1. = begatten I. 2. (spojiti s
(v pář), pářiti se. = III. % 1. B~ n E₇ bez pl.,
Gattung f E₁₈. 2. v Gattung (beslo o sobě).

Gatten… (♀)… = glück n manželské štěstí;
liebe f manželská láska; ~loš a bez man-
žela, bez manželky; ~mäſig a po způsobu
manželském, manželský; ~loš a neženatý.
nevdańy, pozbyvši chotě n chotí; ~mord m

vražda n zavraždění manžela; ~pſlicht f man-
želská povinnost, právo manželské.

Gatter (♂) n (♂) m E₆ 1. mřížka, zábradli.
2. ☀ in der Zahnentubte rám. 3. hor. mříže,
řešeto. 4. ♂ zamřížený otvor.

Gatter..., gatter... (♀) ~femster n mří-
žově n zamříženě n zamřížované okno;
~ſörmig a mřížový, mající podobu mříže;
~haube f prov. s mřížkovaný čepec; ~herr m
párn, jemuž se odvádí poplatek zvláště ujed-
naný (v ~jins); ~kette f ☀ hod. mřížový ře-
tizek; ~rahm m rám(ec) u pily ~riege! m
příčka v rámu n rámová; ~jäge f pila rá-
mová, rámovka; ~jäute f in der Zahnentubte loutko,
pl. a; ~ſchenkel m rámice, stranice; ~ſtäbe mpl.
pruty, tyče, mříže; ~thor n, ~thüre f mří-
žová vrata, mřížové dvěře; ~wand f zapa-
ženi; ~werk n mřížování, mřezovi, mřízovi,
mříže; ~jaun m mřížový plot; ~jins m po-
platek zvláště ujednaný (= übelsin); ~jins=
mann m odvádeč poplatku zvláště ujedna-
ného.

Gatterſchlag top. Č (v) Kazlechy.

gattera (♀) C₁₂ I. ⅛a 1. = gittern. 2. ☀ das
žinn ~ vylévání cin na mědenou desku. —
II. F ⅜ (b) auf et. ~ čižati nač.

Gatterſchaft (♀) f E₁₈ bez pl. odvádění poplatku zvlášť vyjednaného.

gattieren (♀) [ném.-lt.] I. a C₁₂ 1. ☀ but.
tie Œry ~ raúd smichati n míchánim sdružo-
vati. 2. prov. J = gatten. — II. % B~ n E₇ bez
pl., Gatticierung f E₁₈ smíšení rud k tavení.

gattig ♂ (♀) a D₂,₃ prov. J = gefällig, lieblich.
Gattin (♂) f E₁₉ v Gatte.

Gattin… (♀)… ~pſlicht f manželčina po-
vinnost.

gattlich ♂ (♀) I. a D₂,₃ 1. (capant příhodný;
(keinem) pohodlný. 2. manželský. — II. s Gatt-
lichkeit ♂ (♀) f E₁₈ bez pl.

Gattung (♂) f E₁₈ 1. zo. bot. rod, třída
(genus). 2. š. sm. druh; Úente aller ~ všeli(ja)ei
lidé; mspr. lidé všeho druhu; ~ Ţnd druh
sukna. 3. ♂ = gatten III.

Gattungs… (♀)… = begriff m pojem dru-
hový n rodový; ~name m, ~wort n jméno
(slovo) rodové n podstatné jméno obecné;
~verschiedenheit druhová n rodová rozdíl-
nost.

Gau (♂) I. m (n) E₃, E₉ (Bejirt) okres, oblast,
dědina, župa; (Ganbdaft) kraj(ina), venkov;
die deutschen ~en německé kraje. — II. g~
D₂,₃ prov. J = schnell.

Gäu (♂) n E₁₂ prov. 1. cesta řezníkova k na-
koupeni dobytka. 2. ☀-m inš ~ (Gehege) gehen
lézti komu do zelí. 3. ♂ = Gau. 4. prov. J =
Ztroh-gäu.

Gau-... (♀)… ~ding n = ~gericht; ~dieb m
prohnaný šibal, šejdír, prazloděj; ~gericht n:
a) právo župní n krajinské; b) sídlo župniho
soudu, cuda, župní soud; ~graf m purkrabi
župy, župan; ~graffschaft f purkrabství župy,
županství; ~richter m župní n krajský sudi;
~turnſeſt n župní slavnost tělocvična; ~ver-
band m jednota župní, župa; ~vertretung f
zastoupení po župách; ~wort n = Provincia-
lismus; ~wörterbuch n slovník provincia-
lismů.

Ačmeckočeský slovník, I. Deutschböhmiſches Wörterbuch.

127

Ganch

— 1010 —

Gauner...

Ganch (²) m E₃,₉ 1. <sup>3</sup>jméno několika ptáká, zejm. kukačka (= Kufud); prov. n † = Mähe, Drehle, Uhu. 2. f rohoun (= Hahurei); 5. m. (Trey) hlupák; (unger bartefer Saffe holobrěk; (bed) hejsek; (Betrigen taškář, šibal. podvodník; der arme = ubozák; wunderticher Wjenjo podivný člověk); Prv. v Ganch 1. 3. = Dlaun 1. 4. = Betrug 1., Blendwert.

Ganch... ("...") = ampher m bot. Oxalis acetosella štavel kysělý; -bart m chmýří, 8. sm. holobrědek; -blume f bot: a) Lychnis flos cuculi kohoutek luční; b) bittere -blume = Vergreſſe a); c) tež -š-blume f Orchis militaris vstavač příhlonosný; -brot n bot.: a) Anagallis arvensis drehnička polní; b) Oxalis acetosella štavel kysělý; c) Tragopogon prætensis koží brada luční; -jeder f kukačci péro; -haar n = Dlaun 1.; -hafer m bot. = drůžbater; -heil n bot.: a) Anagallis drehnička; blauem -heit Anagallis coerulea drehnička modrokvětá; Anagallis phonicea drehnička červenokvětá; b) = Brannau; -heilmännlein n bot. = Angenblüte; -heilveichen n bot. = blauem -heit; -klee m bot. Oxalis acetosella štavel kysělý.

Gauche (L) f E₂₂ = Gauche.

Gaucho (L) = ču -čo) [špaň.] m E₂₅ id., potomeč Španěl v pampách.

Gaußs... ("...") v Gaud...

Gaudcamus (-L) [lt. = radujme se] n skl.: a) píšen studentská; b) název šírky pisní.

Gandel (L) m E₁₁ zlod = Tannen.

gaudieren f (-L) [lt.] %a, %r sich ~ C₁₂ = freuen.

Gaudium f (L), via. Gaudi f (L) [lt.] n E₂₅ potěšení, veselí, radost, švanda (= Freuč).

Ganerndorf top. Č (v) Mokré.

Gauß (L) m přehrští, přehoušli (= Säße).

Gaufriceri ("...") = maſchine f vodavadlo. gaufrieren (-L, ču go-) [fr.] %a C₁₂ úpr. látek vodovati.

Gauſel (L) m E₆ 1. ₩ = Gauſelei. 2. prov. bíkavá kuchynšká svíčka (ze Spatneho lojej).

Gauſel... ("...") = bild n mámivý n klamný obraz, přelud, prízrak; -bude f stán kekJklírský; -kunſt f umění kekJklírské, kekJklírství; -licht n 1. bíkavá svíčka (v Gauſel 2.); 2. = Lüdich; -mann m: a, = Gauſler; b) = mánnchen; -männchen n (Gampetmann, Žtebaui) pimprle, tatrmánek; -posſe f Šprýmy, kudrlinky, šaſky; -puppe f: a) tatrmánek (= -männchen); b) qum (Pappenpüto) loutka; -ſcherjen n přeludy; -ſpiegel m konzelné zreadlo; -ſpieł n, -ſpieſerei f klamná hra, hravý klam, kekJklírství (= Gauſelei); -tanj m kouzelný tanee; -taſche f brasna kekJklírská n kouzelná; -wahn m přelud, prízrak, klam; -werk n, -wejen n = Gauſelei.

Gauſelei (L) f E₁₈ 1. kekJklírství, tatrmantví. 3. sprýmy. 3. klamné domnění, přelud, prízrak.

gauſelhaft, gemelig (L) a D₂,₃ 1. kouzelnický, kekJklírský. 2. klamný, klamavý, lichotvárný, přetvářivý.

gauſeln (L) C₁₂ I. %a n. (b) (při vytčení žmény m.i.t. [nt] poletovati. 2. prov. mit et. ~ zmitati

čim. 3. rychlými polbyy klamati; kekJklírství prováděti, pízraky vzbuzovati, kekJklovati. keJKle prováděti, sáliti, mámiti, podváděti; (Pofenpiet treiben) sprýmy n šaſky prováděti. - II. %a 1. = betrigen. 2. kouzly n kekJklírstvím vytvářeti co; 3-m Geld aus der Tजde ~ vyfouknouti komu z kapsy peníze. - III. %r sich ~ houpati se: fig. sich in Illusionen ~ kojiti se illusemi. - IV. %s G ~ n E₇ bez pl. = Gauſelei.

Gauſler (L) m E₉ ~ in f E₁, 1. kekJklíſt, (f-ka), tatrmant. tujtrlítk; (Zeitansen) provazolezec, (f-kyně); (Pofenreißer) Šprýmař: (Betrüger) mamič, podvodník, šejdří, (f-ka), dryčník (f-ice). 2 anal. gauſeln 1. 2.; die flinmernde ~ in poletující vážka se třpytnými křídlý. 3. jen m: a) tot. Minulus kekJklíſka; b) to.: a) Grus virgo zorav panenský; b) Helotarsus ecaudatus kekJklíſt; c) Hister mršník.

Gauſler... ("...") I. bande f. trunpe f banda n společnost kekJklírská. - II. = Gauſel... - III. -blume f bot. = Gauſler 3. a).

Gauſkei (L) f E₁₈ kekJklírství.

gauſlerhaft, gauſkerisch (L) a D₂,₃ = gauſelhaft.

Gauſ (L) m D₁₁, E₁. kůň; alter o ſchlechter o eſtenter (= Mabre) herka, mreha; Prv. c.-m geſchentten ~ ſieß man nicht (o geſchenttem) ſieß nicht in Man darovanému koni na zuby nehled. 2. ♂ = Œſel. 3. ♀ to Syngnathus hippocampus koniček mořský.

Gauſ... gauſz... ("...") ~ bežáhmdend a oře krotící, ořekrotný; ~ bežáhmer m krotič ořů; ~ gerüſet a 1.9ct. = beruten 2.; ~ tummler m dohřv jezdec.

Gauſt (L, ču galt) [angl.] m E₂₅ min. = mittlere Kriide.

Gauß (L) m D₁₁ v Gauſen.

Gauß... ("...") = aſpirata f gram podnební dýšnice (n dýšna hlaška).

Gauſkei (L) f E₁₈ mlsnota, paſkrtnost, choutkářství.

Gauſen (L, m E₇ podnebí, podlebí, patro (v ustečc; c-nt anſegpřítčen) ~ haben mitě vysmolený chěťán (suěsti ostre pokrmy a napojel).

Gauſen... gauſen... ("...") = becine npl. kosti patrové; -bildung f unelé tvoření patra; -biade f chur ucpavadlo: -božen m oblouk patrové: -buchſabe m. -kaut(er) m podnebná hlaška; -entziindung f zánět patra: -řaſche f plocha patrová; -gerecht a chutný; -geichwuſk f žáber, žába (u kon)~ haſen m báček patrový: -jicel m dráždění patra, labužničtví, choutkářství; -knofchen m kost patrová; -kauter m podnební n hrdelní zvučka; -liſting m břicho-pásek, choutkář; -naſht f chur. šev patrový: -rcizend a patro dráždici nace; -ſchluſmusſel m an. sval patroh'tanový; -jeqel n oblouk patrový: předpona patrová, měkké patro: -jeqet-M-kaut m gram. velárni R; -ſpatſef rozeklám patra, střrbina patrová; -řečen n, ſtich m propichnutí patra; -töne mpl. zvuky patrové; -žábne mpl. zuby patrové.

Gauſer (L) m E₆, in f E₁₈ šibal, f-ka, taškář, ſejdří, f-ka, podvodník. f-ice.

Gauſer... ("...") = bande f rota šejdřív; -herberge f zlodějská hospoda; -ſchen n

Gannerei]

— 1011 —

Ge-gu-ta

život šejdřídu n podvodníků; ~jpracje f han-
týrka; ~jreich m kousek šejdinský n zlo-
dějský, šejdřídství; ~jüct n = ~jreid; ~welt f
šejdřístvo, šejdříi.

Gannerei (~->) f E₁₈, Sejdřídství.

gannerhaft, gannerisch (~->) a D₂,₃, šej-
dírký, podvodnický, šibalský.

gauern (~) I. vₙ (b) C₁₂ sejdířdství pro-
vářeti, šiditi, taškařiti. — II. % G~ n E₂
bez pl. = Gannerei.

Ganner-thum (~-) n D₅ bez pl. = Ganner-
welt.

Gaupe (~) f E₂₂, (Gaupenfeuſter ("~--~") n
E₆ Θ stav. okénko kapucinské n půlkruhové.

Gaur (⊥) m E₆ 1. = cnecker. 2. zo. Bos
gaurus gaur†, gauva†, karkona†, lesní tur.

Ganschafft (~) f E₁₈ obyvatelstvo župv.

Gaujer (~) m E₆ zlod. = Pelizhebannenf.
gauter gauter (~~-~) int. (o krocanu) hudry,
hudry.

Gautſch~~f... (~-?) ~brett n: a) Θ papir. prkénko
( n forma) na archy do lisu: b) prov. j prkénko
houpačky; ~bričf m typ. (skoro †) diplom†
( n stvrzeni n příjeti do sboru tiskařského);
~pappe f úpr. łátek jemnější druh lepenky na
lisování látky.

Gautſche (~~-) f E₂₂ prov. j houpačka.

gautjchen (~) I. vₐ C₁. 1. Θ pap. klásti
archy papíru do lisu. 2. skoro † příjmouti do
sboru knihtiskarů jakýmsi křtem. — II. %
G~ n E₇ bez pl. = Gauſchung f E₁₈.

Gautſcher Θ (~) m E₆ pap. dělník kladouci
listy papíru do lisu.

gauzen (~) vₙ (b) C₁₄ prov. j štěkati (=
bellen).

Gavazine Θ (~->) [fr.] f E₂₂ gavasina†,
šůra (na stavku hedvábníku).

Gave [fr. m byſtrice, horský proud.

Gaviał (~-]) [skt.] m E₃ zo. id., krokodil
indický.

Gavotte (~>) [fr.] f E₂₂ tanec a melodie
(ve ²/₄ taktu) k němu.

Gaw(c)in (~-) npr. m E₂₅ id., (hrčina kola
Artušova).

Gayal (~) [ind.] m E₁₅ zo. Bos gavaeus
s.ve frontalis id., tur čelnatý.

Gay-erde (~~~) f E₂₂, Gay-ſalpeter (~~~) m
E₇ rak. smětený ledek.

Gayluſſit (~), čti gěly-) m E₉ min. gey-
lussit†, natrokalcit†, klonivec polohranolový.

Gaze Θ (čti gáze) (~) [fr.] f E₂₂ tkale gáž†,
fhór† (průhledná látka), látka s nitmi obtáčejícími.

Gage*,... (~~~) Θ ~blatt n textil., tkale. pa-
prsek na látky s nitmi obtáčejícími; ~ſchafft m
tkale. list s polovičními nitšenkami; ~ſchleier m
gázový závoj; ~weber in f) m tkadlec gazu.

Gazelle (~) [ar.] f E₂₂ zo. Antilope dorcas
gazela†, sajha.

Gazellen..., ~gazellen... (~-...) ~artig a
gazelovitý, na způsob gazely; ~auge n oko
gazely; ~augig a s očíma gazely, gazelo-
dyký.

gazellenhaft (~) a D₂,₃ = gazellenartig.

Gasetier (~, čti ~tjē) [fr.] m E₂₅ novinář.
Gbell top. Č (v) Kbely.

qbr. abbr. za gebrändlich, gebraucht.

Gchaag top. Č (v) Háj.

Ge..., ge... 1. předpona tvořící substan-
tiva od sloves: Geädje (od žůben) stěnání; Ge-
ader (od adern) orání. 2. tvořící jména hro-
madná z podstatných: Gebeut (od Beut) kosti; Gebirge (od Bera) horstvo. 3. tvořící
adjektiva ze substantiv, aby se naznačila
souenost věcí substantivem vyjádřené: ge-
arnt (od Arm) a s rameny, mající ramena;
gebarnt (od Barnijch) a s krunýřem, mající
krunýř. 4. tvořící verba z jinýčch verb: ge-
sallen (od fallen) "n" líbiti se; gerinnen (od rinnen) "n"
srážeti se. 5. tvořící part. p.: geacquer od adren)
ctil, ctěn; v prov. a poet někdy ~ vynecháno; lelmu. n.
worden místo gefommen, geworden. 6. F hra v kal čin.
(²) = gemacht.

Ge-ächſeit a D₁,₁₃: geächjeter Zapfen tes, truhli,
podříznutý čep nárožní (tak aby zůstal dělаб na konci
spojitý).

Ge-ächtet (~>) a D₂,₃ vážený.

Ge-ächtete r (~->) m, Ge-ächſete f D₁,₁₃
psance, f -kyné, vyhnanec.

Ge-ächje (~) n E₇ stenání, vzdychání, vzlykot.

Ge-ader (~) n E₇ bez pl. orání.

Ge-äderig (~) m E₁ prov. j = Cidelmaſt.
Ge-adelte(r) (~) m, Ge-adelte f pový-
šený, f ~á do šlechtického stavu.

Geäder (~) n E₇ bez pl. 1. žilstvo. sou-
stava žil. 2. ozdoba v podobě žil, žíhání,
mramorování.

geadert, geäbert (~) a D₂,₃ 1. žil(k)lo-
vaný (v aderit). 2. mramorovaný.

Ge-äfter (~) n E₇ bez pl. lov. = Aſterſlanen.

Ge-apſelt (~) a D₂,₃ o konich = apſelig.
gearmt (~) a D₂,₃ ramenný.

Ge-äje (~) n E₇, Ge-äſſ (~) a E₃ lov. 1. =
žujng. 2. huba červené a šrněj zvěře.

ge-augt, ge-äugt (~) a D₁,₁₃ okatý (=äugig).
geb. abbr. za geboren nar. (abbr. za narozen).

Ge-baſf (~) n E₇ bez pl., obv. ~c n E₇ bez pl.
neustálé pěćení chleba. 2. = Gebäſt 2.

Ge-bäſt (~) n E₃ 1. pečivo (= Badware,
Badwerf). 2. pěc chleba (kolik na jednou se vejde do peči).
3. cihl. pálení (cihel n tašek).

Ge-baſenc(s) (~) n D₂,₃ = Gebäſt 1.

Ge-baſn (~) n E₃ lov. trus.

Ge-bahren (~) vc. v gebaren vc.
Ge-balge (~) n E₇ bez pl. rvačka. pra-
nice (v baljen).

Ge-bälge (~) n E₇ měchoví, -v.

Ge-bäli (~) n E₃ 1. a) břevnovi, kladi,
b) položení trámové n klad trámů. 2. stav.
hlavní římsa, římsovi.

ge-baſſt (~) a D₂,₃ erb. na (stejné) pásy
rozdělený.

Ge-bäſkträger (~) m E₀ stav. atlantj
(postava mužská), karyatida† (postava ženská); nosíc.

ge-baſſt (~) D₂,₃ f. p., a v balleu.

Gebammel (~) n E₇ bez pl. 1. klácení,
houpáni. 2. klátičí se věc.

Gebände (~~) n E₇ svazky. pouta.

Gebang (~) m E₂₅ bot. Corypha Gebang
stínovník Gebang.

gebar (~) impſ. od gebären.

Ge-bär... (~-...) ~anſtalt f porodnice;
~bett n lože rodičky; ~haus n = ~anſtalt;
~mutter f v heslo o sobě; ~organe npl. ústroje

Gebärde

— 1012 —

[geben

rodící, rodidla; ~ort m = ~anstalt; ~schmer-
zem mpl. bolesti porodní (= weben); ~ůhl m
porodní stolice n sedallo; ~ und Hinde-
anstalt f/ porodnice a nalezine; ~when fpl.
bolesti porodní; ~zeit f: a) čas k porodu;
b) doba, po kterou porod trvá.

Ge-bärde ₩ ze. (~↓-) f E₁₃ = Gebärde ze.

Ge-bärdung ₩ (~↓-) f B₁₈ = Geberdung
(v geberden II.).

Ge-bäre (~↓-) conj. impfr. od gebären.

Ge-baren (~↓-) C₁₂ I. v₇ (b) 1. tvářiti se,
jeviti se. 2. prov. J, obch. gut ~ dělati dobré
obchody. 3. rak. mit Cintinjen, mit Geld ~ za-
cházeti n nakládati a hospodařiti s důchody,
vládnouti důchody v penězi. — II. v₇ sich
~ tvářiti se (tak on ak); sich (sich) beschmen chovati se.
počinati si, jednati (gak), vésti si. — III. v₇.
G~ n E₇ bez pl. Gebarung f E₁₈ 1. pocinání,
chování, jednání v (benehmen III.). 2. rak. na-
kládání a hospodaření se hmotami v penězi;
správa.

ge-bären (~↓-) I. %a B₂ (prae. tež gebier't, ge-
biert, imp. gebier, impf. gebar, pf. habe geberen)
1. (po)rodití; vor der Zeit ~ před časem poro-
diti, potrati. 2. geboren werden naroditi se;
der soll erſt geboren werden (der so et. maßen fan)
ten se nenarodil (kdo by to dovell). 3. ſie hat
ihrem Manne drei Œhne geboren porodila muži
svému tři syny; nach dem Tod des Baters ge-
berenes Kind jollobek (post(h)umus); ein blind
geborener Geiger hudec slepý od narozeni;
~de Frau rodička; zum erſenmale ~de Wech-
nerin prvorodička, f prvnička; geberen laut
eingefehenen Tauſchjeines am 21. Juli 1894 na-
rozený, jak dotvrzeno křestným listem,
dne 21. července 1894; geboren laut erbrachten
Altensnachweises narozen(y) podle podaného
prükazu o stáří; geberen laut vergewijenem
(Seburotsjeinees am... narozen(y), jak pro-
kážal rochným listem, dne...; o zvířateč:
metati, vrhnouti, sázeti; o kočichká kotiti se;
o ſenach štěniti se ata.; fig. (hervorbringen) rodití,
ploditi, působiti co, být příčinou čeho; Mužiſg
gang gebiert das Kaster zahálka jest počátkem
hříchu. — II. geboren p. p., a 1. Fran v.
Vestní geborene (obv. abbr. geb.) Reder paní Sta-
lová rozená (a rodem) Neckerova; er ist sein
geborener Prenſe není Prušák rodem; geboren
in Prag rodilý v Praze, rodem z Prahy.
2. (atelsch von Seburo) urozený; geboren ihm být
od stavu. 3. (Sebercnes) hra v karty. — III. %, G~ n
E₇ bez pl., Gebärung f E₁₈ porodu.

Gebäuerin (~↓-) f E₁₉ roditelka, rodička,
sm. matka.

Ge-bär-mutter (~↓-) f (~↓-) děloha,
matka.

Ge-bär-mutter ... (~↓-...) ~ader-ent-
zündung f zánět žil děložných; ~bruch m
kýla děložná; ~entzündung f zánět dělohy;
~flušs m krvotok z dělohy; ~geräuſch n
šelest děložný; ~hals m hrdlo n-ělko n kréek
dělohy; ~höhſc f dutina matečná; ~leiden n
nemoc dělohy; ~mund m branka; ~mün-
dung f otvor n ústí matky; ~tropſen mpl.
kapky opiové n benzoované; ~vorfall m vý-
hřez dělohy; ~wurzel f bot. Aristolochia ro-
tunda podražec okrouhlý.

Ge-bartet (~↓-) a D₂₃,3 bradatý, vousatý.

Ge-barungsz... (~↓...) ~answeiſs m vý-
kaz příjmů a vydání; ~deſicit n schodek
ve správě; ~übcricht f přehled výkonný;
~weiſe f správa.

Ge-bäu ₩ (~↓) n E₃ = Gebäude.

Ge-bände (~↓-) n E₄,1 staveni, stavba,
budova. 2. z části zbudovaný n (uměle) se-
strojený celek; soustava, systém↑. 3. ~ des
Bibers hrobovna; ~ der Ameifen mraveniště. 4. Ḍ
hor. zařízení dolu.

Ge-bändez... (~↓...) ~körper m těleso bu-
dovy; ~ſener f daň domovní.

Ge-bauer ₩ (~↓-) n E₇ bez pl. klec (= Käſig,
Bauer).

Ge-bänlichkeit (~↓-) f E₁₈ zejm. prov. J =
Bautichkeit 1.

gebe (~↓) v gäng 1.

Gebe... (~↓...) ~endung f, ~fall (~↓-) m
D₁₁ gram. třěti päd, dativ↑.

Ge-beere ₩ (~↓-) n bez pl. různé druhu
bobuli n jahod.

Gebeier (~↓-) n E₇ bez pl. hourání (v beiern).

Ge-bein (~↓-) n E₅ 1. a) kosti; fig. mir ſlog es
ſalt durch alle ~c mráz projel mi všemi kostmi
n celým tělem; b) ~c fl. tělesné pozůstatky,
tělesná schránka; c) kost. 2. = Bein 3;
der Hund fält ihm ins ~ pes chytny (n popadne)
ho za nohu n kousne zu dohy.

Gebeinz... (~↓...) ~haus n kostnice;
~thal ₩ n = drichof b).

Ge-belſer (~↓-) n bez pl. štěkot, hatáni
(v beiſern).

Ge-beſt (~) n E₃ bez pl. štěkot (v beißen).

geben (~) C₃ I. %a 1. dá (va)ti; a; gern ~ rád
dávati, být ředtý; er gibt nicht gern nerad
(pro Bůh) dává; b) (abgeben, fertgeben) ein Rind
in die Œhne ~ dáti dítě do školy; Waren für
e~n bejimmten Freiſ ~ dáti zboží za určitou
cenu; sein Bemnügen den Armen ~ rozdati jměni
chudým; warren ~ (roz)dávati (karty); fich et. ~
laſsen říci si o eo; c) Gott (o der Himmel) geß's,
gebe Gott (daß...) dejž Bůh (aby...); der Himmel
sab (ügste) es, daß... nebe tomu chtělo, aby...;
es ist mir nicht geacben immer luſtig zu sein neni
mi dáno, abych byl stále vesel; d) 3-m
Cins auf die Ringer ~ pláčnouti n klepnoti
něho přes prsty; 3-m Cins hinter die Œhren ~
vlepití komu záusek n pohlavek; einem Sinke
et. mit der Muthe o die Muthe ~ ditěti vyšlehati
n vymrskati; er tat es ihm o geheürg gegeben
dal mu co proto (n eo se do něho vešlo);
e) fig. f~n Ženj daru ~ jiti se svou troškou
do mýlná. říci též své měnění; f) ~ 3-m die
Erſchung eines Œhnes ~ dáti n svěřiti komu
syna na vy chování; g) fig. ich tätěe ihm ein län-
geres Leben gegeben byl vyeh myslil, že bude
dèle živ. 2. (mittbeiten, eräbten) pod(á)vati, ozná-
miti, vypravovati, říci; e-e Sache turz ~ věc
krátce podati n vyloziti; gut gegeben! dobre
řečeno!; welde llriade gibt er? jakou n kterou
pil inu uvádí? mspr. eo uvádí za příčinu?
wie gibt man das im Franzöſchen? ják se to
fekne po francouzsku? et. deutsch ~ (überichten)
přeloziti eo do něměiny; das gibt (desh) schon
tie gesunde Vermunft to dá zdravý rozum; das

gebenedeit

— 1014 —

[gebieten]

slovo dalo slovo; ˇa mich gibt Wunder divím se; Ženguiš~ (bezgen) svědčiti, (beweisen, tar- tum) dokazovati; cin Paar zusammen ~ svěsti (v manželství) dvě lidí. — II. % (n) 1. nicht geru ~ nerad dávati (v I. 1.). 2. (Marten) ~ dávati; wer muje ~ kalo dává a rozdá? 3. ~ die Hägel ~ (tajen) fes hřebliky povolují vypadávají. III. % a acc.: 1. čs gibt: čs gibt Leute, die? json lidé, kterí ; čs gibt wenig Mönchen jest málo lidí, čs at mei cinen seldjen Menchen gegeben nikdy nebylo takového clověka; čs wird ein greges jener ~ bude veliký ohen; heute gibt’s noch ein Gewitter dnes jest bude bourká; was gibt’s? co jest? co se déje?; was wird’s ~ co bude? co se bude díti? was gibt čs (e gibt’s) Renes? co (jest) nového?; hier gibt’s zu unterjeichen zde treba rozeznávati; hier gibt’s nicht zu thun; zde nelze nie dělati, zde se nedá nie dělati; was gibt’s da zu faden? co jest tu k smíchu? 2. v IV. % sich ~ (fich ergeben) vzdáti se; (maßgeben) povoliti, ostupiti; pida wird sich ~ to se poddá; sich ~ fürt et. a) (fich ausgeben) vydávati se za co; b) (fich balten far ei) pokládati se za co; c) (fichigen) ukazovati se, jeviti se čem; er gibt sich anděr, als er ijt stavi se jiným, než je; o obtěžich ata. sich ~ odkliditi se, zmizeti; (vergeben) přestati, zmizeti, zaniknouti, zajiti; (načtajen) povoliti, uleviti (zeja). e bolestech); F er wird sich schen (~~ zu (Sute) ~ snad už obráti n krokrote bude mirnejsi; sich überwunden ~ uzнати se za premožena; sich ~m-1 gesangen ~ vzdáti se komu v zajeti, sich zufrieden ~ über et. o mit et. a) povoliti se, podrobiti se čem; b) u(s) spokojiti se; c) spokojiti se čem; vziti za dvěk ~ přestati na čem, sich zur Anhe ~ (fich beruhigen) utišiti se; sich blejs ~: a) er cjejaf vydati se v nebe/pečenstvi; b) odhaliti svou slabou stránku; sich zu erkennen ~: a) dáti se poznati; prohlási siti se; b) ohřeviti se, ukázati, jiti na jevo; das gibt sich (ergibt sich) aus dem Zusammenhang zu jevo ze souvislosti; es gibt sich v enelfelb, tažs Žie mitgehen rozumis se samo sebou, ze půjdete také; sich fund ~ objeviti se, ukázati, přícházeti na jevo; sich in et. ~ (ergeben) podrobiti se, podvoliti se, poddatti se čem; vpraviti se do čeho; sich ~m-1 zu eigen ~ oddati se a odevzdati se úplně komu; ~ sich an et. ~ (taran mašen) dáti se, justiti se do čeho; sich mit ~m-1 ins Gepräch ~ dáti se do hovoru, zapřisti hovor s kym; wie es sich gerade gibt jak se to právé (na)hodi n. dá; čs čs gibt sich nidt gut, wenn man nidt is hat téžko dávati, když neni; kde nie není ani ert nebere. — V. % B ~ n E. bez pl. dávání; das ~ hat bei ihein Eude dává neustále; hra v kartc. ich bin am (s. ~ dávám, mám dávati, jest na mně (dávati).

gebenedeit (~ ~ ~) p. f. (misto spr. benedici) od benedici.

Gebenhausen (~ ~ ~) npr. n E₇ bez pl. 1. zem. id. flut. ves. 2. fig. F iron. = (Gebersdorf).

Geber ( ~ ) I. m E₆, ~ in f E₉, dáče, f -kyně; e-n frěhliden ~ hat Gett lieb vselečho dáče miluje Büh; et. ~ (capparav davatel, vysilatel. — II. m F₆ = Geber.

(Geberde (~ ~ ) f E₂, 1. a) tvářnost; b) vzežření, zevnějšek. 2. posuněk, rys, gest.~

ge-berden ( ~ ) I. % sich ~ C₁₃ sich ernt ~ tvářiti se, počínati si vážne; sich untrupi ~ jeviti nepokoj; sich wie ein Befessener ~, sich unfinnia ~ počínati si jako (Dablem) posedł. ~ II. % ~ n E₇ bez pl. G, Geberdung f E₁₅.

Ge-berden... (~ ~ ~) ~ ausdrud m výraz posunkový n ve tváři; ~ kunst v umění mimické; ~ macher in f m mimik|, herec, gestikulátor|, f -ka; ~ s|; atyjící n = -viel b); ~spiel n: a) posunkování, němohra; b) ~ (sich)at) ~piel hra posunková n mimická, pantomima; ~-pieler in f) m herec mimický; ~ sprache f reč posunková, pantomina!; -tan; m tanec posunkový n mimický.

ge-berdig (~ ~ ) a D₂₃ tvářící se, počínající si tak či onak; zejm. (web)l.- slušné si počínající, uhlazených způsob.

Gebersdorf f Iron. (~ ~ ~) npr. n D.: er ijt nicht ans ~ nerad (pro Büh) dává, nerad klopí (peníz), nerad hýbe vákem.

Ge-berste ( ~ ) m E₆ = Gebreste.

Ge-bet (~ ) n E₂ modlitba; ~ des Herrn modlitba Páně, otčená; fand geïpredenes ~ stilleſ ~ modlitba an hlas n tichá; jein ~ verridten modliti se; R. ins ~ nehm ent přísně vyšlychati, vziti na paškál kohe.

Ge-bet... (~ ~ ~) ~ -brunnler m ~ mumlał n odřikavač modlitb; ~ buch n: a) modlitebni kniha, modlitby, knížky (modlitbni); b) fig. F karty; e Prv. er ijt mit j-m ~ bude j Eude nevi jak dále ~ formel f formule modlitbni; ~ maſhinf f (a Budens-1) stro modlýnek modlitelní: ~ricmen m, ~; jſ; ar f der Jaten femen n šnůra modlitební u žád; ~ zcit f čas k modlitbé.

ge-beten (~ ~ ) vy. od bitten.

Ge-bets... (~ ~ ~) = (Gebetz...

Ge-bett (~ ) n E₇, přějny na jednu postel, (úplne vstrojená zařízená postel.

Ge-bettel (~ ) n E₇ bez pl.žebrání, žebrota.

Ge-bcut poc. 3. sg. præces. od gebeten.

Ge-biersl, ge-biert (~ ) præces. od gebären.

Ge-biet (~ ) n E₃ 1. územi, zemiště, oblast, obor, pole; (ſian ~ an) obvod forni at.; ~ des Mieree oblast mořská: ~ e-s Auſſes poříči. 2. ſig. pole. obor (= Bereich); ~ der Tidantn pole básnické, obor básnictvi; ~ der Vermathungen pole n ríſe domněnek. 3. = Herrdchaft.

Ge-bieten (~ ) I. % n, % b (E₇ a) příkázati, roz-, naroditi, poručiti, veleti; der škyně gebet, es jelle der Rath sich veriammeln král rozkázal, aby se shromáždila rada; ~m-1 Stilchweigen ~ veleti komu, aby mlčel; b) (dernach beißen) Erfurcht o Achtung ~ vymáhati n vyžadovati úety; tiec Chre gebietet (o poc. gebeut) čs čest to káže; e) über ein Seß ~ vládnouti národu; über ~s- Seßent ~ byti pánem života čeho, mítí v moci život ă; über Mittel ~ o žu ~ haben vládnouti prostredky; über j-e Leidenschaften ~ byti pánem svěch vášní n náruživosti, ovládati a krotiti n držeti na uzde své vášné; d) geboten sein: hier ist Vorſicht geboten zde treba jest opatrnosti; (reſa závoſit). Žie haben über mid zu ~ račte poroučeti, jsem Vám k službám; e) über et. ~ = et. beheriden I. 3. — II. ~ d A Achtung ~ účty

Ge-bietende(r)

— 1015 —

Ge-bot

vyžadující; ‚der Herr = Sebierer. — III. %
(‡) = n E. bez pl.

Ge-bietende(r) (~2~) m D₂₃ = Sebierer.

Ge-bierter (~2~) m. E₆, ~in f E₁₉ velitel, f
-ka, pán, f paní, vládce, f -kyně.

ge-bieterisch (~2~) a D₂₃ velitelský, pánovitý; der -en Leitwendiengt weiden nezdolné nutnosti se poddati; fig. die -e Maßt ihrer Reize nezdolná ne ododolatelná moc jejich půvabů.

Ge-bietiger ♂ (~2~) m E₆ = Sebierer;
- e-s Erdens = Comtner.

Ge-biets ... (~2...). -anjicht f pohled na kraje; -erweiterung f rozšíření uzemi; -theil m des Reimes částka ríše.

gebig a D₂₃ v gäng.

Ge-bild(c) (~2~) n E₁₁₆ 1. (Bild) obraz; (Schriftenung) zjev; (Bild des Traumes) vidění, zjev.

2. (Schriftenung) výtvor, výplod. 3. Bitratha, Dermanen
útvar. 4. Θ tkale. vzor. 5. ♂ v (Se- predpona 1.

ge-bildet (~2~) a D₂₃ v bilden III.

Ge-bildete(r) (~2~) m E₆ vzdělanec
(v bilden).

Ge-bild-weber (~2~) m E₆, Ge-bild-wirfer (~2~) m E₆, Ge-bild-wirkerci (~2~) f E₁₈ = Tamafstweber(ei).

Ge-bimmel (~2~) n E₇ bez pl. cinkot, zvonění (v bimmel).

Ge-binde (~2~) n E₇ 1. svazek. 2. tkale. pásmo. 3. hosp. snop. 4. Θ vs. vazba; ~ e-c Dachlinješ souvazi střeňení; ~ fir c-n Vallen vazivo vzpřeného trámu, armatura! n výzbroj trámu. 5. nádoba, bečka. 6. ♂ = Stropje.

7. vázání v Ge... (predpona) 1.

Ge-birg n E₃, ~e (~2-) n E₆ pohoří, horstvo, hory.

Ge-birg... = Gebirgs...

Ge-birger ♂ (~2~) m E₆, ~in f E₁₉ = Gebirgsbewohner(in).

Ge-birgig (~2~) a D₂₃ 1. hornatý, horský (hojně horsanit). 2. horsky (na horach se zdrujen).

ge-birgisch ♂ (~2~) a D₂₃ horský.

Ge-birgler (~2~) m E₆, ~in f E₁₉ horal, f -ka (= Gebirgsbewohner).

Ge-birgs..., ge-birgs... (~2...) -abdačung f sklon n svah p hoří; -abſaſt m svah; -arm: 1. m větev n haluz horská, odnoží hor. 2. a chudý horami; -art f hornina; -artillerie f horské dělostřelectvo; -aſt m = -arm 1.; -ausſlaſuer m výběžek hor(ský); -bach m ručej, bystrina; -hachſtelze f zo. Motačilla sulfurea konipas horní; -bat m skladba hor; -beschreibung f horopis; -bevölkerung f horalé; -bewohner(in) f m horal. f -ka; -bifung f: a) tvoření hor; b) útvar hor; -dorſ n (po)horská ves(nice); -entſchung f = -bildung; -formation f útvar horní n horský; -geſüge n sloh hornin; -gegенд f horská krajska n dědiná; -geſteine n = -arten; -grat m hřbet n hřeben n čeřen hory n horský; -gruppe f skupina hor; -hafers m bot. = Futterhafers a); -hirschwurz f bot. = Beerwurz; -jäger m = Bergjäger; -kamm m hřeben n hřbet horský; -arte f mapa hor(opisná); -keſſer m kotlina horská; -ketic f pásmo hor(ské); -knoten m uzel horský; -krieg m pohorská válka; -kuſ f zo.

Tapirus villosus tapir ſtrnatý; -kunde f horoznalství, horopis; -land n hornatina; -lehrſchorsloví, horopis; -braſſe f teleso horské, horstvo; -paſſ m průsmyk (horský), souſtska; -region f krajsina horská; -riſden m hřbet horský; -řiſchten fpl. vrstvy horské; -ſchluſt f úval horský; -ſee m jezero horské, (v Karpatě) moſké oko; -řipje f ſtit horský; -ſleig m horská steſka; -ſtoſk m uzel n hniždo hor; -ſiſſem n horstvo, souſtava hor; -ſhal n údolí horské; -vok n národ hor(al)-ký, horalé, horacina; -wachſelwizen m bot. Melampyrum silvaticum černýšlesní; -wand f straň horská, sráz horský; -waffer n horská voda, bystrina (horská); -widerlage f protihoří; -zug m = žette.

Ge-biſs (~2~) m D₁₃ 1. chrup, zuby; cin antes ~ haben miti dobré zuby. 2. udidlo, uzda; das ~ dem ſiſerde anlegen dáti koni uzdu; fig. 3-m ſügel (e Baum) und ~ anlegen (7)krotiti, zpražiti, usaditi koho.

Ge-biſs... (~2...) -reparatur f oprava zubů (umělých); -verſertiger m Θ = ſperer.

ge-biſsen (~2~) p. p. od beiſsen.

Ge-blaſſe (~2~) n E₇ bez pl. stěkot (v bellen).

Ge-blaſe (~2~) n E₇ bez pl. blaſken II.

Ge-bläſe Θ (~2...) -cylinder m Θ hat. duvný cylindr; -einrichtung f zařízení duvné n dmychací; -ſlammoſen m Θ hat. strojoduvná plamenovka; -ſorm f Θ stěl. výduch, slévací forma; -kammer f Θ hat. méchovna; -ſolben m Θ hat. duvný piston; -luſt f: a) duvný vzduch n vítr; b) = Leuchtgas; -maſchine f duvný stroj, duvadlo (= Gebläſe 1.); -ſofen m strojoduvná pec; -ſchachtofen m Θ hat. strojoduvná sachtovka; -wind m = -luſt a).

Ge-bläſe... Θ (~2...) -cylinder m Θ hat. duvný cylindr; -einrichtung f zařízení duvné n dmychací; -ſlammoſen m Θ hat. strojoduvná plamenovka; -ſorm f Θ stěl. výduch, slévací forma; -kammer f Θ hat. méchovna; -ſolben m Θ hat. duvný piston; -luſt f: a) duvný vzduch n vítr; b) = Leuchtgas; -maſchine f duvný stroj, duvadlo (= Gebläſe 1.); -ſofen m strojoduvná pec; -ſchachtofen m Θ hat. strojoduvná sachtovka; -wind m = -luſt a).

Ge-blätter ♂ (~2~) n E₇ bez pl. listí.

ge-bliſchen (~2~) p. p. od bleſsen.

ge-blieben (~2~) p. p. od bleibven.

Ge-blöſk (~2~) n E₃, ~e (~2~) n E₇ bez pl. bečení, běkot. m. (= bleſsen II.).

Ge-bliſme (~2~) n E. květinoví.

Ge-blümt (~2~) a D₂₃ květov(an)ý (= Blumen II.).

Ge-blütt (~2~) n E₃ bez pl. 1. krev (celého těla). 2. krev, letora, temperament. 3. krev, rod, původ; ſénidien ~ es z královského rodu; věn ~ urozený. 4. prov. J čmýra, měsíčky.

Ge-blüttet (~2~) a D₂₃ květov(an)ý (= Blumen II.).

Ge-bogen (~2~) p. p. od biegen.

Ge-bogenheit (~2~) f E₁₈ ohnutost
(v biegen).

Ge-bollen ♂ a † (~2~) p. p. od bellen (obv. gebellt).

Ge-boren (~2~) p. p. od gebären.

Ge-borenheit (~2~) f E₁₈ bez pl. urozenost.

Ge-borgen (~2~) p. p. od bergen.

Ge-borgenheit (~2~) f E₁₈ ukrytost, bez-
pećí. útulek.

Ge-borica (~2~) p. p. od berſten.

Ge-bot (~2~) [bieten] n E₂ 1. přikaz. prikázání, nařízení, velení, rozkaz; die zebni = Gottes desatero přikázání Božích. 2. 3-m ſu

gebot(en)]

— 1016 —

[Gebü(h)ren...

~ stečen býti komu k službám n k ruce po
ruce n k volnému užiti n k disposicií; S-m
et. zt ~ stělen dáti komu co na vůli n k vol
nému užiti n k disposici; das steht mir nicht
z t~ e není to v mé moci; Meth fentt fein ~
nouze nezná zákona. 3. = Aufgebot 1., 2.
4. nabídka; ein (höheres) ~ machen o thym (vyšší
nabídku učiniti, (vice) nabídnouti.

ge-botn) (~-)(-) impf. a p. p. od bieten.

Ge-bots-brief (~-+) m E₃ rozkazovací list,
písemný rozkaz (= Mandat).

gebr. abbr. za gebrändlich, gebracht.

ge-brach (~) impf. od gebrechen.

ge-bracht (~) p. p. od bringen.

Ge-bräme ~ (~-) n E₇ bez pl. lemování,
ohsití, lem, premování.

Ge-brande ~ (~-) n E₇ = Brandung.

ge-brannt (~) part. p. od brennen.

Ge-bratene(s) (~-+) n D₂,₃ v braten III.

Ge-bräu (~) [brauen] n E₃ I. (= Bran I.).
pivovar, várka. 2. s. sm. směs, smíšenina.

Ge-brauch (~) m D₁₁ 1. užiti, uživání,
upotřebeni, zvyk, potřeba; von et. ~ machen
užiti, upotřebiti čeho; keinen ~ von et. machen
neužiti čeho; von der Feuerwaffe ~ machen užiti
střelné zbraně, střelbu (na koho) spustiti;
machen žie von dem (Gefagten keinen ~ nepovi-
dejte to dále, ponechte to in sebe; et. in täg-
lichem ~ haben každodenně uživati čeho; der ~
diejes Werteſs ist ſelten slova toho se zřídka
užívá. 2. (Brand, Herkommen) zvyk, obyčej;
(Reget) pravidlo; außer ~ jeit nebyti v uži-
vání; in ~ femmen vejiti; v uživání; außer ~
femmen vyjiti z uživání.

ge-branchen (~-) n C₁₂ 1. = branchen I. 1.
2. Vericht ~ býti opatrný, počinati si opatrně;
das ist nicht zt ~ to není k potřebě, toho ne-
lze užiti; gebranchedes Buch opotřehovaná kniha;
gebranchte Steider obnošené saty; er ist zu Allem
zu ~ dá se ho ke všemu užiti.

ge-brändlich (~-+) I. a D₂,₃ užívany, obvykly, obyčejný, běžný; allgemein ~ vůbec užívany; es ist ~, daſs... jest obyčej em), že... —
II. s Ge-brändlichkeit (~-+) f E₁₈ rak. užiti,
uživání, upotrebení.

Ge-brauchs..., gebruchs... (~-...) an-
weisung f návod n predpis k uživání n
k upotřebeni; ~ berchtigt er m) a oprávněný
k uživání; ~ ordnung f: a) obřad; b) rád
požitečný; ~ pſerd n kůň; ~ reſcht n právo
uživati čeho; ~ vorschrift f = ~ unvermeint;
~ vert m hodnota užitná, hodnota upotre-
beni; ~ zettel m e-r (A)hrzeßlafche cedulka n štítek
na lahviče s těkem.

Ge-brände (~-) n E₆ = Gebrän.
Ge-braus (~) n D₆ bez pl., Ge-braune
(~-) n E₇ bez pl. šumot, hukot (= brauen IV.).
ge-brech ~ (~) a D₂,₃ geol. křefky, lámavý.
Ge-breche (~) [brennt] n E₆ bez pl. 1. (ne-
ustál: vilmuti n F dávení. 2. lov.: a) rypák
kamci; b) místo cernou zvéři rozryte. 3. mn.
křehké kameni.

Ge-brände (~-) n E₆ = Gebrän.

Ge-breche (~) [brennt] n E₆ bez pl. 1. (neustál: vilmuti n F dávení. 2. lov.: a) rypák kamci; b) místo cernou zvéři rozryte. 3. mn. křehké kameni.

Ge-brechen (~-) I. vₙ (b) B, neodl.: mir
gebricht Geld, obv. v, es gebricht mir an Geld ne-
dostává se mi peněz; woran gebricht es Hnen?

co Vám schází? čeho se Vám nedostává?;
es gebricht an groſen Männern nedostává se
velikých mužů, jest nouze o veliké muže. —
II. h, G ~ n E₇ bez pl. 1. ~ bez pl. nedostatek
(čeho), nouze o co. 2. s pl. nedostatek, chyba,
vada (=zejm. tělesná).

Ge-brechlich (~-) I. a D₁₃,₃ 1. (ſchwach) slabý;
(leicht bredent) křehký, lámavý. 2. chybný, ne-
dostatečný, vaduý; (náuhtlich) churavý, chory;
(hinfällig) vratky, vetchy. — II. s Gebrechlich
keit (~-) f E₁₈.

Ge-breite ~ (~-) n E₆ 1. rovina, plán.
2. stálě šíření (v anšbreiten II.).

Ge-breſſe (~-) n E₆ (Gebrechen) slabost, ne-
dostatek, vada; (Krantheit) nemoc; (Schmer)
bolest.

Ge-brochen (~-) p. p. od brechen: ~es Dach
stav lomená strecha n mansardaſ.

Ge-brochenheit (~-) f E₁₈ zlomenost.

Ge-brödel (~-) [brödeln] n E₇ bez pl. 1. (neustálě) drobení. 2. udrobené kousky, drobenina, drobty.

Ge-brodel (~-) n E₇ bez pl. = brodeln II.

Ge-bröschen (~-) n E₇ rak. = Bröschen.

Ge-brüder (~-) mpl. ~ (nsg.) E₆ bratří.

Ge-brüll (~-) n E₈ bez pl. řev (= briüllen III.).

Ge-brummel (~-) n E₃ (E₇) bez pl. =
brummen II.

Ge-brütt(e) (~-) [bruüten] n E₃ (E₇) bez pl.
1. = Brutt (v toto, zejm. 3.). 2. neustálě seděni
na veječích; fig. neustálě přemýšlení, (za)-
dumání.

Ge-büicke (~-) n E₆ 1. pl. houští (=zejm. před
hraden). 2. pl. = wüden III.

Ge-bü(h)ren (~-) f E₈ 1. závazek, povin-
nost; ilber die ~ arbeiten pracovati vice, než
übere; über alle ~ přes míru. 2. co komu patři
n náleži; náležitost, slušnost; Reden bei j-r ~
Titeb nennen dáti komu patřicný titul; nach ~
jak se sluši; S. nach der ~ j-s Standes bedienen
posloužiti komu podle jeho stavu; das ist wider
alle ~ to jest proti vši slušnosti. 3. poplatek;
zejm. ~cn poplatky.

Ge-büüren (~-) I. vₙ (b), sich ~ vₙ C₁₂
1. ~-m ~ příslušeti, (po právu) patřiti, ná-
ležeti komu; man mušs jedent geben, was ihm ge-
büirt každému jest dáti, co mu přísluši n
náleži; Chre dem Chre gebürt komu čest, tomu
čest; Abnen gebürt es, zit... na Vás jest, aby...
2 bez dat., zejm. sich ~ (ich geschemen) slušeti (se),
patřiti (mspr. se); es gebürt sich, daſs... sluši
se n patři n jest slušno. aby... — II. ~ d D₁₂
povinný, slušný, náležitý, zasloužený: jid
~ d berragen slušné se chovati; ~ der Maſsen
jak patři, jak náleži; der ~ de Mider příslušný
n oprávněný n kompetentní soudee.

Ge-büüren..., ge-büü(h)ren... (~-+)...
~anſaſ m výměra poplatku: ~befreiung f
osvobození od poplatku: ~bemeſſung f vy-
měření poplatku; ~bemeſſungsamt n úřad
k vyměřování poplatku, úřad poplatkový;
~erlaſſs m prominutí poplatků (= ~naſtals);
~ſrei a prostý poplatku, bez poplatků, bez-
platné; ~geſeſ s zákon poplatkový; ~naſh
laſſs n slevení a sleva poplatku; ~paſchale n
paſsál poplatkový; ~přiſchig a podlehajici
n podrobený poplatku, povinný poplatkem,

Ge-dächtnis...

— 1018 —

Ge-danken...

f-m = o ins = fassen uchovati v paměti; ins
= führen o zurückrennen přivěsti v pamět; aus
den = herzagen rikati o paměti; das = ward
ibm untren, das = verließt ibm pamět ho upustila;
f-s Namens = stiften zůstaviti památku po
sobě; zum (ewigen) = na (věčnou) památku.

2. (Grunnerungsvermegen) pamět; et. f-m Gedächtnisse einprägen vštipiti si o v pamět; wenn mein = nicht nicht trügt neklame-li eine pamět, pamatuji-li se dobře; ein qutes o felsedes = haben mít i dobrob n špatn pamět; sein = ist wie ein Sieb má děravou pamět, má pamět jako říčici (n. řešeto); ich habe mein gutes = für Daten nepamatuji si dobře data.

Ge-dächtnis..., gedächtnis..., (~v...~)
- bcin n kost tylná záhlavní; -buch n =
(Gedankbnd); -fcher m vada paměti; -fciar f -
-fcit n slavnost na památku n pamětni, vý-
roční slavnost; -kraft f sila paměti; -kram m
= -fade; -kunf f umění pamatování, mne-
mo(tech)nika, pamětiuma; -künfler m mne-
motechnik↑, pamětiumec; -ichre f: a) nauka
o paměti; b) mnemonika†; -mangcl m vada
(n nedostatek) paměti; -miinze f = Dent-
minze; -rede f řeč pamětní n na památku
če; -reime mpl. rýmy mnemonické; -sachf
věc (pouhé) paměti; -säule f pamětní sloup,
pomník, památník; -schwäc h f slabost paměti, bezpamětnost; -stürkend a pamět posilující; -tafcl f: a) mnemonická tabulka; b) (Gentenfaltc) pamětní deská; -tag m pamětni den; den -tag c-věs Heiligen seiten slaviti památku svatého; -übung f evičení n čvik paměti; -vers m (versus memorialis) verš pamětní n mnemonický; -werf n = -sade; -zeitel m listek k upamatování, memorandum†.

ge-dackt ⊗ (~v) (vedl. forma ke: gedelt) krytý,
uzavřený o pišfalách varhan).

Ge-dahle (~v) n E<sub>r</sub> bez pl. = Dahterci.

Ge-dämpfkes (~v) [dämpfen I. 7.] n D<sub>213</sub>
kuch. dušené (maso ata).

Ge-danke (~v) [denken] m E<sub>21</sub> (gen. u<sub>21</sub> nš)
a) myšlénka; (Übigung, dce) predstava-
idea; feinen = n nachbängen oddávati se (svym)
myšlénkám; in = n sein (verjünten in = sein) býti
(ponoßen) v myšlénkách n zahlbou n zamyslen,
roztržit; entfudlage sich dieser = n myslji na to,
nech těch myšlének; in = n sein, f = n nicht
beisammen haben býti roztržit; oft mit f = n
nicht = n Haute sein býti často roztržit; sich in
n vertyfen, in = n verjüffen pohřížiti se v my-
šlénky, zamysliti se, zahlobati se; -m e-n
n eingeben, n auf e-n = n bringen vnuknouti
komu myšlenku, přivěsti koho na myšlenku;
tein = n ani pomyšlení; der kloſe = daran pouhé
pomyšlení na to; = n sind jellirei myšlenky
[sou volné; b) (opak Wort, That) in = n bei-
wohnen v myšlénkách (n mysli) býti prito-
men; in ifren = n ist sie schon Pringjein ona si
mysli, že bude princeznou, vidi se v duchu
princeznou; c) (Gegenstand des Dentens) du warſi
mein = Tag und Nacht na tebe jsem myslil
dem n ioci; d) (Sinn) das ist mir nie in den
= gefommen to mi nikdy nepřišlo na mysl;
3-m et. aus den = n bringen vypuditi komu

z mysli co; odvésti koho od čeho, zraditi komu co;
sich ei. aus den = n schlagen v ~ 3.; e) Meinung, Anhöht
auf 3-s = n eingehen souhlasiti s myšlénkou ei;
sich sind meine = n darüber to jest mé minění
o tom; nach meinen = n podle mého minění
jeder hohe = n von sich habe mnoho o sobě;
myšliti, domýšleti si mnoho o sobě; 3. auf
andere = n bringen přivěsti koho na jiné my-
slénky, zvrátiti minění ei; f) (Welle, Wurz, Absicht)
jeine = n gehen zu hied jeho myšlénky = záměry
djou = n směruji příliš vysoko; j-e = n stehen
jhm nicht niedrig má dalekosáhlé plány; er acht
mit dem = n um, zu reisen zabývá se myšlénkou
cestovati; g) vid. f e-n = e-e Kleinigkeit.
2. = Einfall 4.; auf einen = n verſallen o temmen
připadnouti n přijiti na myšlénku. 3. (Erin-
nerung) sie femmt mir nicht aus den = n nevycházi
mi z paměti; sich aus den = n schlagen z myſi
pustiti n vypuditi co, zapomenouti n = der
= an den Tod pomyšlení na smrt; er war
in = n ablieben zůstalt (na vždy) v paměti.
4. (Germantung) domněnk, -i; das brüngt mich
auf den = n to mne privádi na domněnku; to
budí ve mně domněnku; sich (allerlei) = n
über et. maßen nepokojiti = ei; das fängt mir
schwer in den = n to me velice znepokojuje.
5. (Heftung) myšlénka, nadjeje na; sich = n auf
et. maßen myſlitui na co, douſat in co.

Ge-danken..., ge-danken..., (~v...~) -arm a:
a) myšlénkami chudý, málo duchaplný (člověk,
omězení; b) neobsažu, prázdny (soud); -ar-
mut f chudoba myšlének n myšlénková;
-austausch m dorozumiváni, výměna my-
šlének; -bein n kost temenná (os parietalis);
-bild n obraz myšlénkový; -bliz m záblesk
myšlének, myšlénkový blesk, nápad; -dicb m
krádece myšlének; -ding n myšlének; -folge f
sled n pochod) myšlének; -frciheit f svo-
boda myšlení, volnost myšlének; -fiille f
hojnost n bohatství myšlének; -gang m
pochod n postup myšlénkový; -gehalt m
myšlénková obsažitost; -kreis m kruh my-
šlénkový; -lcr a = -arm; -lcrer f = -mut;
-loš a bezmyšlénkov(it)ý; nerozvážný; -loſiq
feit f bezmyšlénkovitost, bezpamětnost,
nesmyšlnost; -mitthefung f sildlen n my-
šlének s kym; -punkte mpl. pomlčka v po-
době teček; -rcich 1. n obor myšlénkový,
říše myšlének. 2. a bohatý myšlékami,
duchaplný, důmyslný; -rcichthum m bohat-
ství n bohatost myšlének; -rcihe f řada
myšlénková; -reim m rým významný;
-jnebell a rychlý jako myšlénka; -schwer a
obsažný, závažný (soud); -späne mpl. jiskry,
úrvky myšlénkové, myšlenky úrvkove,
aforismy†; -spicl n hra myšlének; -ſtoff m zá-
soba myšleni, látka ku přemýšleni; -ſtraß m
zábřesk v myšlení; -ſtrich m pomlčka, pře-
stávka, znaménko přestávky, pausat†; -ver-
ſettung f, -verfüpfung f sloučení (n spojeni)
myšlének, detez myšlénkový; -voll a =
1. -reich 2. 3. (fennend) zamyšlený. 3. (jergenvoll)
starostlivý; -vorbehaft m výhrada v myšlén-
kách (při příšeze, reservatio mentalis); -wěchsel m
= -auſtauſch; -welt f svět myšlének, my-
šlénkový svět, obor pojmů; -wesefu n ide-
álni bytost, myslící bytost.

ge-dritt

— 1020 —

Ge-fährten...

Ge-dritt (~) a D₂₁₃ trojítý.

Ge-dritt... (~²...²) -form f forma trojítá: -schein astr. m trigonust; aspektl, při neumajení dvé telesa neheská o 120 stupňů rozdílné dělky; -spiel n (hazardní hra třemi kartami).

Ge-drittes (~) n D₂₁₃ hra v karty tří karty stejné hodnoty v ruce.

Ge-dröhne (~) n E₇ bez pl. = drbřen II. A.

Ge-droschen (~) part. p. od drüden.

gedrüxt (~) p. p. (od drüden) a D₂₁... ☉ stav. gedrüchter Beaden stlačený oblouk.

Ge-druckte (§) (~) n D₂₁ věc tištěná.

Ge-drungen (~) part. p. od dringen a D₂₁ = dringen IV.; = gebaut zaváhy.

Gedrungenheit (~) f E₁₈ bez pl. 1. (Tidigtet) hustost. 2. zavahtost. 3. = (sēdrängthet) 2.

Ge-dudel (~) n E₇ bez pl. = Duderli.

Ge-düft (~) n D₃ = Düft I.

Ge-duld (~) f E₁₈ bez pl. I. trpělivost, sněhlivost; hůmlište a dělšská trpělivost; endtich reiſt mir die = konečne docháži mi n přechází mne trpělivost; die = verlieren pozbýti trpělivosti; ein wenig o ☉ e-e kleine !- pošovte jen trochuj! Přv. mit = und Zeit fennnt man weit; mit = und Zude jängt man mande Munde, f = überwirkt Zwiefrant trpělivost železná vrata probijí; kdo setrvá, zle pretrvá; strpeni primáži spaseni. 2. (aus taue) vytrvalost. 3. † prov. závětrí.

Geduld..., geduld... (~²...²) -ampfer m bot = Gartenampfer; -faden m (nit) trpělivost(i); der -faden reiſt mir pěcháží mne trpělivost; -frant n bot. = Gartenampfer; -fos a bez trpělivosti, netrplivý; -loſigſit f nedostatek trpělivosti, netrplivost; -proſe f zkouška (trpělivosti; -ſchule f fig. škola trpělivosti; -ipiel n hra (zkouska) trpělivosti, hra v karty patřence', sušák.

Ge-dulden (~) v₇ sich ~ (¹₂) mítí strpení, být trpěliv, shovivati v poshověti, posečkatí; ~ Žie ein wenig poshovte n posečkajte trochu.

Ge-duldig (~) a D₂₃ I. trpěliv. adv. -c sněhlivý; (nabídnutá) shovivay; das Papier ijt = papir snese všecko. — II. s Geduldig-keit ☉ (~) f E₁₈ bez pl. = Geduld.

Ge-duſſamt (~) a D₂₃ = duſſam.

Ge dulle (~) f E₂₂ zlot. velikost.

Ge-dungen (~) part. p. od dingen.

Ge-dunjen (~) a D₂₁ = aufgutjen.

Ge-dunſenheit (~) f E₁₈ 1. naduřelost = Aufgedunienheit.

Ge-Dünſt (~) n E₇ = Dünſt 1.

Ge-durſt (~) part. p. od dürfen.

Ge-cdt (~) a E₂₁₃ = edig.

Ge-chreſt(s) (~) n D₂₁₃ obch. ☉ fr. = vom 4. März Vás eténý dopis ze dne 4. března.

Ge-eide ☉ (~) m E₂₁ = Sidechfer.

Ge-eigenschaftet ☉ (~) a D₂₁₃ způsobilý.

Ge-eignet (~) a D₂₁₃ způsobilý, příhodný, v- = cigen III.

Geer (²) f E₁₈ Geerde (~) f E₂₂ 1. plav. = eines Zegels zvratička vratiplachetní. 2. ☉ = Schre.

Geerd... (~) plav. -länſer m lano kladkovnice zvratičkové; schenket m věsák kladkovnice zvratičkove.

Geerde (~) f E₂₂ v Geer.

Geest (~) f E₁₈ bez pl. Geest-land (~) n E₃ bez pl. půda vyvýšená a suchá (to písečnatá).

Ge-fächel ☉ (~) n E₇ bez pl. zavívání (vějſem atd.).

Ge-fach-holz ⊕ (~) n D₅ = ſachholz.

Ge-fahr (²) I. f E₁₈ 1. nebezpeč(enství); in ~ sein být v nebezpečenství; fich in ~ begeben, fich in ~ ansjeten vydávati se v nebezpečí; es hat feinc ~ není (nijakého) nebezpečí, není se čeho báti; ~ lauſen být v nebezpečí; Du lauſt ~ Alles zu verlieren odvažujes se všeho, jsi v nebezpečí, že všecko ztratí; er war o stand in ~ das Leben zu verlieren byl v nebezpečenství života; er rettete ihn mit ~ seines Lebens zachránił ho s odvážením života; e-e; Zadek auf f-e ~ und Kosten überneumen vzítí co na svoji odpovědnost; auf die ~ o bei ~ e-r (Seldstraße pod (penězitou) pokuton; auf seine eigene ~ s vlastním nebezpecím, na svůj na vlastní vrub; auf die ~ in byt se vydal v nebezpečí, že...; ~ im am Vergung nebezpečí z (n v) prodlení n s prodlením; auf ~ und Kosten na zisk a ztrátu; ct. in ~ jejen vydávati co v nebezpečí n v šanc. — II. ☉ n = (Seijabe).

Ge-fahr..., gefahr... (~²...²) -bringend a působící nebezpečenství; -deiſt m hráz snadno porouschatelná; -clajſe f trida nebezpečenská; -classiſation f klasifikace nebezpečenská: -dřohend a hr zící nebezpečím, nebezpecený, hrozivý; -dřebene um ſid grejen hrozivym způsobem se říti; -les a bez nebezpecí, bezpecený; -loſigſit f bezpečí, bezpečnost; -voll a velice nebezpecený.

Ge-fahrde (~) f E₂₂ 1. = (Seijaber). 2. úšok, podvod.

Ge-fährden (~) C₁₃ neodl. I. v nebezpečí vydávati, ohrožavati; f-e Chre iſt gefährdet čest jeho jest ohrožena. — II. ☉ v₇ (in) = Seijaber lauſen. — III. s₇ G~ n E₇ bez pl., Ge-fährdung f E₁₈ = (Seijaber).

Ge-fahre (~) n E₇ bez pl. jezdění (ustavíčen, časté).

Ge-fährlich (~) a I. D₂₁₃ 1. nebezpecený; decentní povážlivý, odvážlivý, na pováženou; es ficht mit ihm ~ an jest to s ním na pováženou. 2. (Seijaber lauſent) bojící se nebezpečí, bázlivý, úzkostlivý. 3. f fig. (bedeutend) značný, valný; ct. fehr ~ machen (überreichen nadsazovati, přeháněti, prepihati co. — II. s (Ge)führlichkeit (~) f E₁₈: 1. nebezpečnost. 2. ☉ = (Seijaber. 3. Fau e Allem e-e (Ge)führlichkeit maden všecko natahovati. delati z komára velblouda.

Ge-fäſhrt (~) n E₃, ☉-c n E₆ 1. = (nabwewert. 2. tow. = Fäſhre 1.

Ge-fäſhre (~) I. m E₁₈, Ge-fäſhrein f P₁₉ 1. (Weanenbem) průvodce, f -kyně, společník, f -ice, (soudruh, f-ka. 2. hud. strofa souhlasná ve fuze. 3. a. zool. sputník zily, pobočná žila; b) ☉ hor. = (Nahrung).

Ge-fährten... (~²...²) -schwarmt m zástup druhů.

Ge-fäll

— 1021 —

Ge-fäll-fue

Ge-fäll (~) n E₃, ~n E₆ 1. a) ~e-s duüuesc. späd feky atd.; (bei dem Mubigerinnen) strik; ~ deo Aufs- faglagwaffere späd n nápor vody; eberflädigtes ~ napad; mittelflädiges ~ strik prostřední; unterschädigtiges ~ strik spodní; b) ~er Bahu sc. späd, sklon drähy atd.; c) Θ a) ~ an Meßiger- rümen hor. vrehnich splavik; b) sol. odvalky n odpadky se stropu solncho lužníku; f ein gutes ~ haben mítí všsmolený chrtán, pítí jako duha. 2. obyč. ~c pl. důchody; (Abgabem poplatky.

Ge-fäll..., gefäll... (~...) ~amt n úřad důchodkový; ~amtlich a) ~ämtliches Verfahren řízení úřadů důchodkových; ~angelegenheit f důchodková záležitost; ~anstand m důchodková závada; ~beamte m důchodkový úředník; ~brett n Θ hor.=Anstragebrett; ~casse f pokladnice důchodková; ~cinnemner m výběrění poplatků, důchodní; ~erhebung f vybírání poplatků; ~gericht n důchodkový soud; ~geset n důchodkový zákon; ~höhe f výška sklonu n stoupaní; ~füchsen n beim Stammgraben Θ hor. mouční kasnicka; ~kasten m Θ beim Wasb- yter a) moučník; b) mutník; ~obergericht n vrehní soud důchodkový: ~ordnung f räd důchodkový; ~pächter m najemce n pachtýr poplatků n důchodů; ~strafgeset buch n důchodkový zákonník tresten; ~übertreter m důchodkový přestupce; ~übertretung f důchodkový přestupek; ~verkürzung f skracení důchodků(v); ~verschleißprovision f provise za prodej předmětů důchodkových; ~verwaltung f správa důchodků(v) n důchodková; ~verweiser m důchodní (v ~einnehmer); ~s(=) verwässerung f Θ provodnění obalkův; ~wechsel m Θ zelezn. přechod od sklonu se sklonu.

Ge-falle (~) I. m E₂₁, ~n m E₇ 1. (Gefälligkeit) úslužnost. ochota; thunb o erweisen o erzigen Sie mir den ~n prokažte mi tu slúžbu, učinnte mi to k vůli; ~m zu ~n reden mluviti komu n po libosti n jak si kdo přeje; ~m zu ~n seit vyhověti komu; ~m zu ~n leben vyhovovati komu ve všem, býtí komu ve všem po vůli. 2. = gefallen II. — II. f n E₇ bez pl. päd.

Ge-fälle (~) n E₉ 1. = Gefäll n. 2. späd. ge-fallen (~) I. v.ₙ (b) C₇ 1. líbiti se: a) dem Witten d-3 gemäß fein) libiti se; wie es Gefall gefällt jak se Bohu líbi; wie es Ahnen gefällt (belebt) jak se Vám líbi, jak (Vám) libo; das gefällt mir bei ihm to se mi libí od něho n den něho n při něm n v něm; b) (dem Geschräuche gemäß fein) gefällt es Ahnen? líbi-li se Vám to? ich habe ihr ~ (zalibil jsem se jí; sein Husten gefällt mir nicht (beideht bedenklich) jeho kašel se mi nelíbi; Prv. wer allen Menschen ~ will, mußs zeitig auftreten nenarodil se člověk ten, aby se zalibil lidem všem; e) v₄ c8 gefällt mir an e-m Œrte, těž (ale fr.) ich gefalle mir (e) mich) an e-m Œrte libí se mi kde; wie hat es Ahnen in Prag ~? jak se Vám líbilo v Praze? 2. sich (dat.) in ct. ~ mítí ¾ libú n ob- n zalibění v šem, libovati si v šem. 3. sich (dat.) et. ~ laffen: a) (gebüßt ertragen) snášeti p sněsti co, (s)trpěti eo; (mut et. aufrezen sein) býtí spokojen s čem; (sich in et. fußen) podvoliti se, podrobiti se čemu; sich jede Bedingung

— taßen sonnhasiti s kazdou podmínkou; er läst sich jedes Lob ~ přijímá kazdou chálu; er läst sich Alles ~ všeeko snese, s ním může kazdý dělati eo chce o orati a vlácěti; ich habe es mir müßen ~ taßen musil jsem s tím sonnhasiti; taß die m-n Math ~ poslechni mé rady; das taße id mir ~ to se mi libí, s tím jsem spokojen. to je preč néco pro mne! to jest néco! to jest dobrá! ich tiefie mir’s nebo ~, wenn... nerikam (n nerikal bych) nie, kdyby... — II. sp. 3~ n E₇ bez pl. 1. zalibeni, záliba; Θ an et. füden mítí zálibu n libovati si v obli- biti si eo; das erregt mein Θ to se mi libí n zamlouva; Maten 31 Θ k vůli Vám. Vám k libosti; ~m zu Θ prezent lichotiti komu; ~m zu Θ sein býtí po vůli, vyhověti komu; zu Θ thun vděciti se; wenn du mir e-n Θ thun willst chees-li mi néco udolati k vůli; thun mir den ~ bußt tak laskav. 2. (dette thun) Sie nach Ahren Θ cinte i jednejte po libosti n die své vůle n jak se Vám libí; nach Θ trinten do vůle pítí. — III. 3~ m v Gefalle 1.

ge-fallen (~) part. p. od fallen o gefallen; die- en Engel (od)padli andělé.

Ge-fällen... (~...) = Gefäll...

Ge-fallene(r) 2. die ~n voj padli (v boji).

ge-fällig (~) I. a D₂₁₃ 1. (quartermennend) úslužný, ochotný; (freundlich) milý, prijemný, vlidený, prívětivý, laskavý; ~m ~ fein; es ~m ~ erweisen býtí úslužný ochotný, jeviti úslužnost n ochotu ke komu; seitn Sie je ~ bußte tak dobrý n laskavu n bußte (od) té drobroty. 2. ~m gefallen o gemein) a) ein öst f es Spier obet Bohu milá n Bohu libá (tež bohumilá, bohulibá); seitn Sie sich, wenn es Ahnen ~ iſt sedněte, libo-li; was iſt Ahnen ~? a) co si prejete? co die Vám libo? b) co je libo? co províté? b) f jeigt iſt et. c) es wird ct. geben (v toto IV.1; e) ~es Außere pri- jemný zevnějšek; es iſt bier im Herbse iedr ~ jest tu na podzim velmi milo n príjmeno; dher ~en Antwert entgegenhend očekávaje, n -jic(e) Vaši laskavou odpověd. 3. 4. jectis prov. = fällig. — II. gefälligt adv. nehmen Sie ~it Plag rächte se posaditi; wellen Sie mir ~it fagen rekl byste mi laskavě? — III. s das Gefällige n D₂₁₃ prijemnost, milost, půvab- nost. — IV. s Gefälligkeit (~) f E₁₈: 1. úslužnost, ochota, -nost (= Gefalle). 2. pri- jemnost; id danke Ahnen fir alle men erwiesenen Gefälligkeiten děkuji Vám za všechny laska- vosti n služby, které jste mi prokázal. 3. = Wehlgefallen.

Ge-fälligkeits... (~) ... = accept n práv., ~wechsel m obch. směnka z ochoty; ~lüge f lež z úslužnosti n služnostní.

Ge-fällig-fein (~) n E₇ bez pl. = Gefäl- tigkeit 1. (v gefällig IV.).

ge-fälligt (~) adv. v gefällig II.

Ge-fälls... (~) rak. = Gefäll...

ge-falljam (~) a D₂₁₃ = gefällig I. 1.

Ge-fall-fußt (~) f E₁₈ bez pl. snaha n žádost n manie libiti se, zálibnost, marni- vost, koketnost.

ge-fall-jüchtig

— 1922 —

[Ge-flecht-...

ge-fall-jüchtig (~üü) I. a D₂,₃ žádostivý
libiti se, zálibný, marnivý. -- II. % G-c(r) m,
G-c f D₂,₃ clověk koketní, f koket k)a.

Ge-fätiel (~ü) n E₇ bez pl. záhyby, rýsy
u satů, nábor.

Ge-fänge (~ü) n E₆ lov. zuby n chrup
rysí n -a.

Ge-fangen (~ü) I. part. p. od fangen. —
II. a (za)jatý; D. nehmen zajímatí p za-
mouti koho; jid) geben vzdáti se v zajetí;
S. hassen v zajeti držeti koho; sehen uvěz-
niti, dáti do vézení koho; seint, sigen hřti
uvězněn n ve vézení; mit gefangen, mit ge-
fangen s kým kdo přístízen, s tím i souzen.
III. s (Ge-fangene r) m, G-c f D₂,₃ za-
jatec, f -kyne, vezeň; D. zum (gefangenen
machen = getangen nehmnen v gefangen II).

Ge-fangen... (~üü...) -ausfall f = -haus;
-anscher m dozore věznů; -haltung f
zajeti. vézněni; -haus n véznice; -hiiter m
= -wärter; -liſte f seznam věznú; -meiſter m
vězenský; -nahme f, -nehmung f, -ſetzung f
zajeti, zatěem, uvěznění; -wärter(in f) j
hilaber věznů, kličník, dverník, zalárník, f ice.

Ge-fangenen... (~üü...) = (Gefangenen).
Ge-fangene(r) (~üü) m D₂,₃ v gefangen III.

Ge-fangenschaft (~üü) f E₁,₃ vézenství,
vazba, zajeti; babytenijche - zajetí babylon-
ské; in - geraten octnouti se n upadnouti
v zajeti.

ge-fänglich (~ü) a D₂,₃ vézenský, žalárník;
e haſt žalární vazba; S. einziehen zatknouti,
uvězniti koho.

Ge-fängnis (~ü) n D₁₃ vézení, žalár:
a (Cít der (gefangenen) F. inš - werfen uvrhntouti
do žaláre, uvezniti koho; im (gefangenijje sigen
seděti v žaláři n ve vézení, hřti uvězněn n
p pod závorou; b) (Gefangeneinjre) zt žweijahrí-
gem Gefängnijje verurtheilen odsouditi k dvou-
letému žaláři n na dvě léta do žaláre; ans
dem Gefängnijje entlassen propustiti ze žaláre.

Ge-fängnis... (~üü...) -arbeit f práce ve
vézeni; -director m ředitel a správce vé-
zeni; -ſieber n = keriſcher; -geiſicher m
vézenský duchovní; -genoffe m spoluvézeň;
-haft f vazba, uvězněni, zajeti; -fundiger m
nalecz vézenství; -leben n život ve vazbě
n ve vézení; -ſchenke f žalární kantina;
-ſchliſcher m = Gefangemwärter; -ſtraſe f trest
vazby v vézení (= Gefängnis 1. b); -inſtem n
soustava vézenská; -unterricht m vyučo-
vání věznů; -verwafter m správce véznice;
-verwaltung f správa véznice; -wěsen n
vézenstvi, zalárnictví; -zelle f celaſ n kobka
n komůrka žaláří.

Ge-färbt-fein (~üü) n E₇ bez pl. barevnost,
barvitost.

Ge-farze p (~ü) n E₇ bez pl. (stálé) bzdění
n průděn.

ge-fäscht (~ü) [l.] a D₂,₃ erb. na (stejně)
pásy rozděleny.

Ge-fäjel (~ü) n E₇ bez pl. = -jajelei 1.

Ge-fäß (~ü) n E₄ 1. nádoba; e těz (coll.)
nádobí. 2. jilec, rukojeſt (kordu atd.). 3. cova.

Ge-fäß..., ge-fäß... (~ü...) -äſte mpl. an.
cevové větve; -ausdchnung f rozšínění cev;

-barometer m fys tlakoměr s hruš(tič)kou,
roura Toricellova; -banm m an. strom ce-
vový: -beschreibung f an. popis cev; -bit-
dung f path. vaskularisacef, protokanost ce-
vami, cevnatost; -bündel n bot. svazek n
provázek cev; -führend a an. cevnatý; -ge-
j Schwüſt f path. nádor cevový, cevnatina;
-haut f an cevnatka (= Anderhaut); -haut-
entzündung f path. zánét cevnatky; -krypto-
gamen fpl. bot. rostliny tajnosubné cevnaté;
-lehre f cevozpyt, angiologie; -leiter m bot.
ter Samen poutko semenné; -mal n path zna-
mení cevnatinné; -nerven mpl. an. čivý ce-
vové n cevní n vasomotoické; -öffnung f
otvor nádoby; -pflanzen fpl. bot. cevnaté
rostliny; -reich a an cevnatý; -reichthum m
an. cevnatost; -inſtem n an. soustava cev(ná),
cevstvo: -verbindung f an. spojení čívů
a cev; -boll a = -rcid; -wand f an. = -haut;
-Zellen fpl. bot. buňky cevové.

Ge-fäſt (~ü) p. p. od fassen, těž a D₂,₃
(n jahren IV.).

Ge-fecht (~ü) I. n E₃ voj. boj, bitva, zápas;
qutatüſiger o teines potyčka, bitka, půtka, srázka;
A. außer - sehen učiniti koho boje neschopným.
— II. těž -c n E₇ bez pl. (stálé) zápasení n -y n
půtky n boje.

(Ge)-fechts... (~ü...) -lehre f taktika;
-leitung f jizeni boje; -ordnung f voj. šik
n pořad k boji n do boje n bojovný; -pa-
trouille f vzvzidka n patrači n harcovnici
n popřednictvo v boji; -ſelkung f postavení
k boji; -übung f cvičení v boji.

Ge-fefege (~ü) n E₇ bez pl. 1. = segen III.

2. lov. a) lýčí (na hlavě jelení); b) tluč, otlučky.
Ge-feiliche (~ü) n E₇ bez pl. = Geſiinje 1.

Ge-fels ~ (~ü) n sg. D₆, pl. E₁ skáły,
skali.

Ge-fertigte(r) (~üü) m D₂,₃ prov. j pode-
psaný (= Unterzeidner).

Ge-ficke p (~ü) n E₇ bez pl. spr. = Beijdlaſ 1.

Ge-fiedel f (~ü) n E₇ bez pl. vrzáni, skří-
pám, skřípot (na housle).

(Ge)-ſieder (~ü) n E₆ 1. peří (ptíka) n v peřině.

2. (Zabtifeder in e-m Ztihesie) zpruha, péro zásmku.

3. opěrenec, pták; fig. ſeltenes - (rava avis)
bílá vrána. 4. coll. ptactvo.

ge-fiedert (~ü) a D₂,₃ = ſiedern II.

Ge-fiel (~ü) impf. od gefallen.

Ge-üſt (~ü n E₃, -c (~ü) n E₆ (širé) pole,
plán, nivy, luhy, těž = ſeld; die gesegneten
požehnané nivy.

ge-fingert (~ü) a D₂,₃ v jüngern II.

Ge-ſüper ~ (~ü) n E₇ bez pl. = ſüſtern II.

Ge-flacker (~ü) n E₇ bez pl. = ſtadern II.

Ge-flammt ~ I a D₁,₇ žihaný (= ſlam-
men III). — II. Ge-flammte(s) ⊕ n D₂,₃
mřížovaná, drsné pracovaná místa na čá-
stech stroju.

Ge-flatter (~ü) n E₇ bez pl. 1. a - der Vögel
třepetání (kiüdlv), poletování; b) = e-r žabne
vlání korouhve. 2. fig. tékavost, nestálost myslí.

Ge-flecht (~ü) n E₃ 1. (ſtechbert) pletivo,
pleten. üplet, popletek. 2. = ſlechthe i. a), b).

Ge-flecht..., ge-flecht... (~ü...) -ähnlich a
pletiva podobný; -pflanzen fpl. bot. = Ge-
ſpiintpflanzen.

ge-fleckt

— 1023 —

[Ge-füh!...

ge-fleckt (~) a D₂,₃ skvrnity; (bund) pestry, strakaty; (aciprenteto) kropenatý; (getjent) žíhaný; roth ~ červeně skvrnity, s červenými skvrnami.

Ge-flenne f (~) n E₇ bez pl. = stlennen II.

Ge-flettsche (~) n E₇ bez pl. šklebení.

Ge-flicke (~) n E₇ bez pl. látání ata. (v slíden).

Ge-flimmer (~) n E₇ bez pl. = stímmern III.

Ge-flirr ~) n E₃ = stímmern III.

ge-flissen (~) |† fleißen] a D₂,₃ = be-
flissen (v besleizigen II.).

Ge-flisscheheit (~) f E₁₈ bez pl. = Ge-
flissenheit (v besleizigen II. 2.).

ge-flissentlich, ~ ge-flissenhaft (~) a
D₂,₃ = abfichtlich I. a zem II.

Ge-flüster ~) n E₇ bez pl. = flüstern II.

Ge-flitter (~) n E₇ bez pl. = stímmern III.

Ge-flochten (~) part. p. od flechten.

Ge-flogen (~) part. p. od fliegen.

Ge-flohen (~) part. p. od fliehen.

Ge-flossen (~) part. p. od flehen.

Ge-fluche (~) n E₇ bez pl. klení, proklí-
nání, zlořečení.

Ge-fluder, Ge-flüder (~) n E₈ 1. ⊕ =
Fluder 1.; vodní nádržka hydraulického stroje.

2. = Flüter 2. a Flitterfram.

Ge-fluder-werk p (~) n E₃ vid. výstroj,
toiletta.

Ge-flügel (~) n E₇ bez pl. 1. drůbež (=
Redervich); ~ halten chovati drůbež. 2. pernat-
stvo, opeřenstvo, okřídlenstvo, ptactvo.
3. (Hängelpaar) (drvě) křídlá.

Ge-flügelt... (~) ~... ~běhальнí n posada;
~braten m pečená drůbež, pečeně z drůbeže;
~händler(in f) m obchodník (n f -ice) (s) drů-
beži, drůbežník, f -ice; ~markt m trh na
drůbež n drůbežní; ~mäster m krmič drů-
beže; ~spike f kuch. konec křídlá; ~stopfer m
= ~mäster; ~zucht f chov drůbež.

ge-flügelt (~) a D₂,₃ okřídlený, křídlaty; ~c Worte okřídlená slova, citátyt.

Ge-flunker (~) n E₇ bez pl. 1. = stímmern III.

2. = Außenschneiderei.

Ge-flüster (~) n E₇ bez pl. = flüstern II.

Ge-flitther (~) n E₇ bez pl. = Gefluder.

Ge-fochten (~) part. p. od fechten.

Ge-folge (~) n E₇ bez pl. 1. družina,
průvod, komonstvo. 2. fig. = Folge; et. im
~ haben (nach fig. ziehen) míti za následek n v zá-
pětí co; ~ in ~ (zufolge, gemäß) unserer Überzeugung
podle našeho přesvědčení.

Ge-folgschafft (~) f E₁₈ = Gefolge 1.
Ge-folgschaft (~) f E₁₈ = Gefolge 1.

Ge-foppe (~) n E₇ bez pl. = Fopperei.

Ge-frag(c) (~) n E₃ (E₇) bez pl. (neustálé,
obtížné) ptání n vyptávání.

ge-fragt (~) part. p., a D₂,₃ od fragen; obch.
~c Ware zboží, po kterém jest poptávka.

Ge-franse ~) n E₇ bez pl. třepení,
třasně.

Ge-fräß (~) n E₃ 1. = Fräß 1. 2. P = Freßse.

ge-fräßig (~) I. a D₂,₃ žravý, nena-
sytýný; G-c(r) (~) m D₂,₃ žrout, nena-

syta. — II. s Gefräßigkeit (~) f E₁₈ bez
pl. žravost, nenasytnost.

Ge-freite(r) (~) m D₂,₃ 1. voj třídník n
svoobodní n závodčí, p frajtří, 2. dvé po-
ražené kuželky. 3. ~ osvobozený.

Ge-fresse f (~) n E₇ bez pl. = freßet III. 1.

Ge-frett f (~) n E₃ prov. a nuzování.

Ge-freunde ~) n ( ~ ) mpl. E₁ prátelé.

Ge-freundete(r) ~ (~) m D₂,₃ = be-
freunden II.

Ge-frier... (~) ~apparat m chem přístroj
ku mražení; ~bottich m ⊕ kád na mražení;
~kasten m ⊕ cukr. lednička; ~punkt m bod
mrazu (na teploměru); das Thermometer steht
auf dem ~punkte teploměr jest na nule.

Ge-frierbar (~) a D₂,₃ mrazitelný.

Ge-frierbarkeit (~) f E₁₈ bez pl. mra-
zitelnost.

Ge-frieren (~) I. vₙ (jın) B₀ neodl. 1. (=
frieren II. 2.) (7 mrztnouti, u-; ~ machen e lassen
mraziti. — II. % ~ n E₇ bez pl.; zum Ge-
frieren bringen mraziti.

Ge-frieß p (~) n E₃ rak. = Freßse, Geßicht.

Ge-frör (~) n E₃ rak. = Freßt 5. b).

Ge-frör... (~) vid = Freizeit...

Ge-froren (~) I. part. p. od (ge)frieren. =
II. a D₂,₃ (unverundbar) nezfranitelný. =
II. s

Ge-frorne(c)ne(s) n D₂,₃ mražené, zmrzlina; e-e
Portien ~ porce mraženého, f malá zmrzlina.

Ge-froren-sein (~) n E₇ bez pl. umrzołst.

Ge-frörer f (~) m E₇ prov. J = Ficber-
dich(J)er.

Ge-froren..., Ge-frornes... (~) ~
~maschine f stroj ku mražení.

Ge-fung ~) (~) n E₃ bez pl. = Gefüge.

Ge-füge (~) n E₇ bez pl. sklad, složení,
sestrojení, spojitost, souvislost, spojení,
svazek, celek; ~ der Rede o des Sauches skladba
reči n věty, geol sloh.

Ge-füge, ge-füig (~) I. a D₂,₃ (gefüngcizig)
ohebný, hebký; (biegjam) poddajný; (wulflabrig)
po váli, povolný, ústupný. — II. s Gefügig-
keit (~) f E₁₈ ohebnost, poddajnost, po-
volnost.

Ge-füh! (~) n E₃ 1. cit, citění, pocit,
hmat; ~ für das Schüne cit a smysl pro krásu;
~ des Mütleides cit soustrasti; nach f-n ~en
handeln jednati podle v lživem citu; ein Menich
von ~ citlivý n citelný člověk; ein Menich ohne
alles ~ becitrný člověk, necita, necita, oksurove; das
bes Behagens haben cititi se volným; zarteš ~
jemný cit, jemnocit; er hat fein ~ mehr im
Arme již ruky neciti; et. nach ~ erfenen po-
znati po hmatu, nahmatati co.

Ge-füh!..., ge-füh!... (~) ~ (s)anichau-
ung f nazirání citové, názor citový; ~ (s)fä-
hig a) a) schopný citu; b) schopný hmatati;
~ (s)fängigkeit f: a) schopnost citu; b) schop-
nost hmatati; ~ (s)frcis m obor n okrsek citový;
~ (s)leben n život citový; ~ los a: bez-
cit(n)ý, necit(e)lný, chladný, tvrdý; für et. ~
los sein nemiti citu pro co; ~ losc r) m, ~ losc f
necita; ~ losigkeit f necitnost, necitelnost;
~ (s)mensch m člověk citu přístupný n citový n
citlivý; ~ (s)organc npl. ústroje citu; ~ (s)fache
věc citu; ~ (s)cala f stupnice citová;

Ge-fühligkeit

— 1024 —

Gegen-befehlshaber

~~(s)chwächte f, (s)stumpfsheit f path. chabost
n otuplost citu, slabost n otupenost pocito-
vání, dysaesthesie, anaesthesie, bezeitnost; ~ s jům m smysl hmatu, hmat: (s)stumpf-
heit f path. = (s)chwächte: (s)tiefe f hloubka
citova, hluboký cit; ~ s födtung f (u)mrtveni
n umorení citu, (quictismus; ~ svermögen n
schopnost cititi n mohutnost citivá; ~ doll a
cituplný, citlivý, vroucí, vřely; ~ vorstel-
lung f predstava (o) citu, představený cit; ~ s)wärme f vřlost citu, vřely cit; (s)wär-
den npl. bradavky hmatové; ~ sverklossen-
heit f rozplývavost n roztrístěnost citu;
citlivstkářství.

Ge-fühligkeit (✓) f her pl. neskl. cit-
livost. schopnost citu, citelnost.

Ge-fühls ..., ge-fühls... (✓✓...) v Gefühl-

Ge-fülltet (✓✓-) n E₄ = -fülltet.

Ge-funden (✓✓-) part. p. od finden.

Ge-füsst (✓) a D₁₂, potřídný; ast. ~ er Dchin
těž Ge-füsst-fchein (✓✓-) m E₃ aspekt, při
nemž mají dvé télesa nebeská o 72° roz-
dílné dělký.

Ge-funkel (✓✓-) n E₇ bez pl. = funkeln IV.

Ge-furze p (✓-) n E₇ bez pl. spr. = Gefarze.

Ge-füße (✓-) n E₇ bez pl. = Falkengeschilbe.

Ge-gafer (✓) n E₇ bez pl. kdákáni,
krákoráni = gadaln II.

Ge-gangen (✓) part. p. od geben.

Ge-geige (✓-) n E₇ bez pl. = Gefiedel.

gegen (✓-) I. praep. acc. 1. a) (odpor) proti
(komu n čemum, na koho n na co; ~ den Feind ziehen
táhnouti proti nepříteli n na nepřítele; das
iſt ~ das Geſet to jest proti zákonu, to od-
poruje n se příči zákonu; er that es ~ meinen
Wilen učinil to proti me vůli; Arzmei ~ das
dieſter lek od horečky; der Saffeit iſt gut ~
Reſchmerzen káva pomáhá od bolení hlavy;
geht ~ Einen deset na jednoho; ~ V. Grau-
unkeiten verißen dopustiti se ukrustnosti
na kom; Widerwenden ~ etwas nechut k čemum;
Klage ~ V. žaloba na koho; Mechtſache der Kläger ~
die Gettlagen rozjeßal žalujících a žalovaných
(n se žalovanými); Beidwerte ~ das Urheil
stížnost z rozsudku n na rozsudek; b) (směr
s odporem) ~ den Zimmern (an)jewimmt plouti proti
proudu; c) (neshodn a spor) ~ alle Erwartungen proti
všemu nadání; mimo vše nadání. 2. (náklononot)
k(e), ku; aus Liebe ~ ihn z läsky k němu;
der Menjch hat Pflichten ~ sich jelvt und ~ seinen
Nächsten člověk má povinnosti k sobě
a k bližnímu. 3. (směr polohy n polybu) k, proti,
na; das Land liegt ~ Abend země leži na zá-
pad; sich ~ Abend wenden obrátiliti se k zá-
padu n na západ; die Angen ~ den Himmel
erheben pozdvihnouti oči k nebi. 4. (trubžně
arčem čěsta ~ časů) k, okolo, skoro, asi, na; ~ ei
lhr k jedenácté hodmě, asi o jedenácté ho-
diné, okolo jedenácti hodin; ~ Mengen k ránů;
~ Abend k večeru, na vecer; ~ Mitternacht
(kolem) pulmoci; er iſt ~ zwanzig Sabre alt jest
mu asi dvacet let. 5. (přirovnáni proti; ~ ihn
iht ich nur ein Smera proti němu (n mspr. v při-
rovnání k němu) jsem jen trpasliſk. 6. (vyšměr,
odvetza) za, na, proti; e-c Ware ~ Geld zboži za
peníze; ~ Cüngel za plat, z platu; ~ Crijat
za náhradu; ~ Rehebung za odmenu; ~ bare

Bezahlung za hotové (peníze): ~ Radnahme na
dobírku, dobírkou; hundert ~ Cine wetten sázeti
sto proti jedné; Geld ~ Luitung befonnen
obdržeti peníze na strvzenku; ~ Luitung zu
erlegen na strvzenku vydati; ~ Luitung und
Abnahme des Häb geldes jak dostane strvzenku
a odebere početné; rak., +, ale částě nur ~ dem,
daſs... jen za (tou) podmínkou, že...; k tomu,
aby...; se závazkem, aby... — II. G- n neskl.
daſs diir und das (s) düvod(y) pro a proti.

Gegen ..., gegen..., (✓...-) předpona. Vý-
znam: 1. odpor: ~ gisſt n kazijed, protijed;
~ papſt m protiapez. 2. protiva, opak: ~ mei-
nung f protivné n opačné míněni. 3. vzájem-
nost: ~ haſſ m vzájemné zástí; ~ liebe f
vzájemná łaska.

Gegen-abdruck (✓✓-), Gegen-abzug (✓✓✓
n✓-) m D₁₁ otisk otisku, snimek.

gegen-abklatſch (✓✓-) C₁₂, gegen-
abziehen (✓✓-) B₀ „a odl. = e-n Gegen-
abzug machen.

Gegen-abſicht (✓-) f E₁₈ protivný n
opačný úmysl n záměr.

Gegen-abwechſch (c) lung (✓✓✓-) f E₁₈ vzá-
jemne střídání.

Gegen-angriff (✓-) m E₃ voj. protiútok,
protivraz, -ufereni.

Gegen-anklage (✓-) f E₂₂ protižaloba
(v Gegenklage).

Gegen-annäherungs-linien (✓✓-✓) f
pl. E₂₂ voj. protipříbližky, čáry protipřibli-
žení n protipříbližné.

Gegen-anſchlag (✓- n -✓-) m D₁₁ pro-
tivné n odvetné opatření n opatřětelské.

Gegen-anſtalt (✓-) f E₁₈ jen: ~ en machen
učiniti protivná opatření n opatření proti čemu.

Gegen-anſtrengung (✓-) f E₁₈ úsilí
protivné, úsilný odpor.

Gegen-antrag (✓- n -✓-) m D₁₁ pro-
tivný návrh.

Gegen-antwort (✓-) f E₁₈ odpověd na
odpověd, replika.

Gegen-anzeichen (✓-) n E₇ = Gegen-
angeige.

Gegen-anzeige (✓-) f E₂₂ protioznámení.

Gegen-arz(c)nci (✓-✓) n -✓-✓) f E₁₈ proti-
pojištení n vzájemné pojištění.

Gegen-anſſorderung (✓-✓) f E₁₈ vy-
zvání jisteů k dání záruky.

Gegen-anſtrag (✓- n -✓-) m D₁₁ pro-
tivný příkaz.

Gegen-ausſage (✓-✓) f E₂₂ protivná vý-
pověd. odpověd.

Gegen-bart (✓-) m D₁₁ zám. am Zblijeſel
doplňovací zub kličový (u zámků) soustavy
Brahmovy.

Gegen-batterie (✓-✓) f E₂₂ 1. voj. proti-
baterie, protistřílna. 2 voj. baterie protější
n protilehlá n protipůsobící. 3. fig. = Gegen-
anſtalt.

Gegen-bedingung (✓-✓) f E₁₈ protivná
n vzájemné podmínka.

Gegen-befehl (✓-) m E₃ protivný rozkaz.

Gegen-befehlshaber (✓-✓) m E₀ voje-
vůdce nepřátelský.

Gegen-behauptung

— 1025 —

Gegen-form]

Gegen-behauptung ("~ → ~) f E₁₈ protivné (opačné) tvrzení, odpověď.

Gegen-befenntnis ("~ → ~) n D₁₃ protivné vyznání, vyznání, při- (o)proti komu.

Gegen-beklagte(r) m; Gegen-beklagte ("~ → ~) D₂,₃ na vzájem začvaný (a f. ~a).

Gegen-belcidigung ("~ → ~) f E₁₈ urážka za urážku; 3-m e-c-3zufügten vrátiti komu urážku.

Gegen-bemerkung ("~ → ~) f E₁₈ protivná poznámka, poznámka (v odpověď) na poznámku, připomínka (o)proti komu.

Gegen-bemühung ("~ → ~) f E₁₈ protivná n vzájemná námaha, protivně úsil(ován)í.

Gegen-bericht ("~ → ~) m E₁ protivná zpráva. Gegen-bescheinigung ("~ → ~) f E₁₈ protipotvrzení, protiostvědčení.

Gegen-beschuldigung ("~ → ~) f E₁₈ obvinění vzájemné, obvinění za obvinění.

Gegen-bestrebung ("~ → ~) f E₁₈ = Gegen-bemühung.

Gegen-bejuch ("~ → ~) m E₃, vzájemná n oplatná návštěva, návštěva za návštěvu, oplatení návštěvy; 3-m e-n- mađen návštěva oplatiti; sich -c mađen navštěvovati se ve- spolek (n druh druhu).

Gegen-bewegung ("~ → ~) f E₁₃ protivný ~ vzájemný pohyb.

Gegen-beweis ("~ → ~) m sg. D₆, pl. E₁ protidukaz, protivný důkaz, důkaz opaku.

Gegen-beweis-führung ("~ → ~) f E₁₈ provádění důkazu opačného, dokazování opaku.

Gegen-beziehung ("~ → ~) f E₁₈, E₁₈ beug ("~ → ~ n "~ → ~) m D₁₁ vztah „poměr vzájemný, vztahování naprotišemu, souvztažnost, -itost, korrelace†, vespohnost.

Gegen-bild ("~ → ~) n D₇. 1. obraz odpovidající jinému (obrazu), protiobraz, pendant. 2. odlika, napodobení, kopie†. 3. kontrast protiva.

Gegen-billet(t) ("~ → ~) [v Billet] n E₂₅, pl. ez -c, prov. J.-c en protivný listek (v Centremarte).

Gegen-bitte ("~ → ~) f E₂₂ vzájemná prosba, prosba za prosbu; ich habe c-c - an Žie mám k Vám také prosbu.

gegen-blätterig ("~ → ~) a D₂,₃ bot. vstřícnolistý, proti-

Gegen-bliß ("~ → ~) m E₃. 1.-c pl. vzájemné pohledy. 2. ☞ odlesk zreadla.

Gegen-bock ("~ → ~) m D₁₁ an. antitragus†, protihrana.

Gegen-bogen ("~ → ~) m E₅. 1. ⊕ stav. protipás klenbový. 2. an. anthelix†, protilištka.

gegen-bohren ⊕ ("~ → ~) ¾a C₁₂ odl. vrtati protivným směrem.

Gegen-bohrer ⊕ ("~ → ~) m E₆ vrták protivný.

gegen-böschung ⊕ ("~ → ~) f E₁₈ stav. protisvah.

gegen-brassen ("~ → ~) ¾a C₁₄ odl. plav. převrátiti, z- plachty.

Gegen-brief ("~ → ~) m E₃ = Gegenverzeichnung.

Gegen-bruch ("~ → ~) m D₁₁ chit. zlomení kosti protiúrazné n na protejší straně.

Gegen-brunnen ("~ → ~) m E₇ voj. protější studně.

Gegen-buch ("~ → ~) n E₂₁ obch. kniha kontrolní. Gegen-bund ("~ → ~) m D₁₁, Gegen-bündnis ("~ → ~) n D₁₃ spolek protivný.

Německocesky slovnik. 1. Dichtbühmische Wetterbuch.

Gegen-bürge ("~ → ~) m E₂₁ obch. vedlejší n vzájemný rukojmi.

Gegen-bürgschaft f: a) vedlejší rukojemství; b) vzájemné rukojemství.

Gegen-thrift ("~ → ~) m E₁₃ = Antidrit.

Gegen-compliment ("~ → ~) a E₃ poklona za poklonu.

Gegend (~) f E₁₈. 1. kraj (ina). místo, okolí, strana, končina, okrub, podnebí, pásmo; umíliečte ~ okolí, vů-; er ist aus unerer ~ jest s nasi strany, jest od nás; die ~ um Prag ist jdemt okolí Prahy jest krásné; in welcher ~ webut er? kde byl?; in der ~ des Theateres nedaleko divadla; in welcher ~ flegt das Aulester? na kterou stranu leži kláster?; aus welcher ~ lemmmt der Wind? s které strany (a odkud) věje vit?; der Nagel bat nur gewiße ~ en ge- treien kroupy padaly jen místy n stranami; ~ am Heere pomorí. 2. an. místo na těle; die ~ den den Baud polříček, ná-

Gegen-deckung ("~ → ~) f E₁₈ obch. vzájemné (u)hrazení.

Gegen-denunciation ("~ → ~) f E₁₈ udáni za udáni, vzájemné udáni.

Gegen-dienst ("~ → ~) m E₂ vzájemná služba n úsluha, služba za službu; ich bin zu ~ en bereit jsem Vám navzájem (n rovněž k službám).

Gegen-druck ("~ → ~) m E₂ protitlak.

Gegen-effe ("~ → ~) f E₁₂ roh protilehly.

gegen-ein-ander ("~ → ~) adv. 1. proti sobě (na vzájem); cwa ~ haben mít so proti sobě, být na štři; zwei Dinge ~ halten srovnávati dve věci; ~ stehen státi proti sobě n druhu proti druhu; ~ gegen k sobě nahnutý.

Gegen-ein-ander... ("~ → ~) ~ halten a. ~haltung f, ~stellung f srovnáni; ~prallen n, ~stofen n náraz (na sebe).

Gegen-cinfadung ("~ → ~) f E₁₈ pozvání vzájemné n odvetné.

Gegen-einrichtung ("~ → ~) f E₁₈ zařízení protivný (ginému) n vzájemné.

Gegen-entwurf ("~ → ~) m D₁₁ protivný zámer.

Gegen-erbieten ("~ → ~) n E₇ vzájemná nabídka, nábidka.

Gegen-erklärung ("~ → ~) f E₁₈. 1. vzájemné prohlášení, vyjadření napřou komu. 2. protivný prohlášení.

Gegen-fahrt ("~ → ~) f E₁₈ plav. plavba proti proudu.

Gegen-fall ("~ → ~) m D₁₁ případ opačný n protivný; im ~c, g-š adv. v opačném případě, pakli ne.

Gegen-farben ("~ → ~) fpl. = Farbungsfarben.

Gegen-fenster ("~ → ~) n E₆ = Differenzen an.

Gegen-feuer ("~ → ~) n E₆ požár způsobený na omezení horíčho lesa.

Gegen-finte ("~ → ~) f E₂₂ ſerm. vzájemný podup, podup proti podupu.

Gegen-flut(h) ("~ → ~) f E₁₈ plav. protivný příliv (a odliš).

Gegen-forderung ("~ → ~) f E₁₈. 1. zpětná pohledávka, vzájemná pohledávka, požadavek proti požadavku, protipožadavek.

2. student v Überführten.

Gegen-form ⊕ ("~ → ~) f E₁₈ typ. protipotisk, protipotisková forma (= Widerdruck).

129

gegen-fournieren

— 1026 —

Gegen-macht

gegen-fournieren ⊕ ("~ → ") 1. $\eta_a$ C₁₂ odl. trahl dyhovati oboustranně. — 11. $\eta_a$ ⊕ n E₇ bez pl.

Gegen-frage ("~ → ") f E₂₂ otázka na otázku, otázka místo odpovědi; c-e - stělen odpovídati otázkou.

Gegen-freundschaft ("~ → ") f E₁₈ 1. prátełství opotování n vzájemné. 2. = Gegenüdienit.

Gegen-fuge ("~ → ") f E₂₂ hud. kontraduga↑.

Gegen-füller ("~ → ") m E₆ protichudec, protmožec.

gegen-füllerisch ("~ → ") a D₂,₃ protichodecký.

Gegen-gabe ("~ → ") f E₂₂ = Gegengejdent.

Gegen-gang ("~ → ") m D₁₁ 1. plav. proti-postup, zvratu postup při křižování n plavolení proti větru. 2. voj. protipodkop, protizákop, protiprukop.

Gegen-gebirge ("~ → ") n E₆ horstvo rovnovhřežné.

Gegen-gefälligkeit ("~ → ") f E₁₈ vzájemný laskavost n úsluha (= Gegenverhältnis).

Gegen-gefügt ("~ → ") n E₄ 1. cit protivný, opačný, proticit (opak součitu). 2. cit vzájemný.

Gegen-getländer ("~ → ") n E₆ zahr. druhý špalír.

Gegen-gefang ("~ → ") m D₁₁, třichticher ~ antifona].

Gegen-geschenk ("~ → ") n E₇ dar za dar. vzájemný dar.

Gegen-ge>sichtspunkt ("~ → ") m E₃ protivně n opačné hledisko stanovisko.

Gegen-gewalt ("~ → ") f E₁₈ moc proti moci, násilí proti násilí.

Gegen-gewicht ("~ → ") n E₃ protiváha: tosl. Zavumina mit ~ napnutí ~ břemenem proti-tazným.

Gegen-gift ("~ → ") n E₄ kazijed, odjed. mspr. protijed.

Gegen-gitter ("~ → ") n E₆ dvojitá mříž.

Gegen-graben ("~ → ") m E₇ předn. vnější příkop.

Gegen-groll ("~ → ") m D₁₁ vzájemný hřív, hřív za hřív.

Gegen-grund ("~ → ") m D₁₁ důvod protivný n opačný; protidůvod, důvod proti jinému důvodu.

Gegen-gruß ("~ → ") m D₁₁ pozdrav opětování n vzájemný; c-n ~ madjen opetovati pozdrav.

Gegen-gunst ("~ → ") f E₁₈ přízeň za přízeň. přízeň opetovaná n vzájemná.

Gegen-gurt ⊕ ("~ → ") m E₃ remen na utažení podpenky n příruhu (u sedla).

Gegen-halt ("~ → ") m E₃ ozvěna, ozvuk.

Gegen-halt ("~ → ") m E₃ 1. odpor. 2. podpora. opora (proti čemu).

gegen-halten ("~ → ") d. odl. I. $\eta_a$ 1. = gegeninauder (v (n) ab) halten. 2. (n7 abs.) (vo hře) vsaditi (na kanu) proti komu. — II. $\eta_a$ (b) 1. odporovati, vzdorovati, vydrzeti, vytrvati. 2. vzadu podpirati.

Gegen-hang ("~ → ") m D₁₁ opačný svah.

Gegen-haut ⊕ ("~ → ") f D₁₅ podložka z nevydělané kůže pergamentově.

Gegen-hieb ("~ → ") m E₃ opačná n protivná ráná.

Gegen-hilfe ("~ → ") f E₂₂ vzájemná n opětování pomoc.

Gegen-höflichkeit ("~ → ") f E₁₈ vzájemná zdvorilost, zdvorilost za zdvorilost.

Gegen-hilfe ("~ → ") f E₂₂ = Gegenhilfe.

Gegen-indicien ("~ → ") [lt.] npl. = Gegenanzeige.

Gegen-intrigue ("~ → ") f E₂₂ = Gegenanzeigflag.

Gegen-kaiser ("~ → ") m E₆ proticísař, vzdorocísar.

Gegen-kamm ("~ → ") m D₁₁ (horský) hřeben soubezný.

Gegen-kampf ("~ → ") m D₁₁ 1. obrana. 2. s.sm. bej proti komu.

gegen-kämpfen ("~ → ") $\eta_n$ (b) C₁₂ odl. 1. bráni se. 2. bojovati proti komu; fig. die Žitě tämpit gegen.. to se příči mralvu.

Gegen-kämpfer ("~ → ") m E₆ protivník, souper, odpurč, sok, mům, nepritel.

Gegen-kerbhol (⊕ ("~ → ") n D₇ (vzájemná) vruhovka (kontrolní).

Gegen-klage ("~ → ") f E₁₂ protižaloba.

Gegen-kläger ("~ → ") m E₆, ~in f E₁₈ protizálobník, -ce. f -kyne.

Gegen-klopfer ("~ → ") m E₆ an. bríško malíku antithenar.

Gegen-könig ("~ → ") m E₇ protikrál, vzdorokrál.

Gegen-kraſt ("~ → ") f D₁₅ mech. síla protivná.

Gegen-kreis ("~ → ") m, sg. D₆, pl. E₁ an. vnitřní kraj ucha.

Gegen-kritif ("~ → ") f E₁₈ kritika protivná n odvetná, kritika kritiky, antikritika].

Gegen-küte ("~ → ") f E₂₂ břeh protilehlý.

Gegen-lage ("~ → ") f E₂₂ = Gegenvermádtví.

Gegen-land ("~ → ") n D₁, zemé protilehlá.

Gegen-latte ⊕ ("~ → ") f E₂₂ stav protější lat.

Gegen-latter ⊕ ("~ → ") m E₆ trámec ku příběti protějších latí.

Gegen-kauſt ("~ → ") m D₁₁ = Gegenůremna.

Gegen-kauſgraben ("~ → ") m E₆ voj. protizákop, protiprukop, protipříludek.

gegen-kaußig ("~ → ") a D₁₃ protiběžný.

Gegen-kauſ ("~ → ") m E₄ = Gegenball.

Gegen-lehre ("~ → ") f E₁₂ učení protivné.

Gegen-leiſte ("~ → ") f E₁₈ an. = Gegenbege 2.

Gegen-leitung ("~ → ") f E₁₈ sluzba vzájemna n opetovaná, služba za službu.

Gegen-leuſer ⊕ ("~ → ") m E₆ str. protivodí, protivodíc rameno.

Gegen-kieb-äußeiſe ("~ → ") f E₁₈ výměna milostných pohledů.

Gegen-liebe ("~ → ") f E₂₂ láska vzájemná n opětování, láska za lásku.

Gegen-lüſt ("~ → ") f E₁₈ lest na lest, lest proti Isti; Viji mit ~ befämpſen Isti proti Isti bojovati.

Gegen-lob ("~ → ") n E₃ bez pl. chvála za chválu; λ-m cim ~ madjen vraceti komu chválu.

Gegen-loſung ("~ → ") f E₁₈ voj. protiheslo. Gegen-macht ("~ → ") f D₁₅ protivná moc.

Gegen-mann

— 1027 —

Gegen-fjlag

Gegen-mann ∽ { ("-L-) m D₂ 1. člověk jsoucí naproti. 2. protivník (= (Seguer).

Gegen-manöver ("-L-) n Eₐ voj. protiruch protipohyb.

Gegen-marsch ("-L-) m D₁₁ voj. pochod n postup protivný a opačný.

Gegen-maßregeln: "-L-) fpl. E₂₂ opatření protivná a proti čemu (celéci)

Gegen-mancr ⊕ ("-L-) f E₂₂ podezdívka, oporňa zeď.

Gegen-meinung ("-L-) f E₁₈ mínění protivně a opačně.

Gegen-mine ("-L-) f E₁₂ von protipołkop. gegen-minieren ("-L-) n (b) C₁₂ odl. protivný podkop dělati.

Gegen-mission ("-L-) f E₁₈ poslání protivné.

Gegen-mittel ("-L-) n E₆ protivný a opačný: prostředek, prostředek proti čemu; s sm. = (Segenjíci).

Gegen-mutter ⊕ ("-L-) f E₁₂ matice šloubu stavěcího.

Gegen-öffnung ("-L-) f E₁₈ otvor na protivnem místě.

Gegen-opposition ("-L--(-)')², ča -cjón) f E₁₈ opposice proti opposici.

Gegen-ordre ("-L-) f E₁₂, pl. wč -s = (Gegen- bejedl.)

Gegen-ort ⊕ ("-L-) m D₅ hor. protéjší n vstřícný předek.

Gegen-papíš ("-L-) m D₁₁ protipapež, vzdoropapež.

Gegen-papíthum ("-L-) n D₅ bei pl. protipapežství.

Gegen-parole ("-L-) f E₂₂ voj. = (Gegen- lejung.

Gegen-part ("-L-) E₃ I. n = (Gegenbeit: er thut immer das - von dem, waš id' will delá vždy opak toho, co já chci; dělá vždy jinak, než chci. - II. m (teš f E₁₈) 1. protivník ve sporu v zápase; s sm. = (Gegenpartei). 2. jedna věc ze dvou, protiva čeho, pendant).

Gegen-partei ("-L-) f E₁₈ strana protivná n druhá, odpůrce, -ově.

Gegen-partie ("-L-) f E₂₂ druhá bra (na oplacenou), revanche.

Gegen-paſſat-wind ("-L-) m E₃ vítr pasátní vrchní.

Gegen-patrije ⊕ ("-L-) f E₁₂ ps-m. opačně razidlo, tištlik.

Gegen-psfand ("-L-) n D₂ vzájemná zástava, zástava na zástavu.

Gegen-pslicht ("-L-) f E₁₈ vzájemná povin-
nost.

Gegen-plan ("-L-) m D₁₁ protivný plán n záměr.

Gegen-prall ("-L-) m E₃ náraz protivný. gegen-prallen ("-L-) vₙ (jt) C₁₂ odl. naraziti na co.

Gegen-probe ("-L-) f E₁₂ zkouška opačná n vzájemná.

Gegen-project ("-L-) (v Project) n E₃ = Gegenentwurf, Gegenplan.

Gegen-punzen ⊕ ("-L-) m E₇ opačné razidlo.

Gegen-quittung ("-L-) f E₁₈ obch. proti-kvitance.

Gegen-rache ("-L-) f E₂₂ bez pl. msta za mstu, odveta, pomsta.

Gegen-rakel ("-L-) f E₂₂ upr. latek - e-r Walzen-
majobyne e Tündmajshine klapačka n válečného
stroje válečního.

gegen-rechnen ("-L-) vₙ (b) C₁₃ odl. obch kontrolovati, zkoumati účty.

Gegen-rechner ("-L-) m E₆ obch. kontrolor účtu.

Gegen-rechnung ("-L-) f E₁₈ 1. obch. kontrola, zkoumání účtů. 2. protičet.

Gegen-rechnungs-buch ("-L-) n D₂ (Segenbuch).

Gegen-recht ("-L-) n E₃ vzájemné právo.

Gegen-rede ("-L-) f E₁₂ reč odporující, námítka, replikat.

Gegen-reformation ("-L--(-)'), čti -cjón) f E₁₈ protiroformace.

Gegen-regifter ("-L-) n E₇ obch. = (Gegenbuch).

Gegen-reiz ("-L-) m E₇ protivné podráždění, protivný popud, protidráždídlo.

gegen-reizend ("-L-) a D₂₁₃ účinkující protidráždívě.

Gegen-reizung ("-L-) f E₁₈ protivné dráždění, protidráždění.

Gegen-revolution ("-L--(-)'), čti -cjón) f E₁₈ protirevolute.

Gegen-richtung ("-L-) f E₁₈ směr protivný a opačný.

Gegen-rijs ("-L-) m D₁₃ snímek n otisk otisku.

Gegen-ruſ ("-L-) m E₁, z) volání v odpověď.

Gegen-runde ("-L-) f E₂, voj protiobchůzka, protironda.

Gegen-rüſtung ("-L-) f E₁₈ voj protizbrojen.

Gegen-jatire ("-L-) f E₂₂ protisatira.

Gegen-jaſ ("-L-) m D₁₁ 1. protiva, opak, protiklad, kontradičke; die äußersten Gegen-äbe nejkrajnejší protivy; im -e ži... v odporu s čim n k čemo; e-n - ži et. bitren, in - ži et. řečen býti v protive, kontrastovati s čim; tvoriti protivu n kontrast čeho; die Gegenjäbe berühren (ſch protivy se stýkají. 2. prav. = Gegenantwert. 3. v metrice antistroſa↑, proti-sloka.

Gegen-jaſz... ("-L...) -grad m stupeň pro-
tivy.

gegen-jäſlich ("-L-) a D₂₃ protivný, opačný, protikladný; kontrastující; adv. v protivě k čemu.

Gegen-jſaber ⊕ ("-L-) m E₆ = Gegen-
raſt.

Gegen-jſchale ("-L-) f E₂₂ druhá miska (u vah).

Gegen-jſchall ("-L-) m E₃ ozvěna (= Echo).

Gegen-jſchaltung ("-L-) f E₁₈ tel. spojeni proti sobe.

gegen-jſchattig ("-L-) a D₂₁₃ zem. proti-
stinny (pod stejnou šafkou na ržnych stranách rovníku).

Gegen-jſchein ("-L-) n E₁ 1. odlesk. 2. astr. vzdálenost od sebe dvou planet v úhlu 180°. 3. list odevzdávací (= Neva).

Gegen-jſchenkung ("-L-) f E₁₈ darování za darování.

Gegen-jſchlag ("-L-) m D₁₁ úder za úder (= Gegenprall).

*

Gegen-schlag-bug

1028

Gegen-schlag-bug ("~ ~ ~ n = ~ ~ ~") m D₁₁ plav.
bok prídy n lodi příznivéjší pro plavolení
n křížování proti větru.

Gegen-schlusřecke ("~ ~ ~) f věc na reč
konečnou, odvratná reč konečná.

Gegen-schmähung ("~ ~ ~) f E₁₈ vzájemné
n odvětné tupení, potupa za potupu, hanoba
za hanolu.

gegen-schraffieren ("~ ~ ~) I. nₐ C₁₂ odl.
kred. na příč n křížem čárkovati. — II. §₅
G~ n E₇ bez pl., Gegen-schraffierung f E₁₈.

Gegen-schrauben-mutter ⊕ ("~ ~ ~) f E₂₂
matice šroubu stavěního.

gegen-schreiben ("~ ~ ~) nₐ C₅ odl. obch. opra-
viti połožku (v hlavni kožici)

Gegen-schreiber ("~ ~ ~) m E₆, ~in f E₁₉
kontrolor.

Gegen-schreiberci ("~ ~ ~) f E₁₈ obch. kon-
trola, -orstvi.

Gegen-schrift ("~ ~ ~) f E₁₈ vyvrácení, obrana;
odpověd písemná n ve spisu, spis na odpo-
věč, psaní (n spis) proti komu, odpověč.

Gegen-schuld ("~ ~ ~) f E₁₈ obch. = Gegen-
rechnung 2.; Zschulden und -en dluhy aktivní
a passivní.

Gegen-schwächer † n ~ ("~ ~ ~) m E₆ spří-
něný (s kym) snátkem; er ist mein ~ jest ote-
mého zetě n mé snachy.

Gegen-schwenkung ("~ ~ ~) f E₁₈ voj. proti-
zátoc, protizatácení.

Gegen-seite ("~ ~ ~) f E₂, strana protivná,
opačná, rub, strana protejší, prototěsek.

gegen-seitig ("~ ~ ~) I. a E₂,₃: a) entgegen-
acejo protivný, na protéjší straně (jsoucí n
ležící; b) (wechseljeitig) vzájemný, obapoluň,
obojstranný, vespolný; adv. w navzájem,
vespolek; c) týkající se každého zvlástě. —
II. s Gegenseitigkeit ("~ ~ ~) f E₁₈ oboj-
strannost, vzájemnost, vespolnost, sou-
vztažnosti.

gegen-seits ~ ("~ ~ ~) (v Gegenseitigkeit adv.) na-
vzájem, vzájemně, vespolek.

Gegen-sicherheit ("~ ~ ~) f E₁₈ = Gegen-
pfand.

Gegen-siegel ("~ ~ ~) n E₀ vedlejší, menší
pečet (pod hlavníj).

Gegen-finn ("~ ~ ~) m E₃ opačný „obráčený
n protivný smysl, protimyslnost, nesmysl-
nost.

gegen-finnig ("~ ~ ~) a D₁₃ proti mysli.
nesmyslň, protivného smyslu, opačného
smyslu.

Gegen-jonne ("~ ~ ~) f E₂₂ tys. vedlejší
slunce.

Gegen-spalier ("~ ~ ~) m E₃ = Gegen-
geländer.

Gegen-spalt ("~ ~ ~) m E₄ chur. = Gegenbruch.

Gegen-sparren ("~ ~ ~) m E₇ stav. slemenná
břidlice.

Gegen-sperre ("~ ~ ~) f E₂₂ obch. rak. = Centrale.

Gegen-spiel ("~ ~ ~) n E₃ 1. = Gegenheil.
2. hra proti komu; 3-m daa ~ halten zápasiti
s kym, odolávati komu.

Gegen-spieler ("~ ~ ~) m E₆ hráč protivný,
odporník.

[Gegen-stühe

Gegen-ipsrechen ("~ ~ ~) n E₇ bez pl. od-
mlouvání; telegraphidhes ~ telegrafická od-
povent; mluvení opačné n převrácené n
zvrátné.

Gegen-ipsruch ("~ ~ ~) m D₁₁ výrok protivný.

Gegen-spur ("~ ~ ~) f E₁₈ lov. opačná stopa.

Gegen-stand ("~ ~ ~) m D₁₁ 1. předmět:
a) (Tina) věc; b) (Swe) Belehrung ist der ~ der Ge-
bidhte poučení jest předmětem (n věcí n úkolem)
djéjepisu: ~ des Gespräches předmět rozmluvy.
~ c-§ Tramaß o Cypos předmět n látka dramatu
n eposu; e) to (osobeh) reižender ~ půvabná by-
tost; jein erster ~ jeho první milenka; er ist ~
allgemeinen Angrenijes jest všem na pohoršení;
er ist ~ allgemeiner Verabtung kde kdo jim po-
hrdá; ich betrachte den ~ die Angreuenzeit als er-
leistet považuih věc za vyřízenu. 2. opt. dem ~c
zuwendetes Blas objektiv¹. 3. hundert Gulden,
das ist tein ~ sto zlatých, to není tolik;
das ist tein ~ to nie neiděl; žert. so ein ~ von
jede Malchen asi šest láhví.

gegen-stand... ("~ ~ ~...) v Gegenstands ...

gegen-ständig ("~ ~ ~) a D₂,₃ protivný,
předmětný; bot (v) stricný, předstojný, před-
stojící.

gegen-ständlich ("~ ~ ~) I a D₂,₃ objektivný, v-
čený, předmětný, předmětový. — II. s
Gegenständlichkeit ("~ ~ ~) f E₁₈.

Gegen-stands..., gegen-stands... ("~ ~ ~)
~legriff m předmětny předmětový pojem;
~linie f ast. přímka zorná n kollimačníj
směrná; ~os (obv. gegen-stand-los) a bez-
předmětný, nepodstatný; ~aß m předmětný
soul, předuštná věta.

Gegen-steller ("~ ~ ~) m E₀ an. sval zápěstno-
záprstný.

Gegen-stellung ("~ ~ ~) f E₁₈ = Gegenin-
andertellung.

Gegen-steuer ("~ ~ ~) f E₂₂ = Gegenver-
mäßnungs.

Gegen-stimme ("~ ~ ~) f E₂₂ 1. hud. proti-
hlas. 2. hlas protivný (při hlasování).

gegen-stimmig ~ ("~ ~ ~) a D₂,₃ protiv-
ného ménění n přesvědčení.

Gegen-stoß ("~ ~ ~) m D₁₁ protivné bodnutí,
protivná rána; m. odraz.

Gegen-strebe ⊕ ("~ ~ ~) f E₂₂ tes. ~ deo
Dänemvectes protivzpéra (ů věšadla).

Gegen-streben ("~ ~ ~) n E₇ bez pl. protivné
usilování (= Antagonismus).

Gegen-streich ("~ ~ ~) m E₂ rána za ránu,
půjčka za oplátku, rána vrácená; fig. 3-m
c-n ~ spielen vyyěsti komu co na oplátku.

Gegen-strich ("~ ~ ~) m E₃ deo Duches, deo Haanes
česáni sukna proti vlasu.

Gegen-stömung ("~ ~ ~) f E₁₈ proud prot-
tivný n opačný, protiproud.

Gegen-stropfe ("~ ~ ~) f E₂₂ v motrice anti-
strotaß, protisloka.

Gegen-stüf ("~ ~ ~) n E₃ (= Gegenbild) pro-
tějsek, doplněk, pendant, svr Seitenhilf;
dicie ist ein ~ im dem, waš er gefternt geleistet hat
to jest skutek souhlasný s tím, co včera
dokázal.

Gegen-stühe ⊕ ("~ ~ ~) f E₂₂ stav. podpora,
opéra, pilíř záporný, trám podporný.

gehen]

— 1032 —

[gehen]

to není možné; zot. F es gienge wohl, aber es
geht nicht šlo by to, ale nejde to; wie es (eben)
geht jak to jde, jak se to hodí. 3. S. ~ laffen:
a) dopustiti, aby kdo odešel, (pro) dopustiti koho;
b) dovoliti komu, abv šel svou cestou; c) dáti
komu pokoj; sich ~ laffen počinati si volně, ne-
krotiti se; sich in Zederzen ~ laffen byti samý
žert; die Dinge ~ laffen nevšimati si n̄ ne-
dbati věc; er läst es ~, wie es Gott gefällt
nechává to Pánu Bohu, zůstavuje to vůli
Boží; es sich gut ~ laffen dopřáti si, po-
si; e-n Wind ~ laffen, Einen ~ laffen ubzditi
se (= Einen sabren laffen); diejer kranfe läst
Alles unter sich ~ tento nemocný dělá pod
sebe; obch. e-e Ware nicht unter dem Preiße ~
laffen neprodati zboží pod cenou; die Farbe ~
laffen ztráceti barvu; die Haare ~ lassen ztrá-
ceti vlasy n̄ chlupy, línati. 4. imp. jako interj.
~ Žie dech! prov. a och, gehu's! gängen's! ale jdete.

kde pak! 5. s adv. n. přílov. určeními. a) místa ob-
wärts ~ (v abwärts o bergab) schätzti p sejiti,
sestupovati p sestoupiti; m-e Ansicht geht dahin,
das... mé minění jest, že...; da geht er hin
und singt nicht mehr dostal co proto, vzali mu
tipee; dahin, wohin man Pántemaq schiden fanu
fann, kam chodí císaŕ pán pěšky; v daran I. 4.,
darauf 5., darüber 1. (drinnen und drüber), ent-
gegen III.; hinab ~ schätzti p sejiti, sestou-
piti; hinauf ~ vzházeti p rějiti, vy-, vystou-
piti; er kann mir hinten herum ~ at mi vleze
na dotáza; das geht mir nahe (u Herzen) to se mne
dotyká, to mne zarmucuje n̄ skličuje; längs
des Ufers strom-anfwärts ~ plouti poděl břehu
proti proudu; voran ~ v čele jiti n̄ kráčeti;
weit in f-n Anprüchen ~ míti veliké požadvky;
zu weit ~ překročiti meze; f-e Frechheit gieng
soweit o er gieng soweit, dajš er... byl tak držy,
že...; viel wohin ~ často docházeti kam; Žie
fönnen ~, wohin Žie wollen jděte (si), kam chcete;
b) zpátobu: es gieng anders věc se obrátila; das
geht nicht andere to jinak nejde n̄ nechodí;
barfuß ~, ohne Schube ~ choditi bos; besser ~
= gut ~; bunt ~ choditi v barevných šatech,
nositi barevné sáty; difke ~ v schwanger (o
zvísatech) byti březi; Ihre Ihr geht falsch! ho-
diny Vaše jdou nesprávně; die Ihr geht zu
hinnell ~ geht vor hodiny jdou napřed o se pred-
cházejí n̄ nad-; sie geht zu langsam o geht nach
jdou pozdě n̄ se pozdi; es geht faul věc es
spätne daří (= die Sache geht schief); seh ~ irre
(ža)blouditi; F futsch ~ = verloren ~; geschwind ~
jiti rychle, pospichati; es geht ihm gut dáří se
n vede se n̄ jest mu dobře: a) jest zdrav;
b) jest zámožný; c) prospívá; es geht mir
besser jest mi lépe; ich madre es, so gut es ~
wollte udělal jsem, co jsem mohl; die Ware
geht gut zboží jde na odbyt; die Žee geht o die
Wellen ~ hoch o hohl more es vzdouvá n̄ bourí;
wie hoch ~ Žie? (pri nře) kolik (vsázíte o es
ein Weißt) geht irre im Zdolčie (es iemut v zámku
strási; langsam o seiße o auf den Zehen ~ jiti
zvolna n̄ tise n potichn o po špičkách (v faltach ~);
sich müde ~ uchoditi se, ujiti se, chůzí umdleti;
milžig ~ lenošiti, zaháleti, váleti se (necimne),
povalovati se; nach ~ v faltach ~ pleite ~; av üde-
lati úpadek (= Banterott maden); b) vzíti za
své, přijiti v záhubu (= verloren ~); quitt ~

= verlustig ~; das Kartengeben geht Reih' um
karty se dávají dokola n̄ po řadě; die Ihr
geht richtig hodiny jdou správně; die Sache geht (o
es geht mit der Žade) schief věc se nedaří n̄ po-
kulhává n̄ vázne; es geht ihm schlecht dáří se
mu (n vede se mu) spatně; es geht sich hier
jeher schlüpfrig zde to klouže (při chůži);
schneff ~ v falsch ~; schwanger ~ byti s útěžkem
n těhotná; fig. mit großen Entwürfen schwanger ~
zabhvátiti se velikými plány; schwwarz ~, in
Trauer ~ choditi v černém oděvu n̄ ve smutku;
fischer ~ jiti bezpečně n̄ bez nebezpečí; s. am.
jednati bez nebezpečí; Žie ~ dabei gan; fischer
nemůžete tím nic ztratiti; so geht es in der
Welt tak to chodi (n tak to je) na světě; jo
geht es mir auch mně se vede též tak; es geht
damit eben so wie... jest tomu tak, jako...;
jo geht das nicht tak to nejde; Prv. wie man's
treibt, jo geht's jak si uteleske, tak sie lehnes;
das Schiff geht jedes Meter tief loł jest šest
metrů ve vodě (n ponořena); träffig ~ byti
březí; das Meier ist verloren gegangen nůž se
ztratil n̄ se někam poděl n̄ jest ten tam, po
noži není památky; e-r Sache verlustig ~
ztratiti co, bezpžti čeho, vor ~ v falsch ~; wie
geht es mit Jhrer Geundheit? wie geht es hinein?
Jak je s Vašim zdravím? jak se Vám dáří
n vede? jak se máte? jak je Vám? wie geht
damit? jak se to dáří n̄ vede? wie ich gehe
und stehe: a) tak jak jsem (oblečen); b) bez
váhání, bez rozmýšlení; hned ho n̄ přem při-
chodu; geb' es wie es geß'; es mag ~, wie es
will at se děje cokoli(v); es gehe, wie (sott will
at se děje, jak se Bohu (z)libí; wie wird es
mir ~? jak se mi povede? jak to se mnou
dopadne? es geht mir gan; wohl vede se mi
zcola dobře; wader zu ~ statné jíti v vyšlapo-
vati n̄ vykračovati. 6. ve spojeni s v: in den Wald ~
(um) Holz zu fallen jíti do lesa kácet dřívi;
schafen ~ jiti spat; sitgen ~ jíti si sednout;
spazieren ~ jíti na procházku; geb' und idheiz
jdi spat! 7. so závislými pády: s acc. miry, e-e Meile ~
mili jíti n̄ uraziti; zwei Zunden ~ jiti dvě
hodiny; e-e Meile in zwei Zunden ~, ¼ wei-
zunden auf e-e Meile ~ uraziti mili za dvě
hodiny; er ist e-e Strede mit mir gegangen šel
se mnou n̄ doprovodil me ne kus cesty; b) acc.
k určení chůze: Das Pferd geht e-n ruhigen Gang kůň
jde klidným chodem; still f-n Gang ~ jíti
tiše ku předu; den Krebsganz ~ jíti zu pztekt
n a zpátek; e-n Weg ~ jíti cestou; e-n weiten
Weg ~ jíti daleko; fig. den Weg alles Fleisches
o des Reederens o des Tedeš zahynouti, ze-
mřiti; f-n Weg ~ jíti svou cestou; c) gen. f-s
Weged o Pfades ~, i-r Ztraše ~ jíti svou cestou
n po svých; geh' deiner Wege; jdi svou cestou
jdi po svých! klič se! d) na. v r sich ~ (áčnek): die
Absüße schief (o entzwei) se sělapati n̄ sěsmat-
hatni podpatky; er hat sich (dat.) Blaumen unter
die Füße gegangen udělaly se mu od chůze
puchyře na nohou; er hat sich (dat.) die Füße
undn gegangen rozedrel si chůzi nöhy; sich
(acc.) müde ~ matt ~ uchoditi se do únavy,
chůzi se unaviti; e) v), v'r es geht sich jédecht
des se (to) spatne ~. 8. s prp. bis an et. ~ (reichen,
gremem jiti. sáhati, dosahovati až po co; an
das Appellationssgericht o an den Minister ~ odvo-

Ge-hilfen...

— 1035 —

ge-horden

Ge-hilfen... (~-...) -eramen n. zkouška
pomocická (rejm farmaceutická).

Ge-hilfenschaft (~-...) f. E₁₈ 1. pomoc-
nictví, pomahačství. 2. pomocnictvo, -ici.

Ge-hirn (~) n. E₃ 1. mozek; fig. er hat
fein ~ im Kopfe nemá mozku v hlave, jest
bezhlavý; er ist im ~c nicht weht verwahrt, es
gibt it j-m ~e um má o kolečko vie; das ist
nicht aus j-m ~e gefonnen to nevyslo n není
z jeho hlavy; -chen (~) n. E₇ hlupáček.
2. kuch. mozeček.

Ge-hirn... ge-hirn... (~-...) -abstumpfend a
mozek otupující; -abstumpfung f. otupení n.

ochabnutí mozku; -aderngeſcheſt m. pletivo
žil mozkových; -affection f. patb. neduh moz-
kový; -anhang m an. podvések, žláza tipetná;

-artig a mozkovitý, na způsob mozku;
-balken m an. telesko svalkovité, spoma, spo-
jeni mozkové (corpus callosum, commissura);
-bruch n. patb. kýla mozková; -bruſche f an.
most Varoliho (pons Varoli); -cinschnitt m
an. zářez mozkový, rýha mozková; -ent-
wicelung f. vývoj mozku; -cutiündung z
zánět mozku; -erschütterung f. otésení
mozku; -erweichung f. zméknutí mozku;

-ſäger npl. an. příhrádky v mozku; -ſalten fpl.
an. záhyby mozkové; -ſchler m vada mozku;

-ſett n. chem. tuk mozkový, cerebria†; -ſorm f
podoba mozku; -ſeſažc npl. an. cevy moz-
kové; -geſchwulſt f. nádor v mozku; -ge-
wölſe n an. klenutí mozkové; -grund m an.
poſdek mozku; -grundschlagader f an. tepna
spodinová; -haut f. blána n. plena mozková;

-hantentjündung f. zánět blan mozkových
(meningitis); -höſſe f an. dutina mozková;

-kammerf an. komoramozková; -kasten m f mo-
zek, mozkovice; -fern m an. = batten; -klappef
an. chlopeň mozková; -knoten m an. uzel
mozkový; -koraſſe f zo. číšník mozkový;

-kofe fpl. moci mozku; -frank a chorý n. ne-
mocný mozkem; -frankheit f nemoc n. chlo-
roba mozku; -frümmungen fpl. an. hrbolky
n. vyyšeniny mozkové; -lappen mpl. an.
laloky mozkové; -leben n život mozkový,

§.sm. úkony mozkové; -ſchre f nauka o mozku;

-ſeiden n = fruſbeit; -loſ a bez mozku; fig. bezhlavý, pitomý, pošetilý, hloupy;

-loſigkeit f: a) = mangel; b) fig. bezhlavost, ztřesténost; -mangel m nedostatek mozku;

-mark n an. dřěn mozku; -ödem m patb. nápuč
mozkový, zhubření mozkové; -queſc f zo. =
Drehwurm; -ſchale f leb (ka) mozkové; -ſchide-
wand f an. přehrádka mozková; -ſchenkel mpl.
an. výbezky mozkové; -ſchlag m patb. ochrnutí
mozku; -ſchlagader f tepna mozková;

-ſchwickeſe f = batten; -ſpalte f = cimdui t;

-ſtlerose f path. ztvrdlost mozku; -ſiein m
path. slitina mozková; -jubitanz f hmotna n
látka mozková, nervovina; -thätigkeit f
ſysiol. činnost mozku; -thiere npl. zo. zvířata
s nervovou savstavou mozkomíchovou;

-trichter m nálevka mozková; -vorfall m
výřížez mozku; -wassertricht f vodnatelnost
mozku; -windungen fpl. an. závitky moz-
kové; -wulſt f an. válek n. návalek mozkový.

Ge-hirchen ~ (~) n. E₇ dim. od Gehirn
mozeček.

geſt ~ (²) a D₂₁ prov. = geſb.

Gehlenit (~) m E₃ min. gelenit†, mdlo-
vitee jehlancový.

ge-hoden (~) part. p. od heben.

Ge-höſtde ~ (~) n. E₄ obv. Ge-höſt
(~, ~) n. E₇ 1. stavení tvořící dvůr. 2. obv.
dvorec (= Banernheft).

Ge-höſt ... (~, ~) ... -beſiſer m majetník
dvorce.

Ge-höhne (~) n. E₇ bec. pl. tupení, vý-
směch, potupa.

ge-holſen (~) part. p. od heſsen.

Ge-hölz (~) n. E₄ 1. les(ik); lesní stro-
movi. 2. dievovina, dřivi.

Ge-hölz... (~-...) -pflanzung f. vysazování
lesního stromovi.

Ge-hör (~) n. E₄ 1. sluch, słyšení; ein jeines ~
haben mít bystrý sluch, f má tenké uši; er
hat ein jemwaches ~ spatne słyši; es sehlt ihm das ~,
er hat fein ~ nemá sluchu; nach ~ spießen hráti po-
dle sluchu: ins ~ fallen silne zvučeti, bíti
v uši; es fällt angenehm ins ~ pěkně se to po-
slouchá. 2. trochu †: dieser den fommt mir nie aus
dem ~ nezapomenu nikdy tohoto tonu. 3. lov.
sluchy. 4. S-m už reden mluviti tak, aby to kdo
slyšel; die Worte sprach er Sbnen už ~ ta jeho
slova týkala se Vás; témi slovy měril na
Vás. 5. (Anbören) S-vás ~ geben o ſchenken (do)
práti komu sluchu, vyslechnouti koho; ido tamu
mir ~ verschaffen dovedu toho, aby mi tam
popráno sluchu; der Gejandte wurde zum
(obv. Audienz) eingefassen vyslanee byl připuštěn
k słyšení; §. sm. vysłyšen: (agneigtes) ~ füden
byti vyslysán: um geneigtes ~ bottom prositi za
laskavé vyslechnutí; einer Bitte ~ geben vy-
slyšeti prosbu, vyhověti prosbě; taum ~ ver-
rienen nästätí za poslouchání; fig. der Ver-
nunnt ~ geben poslechnouti rozunnu. 6. skoro †
přikázanost.

Ge-hör..., ge-hör... (~-...) -arzt m ušní
lékař; -apparat m přístroj sluchový; -aus-
bildend, -befördernd a sluch podporující,
sluchu prospešný; -bläschen n váček slu-
chový; -ſchler m vada sluchu n. -ová;
-gang m sluchovod. zvukovod. -inöchel-
chen npl. kustky sluchové; -frankheiten fpl.
nemoci n choroby sluchové n ušní; -ſchre f
nauka o sluchu. akustika†; -loſ a beze
sluchu, hluchy; -loſigkeit f nedostatek sluchu,
hluchota; -meſſer m sluechemér, akumetr†;
-ouinze, -münze f bot Mentha auricularis máta
ouškatá; -nerb m cív sluchový; (s. pár nervá
mozkovyč); -öl n olej sluchový, olej ušní;
-organ n organ sluchový, ústroji slu-
chové; -rohr n = -tridter; -ſchnecke f
an závitek n hlemýžd sluchový, cochlea;
-ſchwämmchen n hubka k hojení chorob
sluchových; -ſinn m smysl słyšení, sluch;
-ſiein m kamének sluchový, tělisko vápenné
ve vnitřním uču otolich; -täuſchung f
-woſſer n mok n tekutina ušní, endolymfa;
-woſſeug n = -organ.

ge-horden (~) I. v₅ (h) C₁₂ 3-m ~ po-
slouchati, poslušen býti koho; někdy passivně;

*

ge-hören]

— 1036 —

[Gehring]

man kann sicher sein, dass man (misto Eten) ge-
herbt werde možno se ubezpečit. že se dojde
poslušenství, človek muže být jist, že ho
poslouchaji; auf den ersten Wint ~ von první
pokyn na slovo poslechmouti; plav. den Zeiten
a dem Ruder leicht ~ loł, jez heče plachtami
a veslem dá se řiditi. — II. % G~ n E, bez
pl., poslouchání, poslušnost, -enstvi.

ge-hören (~ ~) I. C₁₂ vₘ (h) I. a náležeti,
mspr. patřiti (komu); být a; +₄ +₅ pron. poss. mein
gebt die gangt Welt uné náleži celý svét, celý
svet jest muž; dieß Buth gebört mir tato kniha ná-
leži, mspr. patři mne; h náležeti, patřiti, pří-
slušeti k čemu; er gebört zu unjerer Samkeit ná-
leži n patri k nasí rodině, jest členem nasí
rodiny; die, welche das Buch gelezen haben, und
wir ~ daž... ti, kdož knihu ertl., a tedy
i my...; mit Allm, was dažt gebört se všim,
eo k tomu patři n přísluši; se všim príslu-
šenstvím; c patřiti n náležeti k čemu do
ěcho n kam; das gebört nicht her zu sem nepatri;
dießer Schuh gebört auf den lüten tinto
strevie jest na levou nohu; das gebört nicht
auf die Rednung to neni do üctu; Ipr. anf.
cinen greben Kleb gebört ein grober Reicht na hruhý
kabát hrubá záplata; das gebört hier nicht her,
das gebört nicht hierher to kam nepatri a ne-
náleži; wo gebört das hin? kam to patri ná-
leži?; das gebört it die Přít to patři ná-
leži spadá do ly-iky; er gebört muter die
(e zu dem drentenjen Zicnern) seiner Seß
patri n náleži počítá se k nejznamenitej-
sim básníkům své doby; das gebört nicht vor
seinen Ritterstuhl to mu nepřísluši rozhodo-
vati; dieje Cinflüste ~ zu meinem Amte tyto príjmy
náležei k mému úradu; fig. F zum Ban ~
být učasten (pri čem); být v poctu; dieje
Handicube ~ zusammen tvto rukavice patři
k sobě. 2. příslušeti, patřiti, náležeti;
diejer Ziel gebört ibm not tento titul im ne-
prísluši n nepatri; dieje Ztraje hat ibm gebört
tento trest mu patřil n príslušel, zasloužil
(is) tohoto trestu. 3. dažn gebört viel Geld e
Mutb k tomu patři n jest treba unoho penez
n odvahy, to vyžaduje mnoho penez n
odvahy; dažn gebört teime Manji to neni uměni;
zu diesem Rede gebört viel Ind na tinto
kabát jest treba unoho sukna: dažn gebört
tach eine Unverjähmtheit to jest porádná ne-
standnost! — II. %r sich ~: es gebört sich patři,
sluši mspr. sej, hodí se; wie es sich gebört jak
patři. jak sluši; das gebört sich von rechtswegen
to patři po právu.

ge-hörig (~ ~) I. a D₂, 1. 3-m ~ náležejici
mspr. patřici komu; die diesem Herrn ~ en Württe n.;
statky tohoto pána. 2. patřici, náležejici,
spadající kom; alle zur Zade ~ en Bemerhungen
všecky poznámky k věci náležejici n věci
se týkající; die ver die Manglei ~ en Angelegenhe-
nen zeležítosti spadající v oder kanceláre.
3. wie (bis) ačbeut) patricný, náležitý, rádný,
pořebný, galtenten príslušný; das ~ After ná-
lezité stáří; die 3-m ~ Chre üta komu pa-
třici n příslušná; adv. patřícé, náležité;
jak patří, jak sluší; das ~ e patrienost,
náležitost. 4. (po)ráduv, notný, hodný; cine
~ Ananit haben mít pořádný ~ notný strach;

er hat es ~ betemmen dostal co pro to, dostal
svůj dil; ich habe ibm ~ heimgeschidt vyprovodil
jsem ho, hmal jsem (p svinským kroken);
id habe es ibm ~ achaqt rekl jsem (n vyrídil
jsem) mu to, jak patri; ~ ejjen jisti plnou
hubou n jako vlk; es wird enwas (s~s jezen
a) (při příchodu těkych mračen) to bude dopustený
boží, to se neco strhne: b) (hrozbą) do-
staneš co proto; uvidíš, zač je toho
loket n po čem v Pardubiciem pernik. —
II. s Schörigkeit f E₁, 1. náležitost, sluš-
nost, patricenost; Schörigkeit eines Wertes při-
padnost slova. 2. příslušnost. kompetence.

Ge-hörn (~) n E₁, 1. coll. rohy. 2. parohy
(= Seveih).

ge-hört (~) D₂, 3 part. p. a rohatý od
hörnen.

Ge-hör's... (~ ~...) ~ cmpſindung f pocit
schuchový; ~ vorſtellung f predstava slu-
chová.

ge-horjam (~ ~) I. a D₂, 3 1. poslušný;
1-m Water e e-m Reſche ~ poslušný (n ~en)
(svěho) oće n rozkazu; ich werde dem Rejeſle
~ ji nachtemmen vykonám rozkaz co nejpo-
slušnéji; v o id melde ~ (it) poslušně hláſim.
2. (v dopisach) Œr ~ (aſte) Œiener Vás ponižený
sluha n služebnik; často iron. odmiſtavě: er will twel
bigen? ~ er Œiener! On se dluži peníze! No,
děkuju pěkně! no, s Bohem! — II. 6- m
E, bez pl. poslušnost, poslušenství; 3-m ~
tenen poslušen být, poslouchati koho; 3-11
ten ~ auſtünigen poslušnost vypořělen
komu; den ~ ane den Angen jezen neposlou-
chati, být neposlušen; ~ finden dojiti po-
slušenství; e-c Žtakt muter i-11 ~ bringen mésto
k poslušnosti privěsti n donutiti, mésto si
podrobiti; fid ~ zu verschaffen wijſen dověsti
si zjednati poslušnost.

ge-horsamen ~ (~ ~) vₘ (h) C₁₂ = ge-
herden.

Ge-hörit (~) n E₃ křoviny, houštiny.

Gehr :~ m E₃, 1. tál. = Ger. 2. prov. švye. =
Halgabel.

Gehr's... ~ (~~...) ~ drcieck n pětačtyřicet-
ník: ~ ſuge f: a) zěda, pokosná spára; h t es.
pokosný střih; ~ hobel m pokosník; ~ hol n,
~ ſade f trůbl pokosná střihovačka; ~ maſ n
pokosník; ~ schnitt m pokosný iez a střih;
~ sloß m pokosná šváz.

Gehrden (~) fpl. E₁₂ = Geer 1.

Gehre (~) f E₁₂ 1. ☉ věc šikmo n klinó-
vité zakončená: a) hosp. pole vybíhající v klin;
b) stav. klin; c ☉ bed. rozdál mezi dělkou
duh; d) kreč klínek, evikelţ, záhyb, šosł
(n kalátu); e) ☉ trůbl šikmost. úkos; f) t es.
pokos. 2. plav. ~ n pl. (é) Gehrden = Geerde 1.

3. prov., švye. = Halkabel.

Gehren (~) m E, hosp. = Gehre 1. a).

Gehren (~) n A₂, 2 do cípu úkosem n šikmo
šříznouti n přistrimouti n skrojiti.

Gehriq ☉ (~) a D₂, 3 sižnutý šikmo, kosý,
klínovitý.

Gehring (~) f E₁₈ 1. = Gehre 1. e).
2. Šikmost n sklon(itost) želizka (u hobliku).
3. stev., typ. růžek (do rohu seříznutá linka).
4. stav. a) pokos; b) skoseni.

(Gehrungs-...)

— 1037 —

[Heite]

Gehrungs-... ("~...") ◊ -hobel m pokos-
ník; -linie f truhl, tes. kosá čara; -schuicde-
lade f = (Gehrlade; -stofhlade f = (Gehrteß;
-jinken f pl. ◊ stav, truhl vytracené cinky,
cinky pokosné.

Ge-hudel (~) n E₇ bez pl. = Hudelei.

ge-hust (~) a D₂,₃ zo. majici kopyta,
s kopytv.

Ge-hülse (~) [belsen] m E₂₁, Ge-hülfin f
E₁₀ v Geblise 2c.

Ge-hülzen-... ("~...") v (Sehlfzen-...

Ge-hülfenschaft (~) f E₁, v (Sehlfenschaft).

Ge-huste (~) n E₇ bez pl. pokaslavání,
kašlání (ustavičné).

Geichel (⊥) n E₆ plav. závěsník vrati-
plachtový.

geien (⊥) %a C₁₂ plav. = aufgeien.

Geier (⊥) m E₆ 1. zo.: a) Vultur sup; ~ von
Pondicerym Vultur pondicerianus sup holohlavý;
weißtöpfiger ~ Vultur fulvus sive leucocephalus
sup belohlový; brafilianischer Cathartes aura
sup krocanovitý; b) prov. Sterna hirundo rybák
obecný. 2. (cufem za Zensel); bele ihn der !-vem
n vzl ho das! -zum !- u kozla! k (asul
kýho výra n dasa!; wer ~ beifht Manen ein
sialhes System haben kdo u všechn všudy Vám
poroučí, abyste měli falešný system. 4. ◊
but. a) kološní směšovna u vysoké pece;
b) měd dobývaná ze spělých kryčných
trusek přisadou čistých trusek.

Geier..., geier-... ("~...") ~adler m zo.:
a) Gypaëtus sup bradatý; b) = Asgeier;
~artig a zo. supovitý; ~artige Bögel supi;
~blik m supí pohled; ~culc f zo. Ulula vultu-
rina sova supi; ~falk m zo. Falco gyrofalco
sokol supovitý n norský; ~griffe spl. ◊
dravost, loupeživost, hrabivost; ~könig m
zo. Sarcorhamphus Papa kondor královský;
~rabe m 70. Corvitur albicollis havran supo-
vitý; ~schlag m prov. lov rybáků obecných
(n Geier 1. b); ~schnabel m supí zobák aú
chirurg. nástroj); ~bogel m zo. = Brüllen-alf.

Geiers-... ("~...") = Geier-...

Geifer (⊥) m E₆ bez pl. 1.: a) slina (te-
koucí z úst); b) pěna (jdoucí od úst). 2. fig.
Gibt und ~ (jedovatá) slina zášti, výbuch
zúrivosti.

Geifer..., geifer-... ("~...") ~huhlič a
na způsob sliny, slinovitý; ~ausfluš m výtok
slin, slintání; ~bart m: a) uslintaná brada,
uslintané vouzy; b) = Geiferer; ~fäser m 20.
Silpha mrchožrout; ~lappen m ~, ~lat m
~ (obv. Bödel) slintá(če)k; ~maul m = Geiferer;
~thierchen n zo. Aphrophora spumaria péno-
dějka obecná; ~tuch n ~ = lappen; ~wur; f
bot Anthemis pyrethrum pertrám↑, peltrám↓
trahok, rmen, rimbaba, kolotoć. (babí) zub;
~wuth f ~ zurivost, vztek; er war in e-r
wahren ~wuth prskal vztekem, sliny mu šly
od huby jako vzteklému psu.

Geiferer (⊥) m E₆ 1. slinta(l). 2. jízlivec,
vzteklik, zurívec.

geiferig (⊥) a D₂,₃ slintavý, uslintaný,
slinivý.

geifern (⊥) I. ψ₇ (b) C₁₂ slintati; vor Wuth ~
prskati n syčeti vztekem; fig. dorážeti na

koho, vylévati si vztek na kom. — II. ~d
A D₂,₃ slintavý.

Geige (⊥) f E₂₂ 1. hud. housle; schlechte ~
skiptyk (= Schiedel); kleine ~ housličky; (auf
der) ~ spießen housti n hráti na housle; Prov. der
Himmel tängt ihm weller ~n jest všecek škasten
n błažen, jest (jako) v nebi. 2. drohdy:
a) housličky, první stupeň mučení; b) že-
lezný kruh n obojek.

geigen (⊥) %n, (b) %a sich ~ v'r C₁₂ hud.
housti, hráti na housle; fid (acc.) zim reiden
Manne ~, sich reid ~ zbohatnout hron na
housle; %a da picij ce und geigt es ozývaj so
(n zaznivají tu zvuky flěten a housli; fig.
tangen müssen, wie Einer geigt tancovati podle
& noty (n jak někdo píská); ich werde dir e-n
ander den Tanz ~ zazpívám ti jinou notou; ich
werde dir (etwaes ~ nakašlu ti; S-m derb die
Wahrheit ~ pověděti komu do duše; ~m nach
Hanje ~ vyprovoditi, hnáti koho; Prov. wer der
Wahrheit geigt, dem schlägt man den Schiedelbogen
um den Step pověz pravdu, probijt hlavu;
pravda och kole; kdo nevědčenou pánům
pravdu hude, houslemi o hlavu mít bude.

Geigen..., geigen-... ("~...") ~artig a hou-
slovitý; ~blatt n podstrunník, hmatátko;
~blätterig a bot. lyrolistý; ~bogen m =
Schiedelbogen; ~bohner m = Driftheber; ~fabri-
fant m houslar, výrobcen housli; ~förmig a
houslovitý; ~futter(al) n = ~faten; ~hats m
krk housli; ~harz n kalafuna↑, kolofon(ium)↓;
~harzartig a kalafunovitý; ~himmel m fig.
veselé podnebesi; ~hot n; a) dřevo hou-
slové; b) bot. tož ~hotzbaum m Citharexylum
lýrovník; ~in Instrument m houslovitý ná-
stroj; ~faten m pouzdro na housle; ~ma-
der m = ~jabritant; ~regal n, ~register n =
werl; ~faite f struna housvára n houslová;
~jattel m = ~stc; ~schlüffel m klíc houslový;
~jchnle f škola na housle; ~folo n solo na
housle; ~pieter m = Geiser; ~stc g m ko-
bylka; ~stimme f hlas houslový; ~strich m
tah snvécem (na housličk; ~virtuose m;
~virtuosin f virtuos↓ (f -ka) na housle;
~verk a, ~uzq m der Eract rejstrík houslový
u varhan; ~wirbel m kolíček houslový.

Geiger (⊥) m E₆, ~iu f E₁₉ 1. hud. hráč
na housle, houslista, f -ka, houdek. 2. zo.
Cerambyx tesařík šikmohlový.

Geigerci (~) f E₁₈ ustavičná hra na
housle, sumaření, vržání, hudlání.

geil (⊥) I. a D₂,₃ 1. bujňky, bující; ~ wadjen
bujňě růstí, bujíte: ~er Boden mastná půda.
2. (to mase) příliš tučný, (a tim) nechutný, od-
porný, zapáchající, páchnoucí. 3. (to živých by-
tostech) cílý, jarý, svévolný, nezbedný, roz-
pustilý, zpupný, žádostivý. 4. u. sm. vilný,
chl wny, smilný; ~er Wert, ~er Werd chlipník,
vilník. — II. s Geilheit (⊥) f E₁₈.

Geit..., geit-... ("~...") ~horſt f (m) místo, kde
tráva buji; ~fiiß a přesladký, nakyslý; ~jilß
werden zahřesknouti; ~wurz f bot. = Knabentrauf.

Geile (⊥) [geil f E₂₂ A. bez pl. 1. = Geil-
beit. 2. = Duung. B. pl. 1. (Hode) varle; e-m
Ihere die ~n auschneiden zvíře vyřezati v vy-
miškovati; někdy tež = Eierstock. 2. zo. = Garten-
wanze.

geiken]

— 1038 —

[Geißt]

Geiſen (↔) C₁₂ I. I.ª/II. (b) 1. skákati, do-
vádeći. 2. ukojiti pohlavni čtić, povoliti
vilnosti; smiliti, viliti; mit e-m Mädchen ~
(tělesně) občovati s děvčetem. 3. skoro † im
et. ~ snažně prositi za co; nach et. ~ bažiti
jo čem, býti žádostiv čeho. — II. vª a 1. hovp.
~ dingen. 2. = caſtrieren. — III. vªr ſich ~ lov.
simě vyněšovati. — IV. % n G~ n E₇ bez pl.
smvshnost, chlipnost, čtić.

Geißer skoro † (↔) m E₆ = Beller.

Geip (↔) m E₃ plav. vratipeń (k napjeti
dolení obruby vratiplachty) (= Sieibbaum).

Geis (↔) f E₈ (pl. Geiſen) obv. Geiß (↔) f
E₉ (pl. těž Geiſe) koza (= ſiege); junge ~
kozička.

Geijel (↔) m E₇ = Geißel I.

Geiſen-wurz (↔) f D₁₅ bot. = Breun-
krant b).

Geißer (↔) m E₆ geysir†, (zeym. islandské)
vírilo.

Geißpodes (~↔) [ſec.] zubořez (= Zuhu-
ſchunite).

Geiſon (↔) ſ[ec.] n chránić deska římsy
a řimsová, řimsa, geiſon].

Geiß (↔) f E₁₈ (pl. těž Geißc) v Geiſ.

Geiſ... , geiſz... ("...") ~aue n bot. Aegilops
mnohostět. kozojed; ~bart m: a) kozi brada;
b) bot = Wuttraunwurz; ~banm m bot.; a) Acker
pseudoplatanus klen; b) bot = Wuttraunwurz;
~berger mpl. svýc. bludné balvany; ~blatt m
bot. a) Caprifolium kozi list, ružě z Jericha;
b) Lonicera zimolez; c) = Aegijabulme c);
d) werblumiges ~blatt = Hedendicide; ~blatt-
laufe b hesídka obředlá ružě z Jericha
n kožim listem; ~blatt-schwärmer m zo. Zy-
genauma Lonicerac vřetenuška zimolezová;
~bliemlein n bot. = Breunkrant e); ~bock m
kozel; ~bohne f kozi bobek; ~brassen m zo
a) Sargus mořan: b) tfeiner ~brassen Sargus annu-
laris mořan pruhovany, znonim; ~dute f
kozi cecek (vno); ~ſcige f, ~ſeigenbaum m
bot. Caprificus smokvoň kozi; ~ſell n kozi
kuže, kozin(k)a; ~ſuſ m 1: a) kozi noha:
b) ſeub, truh. kozi nožka, plihnožka. 2: a) bot.
Aegopodium kozi noha. brslice. Aegopodium
podagradiæ brslice. jar(uš), karhati, kozi
noha, podagrová bylina; b) = Wuttraunwurz.
3. O horn lapací kopýtko, kozi kopyto;
~herde f stádo koz; ~hirt m pastýř koz.
kožák; ~hirtlein n druh hřešek; ~holz n. ~hülſe
bot = Beinheß 2. a); ~huhu n zo. Numenius
arguatus koliba veliká; ~ſäſe m kozi sýr;
~ſke m bot: a) Cytisus ciliinnik; b) = Boch-
krant a); ~kopſ(hnepcſe f) m zo. Scolopax
aeg. cephala břehouš černocasý; ~ſopſe mpl.
bot. weiſe ~leſſe Tuſtilago alba devětsil bíł;
~leder n kozlovice; ~ledern a kozin(k)ový;
z kozi kůže; ~mckler m zo. = Biegenmeſter;
~miſch f kozi mléko; ~pilz m bot. = Birken-
pilz; ~raute f bot. Galega cinerea štědřenec
popelavý, jestřabina oběná, kozi routa;
~ſtall m kozinec; ~thier n zo. = Tambirſch-
(bed); ~vogel m zo. = buh.

Geißel (↔) I. m E₁₁, f E₁₂ (Geibungse) zasta-
venec, osoba kaná v zástavu. rukojmén. í;
~n geben e ſtellen dáti rukojmén. — II. f E₁₂
1. bič, důtky, karabáč, zíla, metla. 2. fig.
metla, bič; die ~ der stritit über S. schwingen
ostře posuzovati koho. 3. bot. Euphorbia Tira-
calli pryšec kostival. 4. zo. bei den Insecten bičík,
brva.

Geißel..., geiſel... ("...") ~al m zo.
Saccopharynx flagellum uhoříček (nálevník);
~bruder m msrkac, flagellant; ~fahrt f
pruved msrkaců; ~ſörmig a bičovitý, důtko-
vitý; ~hich m rána bičem a důtkami; ~inſu-
ſorien npl. zo. nálevníci bičkovití; ~ſreß m
zo. Mysis vidlonožec; ~ruthe f metla; ~ſchwär-
mer m: a) ~bruder; b) pl zo. nálevníci
bičikovití = inſuſorien; ~ſclerie f bot. Scleria
flagellum ~scorpion m zo. Phrynnus połoſtir
dlouhoranemý; ~ſiel m násad(ka) n rukojeť
biće ato., bičiste; ~ſrauch m bot. Flagellaria
methverc, chopatec; ~ſtreich m ſvih.

Geißel..., geiſel... ("...") ~al m zo.
Saccopharynx flagellum uhoříček (nálevník);
~bruder m msrkac, flagellant; ~fahrt f
pruved msrkaců; ~ſörmig a bičovitý, důtko-
vitý; ~hich m rána bičem a důtkami; ~inſu-
ſorien npl. zo. nálevníci bičikovití; ~ſreß m
zo. Mysis vidlonožec; ~ruthe f metla; ~ſchwär-
mer m: a) ~bruder; b) pl zo. nálevníci
bičikovití = inſuſorien; ~ſclerie f bot. Scleria
flagellum ~scorpion m zo. Phrynnus połoſtir
dlouhoranemý; ~ſiel m násad(ka) n rukojeť
biće ato., bičiste; ~ſrauch m bot. Flagellaria
methverc, chopatec; ~ſtreich m ſvih.

Geiſeln (↔) I. I.ª, vªr ſich ~ 1. bičovati,
mrskaati. ſlehati, ſvhiahi; vªr se. 2 fig. bičovati,
kárati (satvrickými ſlehý). — II. % G~ n
E. bez pl.. Geißelung f E₁₅.

Geiſelschaft (↔) f E₁₈ zastavenectví,
rukojeſmství.

Geißer (↔) m E₆ prov. pastýř koz, kozopas. kozák.

Geißſlein (↔) n E₇ dim. od Geiß kozička,
kozlátko, kůzle.

Geißler (↔) m E₆, ~in f E₁₉ 1. msrkac,
f -ka (= Geißelbrune). 2. prov.; a) = Geißer;
b) ſter ſeŕník porážející jen drbný dobytek.

Geißler... ("...") ~fahrt f pout flagellantů.

Geiß (↔) m D₇ 1. duch: a) der ~ dōwing
ſich emper zu ſett duch vznáši se k Bohu;
den (e j-n) ~ aufgeben o ſaſren laſsen vypuſtiti
ducha, zemřiti; der ſeib ohne ~ iſt tež tělo
bez ducha jest mrtvě; b) da er trant, tam
fein ~ wieder pitim nabýval ducha n odvahy;
die erchlaſſten ~er wieder beſeleb nživovati kleslou
mysl; c) ſein ~ (cr) iſt beſehnout (on) jest za-
rmoucen; bot. der ~ ſetſte schwebte über den
Wäſern Duch Boži vznáſel se nad vodami;
d im ~ v duchu, v myšlénkách; in ~ bei
~3-m ſein v duchu (n myšlénkami) dlíti u koho.
e) Wert deo menſchlichen ~e diło lidského ducha;
f) u sm duchaplnost; ~ haben mítu ducha, býti
duchaplný; ein Maunt von ~ člověk duchaplný;
g) die Lihere haben teinen ~, ſonderern nur Inſint
vzírata nemaji ducha. nyžbrž jen pud; b) V.
war ein greſer ~, aber e-e kleine ſelec N. byl
veliký duch, ale malá duše; i ~ der Liere
~2-m haben es 1. a) ~e handel jednati v duchu
duch läsky; in ~3-a handel jednati v duchu
šim; j) ~ e-r ſprade duch reči; man weiſt nidt,
wes ~es Kind er iſt nevi se, jakého jest ducha
(nadáni n schopnosti). s. sm. nevi se, co v něm
vězí; prov.. vid. cě iſt mir im ~e vergegangen tušil
jsem to, predvidal jsem to. 2. duch, zjevení,
přízrak, přelud. strašidlo, příšera; ce iputen
der in diejem Hanje v tomto domě straší; die
ſimmliſchen ~er duchové nebešti; ~er bannen:
a) duchy vyvolaſati n citovatiß; b) (wegbannen)
duchy zaklíniati ~ zaříkávati n zaháněti; der
beilige ~ Duch svatý; der böchste ~ Bůh. 3. chem.:
a) lín, silice, tresſ; b) skoro † prvek płyňan;
fig. obv E₁, tresſ, jádro, kvintessenceß (čeho);
~ ans Boltairé's Schřiſten tresſ n jádro Voltai-
rových spisů. 4.: a) jadrnost; dieſjer Weim hat ~

Geist...

— 1030 —

Geistes...

toto víno jest jadrně silné; b) bujnost, ohnivost; das Fierd hat viel - kün jest příliš ohnivý bujný; sein Auge hat teinen - jeho oko jest bezvýrazně; prov. Dies See! hat teinen - toto dríví dává málo tepla. 5. zo. a) -), -djen in diuh drobnych motivů; b) Phalangium opilio sekäc obejený; c) schwärzer - = Steinträfe.

Geist..., geist... ("...") -austrengend a namáhající unavující ducha, duchamorný; bildend a ducha vzdělávající ušlechtující; erhebend a ducha povznášející; Ieer a. verlassen a bez ducha, bezduchý, duchaprázdny; los a bez ducha, (ducha prazdný, planý, bezvýznamný; losigkeit f nedostatek ducha, bezduchost, duchaprázdnost, planost, prázdnota; -reid) a: a) duchaplný, duchem nadaný obdařený, vtipný; b) -reider Wein jadrně silné ohnivé vino; c) plný líhu, lihovatý; -reidheit f, f -reichigkeit f, -reichstum m duchaplnost, duševní bohatost; -reichtieren 2c. v heslo o sobě; -schärfend a bystící ducha; -sich a chorého ducha; -tödtend a duchamorný, ubíjející ducha; -verlassen a na duchu kleslý, bezduchý; -verlassenheit f bezduchost, nedostatek m nepřítomnost ducha; -voll a = -reich; -wurzel f bot. Angelica andělika.

Geistchen (±) n E₂. 20. = Redemotte, Geist 5. a).

geistern (±) v'n (b) C₁₃ prov. strašiti (sputen).

Geister..., geister... ("...") -äshulich a podobný duchu zjevení; an f krajina duchů; -bann m zapřísahání n citování duchů = -beidwörung; -bannern m, -beschwörern m: a) vyvolavač duchů; b) zaklánač duchů, kouřeník, černokněžník; -beschwerter m, -sürst m vládce (zlých) duchů n demonů n temnety; -beschwörung f: a) vyvolávání duchů; b) zaklínání duchů; -bild n duchový obraz, fan tom†, duch, zjevení, přelud, přizrak, vidění duchů; -bleich a bledý jako duch; -citicier m = -beschwörer a); -citi(c)rung f = -beidwörung a); -erscheinung f zjevení ducha n duchů, vidění; -erscheinungsglaube m vira v zjevování duchů; -erscheinungsfre h nauka o zjevování duchů, spiritismus, okkultní věda; -furcht f bázeň n strach před duchy n strašidly; -geschichte f strašidelná povídačka; -herrschaft f panování n vláda nad duchy; -infel s ostrov duchů; -kenner m znatel duchů; -klopfen n, -klopferci f tepání n klepání duchův; -fönig m král duchů; -leben n život ducha n -ový; -lehrc f si. nauka o duchu (n o dušich), pneumatologie; -märchen n pohádka o strašidlech n o duchách; -reich: 1 a = der reiche Drang množství zjevení n duchů. 2. n = welt; -schar f sbor duchů; -schend a mající vidění n zjevení duchů, n duchovní; -scher(in) m osoba mající vidění n zjevení, duchovit; -scherci f vidění duchů n zjevení, duchovidnost, spektromanie†; -flunde f hodina duchů n půlnoční; -welt f svět duchů n nadmyslný; -zitierer m (= -beschwörer a); vyvolavač duchů, člověk citující duchy.

geisterhaft (±) a D₁₃ duchov(it)'s. (unter- nacheit) nadmyslný, nadpřirozený, tajemný; -e Stäffe smrtelná bledost.

geistern (±) a D₂₃ týkající se duchů n zjevení n přeludů.

Geisterschaft (±) f E₁₈ duchové, přeludů, zjevení.

Geiſes ..., geiſes... ("...") -abweſend a duchem n mysli nepřítomný, roztržitý; -abwehenheit f bezduchost, nepřítomnost duchem n mysli, roztržitost; -alt n svět duchů; -anlage f vloha (duševní); -anwirkung f namáhání ducha n em n duševní; -arb. f práce ducha n em n duševní; -arm a chudy duchem; -armut f chudoba n nedostatek ducha n duševní (duchovní); -bankrot f duševní rozumový úpadek, duševní bankrot; mit e-m -banterett zaražen(y), bez ducha; -beschäftigung f zaměstnání ducha n duševní; -beschränktheit f duševní o(b)mezenost; -bildung f vzdělávání (duševní) (= Bildung 5.); -bif f (záblesk ducha, nápad geniální; -bruder m, -brüderlein n duševní (duchovní) brat; -kultur f = Bildung 5.; -entjaltung f rozvoj ducha; -erhabenheit f vznešenost ducha; -flug m vzlet n rozmach ducha; -freiheit f: a) volnost n svoboda ducha n duševní (duchovní); b) volnost myslení; -frische f byrost f svěžest ducha, bystroduchost; -funkc m jiskra ducha, duchaphný nápad; -gabe f dar ducha n duševní, talent; -gebrechen n vada ducha; -gegenwart f přítomnost ducha, duchapřítomnost; die -gegenwart verliert pozbýti duchapřítomnosti; -gestört a = trant; -geſörtheit f pomatenost, choroba ducha; -geſund a zdravého ducha; -grösse f velikost ducha; -kind n dítě ducha; -lieder, m-e -linder písně, decry ducha mébo; -kraft f síla ducha n duševní; -krank a chorý duchem, choromyslný; (sterfünig) blbý; (maßſünig) pomatený, šílený; -krankheit f choroba ducha n duševní; -sm. choromyslnost, pomatenost; -nahrung f potrava n s- duševní (duchovní); -product n plod duševní; -richtung f směr ducha; -ruhe f klid duševní (duchovní); -schärfe f byrost ducha; -schöpfung f tvoreni ducha; -ſchwach a slabého ducha, slabý duchem n na duchu, slaboduchý; -myslný; -schwäche f slabost ducha, slaboduchost; -myslnost, imbecilitá†; -schwung m, -vzlet n rozmach ducha; -ſpannung f napjetí ducha n duševní; -stärke f = trakt; -ſtimmung f = (Semiſtimmung); -ſlörung f pomatenost, výtržnost mysli; -ſtrahlen mpl. = -ſunten; -ſtrömung f směr n proud duchový; -ſtumpf a tupého ducha, tupoduchý; -ſtumpſheit f tupost (ducha), tupoduchost; -thätigkeit f činnost ducha, činnost duševní; -träge a liný n lenivý duchem, duševně liný n lenivý, liného n lenivého ducha; -trägheit f len(iv)ost ducha n duševní, zdrouhovast; -verwandt a duchem spřízněný n přibuzný; -verwandtschaft f duševní (n duchovní) přibuzenství n spřízněnost; -verwirrt a pomatený n spletený (na duchu); -verwirrung f pomatení (mysli), spletenost

geiſchtaſ

— 1040 —

[Ge-knauſer

(na duchu); ~welt f svět ducha n duchovní n nadsmyslný; ~werke npl. dila n plody ducha; ~wissenschaft f duchoveda, duševní věda; ~gerüttung f roztristěnost (n; rozpolštěnost) n rozaušení n pomatenost ducha; ~zwang m nucení ducha, nátlak na ducha, pouta n okovy duchovní.

geiſchtaſ ˘ (↓) a D₂,₃ = geiſtig 3.

geiſtig (↓) I. a D₂,₃ 1. duchový, netělesný, nehmotný, duševní, duchovní. 2. duchový, ducha se týkající; ~c Arbeit = Geiſeearbeit; ~c Ytke čistá n platonická láska. 3. líhový, líh obsahující; ~c Verträne líhové nápoje; ~er Wein jadruć n silné n ohnivé víno; ~ rečt's zapáchá to kožalkou. 4. ˘ týkající se duchů n zjevení, strašidelný. 5. prov. j nechutný, jadlový. — II. s Geiſtigkeit (↓-) f E₁₈ bez pl. 1. a) duchovost, netělesnost; b) (s pl.) duchová hytost, duch. 2. duchovost, duševnost, vlastnost duchová; čistota lásky (= platonism†) ata. 3. líhovatost; jadrnost n síla n ohnivost líkéra ata.

Geiſtin ˘ (↓) f E₁₉, duch n zjevení ženy.

geiſtich ˘ (↓) a D₂,₃ 1. patřící k duchům n k zjevením; jsoucí z duchů; ift es ein (↓-er) jest to duch? 2. = geiſtig 1, 2.

geiſtlich (↓) I. a D₂,₃ 1. duchovní: a) (opak světský) ~es Lied duchovní píseň; b) duchovní, kněžský; ~es Amt duchovní úrad; ~er Herr = (Geiſtliche(r); Ministerium der ~en Angelegenheiten ministerstvo kultu n duchovních věcí n mspr. záležitosti; ~er Berechtigung výmluvnost kazatelská; ~er Zrenen duchovní řád; ~es Recht kanonické právo; ~er Stand stav duchovní. 3. † bibl. = geiſtig 2.; die ~en Armen chudí duchem. — II. s G-keit f E₁₈ bez pl. duchovenstvo.

Geiſlichfe(r) (↓) m D₂,₃ duchovní, kněz.

Geiſtlichkeit (↓-) f E₁₈ bez pl. v geiſtlich II.

geiſt-reichſieren ˘ (↓-↓) vₐ (b) C₁₂ dělati se duchaplným.

Gei-tau (n'1) [geien] n E₂ plav. kasoun.

Gei-tau-bloſ (n'1-↓) m D₁₁ plav. kladkovnice kasounová.

Geiſ (↓) m E₃ 1. lakomost, -mství, -ta, -tnost, skrblictví, hamonivost, hrabivost. 2. bbl. skrblý dar. 3. a. sm. neřížená žádost (čeho), úsilné hažení (po čem); ~ nach Mühm e Chren nezřížená etizádostivost. 4. hosp. zlodč. vlk (na rostlinách); den ~ auſtrechen = geiſen II. 2. 5. zv. stol. mast na prašivinu psí.

Geiſz... (n'2) ~drache m, ~hafš m. F ~hamec m, ~hund m, ~kragen m lakomec, -tár, skrblík, skrbeh, skupec, držgrešle, držmišek, hamonil, mamonár, houžvička, skrtilianda, ˘ stuchlík, F škrob, špína. Skudlík; Prv. ~hala darbt immer lakomec věčný žebrák; ~teuſel m: a) zlý duch lakoty, mamon, b) = ~hafy.

geiſzen (↓) I. vₐ (b) 1. býti lakomý, lakotiti, skrbiti. 2. mit et. ~ (opak verſchwenden) skrbiti čm, udiliči málo čehm. 3. nach et. ~, prov. J býi auf et. ~, wv vₐ et. ~ raziti po čem, býti žádostiv čeho. — II. n'1a 1. v I. 3. 2. hosp. (strony) vlků zhavovati.

geiſchtaſ ˘ (↓) a D₂,₃ = geiſzig.

geiſig (↓) I. a D₂,₃ 1. lakomý, -tný, skoupý; a. am. = haßgierig; mit et. ~ sein = geiſen I. 2.; schmutzig (o stinfend) ~ špinavé lakomý; 2. ~ nach et. sein = geiſen I. 3. — II. s G-c(r) m, G-c f D₂,₃ = (Geiſhalš.

Ge-jage (↓-) n E₇ bez pl. 1. (ustavičné) honěni. 2. stále běhání.

Ge-jaid ˘ (↓) n E₃ honba.

Ge-jammer (↓-) n E₇ bez pl. (stálý) nářek, naříkání, bědování, žalostění. jeremiáda†.

Ge-j(a)nchje (↓-↓) , Ge-jubel (↓-↓) n E₇ bez pl. výskot, jásot, vý-káni, jásáni, plesání.

Ge-jodel (↓-) n E₇ bez pl. helekání, zpěv po způsobu Tyrolanů.

Ge-jubel (↓-↓), Ge-juchje (↓-) n E₇ bez pl. = (Geiſandje.

ge-kannt (↓-) p. p. od kěmnen.

Ge-kfeife (↓-) n E₇ bez pl. spílání, nadávání, hubování.

ge-kelcht (↓-) a D₂,₃ s kalichem.

Ge-kelter (↓-) n E₇ bez pl. (opětované) lisování.

Ge-fett(c) (↓-↓) n E₃ (E₇) bez pl. řetézy.

Ge-kicher (↓-) n E₇ bez pl. řehtání, řehot, checht(ání).

ge-kiefert (↓-) a D₂,₃ zo. s čelistmi, mající čelisti.

ge-kiffen ˘ (↓-) p. p. od keiſen.

Ge-kifcl (↓-) u E₇ bez pl. lehtání.

Ge-klaff(c) (↓-↓) u E₃ (E₇) bez pl. štěkot, -ání, haſání: to osobachch = (Geiſelc.

Ge-klage (↓-) n E₇, n'1-↓) n pl. (stálé) žalování, naříkání, jeremiády†.

Ge-klagte(r) (↓-) m D₂,₃ prov. J = Verklafter.

Ge-klapper (↓-) n E₇ bez pl. klapání, klepot, klektání (v tlappern).

Ge-klatich(c) (↓-↓) n E₃ (E₇) bez pl., Ge-klatich (↓-) n E₃ bez pl. 1. tleskání, -ot, potlesk, P pláčání (rokamar); ~ mit e-r Weiße práskání bičem. 2. f klepy, klevety, tlachy.

Ge-klimper (↓-) n E₇ bez pl. břinkání, -ot, cinkání, -ot, drnkání; das ~ mit dem (Geide cinkání penězi; ~ auf dem Stawier) brnkání na klavíru.

Ge-klinge (↓-) n E₇ bez pl. zvučení, znění (zronu n v úšich).

Ge-klingel (↓-) n E₇ bez pl.: ~ (e-r Zchelle) klinkání, cinkání, -ot.

Ge-klipp (↓-) n E₇ úskalí, skaliny. -ska.

Ge-kirr(c) (↓-↓) n E₃ (E₇) bez pl.: ~ der Waffen chřestěni (brinkání, -ot (zbraní).

Ge-klommen (↓-) part. p. od třimmen.

Ge-klopf(c) (↓-↓) n E₃ (E₇) bez pl. klepání, -ot, lušení.

Ge-kliſt(c) (↓-↓) n E₃ (E₇) bez pl. rozsedliny.

Ge-knungen (↓-) part. p. od hinau.

Ge-knaubere(c) f (↓-↓) n E₃ (E₇) bez pl. chroupání (e taubern).

Ge-knatter (↓-) n E₇ bez pl. praskání, -ot, treskot.

Ge-knaupel (↓-) n E₇ bez pl. chroupání, hryzení (r knaupełit).

Ge-knanjer (↓-) n E₇ bez pl. lakocení, skrbleni (v knaujern).

ge-knict

— 1011 —

ge-langen

ge-fuict (~) a D₂₃ hot an. kolínkovité n kolenovité zahnutý, kolínkovitý.

ge-kuiffen, ge-knippen (~) part. p. od meinen, meipen.

Ge-fnirfch(c) (~) n E₃ (E₇) bez pl. skřípění, skřípot.

Ge-knüfcr (~) n E₇ bez pl. praskání, -ot, šelest, sust ot (papiru h nedvahot).

ge-knupſt (~) a D₂₃ s knoflíkem, mající knoflík.

Ge-knurr(c) (~) n E₃ (E₇) bez pl. vrčení, chr., bru-, broukání, bublání, mun-.

Ge-koch (~) n E₇ bez pl. a) vaření; b) tež Gełoch (~) uvářené poknuy; c) uvářený pokrm (přid. tež) Gełoch, Gełochsel (~) n E₇ bez pl.

Ge-koller (~) n E₇ bez pl. 1. hudrování (kro. anv. 2. chrčení). 3. fig. zuření.

Ge-founnt (~) part. p. od křenem.

Ge-kosje (~) n E₇ bez pl. laskání, miliskování, lisání, lichocení.

Ge-krabbel F (~) n E₇ bez pl. 1. šimráni atd. (v trabbeln). 2. ohmatávání (žensk).

Ge-krach (~) n E₇ bez pl. praskot; ~ des Tomerens rachothromu; čamo ryk, hluk, vírava, povvk.

Ge-fräch(c) (~) n E₃ (E₇) bez pl. kráčení, krákot; š sm. drsné n chraplavé hlasy.

Ge-frakel f (~) n E₇ bez pl. = (Sefrije).

Ge-frat (~) n E₃ bez pl. = (Setrake).

Ge-fräb ( ~) n E₃ hat. hutní sorovina), úhrabky, úškrabky.

Ge-fräb... ( ~) ~ofen m sorová pec, pec na hutní sor(ovinu); ~jšich m ⊕ hat. sorový šlich.

Ge-frase (~) n E₇ bez pl. škrabání (se); na houslih: skřípání, skripot, vrzáni.

Ge-fränsel (~) n E₇ bez pl. 1. kadeření, kroužkování. 2. věc najkadeřená n kroužkováná; ~ der Wellen zéřené vlny.

Ge kräut(c) (~) n E₃ (E₇) bez pl. byliny, rostliny.

Ge-kreisf(c) (~) n E₃ (E₇) bez pl. skřípot, skrek, vřesk.

Ge-kreisef (~) n E₇ bez pl. víření, vření, točení se do kola.

Ge-kribbel f (~) n E₇ bez pl. = (Getrabbel 1).

Ge-kriſſel (~) n E₇ bez pl. škrabání, mažání (patře písmo n kreslené).

Ge-frochen (~) part. p. od kriemen.

Ge-frös (~) n E₃, Ge-kröſe (~) n E₇ 1. věc kadeřená n kroužkováná, n. am (rásný) pruh náprsní, ožidlí. 2. droby, drůžky. 3. an. a) (mesenterium) okruží; b) (mesocolon) krušť tračníkový; c) (mesorectum) krušť pastelínový.

Ge-frös..., ge-frös... (~"... ~) -ähntich a podobný okruží; ~artig a an. na způsob okruží; ~druſen fpl. an. žlázy okružně; ~drujenschwindjucht f path úbytě žlaz okružných; ~entjindung f path. zánět okruží; ~lechte f bot. Úmbilicaria; ~platten fpl. desky okružné; ~ſaft m an. sliny miktérové n břišní; ~jſiein m min. okružní kámen, anhydrit.

Ge-fröſe (~) n E₆ rc. v Getrés rc.

Ge-frümmt-fugig (~) a D₂₃ bot. dutojádřiv.

Ge-frümmtheit (~) f E₈ bez pl. zakřívenost.

Ge-künſtelt (~) I. p. p. od künnſtlu. — II. a D₂₃ a umělkovaný, strojený, hřečný, affektovaný, nučený.

Ge-knuppelt (~) p. p. od knuppel skupený, sbruzený.

Ge-küſſe (~) n E₇ bez pl. (stálé) líbání.

gel p (~) a D₂₃ prov. = acib; a. av. ~ třeben potupně se smáti (= běžnijd třaden).

Ge-kach (~) n E₇ 1. bez pl. ~c n E₇ (stáły) smich. 2. s pl. lov. kalistě, zumpa, loužo, kaluz.

Ge-käſch (~) n E₇ bez pl. (stálé) usmáni.

Ge-käſſter (~) n E₆ 1. smích, rehutot; lautes o idallentes ~ hlasitý n hlučný smích, rehot; chetan ~ výsměch; cín lautes ~ cípeně dáti se do hlasitěho smíchu, strhnutí hlasitý smích. 2. přednet smíchu: 3-m zum o cín ~ werden stát se komu předmětím smíchu; 3-m zum ~ díemen hýti za posměch komu. 3. prov j. bud bežerues ~ = Ztret jedel.

Ge-käſt (~) n E₇ prov ožeměni les.

Ge-kag c (~) kacm n E₇ (E₇; 1. hostina, hody (mezi prátely), banket, pírka; u. sm. hostina: das ~ bezal ten: a) platiti rad; b) fig. odněsti si co (= das Bad austragen). 2. fig. tis ~ hincin o překot, bez rozmyslu, nerozvážné, hrr; ino ~ hincin cíven nesterati se o nie; ins ~ hincin reden mluviti nazdarbuh n do větru n na prázdno n co slina na jazyk příme; mluviti, aby se mluviló; mluviti. neveda co. 3. složené (věcí, vrstva; hosp. der in ~ en liegende Reggen žito v pokosech n v hrstech (ležící).

Ge-käſger skoro † (~) n E₆ lože (= Lager).

Ge-käſhm-tein (~) n E₇ bez pl. (stav) ochmnutí.

Ge-kahrt a, Ge-kahrtheit s (~) [gelehrt, Gelehrteit] účený, účenost; r (Sottes).

Ge-kall(c) (~) n E₃ (E₇) bez pl. blábolení, žvatlání.

Ge-lände (~) (kant) n E₆ 1. rozloha n rozprostrenost půdv., kraj ina. pozemky; die Stadt hat ein reiches ~ mesto je bohato pozemky n má mnoho pozemků. 2. = Geländer 2.

Ge-länder (~) n E₆ 1. zábradlí n hrazení n bření n balustráda). 2.ahr. spálřj. rada (stromá).

Ge-länder... (~) ~baum m zábradelník; ~doſe f ⊕ knuželka n panenka n dokačt n balustrá; ~ſenſter n okno na balkoně; ~kran m okraj n římsa zábradlí: ~maſch m ⊕ zábradlař; ~ričgcl m ⊕ = ~baum; ~jauſchen n. ~jauſe f = ~doſte; ~ſtab m ⊕ berle(n), berla, trała; ~ſtange f ⊕ tyc ka) do zábradlí. ge-ländert (~) a D₂₃ se zábradlim, opatřený zábradlím.

Ge-fang, ge-fänge (~) impſ. od acutna. Ge-fänge (~) [lang] n E₆ pole dosti dlouhé a 4 sáby siroke.

Ge-fangen (~) 1. vₙ (in) C₁₂ 1. dostati se, dojiti, dospěti kam; es wird zu n- in Spren ~

Německočesky slovnik. 1. Teutschbeutniches Wörterbuch.

181

Ge-läppc

— 1042 —

[Gelß ...

dostane se mu to k sluchu, doslechne n dovi
se o tom; ct. an Œ. ~ laffen dodati, odevzdati,
poslati co komu; sein (Seßm. an das Wěrict ~ laffen
podati zádost k soudu; an Œ. ~ dojiti n do-
spěti cíle. 2. ut et. ~ dojiti (n spr. dosálmouti
n dosćini čeho, obdržeti co, (mit Rabe) dodati se,
dopravcovit se čeho; zuif Anseht o Meidumtunt ~
dojiti vaznosti n bohatství; bis zu Œ.-m ~
dostati se n proniknouti (až) ke komu. ~
II. Œ. ~ n E₇ bez pl., Gelaungung f E₁₈
bez pl.

Ge-läppc (~) n E₇ = (Gebänge B. 1. d).

Ge-lärm (~) n E₇ bez pl. hlúčení, hluk,
ryk, lomoz.

Ge-laffs (~) [laffen] n (m) D₁₃ 1. prostor-
(nost), prostranství v domě): u sm. komora
(= Mammer), wěz pokoj (= Zimmer); das Hane
hat viel ~ dum mnoho místa n jest velice
prostranný; wir haben genug ~ máme dosti
místa, bydlime dosti pohodlně. 2. prov. s =
Nachtajs e- s Verstorbenden. 3. nápad, devoluce
(= Heimfall).

Ge-lässc (~) n E₆ 1. = (Gelaffs 3. 2. Θ
tkale. drátěne kruhy (při tkání damšku).

Ge-laffen (~) I. part. p. od laffen. ~ II. a
D₂₃, klidný, mírný, tiehý, trpělivý, chladno-
krevný, łhostejný. ~ III. s Gelauffe-
heit (~) f E₁₈ mit Gelauffeheit klidně,
mírně atd.

Ge-latine (~) [fr.] f E₂₂ bez pl. kliho-
v(ina, rosolinu), huspenina.

Ge-latine... (~-"(...). ~apparat m pří-
stoj na rosol-inu); ~felic f. ~papier m ge-
latinový papír; ~proccjs n zrosolovatění.

Gelatinificren (~---) [Gelatine] v₄ C₁₂
promeniti v rosol-inu.

Ge-lauſ(c) ~(-) n E₃ (E₃) bez pl. behání.

Ge-läuſ(c) ~(-) n E₇ (E₇₀) A. bez pl. =
Gelantje. — B. s pl. tov. a) místo, kde prošla
pernátá zvěř; b) terrain vhodný k běhu psí.

Ge-läuſig (~) I. a D₂₃, zbezný, plyný.
čeŕstvý, hibitý, rychlý, obratný, zběhlý; er
jpridt ~ bětmíb, das Zemmijde ist imž mluví
plynně česky: e-e Hand haben psáti zběžne
n rychle i bitě, mítí vypsanou ruku; cin
z či Mündwerf, e mi -e Zunge výřidilka; das ıí
mir ~ to je mi snadné, to umím. — II. s
Gelanžigkeit (~) f E₁₅.

Ge-lauſn (~) a D₂₃, gut; -s chleſt ~ v do-
brem n špatném rozmaru, v dobré n špatné
mífe.

Ge-laut (~) n E₃ tov. štěkot, -ání.

Ge-läut(c) ~(-) n E₃ (E₃) bez pl. 1. zvo-
nění. 2. zvuk(y) n znění zvonů n rolníček;
inter dem ~ aller weder einziehen vjíždeti za
hlaholení všech zvonů. 3. (všecky znející)
zvonv.

Gelß (~) [lt.] I. a D₁₃, 1. žlutý; ~ Gere
žlutost, žlut; ~ sein (Wie e-e Citrene o Laitte),
e-e ~ Gefidetjarbe haben být (v olhójo žlutý
jako vosk; ~ o mit ~ em vidte brennen hořeti
žlutě n žlutým plamenem: ~ särben, ~ maden
žlutiti; ~ es Pjerd, tež m der 4-5. ein G-r žlutý
kini, isabelaj; 20. ~ Adt Colias žwälte žlutäsek
cicorečkový. 2. fig. es wird mir grün und ~
ver den Augen hlava se mi točí, dělaji se mi
před ocíma mžitky, pojímá mne závrat;

ver Auger ~ und grün werden užírati se vzte-
kem. — II. das G- n E₃ wěz neskl., das G-c
D₂₃, 1. (bez pl.) žlutost, žlut. 2. (s pl.) wěi dim.
~ chen n E₃ (Detter) žloutek. — III. s Gcllb-
heit (~) f E₁₈ bez pl. = Geſſe I. 1.

Gelß..., gelß=... (~2...). ~ammer f zo. = Gold-
ammer; ~artſche f prov. = Gruinſinf.; ~augig a
žlutooký; ~band n zo. Triphaena černopásek;
~bäuchig a zo. žlutobřichy; ~beree f bot.
Harnmus infectorius feſetlák kičivý n barvír-
ský n potřisnví; ~bein chen) n zo. orebice
(n koroptev) žlutonohá; ~bcinig a = juſig;
~blätterig a žlutolistý, se žlutými listy;
~blicerz n min. vulfenit, žlutoba, olovec
jehlancový; ~braun a žlutohnědý; ~bren-
nenit Θ nut. 1. v₄ žlutiti. 2. n žlucení; ~brunt f
~briſchen n zo. Hypotlas icterina sedmihlásek;
~buch n žlutá kniha shŕka listin; ~bunt a
žlutopestrý; ~cijenerz n min. žlutá zelezná
ruda; ~cifenſein m. xantosiderit, žlutý
limonit; ~ente f zo. = ~schopf a); ~erde f
žlutá hlinka, melinit; ~crz m. müllerin; ~
~farbig a žlut(oharevný, žluté barvy; ~sieder-
traut n bot. = Närberaut; ~sink m zo. Canna-
bina flavirostris jirjice horni; ~ſich m zo. Labrus
fulvus pýskou žlutý; ~ſloſer m zo. mořská
ryba žlutoploutevná; ~ſliuq m zo.: a) Mota-
cilla flava konipas žlutý; b) Oriolus galbula
žluva; c) (brouk) Chrysomela varians mande-
linka proměnlivá; d) Libellula flaveola žávka
žlutokřidlá; e) žlutokřídý motýl do rodu
Terpsichore; ~fuchs m žlutavá ryzka; ~ſüſig a
zo. žlutonohý; ~gausf zo. = Goldammer; ~gar Θ
nach. do běla vydělaný; ~gclbüm t a žluté
květováný; se žlutými květy; ~gebraten
a do žluta upečený; ~jicjer m Θ mosazník;
~jicjer-waren fpl. obch. mosazné zboži;
~grau a žlutosédý; ~grün a žlutozelený;
~haarig a rusovlasý; ~hafsig a žlutokrky;
se žlutým krkem; ~hänſt m zo. = gemein
Hänſting; ~harzbaum m bot. Xanthorrhaca
arborca žlutokap; ~harzpfanze f bot: a) =
(Sarcinie); b) = ceder (Summungutbaum; ~holz
n: a) Θ barv. žluté djevo, rujevina (dáří tjepe). Rhus
cotinus); b) bot. Xanthoxy-lon xanthoxylum,
žlutodrev; ~holzbaum m, ~holzumach m bot.
= Närberbaum; ~holzextracit m výťažek žlutého
dřeva; ~hüſuel n bot. = Alderchwanm; ~fehl-
chen n zo. = ~bunt; ~ſopf m: a rusá hlava;
b) zo. Jiméno několika ptaků; ~löſig a žlutohlavý;
~körner npl. bobule ſesetlákove; ~kraut n bot.
a) = Z retedernury; b) = Närberginſter; ~ chlora
zárcanka; ~kupfer n min. mosaz; ~kupſerz n
min. = Kupferlies; ~liſch n bot. Iris flavissima
kosatec žlutý; ~machen n Θ barvení na
zluto, žlucení; ~macher m Θ žlutíć; ~mene;
cr, n min. titanit, chasonec hranolový;
~möhre f bot = Gielsmöhre; ~naſe f zo. druh
sluk; ~rand m zo.: a) Dyticus marginalis po-
tápník vroubený; b) leiner ~rand Anchomenus
marginatus úzkohrullec žlutokrajný; ~reij a
zralý a žlutý, do žluta zralý; ~reise f hóp. úplná
zralost (do žluta); ~roth a žlutocerveň;
~rothlich a žlutocervenavý; ~riiden m zo.
Coluber luteistriatus úžovka žlutozelena;
~ſchefe m bělouš žlutě kropenatý; ~schmühm
zo. Cj praca evanthema zavinutec žlutolmědý;

["wiebe", "— 1043 —", "[Geld...", "- *schuabel* m 1. mladý pták, ptáče; fig. holobrádek, nováček. 2. to. a) *Haliactus albicilla* orel mořský; b) = *jušt*; - *schuabel* - *fein*rohře f zo. = Alpenobrde; - *schuabeleci* f holobrádectví, chlapectví, kousek vyvedený holobrádkem; - *schuabelig* - *schläbelig* a se žluťm zobákem, žlutozobý; - *schopf* m zo.: a) *Fuligula ruina* kachna zrzohlavá; b) druh *dilphaveč*; - *schwanz* m zo. druh okouně; - *schwanzig* a žlutoocasy; - *jchen* n žlutovnídost; - *šicf* m zo. americký pták; - *sucht* f žloutenka; - *süßtig* a mající žloutenku; - *suchtswurzel* f bot *Curcuma longa* zážvor žluký; - *veigelcin* n bot. Cheiranthus cheiri žlutá tiala; - *weiß* a žlutobilý; - *werden* n (se)žloutnutí; - *wurz* (el) f bot.: a) *Curcuma kurkuma*?; b) = Angentraut; c) *Xanthorrhiza*; d) *Hydrastis* vodilka kadadská.", "Gelbe (L) I. f E₂₂ A. bez pl. 1. žlutost. 2. patr. ♃ = Gelbjudt. 3. = Gelberde. 4. min. zlatý písek. B. s pl. (žluts barviči rostlinny) a) = Bergscharte; b) = Ginter. - II. m E₂₁ v gelb I. 1.", "gelbein (L) vₙ (b) C₁₂ začíti žloutnouti. gelben (L) C₁₂ I. v₄a žlutiti. - II. vₙ (b). v₄r sich = žloutnouti.", "Gelbe(r) (L) m D₂,₃ v gelb I. 1.", "Gelb-heit (L) f E₃₅ bez f pl. = Gelbe I. 1. gelbicht, gelblich (L) a D₂,₃ žlutavý, nazloutlý.", "Gelbing (L) I. m E₃ zo. = Gelbing d). - II. plav. ♃ f E₃₅ = Willing.", "gelblich... (L) = braun a, -grün a žlutave hnědý n zelený.", "Gelbing (L) m E₃ zo.: a) = Geldammer; b) = Piret; c) *Carassius vulgaris* karas obeený; d) *Colias* žlutásek (metot).", "Geld (L) n E₇, ale ve smyslu kollektivním bez pl. peníze: a) *Sact vell* - pytel peněz; - *cinnemmen* bráti n vybírati peníze; bei (-c) sein býti při penězích, míti peníze; - *idloogen* e prägen raziti peníze; *talsches* - falesné *padelané* peníze; *leinches* - drobné (peníze); *schenres* - hodné peněz; F sein kleines - haben und greches und nicht nemiti drobné ani široké; - wie haben haben míti peněz jako želez; ich habe mein - ins Wasser gewerjen, id bin um mein - (gelemmen) pozbyl jsem peněz, projel jsem peníze. mspr. přísel jsem o peníze; fir - za peníze; fir bares - *pichen* hráti o hotové; es ist nicht fir - zu haben nelze toho dostati ani za peníze; ei. -c -c -c -c -c -c -c -c -c -c -c -c -c

Geld...

— 1041 —

[Geld...

v kapse souchotiny; fig. čs regnet in f-n bentel
penize se mu (jen) hrnou, očividně bohatne;
kebal čs an den bentel acht jakmile dojde
k placeni; -bentefring m kroužek (peněz-
ního) sáčku; -bewilligung f povolení peněz;
-begahlung f zaplacení peněz „hotovými“
-bürje f /1. penězní bursa 2. sáček, měsčena pe-
níze; -brief m penězní n pencizité psaní, psaní
s penězi; -briefcouvert n rak obálka na
psaní s penězi = na psaní penězni; -brief-
packet n post balíček psaní s penězi; -buch n
kniha penězní; -büchse f schránka na pe-
níze; -bußse f pokuta pencizítá a na penězích
(= -hatec -caßse f penězní pokladna; -curs m
obch. penězna ména, kurs penězň; -curz-
zeticl m obch. kursovní listek penězni; -dar-
lech n, -darleichen n pojěka peněz; -dich-
stahl m krádež peněz; e-n -dichstahl begehen
ukráští peníze; -durst m = gier; -dürftig a
= -gierig; -cinlage f penězň vklad; -cin-
nahme f přijímaní vybírání peněz; (sin-
tanje) příjmy, duchové; wie greß war die -cin-
nahme? kolik se vybralo? (v obhodě) kolik se
utržilo; -cinnchmer m příjemce peněz, vý-
běrčí (peněz); -cmpfänger m příjemce
peněz; -entschädigung f náhrada pencizítá,
odškození penězi; -crhebung f vybírání
peněz; -crpresser m vydérač (= Crpresser) -
erpressung f vydirání = Crpressung (v er-
prejent IL); -crsaß m = -entschädigung; -cr-
werb m pencizit výdeča; -sیدicomunіzs m
penězno svěrenství; -forderung f pencizítá
pohledávka; id habe ned e-c -forderung an ibu
mám jesté za nim peníze; -frier m zálet-
ník hledající penéz; -frescend a nákladný,
drahy; -fürrt m = -aristofrat; -gabc f dar
na pencězích n penězň; -gebährung f ho-
spotaření n nakládání s penézi; -geber m
pujčovatel peněz; -geschalt m zrno n cena
peněz; -gezi m lakota (peněz); -geziq a
lakotný (peněz); -geziqf fem lakotiti; -ge-
ſchäft n: a) věc n záležitost penězňá; b) prov. j
obchod n jednání penězni; -gischef n dar
na pencězích n pencizitý; -gicbigkeit f pencězňa
dávka; -gier f žádostivost n chtivost peněz,
penězochtivost, hrabivost, lakota; -gicr v a
žádostivý peněz, hrabivý; -gicrije v m
hrabivec; -gurt m, -gurte f, -gürtel m
opasek (na peníze); -handel m obch. obchod
= závod penězní; -händler m obch. penězuuk,
penězomanec; -heirat f sňatek pro peníze;
-herrsgaßt f vlada bobéu, plutokratie; -
hilſc f penězni pomoc; -hunger m = gier;
-hung e riq a = -gierig; -inuitut n závod
penězni; -journaß n penězní demník; -judc m
líchvar; -karte f poh. zasiłací listek; -kafien m
skřín na peníze, pokladna; -kasc f opasek
(na peníze); -kipper m obřezáváč pencě;
-küſe f pencizit hedna; -klemme f nedo-
statek peněz, pencizní tisen; -frisſ f pencězni
-hančení krise; -ladeſ= -lafen; -leitung f
plnení v penezích, dávka pencězň, placeni,
penězní plat; -ſchen n penězne leno n
manství; -lute fl. penězničí, finančničí;
-lieſe f láska k pencězům, penězochtivost;
-loſjicſcit f = -mangel; -macher m: a) pe-
nězni spekulant; b) penězokaz (= jafalſd-

münzer); -makler m obch. směnární agent;
-mangel m nedostatek peněz; -mann m
penězuuk, finančník; -männchen n vot.
Mandragora officinalis pupencový kóren,
pupková bylina, pokrin, mužik; -mart m
obeh trh penězň; -mucisch m = mann;
-mittel npl. prostredky penězni; -münze f
mince (penězni, peníz; -mutschel f io. Venus
mercenaria zaděka penízková; -noth f nouze
o peníze, nedostatek peněz; -opfer n bohat
penězni; -pacht f nájem pencizitý; -pächten n,
-packet n balíček pencizni s penězi; -poßen m
polozka pencězná (v účtu), součet pencězň;
-präger m bitec peněz; -preis m: a) cena
n kurs peněz; b) cena pencizita; -preferci f =
-johneideci; -proße m f (nadutý) pencězuuk;
-proterci f s = -jetel 2: -quelle f zdroj peněz
n pencězni; -rechnung f účet z peněz, počtv
penězne, účtování peněz; -reich n bohatý
penězi, mající mnoho peněz; -reichthum m
bohatství (na pencězích; -rente f duchod
penezni (= henten); -reit m nedodatek;
-rimeſſe f rimesa pencězná; -sache f = an-
gelegenheit; Prv. in -laden hürt die Gemüthigkeit
auf když jde o peníze, přestává prátelství;
-sad m pytel pencězni n na peníze s penězi;
fig. auf dem -ade siben býti zazobán; mít
peněz jako želez; -jammler m: a) sberátel
peněz; b) střadač pencěz; -sammlung f
sbiŕka (peněz); -schachtel f pokladnička;
-schiff n = Salcene; fig. das = schiff iit ange-
temmen peníze přišly; -schinder m vydérač,
vydříduch; -schneider m sejdíř, zlodej, po-
berta; -schneiderei f šejdírství; -schlant m
skřín na peníze, pokladna; -schuld f dluh
penězň a pencizitý; -schuldforderung f po-
hledávka pencizitá; -jecle f duše prodajná;
-sendung f penezní zásilka, zásilka s penězi;
-sorte f druh peněz; -fortenjettel m obch.
rejstrík n seznam n zápišník (přijmu) růž-
ných peněz; -spende f pencizitý dar; -spiel n
a) hra o peníze; b) velká suma peněz;
-jpind c n = jdrant; -stener f daň penc-
zitá: -ſtitibcr m f zlodej peněz; -ſtoſ m
a) krabice na sbrání peněz; b) základní
jmení, kapitál; -jtol: 1. a pysný na peníze.
2. m přehla penězni n peněznická; -jtraſc f
(penězitá pokuta; -m e-c -jtraſc auferlegen
uložiti komu pencězit pokutu; in e-c -jtra-
verieſten propadnouti pokutou; -jüſd n peníz;
-juchſ t f = -jer; -jüchſtig a = -gierig; -tag m
den brani peněz; -jumme f obnos n -summa
peněz; -täſchchen n: a) kapsička na peníze;
b) -penezenka (obv. Fortemonnaic); -täſche f
kapsa na peníze; -tisch m obch. výplatní a
směnární stůl n pult; -umlauf m oběh peněz
n pencězň; -umjag m obrat peněz; -unter-
ſchlagung f zpronevéreni peněz; -unter-
ſtituation f = bilie: -verächter m člověk po-
hrdající penězi; -verdiencrei f výdělkářství;
-verhäftniſſe npl. poměry pencězni; -ver-
ſchr m: a) obchod pencězň; b) průchod
peněz, obrat pencězň; -verlegenheit f ne-
snára n tisen pencězni; -verluit m ztráta
penezitá; -verpreis m s, obv. -verprässung f
prohření penez; -verſchwender m rozhazo-
vač (peněz), marnotratník, hýřil; -ver-

Gelder

— 1045 —

[Ge-lehrte]

schvendung f utracení vyhazování peněz, marnotratmetví: -vorschuß m záloha (peněžitá); -währung f číslo peněz (= -wet): -wechsel m obch. výměna peněz; -wechselrechnung f počet penězomenný n menecký; -wechselr m obch. směnárník, penězomenee; bankér; -wechselrechtschäft n obch. směnáni obchod, směnármetví; -wechselrleaden m obch. směnární krám, směnárná; -wert m cena n hodnota peněz n penězí; et. in wert anbliegen vyceniti ačso dle hodnoty penězité; -wesen n peněznictví, finance†; -wucher m lichva (penezní); -wucherer m lichvár; -wunde f fig. = vernti; -wurm m lakomec, sbarblik, skupeč, houzvěcka, drzgresle; -zähler m počitac peněz; -zahling f placení peněz n v penězích; -ziciden n (penězní) papír; -ziffer f číslo peněz; -zins m: a) úrok penězité n na penězí; b) dívka penězitá; -zulage f přidavek na penězích.

Gelder (›) 1. m E₆ prov. J véritel (= Glätzer, 2. pl. od Seld.)

Geldes-wert (›-›) m E₃ hodnota penězní.

Gelds... (›...›) 1. 1. = Geld... 2. (avýv.) = tag m postoupení statků.

ge-leben † (›-›) vₐ (b) C₁₂ = leben.

Ge-lečte (›-›) n E₃ (E₄) bez pl. 1. lízání (se = obližování (se). 2. líbání, f lízání; das ist ein eriges = porád se lízou.

Gelce (›) (›››) ž[.] [fr.] n E₂₅: a) huspenina, rosol; b) zelé† (ze štávy ovocné).

Ge-lege (›-›) n E₆. A. bez pl.: a) snášení vajec; b) snesená vjece. — B. s pl. 1. hosp.: a) pokos, hrst; b) druh vinných kření, z nějž jsou vzaty hríženice. 2. lov. hnízdo v rákosí.

ge-legen (›-›) I. part. pass. od liegen; (tejem.) rak.) = jeńt, čsto = liegen. — II. a D₂·₃ = I. połožený, ležící; na př.: auf einem Himmel es Hauns dům na pahorku (stojící); nach Norden -E Wehmug obrácený k severu; nach der Zirke -hledící v vedouci do ulice. 2. příhodný, přiležitý, vhodný (mítno-, časově); žu -er Zeit v příhodný čas; er fommt žu -er Zeit, er fommt mir sehr - přichází mi vhod; das ist mir nicht - to mi není vhod, to se mi nehodí; das fommt (o ist) mir - to jest mi vhod, to se mi hodí; es fam zu -er Zeit přišło to v cas. 3. mir ist daran - es liegt mir ranan, -dais... záleží mi na tom, o jde mi o to, aby...; an diec Zade ist ihr viel - na této vért velice záleží; es ist Nedermann daran - každému na tom záleží; es ist mir niouts daran - na tom mir nezáleží; Prv. an (Wetteres Zegen ist alles - na Božim požehnání všecko záleži.

Ge-legenheit (›-›) f E₁₈ 1. (nahodilá) okolnost, nahodilost, případ, příležitost; a) sich der - bedienen, die - ercreiten s wahrnehmen, percont. die - beim Schopfe fassen použiti n cho-piti se příležitosti; bei (glinntiger) - za (vhodné) přiležitosti, příležitostně; wenn sich e-e - dar-bieten, will ich nicht vergeffen naskytne-li se příležitost, nezapomenu na to; Prv. die - hat nur an der Stirn Haar, hinten ist sie taht nežil se příležitost umsekne, hled' ji; - mach't Siebe príležitost dělá zloděje; b) S-m - zu et. geben dáti komu příležitost k čema; bei diejer - při této příležitosti; bei jeder - při každé příležitosti;

c) dopravní prostředek, (nahodilý) povoz, vuz, kocár, w loł; mspr. příležitost; et. mit - (mit erler -) jidlen poslari co po příležitosti n příležitostně; durch welde - werden Žie es mir jidben? jakym způsobem mi to poslete? ich habe teine - geïnden nenašel jsem povozu. 2. skoro † poloha. 3. nach - der umläutere podle okolností. 4. místnost: alle (en) eines Hanbes o Walles weijen znáti každý kout v dome n v lese; 8. sind eine - auf dem Lande taufen kompiti si stalek na venkově. 5. slušněži výraz za „Abtutt“ 3.

ge-legenheitlich (›-›) a D₂·₃ = ge-legentlich 1.

Ge-legenheits... (›-...›) -dichter m básnik příležitostny; -erfolq m výsledek nahodilý; výsledek okolnosti; -gedicht n básen příležitostná; -handel m obchod pro zvláštni pripad; -kauf m příležitostná koupe; -macherin (n) m kuplir, f -ka, svodník, f -ice; -macheri f svodnictví; -predigt f příležit(ostn)é kažní; -schrift f příležitostný spis.

Ge-legen-lein (›-›) n E₇ bez pl. = Gelegenheit 2.; srr. Page.

ge-legentlich (›-...›) 1. a D₂·₃ nahodilý, příhodný, příležitý, příležitostný; adv. po příležitosti, příležitostně. 2. - - - gelegen II. 2.

ge-lehrig (›-›) I. a D₂·₃ učen)livý, chápavý, vtipný, schopný (k učení). II. s Ge-lehrigkeit (›-›) f E₁₈ bez pl. učelivost.

ge-lehrjam (›-›) I. a D₂·₃ - gelehrig. — II. s Ge-lehrjameinheit (›-›) f E₁₈ učenost; viel (S. bejigen býti velice učený; Bnd well (b. kniha plná učenosti, moudrosti. 2. = Wiffen-

jchaft. 3. prov. = Gelehrtafie.

ge-lehrt (›-›) I. a D₂·₃ 1. učený; jeř - sein, f - bis an den Hals jein býti velmi učený: -e Zeimugen učené n védecké časopisy. 2. zkušeně, znač (čeho), f honéný v čem, — II. s Ge-lehrthkeit (›-›) f E₁₈ = Gelehrjameinheit; 1. Prv. wer, der ist wert učenost jsou peníze; je -er, je verkehrter mnoho učenosti, málo smyslu.

Ge-lehrte (›-›) m f D₂·₃ v Gelehrter.

Ge-lehrten... (›-...›) -baak f lavice učených - učenecka; -bildung f védecké vzdělání; -dünfel m domýšlivost učencova, učeneeká domýšlivost; -feind m, -frecund m (ne přítel učenčen; -innung f jednota učenču, védecký spolek; -lcrifon n slovník obsahujející životopisy učenču; -republif f republika učenčů, učený svět; -schule f védecká (učenecká) škola; -stand m a) stav učenčů n učenčekv.; b) trida učenču; -berein m učený v védecký spolek, jednota m spolek učenčů; -volk n, -welt f védecký svět (= republit); -wesen n učenost; vědy a umění; -zunst f = -unmung.

Ge-lehrtenhaft (›-...›) a D₂·₃ učenecký, na způsob učenčů, po učenecku.

Ge-lehrtenjchaft (›-...›) f E₁₈, Ge-lehrtenjunct (›-›) n D₆ bez pl. 1. = Gelehrtenstand. 2. učenctví.

Ge-lehrte(r) m D₂·₃ (›-›), Ge-lehrte f D₂·₃, 1. Ge-Ichrtin f E₁₉ učenec, u učená žena, védec, f -kyně, badatel; Prv. es ist noch fein - vom Hinmet gefallen nikdo učený s nebe ne-

Ge-lehrtheit

— 1046 —

Ge-leje

spadl; ~n predigen wollen mluviti latinsky
pred pátery.

Ge-lehrtheit (~1~) f E₁₈ bez pl. = (Gelehr-
samteit 1.

Ge-leier (~1~) n E₇ bez pl. 1. hra na kolo-
vrátek; fig. F jeduotvárný prednes, odemletí,
odbrebnění, odmročení; immer das auff ~
vzdy stará pisnička, tot hra na starou kolzu.
2. loundní se.

Ge-leime (~1~) n E₇ bez pl. (= Seimen n)
(zem. fig. sp. sm.) (s)klížení.

(Ge)-leis (~2~) n sg. D₆, pl. E₁ Ge-leije (~2~)
n E₆. 1. kolej: a) drážka, kudy kolo běží,
kolejnice, šimá; aus dem femmen vyšinouti
se a vysmeknouti se z kolejje; b) stopa kol
vozovych. 2. vzdálenost kol, rozkolejnost,
roztec (= Zpurnweite). 3. fig. int (alten) Geleije
bleiben zůstati v stažích kolejich n při starém;
aus dem Geleije femmen: a) = entgleijen; b) fig.
vysinouti se z kolejí; uchýliti se od obyčej-
ného pořádku, et. wieder ins ~ bringen uvěstí
co v obvyklý pořádek; in seinem Geleije gehen
jítí obvyklým pořádkem.

Ge-leis ..., (~2'...), Ge-leije..., (~2'...), ~ežlen
~krenzung f krížení se kolejí; ~schiene f
ekolej.

Ge-leit (~4) n E₃ 1. průvod, provázení, vy-
provození; ~3~ m das ~aeben = ~3. geleiten; f nehm
~Ze das ~ mit odpustte, že Vás nedoprovodim.
2. (ochranný) pruód, provodná stráž, es-
korta; tectes = Geleitsbrieč. 3. druhady a) právo
doprovázeti pocestné za poplatek províjich bez-
pecí; b) okres, v němž platilo toto právo;
c) provodně, plat zu průvod; d) celní úrad
k zaplacení provodného. 4. průvod, družina,
komostvo = (Gefelge 1 a Begleitung v be-
geleiten II. B.).

Ge-leit... (~2'...) = Geleite...

Ge-leiten (~2~) I. va C₁₃ (\ part. p. w ge-
leit) (do provázeti; Gett geleite dich maß dig
dett ~! Bůh té provázej n provod!; jdi
s Bohem! — II. % G- n E₂ bez pl. = Geleit 1.

Ge-leiter (~2~) m E₆, ~in f E₁₉ 1. prů-
vodčí, ~ce. 2. průvodce ozbrojený, člen es-
korty (v Begleiter a (Gefährte I. 1.)

Ge-leit s)..., ge-leit(s)..., (~2'...) ~amt n =
Geleit 3 d); ~bejřk n = Geleit 3 b); ~brief m
a) průvodní list. \ glejt'; b) obeh. stvrzenka
průvozní; ~fahrzeug n průvodná lod; ~ein-
nahme f vybírání provodného; ~fren a protyš
průvodného; ~gebiet n = Geleit 3 b); ~geld n,
~gerechtigkeit f = Geleit 3 c); ~herrlichkeit f=
Geleit 3 a); ~mann m pruvodce, ~cì, pro-
voditel; ~mann m, pl. ~leute = Geleiter 2; ~
~ordnung f iäd provodný; ~schein m = ~brief; ~
~schiff n plav. provodni lod; ~fern m a-tr. dru-
žice, trahant, ~satellit|. spolupoutník, sou-
putník; ~jettel m obeh. = ~brief b).

Ge-leitschaft (~1~) f bez pl. skoro † = Begleis-
tung (v begleiten 2 B).

Ge-leut (~2~) I. n E₁, 1. (bewert Zusammenfugung
weider (weder); kloub, \ tih; freies ~ volný
kloub; wahres ~ pravý kloub; sich den Arm
aus dem ~e fallen vymknouti si ruku (z kloubu);
den Arm wieder ins ~ bringen = einreiten I.; fig.
keine ~e haben byti neobratný n neohrabany.

2. (Zette der Vierigung) ohyb, pře-. ohbí. 3. (Schliet)
článek fetšan. 4. (Zdarnier) stežejka, kloub. 5. (Sch-
sam) kolínko třtiny atd. — II. g~ 7 D₂,₃ = ge-
lenkig 1. 2.

Gelenk(s)..., gelenk(s)..., (~2'...) ~anboß ♀ m
okrouhlá kovadlina, kovadlina se záhbim;
~amputation f chir. vyříznutí v kloubu; ~aus-
ſaſt m slonovina arabská; ~band n: a) anat.
svaz kloubní; b) ⊕ zám. závés kloubový;
~bein n: a) an. kost přidatná n sesamová;
b) ⊕ = Handwurzel; ~bruch m chir. zlomeni
kloubu; ~druſen fpl. žlázy kloubové; ~cite-
rung f path. hnisáni kloubu; ~entjündung f
path. zánét kloubu; ~fläche f plocha kloubná;
~fortſaſt m an. koncová část kosti; ~fügung f
vkloubení; ~geschwilt f otok kloubu;
~gicht f path. pakostnice kloubová; ~grube f
an jamka kloubná; ~hünte fpl. an. kloubné n
tihové blány; ~höcker m an. hrbol kloubný;
~höhlef an = ~pfanne dutina kloubní; ~hügel m
an. svalec kloubový; ~kapſel f an. vak kloub-
ný; ~lette ⊕ f řetěz kloubový (Gallův,
Vaucausonův); ~f(n)opf m jablko kloubné,
chocholík, hlávka kloubná; ~norpel m, ~för-
m m chrustavka kloubová; ~lehre f nauka
o kloubech; ~mann m panák s pohyblivými
klouby; ~maus f myska kloubová; ~pfanne f
an. puška kloubná (= hebele); ~puppe f loutka
s pohyblivými kloube; ~guar m geusnost.
ohybný n pružný pískovec, itakolumitj; ~rheu-
matismus m path. kloubový rheumatismus;
~ring m an. článek fetžeu; ~ſaſt m = ~sleim;
~schildfröte f zo. Ciny xis želva kloubnatá;
~ſchleimman, ~ſchmieref an. voda, tekutina klou-
bová, maz kloubný, tihový mok (synovia);
~ſchleimdrüßen fpl. = drüßen; ~ſchliſſem ⊕ zám
klíé skládací n s kloubem; ~schmerz m bolest
kloubní; ~ſchmiere f v ~sleim; ~ſchote f bot.
šešule n -ina článkovaná n strukatá n obrtlí-
ková; ~ständig a bot.: mit ~ständigen Blüten
s kvety na kolínkách postavenými; ~ſticiſg-
keit f neohebnost kloubu n -ová; strnutí
kloubu; ~übung f prostocvik; ~verbinu-
f spojeni kloubové; ~vereiterung f path.
= ~eiterma; ~verrenkung f path. = Verren-
fung; ~verwachfung f (ankytosis) svalený n
srostlý kloub; neohebnost kloubu; ~wasser m
an. = sdiemiere; ~wassersucht f path. vodnatelnost
kloubná; ~wiſcher m vol. dál vytérák s ko-
lenem n ohnutý n s obrtliékem; ~wurzel bot. f
Polygonomum kokořík.

Ge-lehenheit ⊕ (~2~) f E₁₈ = Gelenkigkeit.

Ge-lehtig (~2~) I. a D₂,₃ 1. kloubovatý. 2. wě
ge-lekt (opak ſteſ, ſarr) pohyblivých kloubů;
&. sm. ohybný, hbitý, obratný. — II. s Ge-
lenkigkeit (~2~) f E₁₈ ohebnost, obratnost,
hbitost.

Ge-lehnjam \ (~2~) I. a D₂,₃ = gelenkig 1. 2. —
II. Gelenkjamkeit \ (~2~) f E₁₈ = Gelen-
kigkeit.

Ge-fern(e) (~2~) n E₃ (E₇) bez pl. (stálé)
ueení; přeh, dření.

Ge-fernig \ (~2~) a D₂,₃ = gelehrig.

(Ge)-leſe (~1~) [ſen] n E₂ bez pl. 1. stálá
četba, pih. četba bez výběru. 2. ⊕ ikale. a) kři-
žení (križ nití osnovových); b) křížovník.

Ge-leucht(c)

— 1047 —

[gelten]

Ge-leucht(c) (~(→) ~) n E₃ (E₇) bez pl. 1. a) sví-
cení; b) světlost, jasnota, lesk. 2. osvětlení,
světla osvětující; ⊕ hor. hornické lampy.

Gelf ⊕ (→) [gelb] m E₃ min. stříbřitý n zla-
titý médný kyz.

Gelfz... (~...) ve slož. se s: ~erz n = Gelf;
-kupfer n ⊕ chudá černá méd; ~kupfer-
schmelzen n tavení na černou méd.

gelfsen (~) v'n (b) C₁₂ vřeštěti, ječeti, (geuten)
výtí.

gelfsern (~) [gellen] v'n (b) C₁₂ = gelfsen o bel-
jern I.

Gelſt(→...) ⊕ (→,→...) m E₃ = Gelf, Gelfz...

Ge-fichter (~→) [gleich] n E₆ 1. spřež(enstvo),
koterieſ, klikaſ. 2. druh, ráz; die Leute seines ~
lidé jeho druhu n rázu, lidé jako on; sie find
Beide von gleichem (e vom selben) ~ jsou oba na
jedno brdo; jeden n' nich stojí za osmnáct,
druhý bez dvou za dvacet; er ist unferes ~s
jest našinec.

Ge-liebet (~→) n E₇ bez pl. = ſiebetei.

ge-lieben ~ (~→) v'n (b) C₁₂ = belieben.

ge-liebig (~→) a D₂,₃ = beliebig.

Ge-liebte(r) m, Ge-liebte (~) f D₂,₃ mi-
lenee, f -ka; milovnik, f -ice; milý, f milá.

Ge-liebtheit (~→) f E₁₃, Ge-liebt-werden
(~→→~) n E₇ obé bez pl. ~ milovanost.

Ge-lichen (~→) part. pass. od leichen.

Ge-lind(c) (~(→) [lind] a D₂,₃ 1. a) měkký,
ohebný (opak hart); ~ machen (z)měkčiti; ~werden
(z)měknouti; b) mirný, jemný (opak beřtit); slahy;
~(e)r Regen mirný, tichý děšť; es ist ~es Wetter
je pěkně, teplo; ~ machen (z'mirniti); ~werden
(z)mirniti se; ~ (e)s ſener ohniček; e) shevívavý,
mírný (gegen 3. ke komu) (opak streng); 3-m einen
~n Verweis geben dáti komu mírné napomenuti; ~e
Regierung mírná vláda; d) ~es ſieber a) mírná n
lehkháhorečka; b) příznivá horečka; e) ~es ſleichen
křehkémaso. 2. fig. ~ere ſaiten aufziehen obrátiti,
(z)mirniti; zicben Sie nur ~ere ſaiten auf! jen
pomalu (s tou flintou)! ~es ſener macht jižsé
Mal; více nežli seči získáš vlídnou řeči.

Ge-lindheit (~-), obv. Ge-lindigkeit (~-)
f E₁₃ jemnost, hebkost, mírnost; Prv. ~ stilſt
großen Horn, mit ~ richtet man viel aus více nežli
seči získáš vlídnou řeči.

Ge-lingen (~) I. v'n (jt) B, († impf. gefühn)
neodl. (z) dariti se po-, pověsti se, poštěstiti se;
das ist ihm übel gefühnen to se mu nepodařilo
n zmehl; alleſ gefühnt ihm všecko se mu daří;
ihm gefühnt nichts, es will ihm nichts ~ nic se mu
nedaří; möge es dir ~ dej ti Büh šěstí; v'r es
gelüngt mir et. zu ihm daří se mi co, dělati co;
endlich ist es ihm gefühnen, es zu fangen konečné
se mu podařilo, že to chytil; konečné se mu
podařilo chytiti to. — II. ge-lungen part.
pass. a D₂,₃ 1. zdarilý. 2. F student. podařený,
povedený, znamenitý. — III. % G ~ n E₇
zdar, úpěch; die Žade ist nahe am G ~ jest
to blízko zdarzu.

Ge-lippt (~) a D₂,₃ se rtem, se rty; py-
skatý; bot. ~blumige Pflanzen pyskokvete n
pyskaté rostliny.

Ge-lipfel (~) n E₇ bez pl. šep(o)t, šeptání,
šěvel, šělest.

ge-litten (~) pr. od leiden.

Gelle (~) f E₂₂ lodice na horním Labi.

Gelfen (~) [= gällen] I. v'n (b) C₁₂ 1. ostře
zniči, ječeti, vřeštěti; die Wachtel gelt křepelka
volä: „pět peněz". 2. er schreit, dasb mir die
Schren ~ křiči, až mi v uších zní n až mi uši
zaléhají. — II. ~d part. praeas., a D₂,₃ pro-
nikavý.

Geller (~) m voj. = Gellischufs.

gellig prov. (~) a D₂,₃ to skalacho tvrdý.

Gelling (~) m E₃ 1. zahrad. cibule bez-
semenná. 2. bot. Calendula officinalis (krusiček)
mésiček, sluničko.

Gelln-kraut (~) n D₅ bot. prov. J. = Zdaj
garbe.

Gell-schufs ~ (~) m D₁₂ střelná rána
s odrazem, (vý)střel skákavý n s odrazy ve
skocích.

ge-loben (~) C₁₂ neodl. I. %a (při)slíbiti
(slavnostně), připověděti; mit Hand und Mund
zavázati se rukou dánim a čestným slovem;
bibl. das gelobte Hand zaslibená země. — II. % sich
acc.) sich 3-m ~ zaslibiti se komu. — III. (b) n
E₇ bez pl., Ge-lobung f E₇ = (Gelöbnis; Prv.
~ ist edelich, Halten beidwerlich slíbiti jest moda,
dáti škoda; slíbiti pansky, dáti chlapsky.

Ge-löbnis (~, ~, ~) n D₁₃ slib (slavný),
připověd.

Ge-lof (~) [feden] n E₁ 1. a) lov. (opěto-
vané) lákání, vábení; b) lákadlo (pišalá). 2. a)
kadeření vlásů; b) (na)kadeřené vlasy.

ge-logen (~) part. pass. od leiden.

Ge-lörfch(c) ⊕ (~(→) n E₃ (E₇) malá n ne-
hluboká jáma, šachtice.

Ge-los (~) n D₆ bez pl. lov. bobky, lejno
(zvěře).

ge-losjen skoro † (~→) v'n v'n (jt) C₁₃ neodl.
et. o einer Žade (gen.) ~ zbaviti se, zbyti (se),
sprostiti se čeho.

Ge-löthe ⊕ (~) n E₇ lotování†, měření
olovníčk.

ge-löwt (~) a D₂,₃ erb.: ~er Leopard vzty-
čený levhart.

Gelſc (~) f E₂₂ prov. = Müſe.

Gelt (→) I. int. vid'; ~, das haſt du vergessen
tys to zapomnè, žu(t)? vid', že's to zapo-
mnèl? — II. a D₂,₃ hosp. (o zvířatech) neplodný,
jalový; ~e kuh jalovice, jalúvka; ~es jüder
jalový žlab.

Geltz... (~) ve slož. so s, anal. gelt II. na pr.
~kuh f jalovice, jalúvka; ~thier n lov. ja-
lové zvíře, zejm. jalová lau (srev. Galtz...).

Gelte (~) f E₂₂ prov. védro, věderko, dížka,
džber.

gelten A. B₁ (conj. impf. gelté, gälte, gülfe) I. v'n
(b) 1. platiti, státi, mít cenu; was gilt diese
Mühlze? co platí tato mince? die Tafend streven
melche das Pferd gegetten hat tisic korun, které
kůn stál n za které byl kůn koupen; Einer gilt
joviel als der Andere jeden jako druhý; jeden
za osmnáct, druhý bez dvou za dvacet; ce gelté,
was es wolle at zu stoji cokoliv n co stoji; Prv.
ter škram gilt joviel als der Mann jaký farář,
taková osádka; Verstand gilt mehr als Reichtum
rozum jest nad peníze; diese Žade gilt mir
viel to má pro mne velikou cenu; das Getreide

gelten]

— 1018 —

[Ge-mach...]

gilt viel o hech obili plati (mnoho); ver Gelt -
elle Wiedhen gleich pred Bohem jsou si všechni
lid' rovni; was gilt die Wette? vsaúme se (o...);
o'de je sázka? or jde? h-<u> madhen: ein Recht -
maden privésti pravo k platnosti, pravu príchod
zjednati, právo provádeti u vykonávati; vyn-
zund -e maden dvodvúvěsti u pri- cý vyná-
seti, nésti; das gilt ibm pravnia (sulten to mu
nese (n má z toho) dvacet zlatých. 2. (quita) mě-
býti platen; der Vertrag gilt (nicht) smlouva
(nie plati n jest (ne)platna; diec Wünga gilt bei
uns nicht tato mince u nás neplatí; et. ~
lassen přípustiti, příjmouti co, místo dáti čomo;
mier Beuch gilt Schen návštěva naše týká se
Vás n náleži Vám, jdeme k Vám na ná-
vstěvu; das lais id-! (vyra pochvaly) všechna
čest! dein Kreund soll - das ist ein Crehmann
tvému příteli všecka čest, to je poitive; die
- den Anfugten trajvicí u platné náhledy;
- des Medt platné právo. 4. et. ~ (anwesen) vy-
váziti, nahradit; ein Heild gilt ein ganzes Völl
(jeden) hrdina jest za celý národ. 5. platiti,
mítí platnost n důležitost n význam; býti
pravdivým; nídot ~ nic neznamenati; viel bei
3-m ~ innohm zmoci u koho; Prv. der Prophet
gilt nicht in jeinem Laterlande nikdo není pro-
rokem ve své vlasti; zegm. blb. laſs meine Sünde
ver dir - vyslys'mou proſlu, vyhlov mě
prosbe; wer et. will - der temme jelten me-
stými návštěvami člověk sevšední. 6. fir
o als et. ~ platiti, býti pokládan ze; der gute
Wille gilt für die That dobrá vule stojí za
skutek; dobrá vule, skutku pule; er gilt als
Birtwese für bedeentend plati za znamenitého
virtuosa. 7. von 3-m ~ platiti o kom; was mir
dir gilt, gilt eben gerade aud) ven mir co plati
o tobe, plati pravě také o mně. 8. mir gilt
Chre mehr als das Leben mně jest čest více než
zivot; mně jidě čest nad zivot. 9. 3-m, ~
fir 3-: diese Bemerkung gilt du tato poznámka
týká se tebe n míři na tebe n náleži tobe;
die Geimtheit (e) gilt der přípiste platí tobe;
pije se na tvé državi; das gilt mir gleich to
jest mi jehtno; Prv. ein Zensjer gilt immer einem
Zanbuche vzdech jest vzdy ozvenou prání.
10. ~ 3.-, um et. ~ týkati se čeho. - II. 1.
tě čilt 1. samo sobě: a čes (das Viert. die Wette) gilt (bra-
szka) plati! masz ailt es? = gelt I.; b) ~ budíž:
víc jest vazná, jest to do opravyd. 2. ~
prv. :da es nun ~ jeljic um Zreifen když zápas za-
cinal se doopravd. 3. es ein ja... jde o to. běži
o to...; gält's anb die ganje (gegen die zjedenden
i kdyby bylo treba prohledati celon krajinu;
bier gilt es johm jein zde treba býti hezký;
bier gilt es Wund zde treba zmužilosti o odvaly;
prov j hier galt es feincs Zandeins zde se ne-
dalo otáleti; v banje 2; mun galt es, wer gert
ans. Bet tam teel slo o to, kdo dríve dojde
cile; es gilt einen Verjuch jest treba pokusu.
4. es gilt Andr (o Abhnen das) Leben jde o vás
zivot; es gilt anb Ted und Leben jde to na život
a na smrt; ve hre: es gilt alies jde o vse; masz
gilt die Wette? oć se vsadime? vsadme se!
5. gilt's mir? plati to mně? týká se to mně?
míri to na inne? - III. 5. ~ n E₂ bez pl.
= Geltung (v heslo o sobě) - B. [gelt II.] 'a C₁₃
= caſtrieren.

Geltend-machung (2-3) f E₁₈ přivedení
k platnosti, provádění, vykonávání, zjistování, overování.

Geltet (2-) [gett II.] m E₆ vyrezavać, kleštić,
nunvá (= Zdveineidneide).

Geltling (2-) [gett II.] m E₃ 1. roční tele.
2. zahr. = Geltling 1.

Geltung (2-) [gelten A] f E₁₈ 1. platnost,
príchod, pusobnost; ~ haben pruchd mít;
es ist in ~ má to platnost, plati to; et. in
(3. sur) -bringen = gettend maden (v getten I. 1 b);
 Jur - gelangen nabýti platnosti; aufer - jein:
a) nemíti platnosti, neplatiti; b) o mincich býti
z oběhu, neplatiti. 2. pravdivost; význam.

Geltungs-berich (2-2) m a n E₃. Gelt-
tungs-gebiet (2-2) n E₃ obor platnosti.

Geltungs-fos (2-) a D₂₃ neplatný, bez-
významný.

Ge-lübde (~~, ~) n E₆ slib (= Ge-
lebnis); cirk. slib lehohní; feierliches - slavný
slib; ein - ablegen o tomm, ein - auf (s über) füh-
nen učiniti slib; jein - erſtillen o vollbringen
slib splniti, slibu dostáti.

Ge-lübde... (~2-) ... - geſchenk n dar slibený
n die slibu; - opſer n obét die slibu, (za)slí-
bená obet.

Ge-lüch prov. (~) n E₃ bahno, moćál.

(Ge-)fütſch(e) (~2-) n E₃ (E₁ = Gelehrter(e).

Ge-lüſt ~ (~) n E₃ = Lüſt.

Ge-lüinge (~) n E₄ = Gelehrtinge.

Ge-lüſl, ~ (Ge-lüch) ~ (~) n E₄, ~ (~) n E₅, ~ (~) n E₆, ~ (~) n E₇, ~ (~) n E₈, ~ (~) n E₉, ~ (~) n E₁₀, neodl. čs geliſtet mich (e mir) et. eines (gegen)landes, o nach et.; o-chunh ich geliſte nach et., ich tajje mich - nach et. bažím in dymčit po čem, chce se mi a zachtivá se mi čeho.

Ge-lüſien (1. n., n') (h), ~, ~a C₁₄ neodl. čs geliſtet mich (e mir) et. eines (gegen)landes, o nach et.; o-chunh ich geliſte nach et., ich tajje mich - nach et. bažím in dymčit po čem, chce se mi a zachtivá se mi čeho, jsem dychtiv čeho, mám chuť n zálusk nač: blib. laſs sich nicht ~ deince Rächten Weib nepožálaſs manželky bližního svého. — II. s₅ G~ n E₇ bez pl. = Geltigt.

Ge-lüſtig ~ (~) a D₂₃ = Lüſtern.

Geſle (2-) [gett II.] f E₂₂: a) jalová svině;
b) vyřezaná svině.

Gelzen (2-) [gett II.] 'a C₁₄ = gelten B.

Gelzer (2-) [gett II.] m E₆ = Gelter.

Ge-mach (~, jako a, vž~) I. a D₂₇. 1. obyč adv. klidný, pokojň: tichý, mirný, krotký; lehký; (po)volný, zdrouhavý, váhavý; adv. klidně atd., pomalu, polehounku. 2. skoro † = ge- mächtich; (mir -!) (jen) pomalu! zvolna: Prv. - abt aud weit pomalu däle ujdes, znenáhla dělaje vic uděláš. — II. G~ n D₂. 1. pokoj, komnata, sednice, světince, jízba; s. sm. = Laube; das heimtide o ge- eine - záchod. 2. ~ poscholí, patro; das Sane war dreier (s.) (neskl.) bec dům mel tri poscholí. 3. skoro † bez pl. = Gemäßlichkeit. — III. (G-)e (~) n E₃ (E₄) bez pl. = Maden n, Maderet, Madwert.

Ge-mach... (~2...) vož. s s: -pſcife f plav.
človena trouba na výkaly: -reſiſe f řada
pokojů: -treppe f ~ schody vedoucí do
komnat.

Ge-mach(c)]

— 1049 —

[Ge-mein-...

Ge-mach(c) (↔) n E₃ (E₇) bez pl. v (Ge-
mach III.)

ge-mächlich (↔) a D₂,₃ 1. = gemach I. 1.;
~ gehen jiti volně n zvolna pomalu. 2. a) mající
pohodlí; b) klidný, nerušený, bezstarostný,
(müheſlos) bez námahy, snadný; ein ~ co Leben
pohodlný život. 3. pohodlný; ~ wobeien po-
hodně bydleti. 4. milující pohodli. — II. s
Ge-mächlichkeit (↔) f E₁₈ pohodlí.

Ge-machjam (~) a D₂,₃ skoro † = gemächlich.

Ge-mächt(c) (↔) n E₃ (E₆) 1. (bibl.) dilo;
často slátanina (= schlechtes Maſchwerk). 2. p: a) úd
mužský n plodící; (Genitallen) pohlavní údy;
b) s. sin = Unterleib.

Ge-machtheit (~) f E₁₈ bez pl. dělanost,
strojenost, ličenost, affektovanost†.

Ge-mahl (~) m E₃, -in f E₁₉ (tež n E₃ za
m i f) manžel, ~ fa, chot.

Ge-mahlen (↔) part. p. od maſhen.

Ge-mahlschaft (↔) f E₁₈ manželství.

Ge-mahnen (↔) ¾ a C₁₂ neodl. 1. S. an et. ~
upomínati p upomenouti, upamatovati kohe
na eo, připomínati, připamatovati komu eo.
2. ¾ et. gemaßt mich (o mir) so und so něco
se mi zdá tak a tak; es gemaßt mich, als
hätte ich ihn schon gegeben zdá se mi (n tušim),
jakobych ho byl již viděl.

Ge-mäſel F (~) n E₇ bez pl. ustavičně kritisování, štárání, rýpání.

Ge-mälde (~) [maſen] n E₆ obraz, malba.

Ge-mälde... (~) vě slož. eo s. ~ anſchle-
lung f výstava obrazů; ~ gallcric f obrazárna;
~handlung f obchod s obrazy, obraznictví;
~rahmem m rám na obraz; ~ ſaal m, ~ ſamm-
lung f obrazárna.

Ge-mang(c) 2c (~) n E₃ bez pl. = Ge-
mege, Mengung 2c.

Ge-mansch(c) F (~) n E₃ bez pl. machla-
nina, -ce.

ge-mäntelt (~) a D₂,₃ opatřený pláštěm,
v plášti.

Ge-markung (~) f E₁₈ ⌜ Ge-mark (~)
≈ E₃ bez pl. meze, hrancane.

ge-mäß (~) I. a D₂,₃, obyč. adv. n præap.
s dat. priměřený, odpovídající čemu, srovnalý,
shodný, ~ ující se, souhlasný s čím, (po)dle;
Ihren Befeſhlen ~ die Vašich rozkazů. — II. Ge-
mäß n E₃ mira. — III. s Ge-mäßheit (~) f
E₁₈ bez pl. přiměřenost, přízpošbenost; in
Gemäßheit Ihrer Befeſle podle Vašich rozkazů
(= Ihren Befeſlen gemäß); in Gemäßheit des Ge-
ſetzes die zákona.

ge-mäßigt (~) part. pass. a a D₂,₃ mírný,
umríněný.

Ge-maſſregelte(r) (~) m D₂,₃ strestaný,
týraný (tředěně), oběť opatření (disciphnárnich atd.).

Ge-mäuer (~] n E₆ 1. Θ = Mauerwerk.
2. alteſ o verjäſlenes ~ žřicenina, rozvalina.

Ge-mecker (~) n E₇ bez pl. = Mederu n.
ge-mein (~) I. a D₂,₃ 1. a) společný;
daß ist ihnned ~, das haben sie mit einander ~ to je
him společné; wir haben nichts ~ nemáme nic
společného; auf ~ es keſsen na společné útraty;
es war ihnen alleſs ~ bylo jim všecko společno;
b) obecný, veřejný; die ~ es ſtraſe obecná n
veřejná cesta; c) mit 3-m ~ es Zade haben
o machen míti s kým eo společnohe, míti

eo vespolek; d) (obv all.) (vše)obecný; ~er
Gebrauch obecný zvyk; firſ daß ~ es Weſt ſerzen
starati se o obecné dobro; obyčejný, ob-
vyký, často píh.) častý; Erbgeben find in Titlen
eine ~ e Zade zemětřesení jsou v Italii ob-
vyklou věci; ~ co Jahr (opak Œchtjahr) obyčejný
rok; ins ~ (†, tē7 abs. ~) (vše)obecně, vůbec;
f) o tředch: der ~ Mannt obyčejný n prostý muž;
daß ~ es Volf prostý lid; g) (opak edel) ~ e Geburt
prostý n nízký rod n původ; ~ e Sprache obecná
mluva; ~ e (Geschichte (opak heilige G.) světský
dějepis; ~ er Tag všední den (opak Œuu = djeier-
tag). 2. voj. ~ er Zeldat, (G-c(r) m D₂,₃ prostý
vojín. 3. nízký, sprostý, podlý; ein ~ er Menjo
sproſták, podlec. 4. síd mit 3-m ~ maſeu
a) obcovati, přáteliti se s kým; b) přiž, zahazo-
vati se, zadávati si s kým; prov. J er íſt ~ není
hrdý; Prv. wer sích ~ maſt, wird dadurch veracht
důvěrnost působí užavžnost. — II. der G-c m
o G-c(r) D₂,₃ v I. 2. — III. das G-c (o Ge-
mcines n D₂,₃ 1. všednost, obvyklost atd.
2. Θ typ. malá písmena. — IV. s Ge-mein-
heit (~) f E₁₈ 1. sprostota, sproſáctví. 2. Θ
= Gemeinchaftlichkeit. 3. ⌜ = Gemeinde a Ge-
meindef Landereien. 4. ⌜ coll. = Plebejer.

Ge-mein..., ge-mein... (~) ~aſer m
občina, obecné pole; ~anger m občiny, obecní
draha; ~beſte n obecné dobro blaho; ~bier n
obecné pivo; ~bild n obraz společný n obecný
(n povšechny); ~braun a šedohnědý; ~brett n
p[] tes. prkno obyčejně n truhlárské n palcově
(n coulově) n prkno 26 mm silné (n tlusté);
~empſindung f povšechny tělový pocit; ~er,n
Θ hor. kov prostřední; ~faſſlich a obecně
vůbec n všem pochopitelný n přístupný,
zobecnělý; (= popular] protonárodní, n
poulaŕnit†; ~faſſlíchſt f obecná pochopitel-
nost n přístupnost; zobecnělost, populaŕ-
nost†; ~feld n občina, obecní pole; ~ſlicg c
zo. Musca moucha; ~ſreſchf s voboda obce;
~gebranch m: a) společné n pospolité
užívání; b) obecní zvyk; ~gſährlich a
obecně nebezpečný, vůbec n všem nebez-
pečný; ~geſühl n: a) povšechny pocit;
b) cit pro obecnost n pro společenství n pro
obecné blaho; ~geiſt m: a) obecně duch;
b) společenský duch, smysl pro obecné
dobro, (Einnutbigkeit) jednomyslnost; ~giltig a
obecně n vůbec platný; ~gläubiger n obecný
věřitel; ~grund m: a) obecní půda, občina;
všeobecný důvod; ~gut n: a) obecné
dobro; ~gut Aller fein býti obecným n spo-
lečným dobrem všechn; e-e Wissenschaft zum
~gute machen vědu zobecniti n popularisovati†;
b) obecný statek n majetek; ~heſer m v evangel.
občea bratrskych = Vorsfeher; ~herde f obecní
stádo; ~herrschaft f spoluvláda n -panství;
~hin adv. (vše)obecně; obyčejně: ~hirt m
pastucha (obecní), slouha: ~hol(zung) f) n
obecní les; ~hutung f obecní pastvina; ~in-
tereſſe n dobro obecné n všechn; ~firche f spo-
lečný chrám; ~fundig a obecně známý, roz-
hlášený, notorický†; ~lade Θ f = Diinmbreit;
~leben n obecně n obyčejný život; ~nuſen n
obecné dobro, obecný užitek; ~nißig a
obecně prospěšný n užitečný; ~nißlíd a
(rak.) = nißlig; ~nißlichkeit f obecný užitek,

Německočesky slovník. 1. Deutsche Wörterbuch.

132

Ge-meind(e)]

— 1050 —

[Ge-meinschafts...]

obecná prospěšnost; ~ort m, obě, ~plat m; a) místo společné; b) sp. sm. všední n. otřepaná banální trase; průpověd obecná (locus communis); ~lātěrci f. užívání (obecně) prupovedi, průpovědkování; ~plāzig a průpovědný; banání; ~recht n právo obecně společně; ~rechttich a obecně právní; ~jäckel m obecní pokladnice; ~schädlich a obecně škodný; ~jach m obecný pok ad; ~schießen m spoľěcná střelba; ~schreiber m obecní pisar; ~schuld f. ob. a) konkursní podstata; b) obecná n. společná vina; ~schuldner m obch. úpadee, bankrotář; ~schuldordnung f. zákon o úpadčích; ~sinn m: a) smysl pro občeno; b) obecný (a pověsecný: smysl; c) jednomyslnost, svornost; ~bruch m = ~plag; ~sinc m pl. ⊢ hat. c-8 Hedebenneulens nadhrnově kamenv, nadhrňováky; ~trift f = ~weide; ~übtich a obyčejný, obvyklý, obecný; ~verdächtig a obecně zoubný; ~verständlich a obecně všem srozumitelný přístupný (= ~latsch); ~verständlich-machen: 1. n zevšeobecnění, (z) popularisování. 2. %čiinit (co) obecně srozumitelným, popularisovatí; ~verständlichkeit f. obecná srozumitelnost; ~vortellung f. obecná představa; ~wald m obecní les; ~weide f. obecná pastva, obecní pastviště; ~wesen n (společensky) celek, společnost, obecnost; ~wesenverwalter m obecní hospodár n. správce; ~wohl n obecné dobro n. blaho; ~jeche f. obecní pitka; ~zitig a (o slablich) dvojdobý.

Ge-meinde ( ~) f E₂₂ (var „Gemein“ oběn jen theol.) obce; (farr = farní) osada.

Ge-meinde..., ge-meinde... (~2... v slož. se a, adv. -abgabé f. obecní dávka; -abtheitung f. obecní část; -ader m obecní pozemek, občina; -ältester m obecní stanši; (erster Verstand) starosta obce; -amt n: a) obecní úrad; b) = -rath b; -angreiger m prislušník obce n. -ecení; -angelegenheit f. obecní věc n záležitost; -anger m občina; -archib n obecní archiv; -auflage f. dávka občina uložená, plat n povinnost obecní; -ausjachem m obecní výbor; -beamte m obecní úredník; -beschreide f. obecní úrad; -beschluß m (nonsenen) obce; -bezirk m obvod obecní: -bote m obecní posel; -brunnen m obecní studna n -é; -bulle m = -ster a); -bürger m občan; -caſſe f = -ade; -dienst m obecní služba; -einkehrhaus n prov. j. obecní hospoda; -einkommen n obecní děchody; -flur f = -ader; -fraction f odstěpek obce; -genoffe f. spoluobčan; -gerechtfame f. obecní právo; -gefang m zpěv osadníku; -geich n obecní zákon; -glied n člen obce, občan. -grundstück n občina; -gut n obecní statek; -haus n obecní dům; -höf m obecní dvůr; -hohung f) n = Gemeinwalt; -lade f. obecní pokladna; -ländereien fpl. obecní pozemky; -laisf f. obecní povinnost n. bříme; -laisenumlage f. rozvrzení obecních biemen; -leben n ziti v obci; -localität f. obecní místnost; -mar tung f. obecní meze n. hraniče; -meiſter m obecní starosta; -mitglied n = -lied; -sjen m. Prov. der -eien randt inner obecní csel nejvíce zkusi; -ordnang f. obecní rād; -posibote m

obecné sluha poštovní; ~rath m: a) obecní rada, člen obecní rady; b) coll. obecní rada; ~rathbeschluss m usnesení obecní rady; ~rechner m prov. = Bürgermeister a); ~recht n obecní právo, právo obce; ~repräsentant m zástupce obce; ~repräsentant f. zastupitelství n = o obce; ~fache f = -angestemt; ~schute f. obecní škola; ~schiegel n obecní pečet; ~steuer f. obecní daň; ~stier m: a) obecní býk; b) ſig chipník, b) býk, kanee; ~lißich a v obci obyčejný; ~umlage f rozvrzené dávky obecní; ~verband m obecní spolek n svazek; ~verſaßung f. obecní zření; ~vermögenstutel f (en tu-tel dozor ke jméní obecnímu; ~vertreter m zástupce obce; ~vertretung f obecní zastupitelstvo; ~verwalter m správce obecní n. obce; ~verwaltung f správa obecní; ~vorstand m, ~vortheher m představený n starosta obce; ~vortreffung f prov. n obecní představenství; = -ath b); ~wache f obecní stráž; ~wahf. obecní volba; ~wappen n obecní znak n. erb, erb obce; ~wecm m obecní cesta; ~weiſc adv. po občích; ~wesen n věci n záležitosti obecní, obce; ~wohl n dobro n. blaho obce n obecní; ~wueiſung f: -wueiſting an die Geräte prikázání obci k soudům; ~zuſchlag m obecní příražka; ~zuſec m potřeba obce, účel obecní.

Ge-meinder ~ (~2-) m E₆ 1. člen obce, občan. 2. = Gemeindeversteher. 3. prov. J = Zbiererichter.

Ge-meindeš... (~2...) ve slož. (zejm. švč.) = Ge-meinde...

Ge-meine (~) f E₂₂ v Gemeinde.

Ge-meinr v) m. Ge-meine f. Ge-meine(s) (~2-) n D₂₃ v gemein II. a III.

Ge-meinheit (~) f E₁₈ v gemein IV.

ge-meinlich (~) adv. 1. = gemein-fünf. 2. prov. (mengemann) obecně, pověsecně, vůbec, vesměs, vespolek, -ně, úhrnkem.

ge-meinlich ~ (~) adv. = insgemein (v gemein I. 1. e).

Ge-meinheits... ~ (~2...) ve slož. někdy = Gemeinde...

ge-meinam (~) I. a D₂₃ 1. = gemeinidaitalid. 2. ~ vsem náležejici, obecný, verejný; -e Brüde verejný most. — II. s Gemeinjamkeit (~) E₁₈ = Gemeinjchaftskeit.

Ge-meinschaft (~) f E₁₈ 1. společnost, -enstvi: et. it. = beïten držeti eo společně. 2. blid. was hat das Licht für - mit der Finsterkeit? (Kor. VI. 14.) -jake obováni světla s temnosmí? 3. posolitost, pospolnost, ve-; (geleitge Berbindung) tovaryství; (angang) obování; (Befanntungsabt) známost; (Berbindung) spojení; mit ~m - haben obovati, miti známost s kym; mit ~m - machet začti obcovati. udelati si známost s kym; mit ~m jede - abbrechen přerušiti spojení s kym.

Ge-meinschaftlich (~) I. a D₂₃ společný, obecný, adv. společne, vespolek; vespolný, pospolný; itý; -c Žadce mit ~m haben e mad en být s kym za jedno. — II. s Gemeinschaftskeit (~) f E₁₈ pospolitost.

Ge-meinschafts... (~2...) ve slož. so e -be-wuſſſein n vedomí solidarity, vědomí spole-cenství; -che f společné manželství; -haft f

Ge-mengs...

— 1051 —

[ge-muth]

společná vazba; -pflicht f povinnost společenství; -vermögen n jméní společen.

Ge-mengs... (~~s~~...) ve slož. = (Gemeinschaft)z...

Ge-menge (~~s~~) n E₇ bez pl. 1. (Sinnfjení). 2. směs(ice).

Ge-meng c)... (~s~(c)...) ve slož. so s: ~jašs n
◎ hor. nádoba k přenášení rudný směsi;
~macher m ◎ sk. dělník mísíce fritu n děla-
jící skelnou směs; ~schäferci f hosp. ověctví
zatožené na smlouvě na zisk a ztrátu;
~theile mpl. chem. součástky směsi.

Ge-mengsel (~s~) n E₆ směs(ice), smíšenina, míchanice (hosp.) stěska.

Ge-mengt-korn (~s~) n D₅ směska (= Mengeternt).

Ge-merk (~s) n E₃ 1. známka, znamení, znak, značka; hor. znamení vytesané do skály. 2. stopa (znáčená krvi postřěleného zvířete); der Hirich gibt ~ zvíře krváčí.

ge-messen (~s~) 1. part. pass. a a D₂,₃
1. anal. inf. messen. 2. odměřený, přesný; ~c
Zdruite odměřené kroky; ~c Rechtl prísný
rozkaz; ~c Zdritten odměřenými kroky; ~c
Werte: a) odměřená slova; b) vázáná
řeč; ~c Wejen odměrenost. — II. s Ge
messenheit (~s~) f E₁₈ bez pl. odměrenost,
přísnost.

ge-messentlich (~s~) adv. od gemeßen I. 2.;
sie ~zogen sich ~ zuüriich vzdálili se odměřenými
kroky.

Ge-metzel (~s~) n E₆ seč, řez, krveprolití.

Ge-mieden (~s~) part. pass. od mieden.

Ge-miedenheit ~ (~s~) f E₁₈ bez pl.
ústraní, samota.

Ge-misch (~s~) n E₃ směs.

Ge-mischt..., ge-mischt... (~s...), ve slož. se s
a a: ~doppelt-einziglich a min. smíšeně
dvojité; ~dreifach-einziglich a min. smíšeně
trojčetný; ~dreiziglich a min. smíšeně trojité;
~warenhandlung f obch., prov. j = Warenwaren-
handlung.

Gemme (~s~) [lt.] f E₁₂ 1. drahokam. 2. hlu-
boký (fezaný) drahokam.

Gemmen... (~s...), ve slož. se s: ~abdruck m,
~abgußs m otisk drahokamu; ~kenner m
zualee drahokamů; ~sammtung f sbírka
drahokamu; ~schnidekunstf f řezba n rytectví
drahokamů.

ge-mocht (~s) part. pass. od mögen.

ge-molken (~s~) p. p. od melken.

Ge-morde (~s~) n E₆ bez pl. vraždění (=
Morden).

Ge-mörtel ~ (~s~) n E₇ bez pl. zdivo.

Gems (~s) I. f E₁₈ (pl. Gemſsen) = Gemſje. —
II. m (n) E₃ (pl. Gemſc) ◎ hor.: a) skála
vznikající pod zemí rostlinnou; b) druh
tvrdého kamení; c) hák na vytahování
klejtů.

Gems..., gemſs..., (~~s~~...) ve slož. se s a a:
~balleu m = Gemſentügel; ~barte m bot.: a) kam-
zičí brada n vousy; b) Juncus trifidus sitina
trojklaná; ~bereifer m zámíšník, jírčář;
~blume f bot.: römische Blume = Arnifl; ~blüte f
bot. a) gelbe ~blüte = Čisarnica; b) blaue ~blüte
Aster alpinus hvězdnice horní; ~bock m zo.,
tov. kámzík (samec); ~farbe f barva kamzičí

n šedě žlutavá n světložlutá; ~farben a
barv kamzičí n sedé žlutavé n světložluté;
~qais f = ~ziege; ~haut f kůže kamzičí,
kamzičina; ~jagb f honba na kamzíky;
~käfer m co. Dorcatoma parohoclence; ~frant n
bot.: a) Doronicum pardalianches: a) kamzičník
obecný n srdčitý; b) voměj; h) Nasturtium
amphibium rukov obožívelná, křez obojaký;
~ledern a z kamzičí usně, kamzičinový;
~thier m zo., ~sogel; ~wurz f bot. a) Doro-
nicum kamzičník; h) gelbe ~wurz = Čisarnica;
~wurzel f bot. Arnica doronicum kamzičník;
~ziege f kamzik (samice), kamzice (srv. Čisarnica,
Gemeins...).

Gemje (~s~) f E₂₂ zo. Antilope rupicapra kamzík.

Gemſsen..., gemſsen... (~s...), ve slož. se s a a:
~balleu m = ~kugel; ~geier m zo. sup alpsk;
~haar n kamzičí srst; ~jäger m lovee kam-
zikuv; ~kugel f koule bezoarová; chučval,
chučlina (zo žaladku kamzičinol; ~ſciiger m kamzí-
kář (= ~jäger).

gemſsenhaft (~s~) a D₂,₃ podobný kamzíku,
kamzíkový.

Ge-mirſſe F (~s~) n E₆ bez pl. mukání,
cekání (= Mündjen).

Ge-müll ~ (~s~) n E₆ bez pl. odpadky.

Ge-münd(c) (~s~) n E₃ (E₆) ústí (ſeky do
foky do jdererat).

Ge-munakel (~s~) n E₇ bez pl. šepot, -kání,
temný n tlumený ruch; cš geßt ein ~ povída
se potaji.

Ge-mür (~~s~~) n E₃ prov. j = Gemüſ.

Ge-murſje f (~s~) n E₇ bez pl. = Murſjen.

Ge-murmel (~s~) n E₇ bez pl. = Murmeln.

Ge-murmc(c) (~s~) n E₄ (E₇) bez pl. = Murmcen.

Ge-müſs (~s~) n sg. D₇, pl. E₁, Ge-müſe
(~s~) n E₆ zelenina; fig. F maſſe = devčátka,
f Žab(iſ)ky, krčbotinky (srv. Badjſch c).

Ge-müſe..., ge-müſe... (~s~) ve slož. s S
a a: ~ampſer m bot. Rumex patientia štěvik
zahradní; ~arten fpl. druhy zeleniny; ~augen n
bot. Gymnema nevěnčene; ~bair m zelinat-
ství; ~bohřer m ◎ nástroj k upravování
zeleniny a plodů; ~eute f zo. Polia šedo-
křídlec; ~sledčblume f bot. = Sledčblume;
~ſuchſchwan; m bot. Albersiablitum hrubozel
blít; ~garten m zelná zahrada, zelnice, zeli-
narna; ~gärtner m zelinár; ~händicr(in f m
prodavac (f -ka) zeleniny, zelinár (f -ka);
~kohl m bot. = Karteneßt; ~forchorus m bot.
= ~ramuntelſtrauch; ~fräuter npl. bot. zelenina;
~lauch m bot. Allium oleraceum česnek do-
máci; ~inde f bot. = ~ramuntelſtrauch; ~markt m
trh zelinárskv; ~yſlanzen fpl. zeliny; ~platt-
erſje f bot. Lathyrus sativus hrachor setv;
~putnastchine f ◎ stroj na čištění zeleniny;
~ramuntelſtrauch m bot. Conchorus olitorius
lohova zelní; ~jämereien fpl. semena zelin;
~schneidemastchine f řezátko na zeleninu; ~pi-
nat m bot. = Beerrantre (c); ~řecher m ◎ = beřber
a Apfelreder; ~juppe f polévka se zeleninou;
~wanje f zo. = Wohłwanje; ~zucht f = ~ban.

ge-müßigt (~s~) p. p. a a D₂,₃ od müßigen.

ge-muſſt (~s~) part. p. od muſſen.

Ge-muth ~ (~s~) a D₂,₃ = gemuthet (v muthen),
zejmen. ve slož. na př. wohſl~ (v toto).

*

Ge-müth]

— 1052 —

[Gendarmerie=]

Ge-müth (✓) [Muth] n D₅ (kaké pl. -c E₃). 1. mysl; vnitřní n duševní nitro, cit, často duše, sr드е (kako sídlo citu); er hat ein rubiges -má tichou mysl n povahu; gut von - fein, ein gutes - haben mít dohré srдce, býti dobročinný n dobromyslný; bibl. von ganzem Hezen, von ganzer Zekele und von ganjem -e z celého srдce, ze vši duše a ze vši myslí; dieser Mensch hat fein - tento člověk nemá (f kusa) srдce.

2. die Gemilther (osoby n množství mající) myslí; die aufgebrachten -er pobouřené myslí. 3. A-m et. zu -e führen: a) mít koho k čemu, doporučovati komu eo, klásti na srдce komu eo; b) dáti pocititi komu eo; připomenouti komu eo; 3-m sein lürecht zu -e führen vytvýkati komu bezprávi; sich et. zu -e führen o ziehen a) = et. heyerzigen; b) mysl naplniti čim; c) zabírati se nad čim, pocitovati bolest n nevrlost při čem, být mrzut na eo, připouštěti si n mspr. bráti si k srдce eo; d) žert. F (o jídlech a nápojich) dáti si, dopráti si čeho; sich e-c Heiße Wein zu -e führen doprátí si láhve vína; das geht ihm zu -e mrzí a hněte n boli ho to, zabírá se nad tím, F dopaluje ho to, mspr. bere si to k srдce; er zieht sich die -aße sehr zu -e zabírá se nad tím příliš, hněte ho to příliš, mspr. bere si to příliš k srдci. 4. † = Absicht.

Ge-müth... gemüths... (~...), ve slož. se s a: -los a bez srдce, bez citu, bezcitný, necitlivý, chladný, apathický†; -losigfeit f neeit(e)nost; -reich a, -voll a vrouciho citu, cituplný.

ge-müthlich (✓) I. a D₂,₁₃ 1. a) o mistech: příjemný, útulný; es ist mir hier nicht - není mi tu volno; wir führen so - hier sedíme tu tak pohodlně, sedí se nám (to) tu tak pěkně; das Zimmerchen ist recht - pokojíček jest velice útulný n příjemný; F na seien Zie (mir) - jen (nedělejte) žádných okolků; (počínejte si) jako doma! F (nur) immer - jen klidně! jenom se nezlobme! b) o osobach: milý, příjemný, veselý, bodrý, dobrodušný, dobrosrdečný. 2. a (as Gemüth betreffend) co se těve srдce n myslí; le Aufregung = Gemüthsaufregung; -e Dichtung sentimentální báseň. - II. G-c D₂,₁₃ 1. G-c r) m člověk milý n protosrdečný, dobře cek. 2. n (rak) as) kavárna se zpěváky (n shudbom a zpěvy), f šantán. - III. s Gemüthlichkeit (✓-✓) v E₁₈ bez pl. pohodlnost, lahoda, volnost, klid, srdečnost; Prv. Gemilthlichkeit ist das halbe Leben; es geht nicht über die - není nad nenucenost na nade pohodlí; v Geldade.

Ge-müths... ge-müths... (~...), ve slož. se s a -adel m uslechtilost myslí n srдce; -anlage f vloha citová; -arm a chudý myslí, melkého citu; -art f způsob smýšlení, leitora, povaha myslí; -aufregung f pobouření myslí, vzrušení (citové); -beschaffenheit f = -art; -bewegung f hnutí citové, emocie†, pohnutí myslí; -durchf n nedostatek n prázdnota citu; -erfülltterung f otřesení myslí; -fajſung f klid n rovnováha n míra duševní, spokojenost myslí; -ſchler m vada myslí, náklonnost k poklesku; -hinterhaltung f tajení v myslí; -kraft a nemocný duchem, duševně chorý. (dienstmaß) zádumčivý, (ver)ničt pomatený; -kraftheit f choroba duševní,

zádumčivost, pomatenost; -lage f = -stimmung; -neigung f náklonnost myslí; -regung f = -bewegung; -ruhe f duševní klid, klid srдce; -stimmung f nálada n míra citová, letora; -verfassung f, -zuſtand m = stimmung. (srv. i Gemüths...)

gen (✓) prp. s acc. [staženě z gegen], často poct. z důvodů metrických; v hornoněm. prosse jen o směru a ve spojení se B bez čtenu, na př. - Himmel k nebi.

ge-nabelt (✓) a D₂,₁₃ bot. a zo. pupkatý, s pupkem.

Ge-nage (✓) n E₇ bez pl. hryzení ata. (= Nagen n).

Ge-näh(e) (✓)(✓) n E₃ (E₇) a (stálé) šití; b) usitá věc, šití.

ge-nannt (✓) part. p. od nennen.

genant (✓, au ženant) [fr.] a D₂,₁₃ obtížný, tisnivý, nepohodlný, f ženantníj.

Genage n textil. silně točená (zvíčerněná) příze česaná.

ge-nas (✓) imp. od genesen.

ge-näßig a, ge-näßig (✓) a D₂,₁₃ mlsný (= naßig, naßhaft).

ge-näſe (✓) conj. imp. od genesen.

Ge-näſel (✓) [näſeln] n E₇ bez pl. mluvení nosem, huhňání.

ge-naturt (✓) a D₂,₁₃ = beschaffen II.

genau (✓) [nahe] a D₂,₁₃ adv. 1. a) přesný, adv. -ě, - um vier lhr zrovna od čtyři hodiny; b) zevrubný, úplný, podrobuň, důkladný, adv. zevrubně atd., dopodrobna, na vlas; erzjählen Zie uns die -aße vypravujte nám věc zevrubně n dopodrobna; eine -e Unterjudung anstellen učiniti důkladnou prohlídku; e-n Begehl - (o auf das G-ſte) vollziehen vykonati rozkaz prěsně n a vlas; et. des -eren beschreiben poſatii co důkladně n zevrubně n dopodrobna. c) dokonalý, přesný, -e Abbildung věrný obraz; adv. dokonale, přesně, navlas; die lhr geſt - hodiny jdou na minutu. et. - berechnen f vypočítati co na puntik. d) (orgfattig) pečlivý, prěsny; sich - an die -iegel halten sétřiti bedlivě n úzkostlivě pravidla; et. - nachten bráti co úzkostlivě f velice vážně; et. - z toho se nestříli; die -Werte nicht je - neben slov neodměrovati; -qenommen přesně vzato. 2. (o tělesech): dobre přiléhající, přiléhavý; (o kabáte) - anliegen přiléhati n padnouti jako ulity (na kohot; der -öſpeil paſt - zátka těsně zapadá. 3. o osobach) - úzce spojen n spřátelený, důvěrný; -e Freunde důvěrně n dobři přátelé; -e Freundejchaft důvěrně přátelství. 4. právě, zrovna vystačující; - drei Ellen právě n na vlas tři lokte; mit -er (let) s velikou nouzí; sich - beheſen protloukati se (s bídou), vytloukati klin klinem. 5. velice šetrný n sporičivý. 6. a mit dir steſt's nicht - (riſtig) s tebou to není v pořádku, nejsi ve své míře. - II. s Ge-nau-heit (✓) f E₁₈ bez pl., Ge-nau-igfeit (✓-✓) f E₁₈ bez pl. anal. genau presnost, zevrubnost, úplnost ata.

Gendarm (vsl. Žán-) [fr.] m E₂₀ četník.

Gendarmerie (vsl. Žán-) [fr.] f E₂₂ četnictvo.

Gendarmerie... (vsl. Žán-) [fr.] ve slož. se: -ſaſerne f četnické kasárny; -wachtmeister m stražmistr četnický.

Genealog]

— 1053 —

[General...

Genealog (~-^) [rec.] m E₂₀ genealog†, rodopisec.

Genealogie (~-^) [rec.] f E₂₂ genealogie†, rodopis.

genealogisch (~-^) [rec.] a genealogický, rodopisný.

Ge-necke (~) [nečen] n E₇ škádlení.

ge-nehm (~) [nehmen] a D₂₁₃ (aungemhn) příjemný, (wüllfommen) vitáný. (passfent) vhodný; wenn es Synen ~ ist je-li Vám libo, libo-li Vám; ihm ist alles ~ spokoji se vším, vpraví se do všeho; ich werde hingehen, wenn es mir ~ sein wird půjdu tam, uznám-li za dobré; et. ~ halten ~ fühden = genehmigen I. 1. 2. skoro † ~ přijatelný, příjemný.

Ge-nehm-halten (~^) n E₇ bez pl., Ge-nehm-haltung (~^) f E₁₈ = Genehmigung (v ge-nehmigen II. I. 2. skoro † ~

ge-nehmigen (~^) I. %a C₁₂ neodl. 1. zejm. v listech: ~ Sie den Ausdrudt m-r verziiglichen Hochachtung račte přijmouti výraz mé obzvláštné úcty. 2. s. sm. (darein willigen) schváliti, povoliti (v₄₀, dáti svolení k čemu; e-e Bitte ~ (bewilligen) vyhověti prosbě; e-n Verschlag ~ (annehmen) přijmouti návrh; Geldjummen ~ (getjen lassen) částky peněz povoliti; f ich werde wöll noch cin Glas ~ dopřeji si ještě sklenice. — II. s G- n E₇ bez pl., Genchmigung f E₁₈ schváleni, svolení.

Ge-neige (~^) n E, bez pl. (opětované) klonění; ~ er grüßt mit ~ zdraví kloně se a s úklonou.

ge-neigen ~ (~^) v₄ (b) C₁₂ neodl. J-m ~ miti ke komu náklonnost, býti naklonen komu (obv. die Geneigtheit o Gewogenheit haben); er ge-neigte mir s-n Garten anzubieten ráčil mi nabidnouti svou zahradu, nabídl mi blahosklonně svou zahradu.

ge-neigt (~) I. part. p. a a D₂₁₃ 1. anal. inf. neigen. 2. skloněný, na-, od-; sklonity, kosý, šik(m)ý. 3. nakloněný, přiznivý, blahosklonný; sich J. ~ machen nakloniti si n získati si koho; J-m ~ sein miti n chovati náklonnost ke komu, býti naklonen komu, přáti komu; J-m cin ~ es Jhr o ~ es Schör schenken o Icchen vlídňe n laskavě vyslyšeti koho n popřáti sluchu komu; jich J-m ~ zeigen ukázati se vlídňným ke komu; der ~ es Jer laskavý čtenář; Žie woffen ~ estnichufdigen račte odpustiti. 4. mající náklonnost, nakloněný, nachlyvný k čemu; (bereit, willig) hotový, ochotný k čemu; ich bin ~ es zu thun jsem hotov to učiniti; er ist gleich zum Schlagen ~ hned bije; er ist immer zum Weinen ~ má pláč na krajičku; J. zu ct. ~ machen přiměti koho k čemu. — II. s Gencigtheit (~-) f E₁₈ bez pl. náklonnost.

Ge-ncime (~-) f E₂₂ (= geſtohlenes Gut) ukradené.

General (~) [lt.] I. m E₃, D₁₁ (pl. ~-§), ~in f E₁₉: a) voj. jenerál, generál†; ~ der Cavallerie generál jizdy; die Dran ~ in pani generálová; b) ark. ~ des Erdens generál řádu. — II. g- a D₂₁₃ všeobecný, povšechný.

General..., general... (~-^) ~ adjudant, ~adjutant m voj. generálšký n generální pobočník; ~advocat m generální advokát;

-agent m hlavní jednatel; ~aqentur f hlavní jednatelství; ~amnucție f všeobecná amnestie|; ~anwalt m generální zástupce; ~artit lericcomitée n hlavní komitét dělostřelecký; ~arzt m voj generální lékař štábni, generálná štábni lékař; ~auditeur m generalauditor|; ~basf m hud. generální bas; ~befehl m voj. generálšký n generální rozkaz, denní rozkaz; ~bevollmächtigter m generální spino-mocněnc a plnomocník, ~commando n voj. nejvyšší n generální volitelstvo|; ~decharge f voj. společný výstřel: ~depot n hlavní sklad; ~direction f generální ředitelstvo; ~dir-orm m generální ředitel; ~crb-land-posmciſter m nejvyšší poſtmistr dědičných (rakouských) zemi; ~erſaf s m: a) výnos generálšký; b) obch. ~erſaj s et žaout úplné sprostěni duhů; ~felds- marſchall m voj. (nejvyšší) polní maršál(ek); ~feldwachtmefter m generální strážmistr polní; ~feldzeugmeſter m voj. nejvyšší polní zbrojmistr; ~ſiscal m generální prokurátor; ~gewaltiger m nejvyšší profous armády; ~inſpection f voj. dozorstvi nejvyšší n všeobecné, dozor všeobecný n nejvyšší; ~inſpector m voj. generální inspektor|; ~intendant m: a) av. nejvyšší intendant divadelní; b) generální intendant armády; ~fatie f (opak Specialtarte) generální mapa; ~fricgs- commißär m nejvyšší komisař vojenský; ~fricgszaſtmeſter m hlavní výplatní v-platce n pokladníkovojský; ~landtag m valný n společný n generální sněm; ~lieutenant m voj. podmaršál(ek), zástupce generála; ~major m voj. generálmajor|; ~mardi m voj. generálšký n generální pochod; ~mardi jslagen bubnovati generálšký pochod; ~militäraſſe f voj. hlavní n všeobecná pokladna vojenská; ~nenner m arth. největší společný jmenovatel; ~oberſt m generál plukovník; ~päſter m hlavní pachtvi|; ~pardon m = ~anneſte; ~pauſe f hud. všeobecná pausa n pomlčka; ~plan m kresl. generální plán; ~poſtamt n hlavní úrad poštovní; ~poſtdirection f hlavní poštovní ředitelstvo|; ~probe f hlavní zkouška; ~procurator m (am Caffationsſefe) generální prokurátor (při kasačním n zrušovacím soudu dvorním); ~proſoſ m nejvyšší profous; ~proviantmeſter m nejvyšší správe zásobáren n zásobovací n opatrovací; ~quartermefter m voj. (raſ.) nejvyšší ubytovatel, náčelník hlavního n generálního štábu; ~quittung f závěrečná n konečná kvitance; ~rechnungs- directorium n nejvyšší ředitelstvo účetní; ~redner m hlavní řečník; ~ſchmelzung f Thor tavení různých chudych rud; ~ſtaats-anwalt m = ~procurator; ~ſtab m voj. generální štáb; ~ſtabler m f voj člen generálního štábu, generálštabník; ~ſtabš-... voj. ve slož. se s: ~ſtabſ-arzt m generálštabní lékař; ~ſtabſ-chef m náčelník hlavního n generálního štábu; ~ſtabſ-gebäude n budova generálního štábu: ~ſtabſ-karte f mapa generálního štábu; ~ſtabſ-officier m důstojník generálního štábu; ~ſtabſ-jahnſk f skola generálštabníká; ~ſturm m hlavní společný útok; ~s-uniform f generálšký stejnokroj; ~verſammlung f valná hromada n schůze; ~vicar m ark. generální

Genera!

— 1051 —

[Ge-nieß]

vikář: ~völmacht f všeobecné n generální znočenění (sv. Generalsz...); ~wachtmehr st generál strážmistr; ~warenconto n (m) účet ze zboží vůbec, celkový v všeobecný účet ze zboží.

Generat! (~-1) [lt.] m E₃ generalství. generalisieren (~-1~) [lt.] %a D₁₂ z (evše)-obecňovati, generalisovati†.

Generatissimus (~-1~) [lt.] m E₄₆, id. voj. nejvyšší generál.

Generaltät (~-1) [lt.] f E₁₈ generalitát: a) všeobecnost: b) generálstvo, generálové.

Generaš... (~-2...) ve slož. se s, voj. = (Genera!...; ~hut m generálský n zelený klobouk; ~rang m hodnost generálská; ~würde f hodnost generálská, generálství; ~zclt n voj. generálský stan.

Generaßchaft (~-2) f E₁₅, voj. 1. = Generalswürde. 2. = Generalität 2.

Generation (~-(-)²) [lt.] E₁₈ 1. (z)plození. 2. generace†, pokolení; (Geschied) rod.

Generationsz... (~-2...) ~organ n ústrojí plodící, plodidlo; ~wechsel m rodomzmeňa.

Generator Θ (~-1) [lt.] m E₁₂ = Gas- generater.

Generator... (~-2...) ~osen m pec generatöravá.

generell (~-1) [lt.] a D₂,₃ (všeobecný, generelní).

Generification (~-1) f E₁₈ log. třídění (na rody).

generisch (~-1) [lt] a D₂,₃ generický†, rodový.

generös, generos (~-1) [fr.] a D₂,₃ ušlechtily, šlechetný, velkodušný zdatný, ženerosnít†, velikomyslný.

Generošität (~-2) [fr.] f E₁₈ ušlechtilost, zdatnost, ženerosita†, šlechetnost, velkodušnost, velkomyslnost.

ge-neseen (~-1) I. %n (in) B (ale praes. geneſſit), imp. geneſſe, impf. ~ takes geneſſete 1. (von einer Krantheit) ~ uzdraviti se (z nemoci), pose, ozdravěti, zhojiti se, vyléčiti se; er genaš uzdravil se; (jich erbem) zotaviti se; (ponemoci) povstatí; feiner Wunken ~ vyhlotiti se z ran. 2. eines Kindes ~ poroditi dité. 3. † (bibl.) býtí spasen. — II. ~d part. a D₂,₃, G-dc r) m, G-dc f D₂,₃ uzdravující se (osobal. rekonvalescent†, f-ka. — III. %v G- n E₇ bez pl. (Ge)neſung f E₁₈ uzdravení, vyléčení; in der Geneſung begriffen sein uzdravovi se, nabývati zdrávi; zur Geneſung! (= Preſit!) at slouži ke zdrávi!

Genetsis (L~) [rec. f. sg. neskl., pl. Genetzes věd geneſſet, dějiny vzniku; bbl. 1. kniha Mojžíšova.

Ge-nesung (~-1) f E₁₈ pozdravení, uzdravení; zur ~! = Preſit! (v geneſsen III.).

genetisch (~-1) [rec. a D₂,₃ věd. a) vznikoslovný, stvoreni světa se týkající, genetický; ~e Weibede methoda genetická (hledající vylítěš u vypatření postupný vznik n vývoj něčeho); b) plodistý, plodní.

Genetiv (L~) [lt.] m E₃ = Genitiv.

Genette, (~-2), Genett-kaye (~-2~) [fr.] f E₂₁ to. Viverra genetta cibetka genetka.

Ge-netsch (cst) (~-2) ze v genieſsen.

Genecver ~ (~-2) [fr.] m E₆ jalovcová (koralka).

Genſ (2) npr. n E₃ bez pl. zem. Ženeva.

genſen (~-1) rₘ (b) D₁₂ zlod. krásti.

Genfer (~-2) I. m E₆, ~in f E₁₉ Ženevan, f -ka. — II. G-, ~a D₂₁₃ ženevský. — III. zlod. G- m E₆ = Tcib.

genial (~-1) [lt.], ~ genialisch (~-1~) a D₂₁₃ geniální†, nadaný, důvtipný; ~cr nepj geniální člověk, genius†, veleduch.

Genialität (~-1) [lt.] f E₁₈, Genialſein (~-21) n E₇ bez pl. genialnost, nadání, důvtipnost.

Genick (~-1) [niden] n E₃ 1. s pl. an. vaz (nucha), záťylek; fig. jich dač ~ abſallen, daš ~ brečen zlomiti (si) vaz; daš brídiť ibm das ~ to mu zlomí vaz, to ho zničí, to mu dodá; am ~e) paden chytiti za límeč. 2. také ~c n E₇ bez pl. kýváni.

Ge-nick... (~-2...) ve slož. se s ~drüſc f žláza šijová; ~fang m: a rána zářaze m zavazákem, zavazení; dem Hiriche den ~fang geben zavaziti jelena; b) f 3-m einen ~fang geben udeřiti pěstí koho; ~schmerz m bolest v šiji; ~stoß m = fang b.

(Ge-nick) (~-2) n E₇ bez pl. v Genic 2.

ge-nicden (~-2) %a D₁₂ lov. ein Wart ~ zvěř zavaziti.

Genic (~-1) [fr.] n (m E₁₅ 1. a) geniálnost†, důvtip, zvláštní n velike nadání (k vědám a uměním); b) genius, člověk vynikající neobyčejným originálním a tvůrčím nadáním Fr. jectes ~ bat c- n kleinen Scharren každý genius má malou vadu; wer ta als ~ gilt, gilt anterneve als Dummteſſ kdo je zde geniem, je onde hlupákem. 2. voj. a) vojenské stavitelství; b) stavitelský sbor vojenský, ženijní sbor.

Genie..., genie... (~-2...) ~corps n voj. ženijní sbor; ~menſch m geniální člověk; genius†; ~officer m voj. ženijní důstojník; ~periode f perioda geniův (v něm. lter 1767-80); ~reich m vtipný n originální kousek; iron. nemotornost: ~jüchlig a kdo affektuje geniálnost; ~truppe f voj. vojsko hradebnické, zástup hradebnický, hradebnictvo; ~waffe f voj. hradební sbor, hradebnictvo; ~veſen u voj. hradebnictví, pevnitelství, opevnovatelství; ~wüthig a = ~üthlig.

genie-haſt (~-2) a D₂,₃ po pžůsobu geniů. Geni-en (~-2) [lt.] pl. od Genius.

genicren (~-1~ ž-) [fr.] C₁₂ I. %a překážeti, vaditi, býtí na závadu komu, obtéžovati, tisniti, rušiti koho; daš geniert thnt nicht to mu nevadí n nepřekáží. — II. v, jich ~ tisniti se, nesnáze si činiti; jid (nůd) ~ ct. zu thnt (ne)ostěchati se, (ne)upjejati se (u) dělati co.

genierlich ~ (~-2) [fr.] a D₂,₃ co pžůsobí ostvech, f ženantní, obtížný, tisnivý, nepohodlný, rušivý.

Geniertheit (~-1) [fr.] f E₁₈ bez pl. ostych, ostýchavost. nesnáz, nepohodlí, obtíž, tříšen.

Ge-nieſ (~-1) m E₃ bez pl. 1. id. den Hunden den ~ geben dávati psům vnitřnosti n droby (vyvrhnuté). 2. † = Genijs; Ruten; Genoſsen; jidjaſt.

Ge-nieß...

— 1055 —

[ge-nug]

Ge-nieß..., ge-nieß... (~~-~) ve stoz. se s a I. anal. (~~Genieß~~) ... pt. ~nch n. lov. ſtěk na droby. — II. ~ = Gennis ... — III. ~brauch m) ... recht n. požívání, ususfructus = Kieh- brando.

ge-nießbar (~-) I.a D₂₃ 1. čeho lze poživati; poživatelný; (ernagtilo) snesitelný: fig. f Cer it bende gar ništ ~ dnes je ve špatné míre n ve špatném humoru, f dnes s ním nic neni; Das Bucht ist gant ~ kniha se dosti dobre čte. 2. (jewbar) jedlý; dieje rüchle sind jeßt ništ mehr ~ těchto plodů nelze už jistí; (trintbar) das Wasser ist ništ ~ vodu nelze píti. — II. s Ge- nießbarkeit (~-) f neskl. bez pl.

ge-nießhen (~-) I. %a B₂ (poet. tos præcs. ge- nenheiz, genenht, imp. genenht neodl. et. 1 poet c-r Zabe gen. ~: 1. poživati, u- čeho; greche Abtung ~ bity i veliké vážnosti; die (bēbſtey) (nunt) e-s Bēbres ~ ein Weib ~ poživati vši příši ženy, uživati ženy; die Ærente in vollen Bligen ~ poživati radosti plnými dousky; wer mājia genießt, genießt lange kdo mŕně užívá, užívá dlouho; id. danke ibuen für alles genetjene (ute dekuji Vám za vše dobro, jež jste mi pro- kázal. 2. poživati; eſsej jistí; mutan piti; Zpjeje und Traut ~ poživati jidla a nápoje, jistí a piti; id. habe unterwegs ničtis genenjen nepožil jsem cestou ničeho; fig. dieje Berie sind ništ zu ~ tyto verse j-sou velmi špatné n- nechutne. 3. ~ B-m et. fir (im)genjen ausgeben lassen (es ibm hungeben taſsen) prominouti konju co. 4. lov. a) (bum Œuſje ſommen) přijíti k ránč. moci vystřeliti; b) der Hund genießt die Dāhrte pes stráč čenich do stopy; c) e-n Hund genenjen maden pustiti psa na droby. — II. % G- n E₇ bez pl. = (Genniſ.

Ge-nießer (~-) m E₆ poživatel, u-,

ge-nießlich (~-) a D₁, 1. = genießbar. 2. poskytujici přijemněho požitku, pohodlný.

3. prospěšný, vydatný. 4. svého prospěchu hledici, zistný.

Ge-nießling (~-) m E₃ člověk zištný n hledici svého prospěchu.

Genipa (~-) f E₂₃, Genip-baum (~-~) m D₁₁ bot. Genipa janiba.

Genipe (~-) [lt.] m E₄₅ bot. 1. Achillea nana persán pižmový. 2. = Beifuß 1.

Ge-nippe (~-) n E₇ bez pl. = Rippen n.

Genijs-brühe (~-) f E₂₂ prov. polévka z telecich kosti.

Ge-nijte (~-) [niſten] n E₆ A. bez pl. stálé hnizděni. B. s pl. 1. = Heſt. 2. mládáta) v hnizdě. 3. spletené n zmotané n zamodr- chané věci; (Geſtrüpp) roſti, houſti; (Cubait von Eſtrob) odpadky slámy, stěbla; (Oleſholy) chrasti.

Geniſte (~-) [lt.] f E₂₂ bot. 1. Genista kručinka bradavičná (rejm. = Färberginjer). 2. = Binsenpfiem. 3. ſaſſe ~ = Alderichenteele.

Genitali-en (~-) [lt.] pl. neskl. údy po- hlavni, genitalieſ, plodidla, rodidla.

Genitiv (~-) [lt.] m E₃, vi Genitivus (~-) m sg. neskl., pl. Genitive E₃ gram. ge- nitiv, druhý pád.

Geniſs (~-) [lt.] m E₁₄ 1. myth. genius†, ochranné božstvo, (dobrý i zlý) duch (ži- votní. 2. = Genie 1. b).

Ge-nodjſchaft (~-) f E₁₈ prov. 1 = (Ge- nesſendair).

Ge-nöſe p (~-) n E₇ bez pl. = Röten n.

Ge-nommen (~-) part. p. od nemen.

Ge-nörgel f (~-) n E₂ bez pl. = Körgein n.

Ge-nosj (~-) I. imperf. od genießen. — II. a D₂₃, rovný, stejný.

Ge-nosj (~-) m D₁₅, Ge-nosje (~-) m E₂₁, Ge-nosſin f E₁₉ účtnik. f nee, společník, f -ice. son druh, f druzka, tovarys, f -ka; Zünd spolustolovník; Amt spoluředník.

Ge-noffene (~-) f E₂₂ syve. = (Gen)he- jdait; regn. a) = (Gemeindebeirſt; h) = (Stich- spiſel; e) domy, jichžto vlastníci mají vlast- ničtvi nedílné.

Ge-noffen (~-) part. p. od genießen.

Ge-noffenjſchaft (~-) f E₁₅ 1. společen- stvi, tovarystvi, sdržení; (Brucerijsait) bratr- stvi. 2. spolek, jednota, tovaryštvó, sdru- žení.

Ge-noffenjſchafter (~-) m E₆ společník.

Ge-noffenjſchaftſtich (~-) a D₂₃ účastný spolku, náležející ke spolku.

Ge-noffenjſchaftſs... (~-) ~bank f banka poskytující úvěr na práci: ~geſet z nákon o společ n spolkový; ~register n rejstřík společenstev; ~vermögen n jméni společen- stva.

Ge-nosj-jein (~-) n E₇ bez pl. v Ge- nesſenjſchaft 1.

Genotte (~-) f E₂₂ zo. = Genette.

Genoveſa, Genoveeva (~-~ au genof.) npr. f E₁₇, E₂₃, Genotefa.

Genre (~- žand) [fr.] n (m) E₂₅ 1. rod (= Gattung). 2. mat. genre†, zátiši.

Genre... ~bild n genre†; zátiši, genrový obraz, obraz z domačího života; ~maſer m malí ſenový n genrů, genrista†, malí źá- tisí; ~maſerci f genrové malířství, malířství genrů.

Gensdarme † (au žandarm) [fr.] m E₂₁ prov. = Genarm.

Genit (~) m E₃ bot., ~cr m E₆ = Ginter.

Gent (~) npr. n E₂₅ zem. id. (vi belg.).

Gentiane (~-) [lt.] f E₂₂ bot. = Enzian 1.

Gentianin (~-) [lt.] n E₂₅ bez pl. chem. = Enzianbitter.

Gentil-name (~-) [lt.-]em., m E₁₇ jméno rodové n patrovníké (n římanů).

Gentleman (~-) m E₁₅ (a die angl. pl. Gen- tlemen neskl.) id., [au džentlman], pán, člověk vyššího n lepšího stavu, čestný n řadný muž. gentleman-artig (~-) a D₂₃, gentle- männich, gentlemännlich (~-) a D₂₃ po způsobu gentlemana, řadný, čestný.

Genjen (~) %a C₁₄ zlod. znepokojovati (= bennrubigen).

Genna (~) npr. n E₇, zem. Janov.

gen-über (~-) praep. s dat. = gegenüber.

Gennu-eſer (~-) I. m E₆, ~in f E₁₉ Janovan, f -ka. — II. ~, q- neskl. janovský.

genu-čiſch (~-) a D₂₃ janovský.

ge-nug (~-~) I. adv. dosti j; v ge- geniant; Wein ~ ~ Wein, des Weines ~ dosti vina; es ist ~ für mid pro mne to stačí; uch Zeit ~ haben, um... miti ještě pokdy, aby...; co ist an Einem ~ jednoho jest dost i),

Ge-nüge

— 1056 —

[ge-ohrt

jeden (poſtací; *Prv.* ~ iſt bessr als viel dosti
je lepſi než mnoho; das iſt ihm nicht ~ nemá
na tom dosti: ~ der *Thränen!* ~ des *Zhevels!*
dosti slz *n* žertul!; der *hat* ~ ten má dost:
a) stačí mu to; má, co může unésti *ad.*
b) dostal co pro to *in* pro *vitr.* c) najedl se
do syta; laſſ dir *das* ~ jein spokoj se tím,
preſtani na tom; laſſet ~ fein *des grauſamen*
Zvieltes zanechte ukrutné hry; mebr als ~ vice
než dost; *n.* *nicht* ~ leben können nemoc vy-
nachváliſt Koho. 2. *Z*-m ~ thunb dosti uciniti,
dáti dostinčeméni *komu 3. jako int.* ~! dosti!
f basta?! již ani slova *n* ani muk! ~ II. ♀
B-*n* n *neskl.* = Genüge.

Ge-nüge (~-L~) *f E*<sub>22</sub> (też *n* E<sub>7</sub>) *bez pl.* 1. dostatek; et. jur ~ haben mítí (s) dostatek čeho; ich (abe an dem allen fein ~ to vše mi nestačí n nepostačuje, na tom všem nemá dosti. 2. (Befriigung) uspokojení; Žie ſollten *Jhr* ~ haben budete spokojen; Jur ~ eſsen e jolaſen najisti se n vyspati se do syta ~ po libosti. 3. tem Gefese ~ thunb e leſten zákonu zadostučení n dostičiniti ~ vyhověti n dostáti; den Auſzgeben ~ leſten výdeje zapraviti n hraditi.

Ge-nüge-ſciftung (~-L~) *f E*<sub>18</sub> (za) dosti-
ucímení, dostičinění, vyhovění, dostání.

ge-nüigen (~-L) [genug] C<sub>1</sub> I. %n (b) 1. stačiti,
dostáovati, po-; daž genügt to stačí, to, jest
dosti; dieic Perien genügt jür zwei Mahlzeiten tato
porce stačí na dvě hostiny; *3*-m ~ uspokojiti
koho; ich genüge wittſabre *J*-m *Wilen* povojuji
jeho vůli; der *Chre* ~ cti dostinčiniti.
2. ich laſſe mir (o ♀) *mich* et. (o an et.) ~ (begnüge
mich tamit) spokojuji *s* o *šim*, mám dosti čeho,
beru za vděk *šim*; *Prv.* wer *sich* ~ läſt, iſt reid
kdo je spokojen, je bohat. = II ♀ ♀a =
beſriedigen I. 1. ~ III. ♀ ♀r *sich* ~: *sich* (acc.)
an et. ~ = begnüigen 1. ~ IV. ~d part., a
D<sub>2,3</sub> (auſreichent) dostatečný; (befriedigent) uspokojivý; známač školn: dostatečná; ~ der Raum
dostatečný prostor, dosti místa. ~ V. %
(G ~ n E, *bez pl.* 1. = Genüge. 2. = Bevriedig
(v) befriedigen II.); ein groſſes ♀ an et.
funden býti velice spokojen (s) *šim*.

ge-nüglich I. a D<sub>2,3</sub> 1. dostatečný.
2. spokojený. 3. = genülgam. — II. Genüg-
lichkeit (~-L~) *f E*<sub>18</sub> *bez pl.* 1. spokojenost.
2. = Genügjamkeit.

ge-nügjam (~-L, ~-L) a D<sub>2,3</sub> 1. dostatečný; ~c Nahrung haben mítí s dostatek n dosti potravy; adv. genug I. 1. (7cm. o attribut *a*, kde se genug neuživá). 2. ♀ ♀ = jein = genügen I. 1.

ge-nügjam (~-L) I. a D<sub>2,3</sub> 1. spokojující se
málem, přestávající na svém, soběstačný;
~ jein spokojovati se málem, přestávati na
svém. 2. (im Eſsen und Drinſen) strídmý; an feinen
Wapprüchen gemäßigt uskromněný, skromný; *Prv.*
~ jein iſt leidt, wenn man’s niſt zu jein braucht
lehko jíti pěšky tomu, kdo vede koné za
uzdu. — II. s Genügjamkeit (~-L) *f E*<sub>18</sub>
soběstačnost, uskromněnost, strídmost, spokojenost,
mírnost; *Prv.* Genügjamkeit geſt über
Reichthum spokojenost je nad bohatství; der
Reiche hat gut Genügjamkeit predigen v genügjam I.
2. *Prv.*

ge-nug-thuend (~-L~) [v genug 2] a D<sub>2,3</sub>
dosti činici, vyhovujici, uspokojující.

Ge-nug-thuung (~-L) *f E*<sub>18</sub> dosti(u)či-
něni, vyhovováni, zadostučiněni; ~ geben
dáti zadostučinění, dostičiniti, zadostuči-
niti; ~ fordern žádati zadostučiněni; *ſich* ~
verichaffen zjednati si zadostučinění.

ge-nug (~) adv., někdy poet., jinak P = genug.

Genuss (~) [lt.] n (gen. neskl. n lt. genesis)
gram rod.

Genuss-... (~-L...) ~regel *f* rodové pravidlo.

Ge-nuſel P (~) n E<sub>7</sub> *bez pl.* = Nüſchen n.

Ge-nuſſ (~) m D<sub>12</sub> 1. požitek, rozkoš;
daž gewährt mir vielen ~ to mi poskytuje hoj-
ného požitku; geſtiftige o ſunſtliche Genüſſe du-
ševní n smyslné požitky. 2. den ~ j-r Güter
haben, im Genüſſe j-r Güter ſeia uživati svých
statků; *Prv.* jein ~ ohne Verdruß žádné blaho
není nekalené. 3. požíváni; der ~ dieſer Spruſt
iſt gefährlich požíváni tohoto plodu jest nebe-
bezpečné, požívati tento plod jest nebez-
pečno. 4. *lov.* a) = Genieß 1.; b) žaludek
zvěri.

Ge-nuſſ=...; ge-nuſſ=... (~-L...) ~fähig a
schopný n přístupný požitku; ~fähigkeit f
schopnost požitku n uživati; ~fett n tuk
k požíváni; ~ſieber j horečka požitková,
požitkářství, horečná chtivost požitků; ~loſa
neskytající požitku n rozkoše; ~menſch m
požitkář, člověk rozkošnický, rozkošník;
~mitteſ n požitek, požitina, prostředek po-
žitku, potravina (pokrm, nápoj); ~reich a
lahodný, rozkošný; ~ſucht f touha po roz-
košich, požitkářství, poživavost, chtivost po-
žitků; a. sm smyslnost; ~ſüchtig a požitká-
ſky, rozkošnický, chtivý požitku.

ge-nüſlich ♀ (~) a D<sub>2,3</sub> a) = genuſſreich;
b) = genuſſchichtig.

Ge-nutſche f (~) n E<sub>7</sub> *bez pl.* = Nüſchen n.

geo-centriſch (~-L) [řec.] a D<sub>2,3</sub> astr. geo-
centrický†, strědozemský.

Geo-däſſe (~-L) [řec.] *f* E<sub>22</sub> všd. (nauka
o) měření země, zeměměřictví, geodesie†
(= Erdmeſſung).

geo-dätisch (~-L) [řec.] a D<sub>2,3</sub> všd. geo-
detický, zeměměřický.

Geode (~-L) [řec.] m E<sub>21</sub> min. chřastavec,
orličí kámen.

Geoffroja (~-L, čiž žo-) *f* E<sub>23</sub> bot. a) weſſa-
udische ~ Andira inermis ove jamaicensis sucho-
ius kopinatý; b) = stumpsblätteriger Kohlbaum
(v toto).

Ge-gnoſic (~-L) [řec.] *f* E<sub>22</sub> geognosie†,
zeměznalství, nauka o složení kůry zemské.

Ge-gnoſt (~) [řec.] m E<sub>20</sub> id., země-
znalec, znalec složení zemského.

geo-gnoſtisch (~-L) [řec.] a D<sub>2,3</sub> geogno-
stický, zeměznalecký.

Geogonic (~-L) [řec.] *f* E<sub>22</sub> *bez pl.* nauka
o vzniku zemč.

Gco-graph (~-L) [řec.] m E<sub>20</sub> geograſt,
zemepisec.

Ge-graphie (~-L) [řec.] *f* E<sub>22</sub> geographie, zemépis.

geo-graphisch (~-L) [řec.] a D<sub>2,3</sub> geogra-
fický, zeměpisný.

ge-ohrt, ge-öhrt (~) a D<sub>2,3</sub> 1. ušatý, ma-
jici uši. 2. ve složenínači schwary ~ s černýma
ušima, černouchý.

Geo-hydro-graphie]

— 1057 —

[Ge-quak(c)]

Geo-hydro-graphie (~—-|) [rec.] f E₂₂ zeměpis a vodopis.

Geo-log věd (~|) [řec.] m E₂₀ id., země-
zpytec.

Geo-logen... (~—|...) -hammer m kládívko geologů n zemězpytecké.

Geo-logie (~—|) [rec.] f E₂₂ id., zeměslovi, -zpyt, -věda.

geo-logisch (~-|) [řec.] a D₂₁₃ geologickýt.

Geo-mechanik (~-|-) [řec.] f E₁₈ chem. mechanika těles pevných.

Geo-meter (~-|) [řec.] m E₆ zeměměrič, geometr†.

Geo-metrie (~-|) [řec.] f E₂₂ měřictv., geometrie†.

geo-metrijsch (~-|) [řec.] a D₂₁₃ měřický, geometrický.

Ge-orgel (~>) n E₇ bez pl. = Orgeln n.

Georgen... (~-|...) ~krant n bot = Waldrian; -roſc f bot. = Baumtilie; -ſchwamm m bot. = Prachmämmchen; -ſtraſe f (Svato-) Jiřská ulice; -wurz f bot. = Amblatt.

Ge-origi... (~-|...) ~orden m řád svato-
jírký; -termin n lhůta n čas o sv. Jiří.

Georgia (~-|) (n angl. džordžie) f E₂₃ obšlu,
lange ~ druh bavlny.

Gorgi-en (~-|) [řec.] npr. a E₂₅ Gruzie (— Grunen).

Georgi-er (~-|) m E₆, ~in f Gruzinec, f -ka.

Georgi(i) (~-|) [řec.] prov. J. den sv. Jiří
(24. dubna).

Georgica (~-|) [řec.] npl. neskl. id., rolnické zpěvy (básěn Vergilova).

Georgine (~-|) a) npr. f E₁₇ Jiřina; b) f E₂₂ bot. Dahlia georgina, variabilis, jiřinka.

Georgenin... (~-|...) ~ſlor m květy ji-
řinkově.

georgijsch (~>) a D₂₁₃ gruzijský.

Georgs... (~-|...) = Georgen...

ge-paart (~|) part. p. od paaren.

Ge-paart-heit (~-|) f E₁₈ zdvojení.

Ge-paſk F (~>) n E₃ 1. ♂ = Paſd. 2. (vfd.) = Gepäſk 2.

Ge-päſk (~>) n E₃ 1. zavazadla, ♂ oboz; žert. mit ~ reißen cestovati v společnosti dam. 2. F vid. nevázaná n rozpustilá ženská.

Ge-päſk..., zejm. prov. J Ge-päſks... (~-|): -aunnahme f, -auſnahme f příjimání zava-
zadel; -auſgabe f, -erpedition f vydávání
zavazadel; -drosſche f drožka druhé třídy;
-farren m vozík na zavazadla; -reſviſſon f
prohlídka zavazadel; -ſchein m poukázka na
zavazadla; -träger m nosič zavazadel; -jettel
m = -jěin; (sřv. Bagage, Paſd.)

Ge-paſk-werden (~-|) n E₇ bez pl. ♂ ba-
lenost; fig. F unesení, uchvácení, nadšení,
dojeti.

Gepard (~|) [fr.] m E₃, těž -kaſſe ("-|") f E₂₂ zo. Cynailurus jubatus čita, gepard asijský.

ge-paſzig F (~>) a D₂₁₃ (vid.) = paſzig.

Ge-paſk(c) (~-|) n E₃ (E₇) bez pl. bubno-
vání.

Ge-pſauch(c) F (~-|) n E₃ (E₇) bez pl. =
Pſauchen n.

Ge-pſeif(c) (~-|) n E₃ (E₇) bez pl. hvízdání, pískání.

Ge-psſiffen (~-) part. p. od pſſeifen.

Ge-psſogen (~-) part. p. od pſſegen.

Ge-psſogenheit (~-|) f E₁₈ zejm. prov. J.
zvyklost. obyčej.

Ge-psſuch(c) (~-|) n E₃ (E₇) bez pl. hudlo-
vání, hřidluštví, paſkanina, mazanina.

Gepide (~|) m E₂₁, Gepidin (~|) f E₁₉
(gepid, f -ka.

gepidisch (~|) a D₂₁₃ gepidský.

Ge-piep(c) n E₃ (E₄ bez pl. pipání, pískání).

Ge-pinkel (~>) n E₇ bez pl. = Pinſeln n.

ge-pinkt (~) I. part. p. a D₁₃ 1. anal.
inf. püſten. 2. houd. pizzicato, drnkavě. — II. taſ
Ge-E D₁₃ houd. pizzicato.

Ge-piſad(c) p (~-|-) n E₄ (E₇) bez pl. (zlo-
myslně) týrání, chikanování†.

Ge-piſak(c) F (~-|) n E₇ (E₇) bez pl. zá-
rmutek, protivenství, útrpení, útrapa.

Ge-pladder F (~>) n E₇ bez pl. silný děst,
liſák, -avec.

Ge-plagtheit (~-) f E₇ bez pl. trápení,
muka.

Ge-plänkel (~>) n E₇ bez pl. voj. harc(ování), přestřelka, potyčka střelná.

Ge-plapper (~>) n E₇ bez pl. = Geſduwäg.

Ge-plärr(c) (~>) n E₃ (E₇) bez pl. vřeštění, vřeskot, ječení, jekot.

Ge-plüſcher (~>) n E₇ bez pl. 1. plískání, spříchání, žblunkání, hrčení. 2. silný děst. liják.

Ge-plauder, F Ge-plausche (~|) n E₇ po-
vidáni, tlach.

Ge-pod(c) (~>) n E₃ (E₇) bez pl. bouchání,
bušení, tlukot, buchot; fig. vzdor(ování),
odpor.

Ge-polter (~>) n E₇ bez pl. 1. (stáły) hřmot, lomoz. 2. strašídelný hřmot.

Ge-pracher F (~>) n E₇ bez pl. vychlou-
bavost.

Ge-präſelte(s) (~-|) n D₂₁₃ prov. J (Elsas.)
smažené jídlo, u. sm. smažené brambory.

Ge-präg(c) (~-|) n E₃ (E₇) bez pl. 1. = Prägung. 2. otisk, ráz, znak, známka. 3. fig. ráz; daſ ~ deſ Geniuſs haben o traget mít znak n ráz genia. 4. věc ražená (v Münze, Žchau- minze).

Ge-prägelte(s) (~-|) n D₂₁₃ = Gepräſelte(s).

Ge-prahl(c) (~-|) n E₃ (E₇) bez pl. hono-
sivost, chvastavost, vychloubavost.

Ge-prange (~>) n E₇ lov. ťapy medvědí.

Ge-präng(c) (~>) n E₃ (E₇) bez pl. nád-
hera, -nost, okázalost, skvostnost.

Ge-praſs (~) n D₁₃, Ge-prasse (~) n E₇
bez pl. hýření, prostopášnost.

Ge-praffel (~>) n E₇ bez pl. třeskot, praskot, praskání, rachot.

Ge-prideſl (~>) n E₇ bez pl. = Prideln n.

Ge-prieſen (~-) part. p. od preißen.

Ge-prüſte (~) f E₂₂ (vfd.) zkoušená ba-
bička.

Ge-pru(h)ſte F (~|) n E₇ bez pl. = Bru(h)ſten n.

Ge-puff(c) (~-|) n E₃ (E₇) bez pl. 1. bou-
chání, střílení. 2. výprask.

Ge-puſte F (~-|) n E₇ bez pl. = Puſten n.

Ge-quak(c) (~-|) n E₃ (E₇) bez pl. kvákání, kuňkání, skřehotání.

Německočeský slovník. I. Deutjchböhmisches Wörterbuch.

133

Ge-quäk(c)]

— 1058 —

[Ge-räth-...]

Ge-quäk(c) (~⊥) n E₃ (E₇) bez pl. jekot, jeceni.

Ge-quäk(c) (~⊥) n E₃ (E₇) bez pl. trápení, muka, týrání.

Ge-quatich(c) f (~✓) n E₃ (E₇) bez pl. žvánění, pleskání, hatmatilka, camranina.

Ge-quick(c) (~✓) n E₃ (E₇) bez pl. kvičení, kvikot, jekot, vřeskot.

ge-quollen (~✓) part. p. od quellen.

Wer (~) m E₃ jen tál. oštej, kopí házecí.

Ger..., ger... ("..." ve slóž. so s a u I. tál. -topf m a) hlava házecího kopí; b) hlava terce při házení kopím; -kammer f prov a) = (Gerabtammer; b) = (Zacrijei; -wcrfen n házení oštejem.

Ge rad..., ger rad... (~)"... (~) an adv. -an temmen primo přijiti; -(c)auf adv. primo nahoru; -(c)aus adv. zrovna, primo; -te ans) auf et. tošgeben jiti primo na co; -ans geheut: a) jdouci primo; b) fig. upřímny, přímý; -cijen n ⊙ béd rovný poríz; -flügelig a zo. rovnokrídly; -flügler m zo. hmyz rovnokrídly, hnavz přímokrídly; -führung f ⊙ přimě vedení; -führungstangen fpl. tokomot. = -führungstange; -(c)halter m přímidlo; -(c)hin adv. primo, zrovna; fig. bez ohledu, bez obalu; -hörung a zo. rovnorohý, s rovnými rohy; -fcimig a bot. s klem -klíčkem n zárodkem přímým; -lauf m: a) primý beh; b) rovnoběžnost; -lanfjg a bot. a) rovno-bežný; b) = -fcimig; -laufig a primý, primo bežici; -linicht, -linig a primóčary n rovno-; -linigkeit f primočárnost; -macher m přímidlo; -messer m ⊙ = -cijen; -richten n, -richtung f rovnání, přímení; -nafjg a rovnosny; -schnäbelig a zo. rovnozoby; -sint m primá mysł, přímost, otevřenost; -sinnig a primý; -stellig a sudomistý; -c über adv. práve naproti; -(c)weg adv. bez okolků, bez obalu; -winkelig a math. pravoúhly; -zaßlig a math. sudý; ~ sudostupnity; -zu adv.: a) primo; b) fig. primo, zrovna, bez obalu, bez okolků.

gerad (c) (~)~) a D₂,₁₃ 1. (topak krumm), přímý, rovný, adv. primo, zpríma, rovně; ~ wie eine Słerje rovný jako svička; síd - halten (f wie ein Zted) státi rovně z zpríma (jako svička); voy. den Kopf -! hlavu vzhůru; ~ Linie primá čára, primka; ich tumele ~cyn Weges von Hanje picházím primo z domova; kolmý; ~ legen (e liegen) machen z richten (n7)primiti, (na)rovnatí; (wieder) werden vzprimiti se, narovnatí se; ~er Tarm = Majtdarm; Prv. mit ~em Züngern verbunden umriti hladem v poctivosti; in ~er Linie von Z-m abstammen v primé posloupnosti od koho pocházeti; Erbe in ~er Linie dělie v přímem posloupenstvi. 2. fig. primý, upřímny, poctivý, čestný; ~ heraus fagen fici primo n bez ostvělu n bez obalu; ~ heraus (e ~ zu gesagt), es ist e-e Liige upřímne receno, jest to lež; Z-m e-e Wahrheit ~ heraus fagen fici komu pravdu do oči; mit der Zprade ~ herausgehen své měníní primo n upřímne fici; fig. den ~cyn Weg gehen jiti zpríma, jednatí n mluviti bez obalu. 3. sudý; ~ Zahl suda; ~ oder ungerade Zahl suda nebo licha; er läst füng ~ seut jest mu všecko pět, nebére nie

prísně; wir wollen ~ Rechnung machen zarovnejme n zaokrouhleme účet. 4. zem. adv. právě, zrovna; er traf ~ in die Mute der Scheibe trefil do samého prostředku terče; das ist ~ meine Ansicht to jest právé mé měníní; ~ um 5 Uhr právě o páté hodině; ich will nicht ~ fagen nechci právě fici; er ist nicht ~ mein freund není právé mým přítelem; das ~ Gezentheit pravv opak; ~ das Gezentheit právě opak; das femnt ~ redt to príchází právě vhod n jako na zavolání; das femnt mir ~ so vor, wie... to mi právě tak připadá, jako...; es ist ~ ein Jahr je tomu právě rok; er hat es nicht gehau, ~ weit ich es wünschte neudělal toho právě proto, že jsem si toho žádal; warmum thust du es, und ~ jetzt? proč to děláš a k tomu (ještě) ted?; ich bin ~ fein großer freund vom Baden nemohu fici, že bych mêl velikou zálibu v koupání; ~ als wemt... zrovna jakoby... 5. nach(-)~ po malu; nach~ fěnnten wir gehen mohli bychom pomalu jiti; das muſſteſt dit nach~ wijfen to bys konečně mêl věděti. 6. mit ~ (rechten) Dingen geht das nicht zu to není samo sebou, to není v pořádku, v tom néco vězi. — II. s Gerade f E₂₂ 1. = Geradheit. 2. math. přímá čára, přímka. 3. (vždy 3sblainičně) práv. ženskému pohlavi napřed patřící díl dědictviet.

Ge-rade...; ge-rade... (~)"... (~) an adv. ~wohl n sen ve spojeni: aufs ~wohl na zdařbüh, na slepo, + + za Gerathewehl.

Ge-radheit (~)~) f E₁₈ bez pl. 1. přimost, rovnost, sudost (v gerade). 2. fig. ~ des Herzens upřímnost, přimost, poctivost srdee; Mangel an ~ neuprümnost.

Ge-räſſt(c) p (~) n E₃, E₇ bez pl. prov. J = Zetergeichrei.

Ge-rähme (~) n E₇. Gerähms (~) n, sg. D₆, pl. E₁ mřežov(anth), mříže(ni).

Ge-raid (~) n E₃ prov. J = Gerent.

Ge-raniace-en (~-~) [It.] fpl. E₂₂ bot. kakostovité.

Geranium (~)~) [It.] n (p m) E₁₃ bot. kakost, čapi nůsek.

Geranium... (~)~... ~öL n kakostový olej.

Ge-rank(c) (~) n E₃, E₇ bez pl. 1. = Ranken. 2. uponky', -oví.

ge-rannt (~) p. p. od rennen.

Gerant (an žeran) fr. m E₂₅ obchodvedoucí; zem. ~ e-r Zeitung odpovědný vydavatel n re-daktor časopisu.

Ge-rappel f (~) n E₇ bez pl. hlomoz, hluk.

Gerardie (~)~) [It.] f E₂₂ bot. gerardief.

Ge-raſſe (~) n E₃ bez pl. zuření.

Ge-raſſel (~) n E₇ bez pl. řinčení, řinkot, chrest (řetěz n zbraně), hrčení, hrkot, rachot, lomoz.

Ge-räth (~) n E₃ nádobí, nářadí, náčini, potřeby, nástroje.

ge-räth (~) 3. pers. praes. od gerathen.

Ge-räth... (~)"... -auffeher m dozorce na nářadí; -holz n dříví na nářadí; -kammer f a (kampettammer) komora na nářadí; b) prov. = -Wäschetammer; -kasten m skříň na nářadí; -ſtict m násada k nářadí; -turnen n, -übun- gen fpl. cvičení n těloevik na nářadí n s ná-

ge-rathen]

— 1059 —

[Ge-raune]

Radim; ~verzeichnis n. ↗ popis n. seznam n
rejstřík nářadí o potřeb.

ge-rathen (~↓~) I. (n.) in C)7 (præes. tež d. C)13) an
o auf o et. ~. 1. přijiti, dostati se kam n. do čeho,
octnouti se kde n. V čem, upadnouti do čeho; in Ar-
mut ~ octnouti se v chudobě, schudnouti,
upadnouti se v chudobu, přijiti na čebrotu;
ins Clend ~ octnouti se v bidě, upadnouti
v bidu; in Bergeßenheit ~ přijiti n. upadnouti
v zapomenuti; in e-e řalle ~ dostati se n. pad-
nouti do pasti, octnouti se v pasti; mitten
unter diese Lente ~ padnouti mezi ty lidi, ocit-
nouti se mezi těmi lidmi; in jöhlumme Hände ~
dostati se do špatných rukou; in Verfall ~
scházeti; an e-e faljide Adreſſe ~ dojiti na ne-
pravou adressu n. do nepravých rukou n. na
nepravé místo; an den Betreifstab ~ přijíji n.
žebrotu (n. na mizinu), vyjíji na žebráckou
hůl n. palici, dožiti se žebrácké mošny; an
J. ~ setkati se s kym; das Erbe ist an den Žehu ~
dědictví přešlo n. na syna; an cinander ~ setkati
se, utkati se (v boji), pohádati se, dáti se n.
dostati se do sebe, chytnouti se, padnouti
se (spolu); sie sind hart an cinander ~ dostali
se do sebe, vjeli si do vlasů; anf e-n Abweg
a jalschen Weg ~ octnouti se na sestí. zablou-
diti; er gerieth auf den Einfall o den Sedanten
pripadl na tu myslénku, připadło mu (na
mysl) (že...); auf den Leim ~ jít i chytiti se
na lep; plav. auf den Grund ~ uváznouti na
mělčině; plav. auf e-c řippe ~ naraziti na
ůskali; plav. auf den Sand ~ uváznouti v písku;
aus der Bahn ~ vyšinouti se n. vymknouti
se z dráhy, vyjetyi z kolejí; anſter ſa ~ býti
běti sebe: a) (vzotekom); b) (radostí); býti n. vytr-
ženi; vor Entzücken iber et. außer sich ~ býti
u vytrženi nad äm; in Angit ~ strachem býti
pojat; er gerieth in Angst dostal strach, strach
se ho zmocnil; in Begeisterung o Schwärmerei ~
rozničiti se, rozhniti se, nachdnen se; in
Brand ~ zahořeti, zaplanouti, chytiti, vznititi
se, zanititi se; das Haus gerieth in Brand dům
se vzňal (plamenem); in Fener und Flammen ~
rozničiti se, rozohniti se, rozplameniti se,
rozjařiti se; fid in die Haare ~ dostati se do
sebe. vjeti si do vlasů, chytnouti se, padad-
nouti se (spolu); in Harnisch ~ rozhněvati se,
rozdurđiti se, rozkatiti se, rozlíti se, dopá-
liiti se; in Dige ~ vzkypěti, rozhorliti se,
dopaliti se, dohřáti se; in die Alemme ~ octnouti
se v tísni; in der Lente Mund (e p Mäuer) ~
nadělati si ſeči, přijiti do (lidskych) ſeči:
in e-n Moraſt ~ uváznouti v bahně; in greifen
Schaden ~ míti n. utrpěti velikou škodu; tieſi
in Schulden ~ zadlužiti se, do dluhů se dáti,
v dluhy zavaditi n. zajiti n. zabřisti (po krk),
nadělati n. nasekati dluhů; in Schweiſ ~ za-
potiti se; er war so in Schweiſ byl tak za-
pocen; ins Stocden ~ (uváznouti; in Ztreit ~
dostati se do hádky, pohádati se; es ist in
Bergeßenheit ~ zapomnělo se na to, upadło
to v zapomenuti; in Verlegenheit ~ octnouti
se v rozpacích, býti na rozpacích; rsk. in
Berluſt ~ ztratiti se; in Verwirrung ~: a) při-
jiti ve zmatek; b) fig. býti pomaten; voj
die Truppen geriethen in Verwirrung ve vojště
nastal zmatek; er ist mit ſ-m Kopſe in ein

Weivenneſt ~ píchl do vosího huńzla n. mezi
vosy; in Wutt ~ rozlíti se, rozkatiti se,
rozvztekli se; er geräth in Bern dostává
zlost; das Schiff gerieth durch den Sturm nach
Zechitland loſt houí zahnána byla do Skotska;
wenn er iber die Bücher geräth jakmile zal ze
n. se dostane do knih, jakmile se dá do čteni;
š-m iber die Caje ~ okráſti koho, odeiziti komu
penize; der Weißt des Bernes geräth iber ihn
hnej jev premahá n. se ho zmocnuje; unter
die Heinde ~ upadnouti do rukou neprátel-
ských, octnouti se mezi nepráteli; fig. unter
die Räuber ~ upadnouti mezi lotry: n. z m. e-
Hanje ~ (lep. femmen) nabyti náhódou domu;
m spr. přijiti k domu (nevěda jak); ich bin
webſteil daž nabyt jsem toho n. příſel jsem
k tomu lacino; es wird zum Argernis ~ aus-
ſchlagen) způsobí to pohorseni, bude to na
pohorseni. 2. (gut ~) po)dařiti se, pověſt
se, z-se, postěſti se; die Arbeit ist ihm gut ~
práce se mu (dobré povedla n. zdarila; gut ~
práce dařiti se; schlecht ~ nepodarilý, nez-
darný; weßt ~ Kinder zvedené n. zdarne
deti; nicht ~ er Mienh, nicht ~ es kind nezdar-
2. radno, záhodno; es wäre ~ für Sie, das An-
erbieten anzuhehnen bylo by radno n. záhodno,
abyste prijal nabídku; es wäre für ihn ~ er,
sich zurückzischen udělal by lépe, kdyby couvl;
das (e-fie wäre nejlépe by bylo; es ist nicht ~,
mu... neni radno, aby... n. s. inf. — III. p. p.
od rathen.

Ge-rathewohl (~↓~) n. obv. jen v: auſß ~ na
dzárühn, mané, na slepo, bez úcelu; auſß ~
ſchießen Pánubohu do oken stříleti; auſß ~
ſpazieren gehen toulati se.

Ge-räths... (~↓~) = Geräth...

Ge-räthſchaft (~↓~) f E₁s = Geräth.

Ge-räthſchaften... (~↓~...) -conto n. účet
z náradi.

ge-räthſt (~↓) 2. pers. præes. od gerathen.

Ge-räuch † (~↓) n E₃ 1. = Rauh. 2. =
Räucherwert.

Ge-rauſ(c), Geräuſ(c) n bez pl. = Rauſerei.

Ge-raum (~↓) a D₂,₃ 1. = geräumig; die ~c
Zee siré more 2. geräume Zeit drahný čas; vor
~er Zeit pred dánvými časy, přede dávnem;
jeit ~er Zeit ode dávna; jeit ~en Zahren ode
dávna, po mnoho let.

Ge-räumig (~↓~) 1. a D₁,₃ prostorný, pro-
stranný, veliký, širý, rozsáhlý, rozlehlý; ein
Zaat ~ genug, um hundert Personen in sich anzu-
nehmen sin dosti veliká, aby se do ní vešlo
sto osob, sin aspoň pro sto osob; ~ wohnen
volný byt míti, pohodlně bydliti. — II. s Ge-
räumigkeit E₈ prostranost atd.

Ge-räumtich (~↓~) a D₂,₃ = geräumig.

Ge-räumte (~↓~) n. E₈ bez pl. 1. novina,
kopanina, úlehlí, -ina, klučenina, paseka,
mýtina, průseč, -k. 2. lov. cesta prosekaná
lesem.

Ge-raune (~↓~) n. E₇ bez pl. šeptání, šuškání,
šepot, šum.

*

Geränſch!

— 1060 —

[gerécht

Geränſch (~) n E. 1. šramot, -ceni. šum ot). šus-tot), chrest (ot), šelest (ení), frámus; harce ~ hřmot, hluk, beim geringsten ~ při nejslabšim zasustěni; feru vom ~ der Welt leben žiti vzdálen hluku světa; lautes ~ maden hlučeti; nußt das leiseste ~ maden ani se nehýbati, ani nehles-nouti, ani nedutati. 2. lov. = Geschlunge; prov. = Eungeive.

Geränſch..., geränſch..., (~) ... liebend a
mujicí hluk; hřmot; ~ los a bez hluku
hřmotu, tiehý; toſe Wehning tichý byt; toſe
Wirten tiché n skromné působení; ~ losigkeit f
nehřmotnost, klid, tichost); madher m
hřmotil, kdo tropí n dělá hluk; kdo (s čim)
nadělá (mnoho) hluku; ~ voll a hlúčny,
šumňy.

Geränſper (~) n E. bez pl. chrechlání,
chusní, elkot, odkašlávání (= Räuspern n).

Gerb c)~; gerb (c)~; (~) ... arbeit /vydě-
dělá(vá)ni; ~ bad n lázeň kvydělá(vá)ni; ~ banſ
postruh; ~ baum m koželužský špalek; ~ bcrei
kase k vydělá(vá)mi; ~ brühe f tríselnice,
břečka vydělávaci; ~ cisehrinde f dubová
kůra k vydělávání; ~ ejen n postruhovací
nuž n železo, postruhovací; ~ fabrik f kože-
lužna; ~ faſſ n sud k vydělávání; ~ fett n
bába; ~ flinſſigkeit f tekutina tríslová, trísel-
nre; ~ gefäß n nádoba n kád k vydělávání;
~ gegenstand m předmět koželužský; ~ ham-
mer m palice koželužská; nut. karbovaci
klalivo. pemrlide: ~ hanſ n koželužna;
~ herd m nut. karbovaci nistěj; ~ hobel m
ůtorní hoblik; ~ kammer f koželužna; ~ kraft f
tríselnost, ~ funkt f uměni koželužské, kože-
lužství; ~ focate n místo na vydělávání;
~ tohe f = Gerberhe; ~ materialien npl. trís-
loviny, hmoty tríslové; ~ meß n moučka
k vydělávání; ~ methode f methoda n způsob
vydělaní; ~ mittel n prostředek k vydělaní,
trísle; ~ müßte f stupník n tríselné stoupy;
~ operation f (výkon) vydělaní; ~ pflanzen fpl.
rostliny tríselnaté n tríslové; ~ práparat n
přípravek vydělávaci; ~ procedur f vydě-
lávání; ~ product n výrobek vydělaný;
~ cinde f tríslo; ~ jaunc a: ~ jaunc Sal, chem.
tislan; ~ jänre f chem. kyselina tríslová,
~ ſaarchaltig a obsahující kyselinu tríslo-
svou. ~ staßl m: a) struh, železo stru-
hovací, ocel hladící, liční železo; b) ocel
kovaná n polírovaná| n kerbovaná|; ~ toſſ m
tríslovina, jiršina; ~ toſſartig a tríslovitý;
~ toſſprühe f břečka tríslovinová; ~ toſſ-
haltig a tríslovinatý, obsahující tríslovinu;
~ toſſreich a tríslovinatý, bohatý tríslovinou;
~ toſſverlust m ztráta trísloviny; ~ ilube f
koželuzna; ~ substan f tríslovina; ~ theorie f
theorie vydělaní; ~ verfahren n způsob vy-
dělávání; ~ vermögen n tríselnatost; ~ vor-
gang m (postup) vydělávání; ~ zitung f kože-
lužske noviny; ~ jweck m účel vydělaní.

gerben (~) C, I. ~a vydělávati (kážo); de
Brüte břečka k vydělaní; fig. 3-m den Budel
(e das Hell o die Hant) ~ vydělati kůzi, vy-
biti a vypráskati komu. 2. hat Stahl ~ (v) garen,
raſſinieren vydělávati, raſſinovatı. 3. hat. =
polieren, brennieren. 4. mlyn. Zpelt ~ młynskými
f ameny spaldu loupati. 5. = gaffeln 2. —

II. f a student. zvraceti, f honiti Davida. dá-
viti, p bliti. — III. % G ~ n E7 bez pl., Ger-
bung f E18.

Gerber (~) m E. 1. (Sch, Notb) ~ koželuh,
usennik, (Weiß) ~ jirchář, (Zámich) ~ zámí-
ník. 2. zo. Prionus coriarius pilura obecná.

Gerber... (~) ... ~ baum m bot Rhus coriaria
škumpa koželužská; ~ cäſalpinia f bot. Cacsal-
pinia coriaria sap koželužní; (drahy) ~ gaffe
v Jirchářich n Praze]; ~ gefesse m tovarys
koželužské; ~ gewerbe n koželužstvi; ~ grube
jáma na kůže n koželužská; ~ handwerk n
koželužství; ~ flinme f bot. Gordonia krosteň,
gordonie†; ~ tohe f tríslo koželužské, dubice;
~ loheſchneidenaſchine f rezačka n řezadlo
na tríslo; ~ meſſer n nůž mizdřici; ~ miſt m
hosp. hnůj tríslový; ~ myrte f bot. Coriaria
myrtifolia: a) kožarka myrtolistá; b) myrta
obecná; ~ strauch m hot a) = morte; b) =
baum; ~ zumach m bot. = ~ baum; ~ tole f
p koželužský pes; fig. jid erbrechen (o spr. tězen)
wie e-e ~ ſele bliti jak(o) Diana; ~ weide f
bot. = Baunneide; ~ werkstatt f koželužna;
~ wolle f text. vlna jirchárská, jircha; ~ ei-
tung f koželužské noviny.

Gerberei (~) f E18 1. koželužství.

2. koželužna.

Gerberei... (~) ... ~ abſälle mpl. odpadky
koželužské; ~ anſlage f zření koželužny;
~ beſiſer m držitel koželužny; ~ betrich m,
~ gefäßt n = (Gerberei) ~ utenſilicm pl. po-
treby koželužské; ~ werkſühricm koželuž-
ský diſlovedouci.

Gerbertur ~ (~) [ſpań.] f E18 odpadky
(zboži), brak.

gerecht (~) I. a D2, 3. 1. trochu † (obv. praeclativně)
vhodný; der Hnt iſt mir nißt ~ klobouk mi
dobře nepadne; der Ztöpet iſt ſir die (Zſumung
der) ſlaſde ~ zátka w odí lähve; der
Reſt m-s Brüders wurde mir ~ gemacht bratrův
kabát byl pro mine upraven n na mine pře-
ſit (n předělan) iſir et. ~ jein hoditi se i ſe čemu;
řieſe Miedledien iſud für unjeren ſchubel ~ tyto
nápěvy se nám hodil n jsou pro nás; in allein
Zäten(n) ~ jein být ve všem zběhly n obezenály
n hořený; hoditi se ke všemu; ~ die ~ Žmunde
vhodna hodina. 2. spravedlivý:
a) (o věcech) ~ c Ansprüche haben auf et. mítí spra-
vedlivé nároky naſ, po právu se čeho domá-
hati; b) (o osobách): ~ maden ospravedliniti
Prv. (Sutt läſt die ſonne scheinen iiber Gerichte
und langerichte Pán Bůh slunci dává svítiti
na spravedlivé ſi na nespravedlivé, Pán
Bůh vždycky rozdává, i když nemá komu;
gegen Alle ~ jein býti (stejně) spravedliv ke
všem, býti nestranný ke každému; ~ er Michter
spravedlivý n nostranný soudce; ~ m-m- mer-
ten: a) učiniti po právu komu; b) dáti ná-
hradu komu, mspr. odškod(n)iti koho; e-t Saſſe
werden: a) dostičiniti, vyhověti čemu; b) (in
Anhängt bringen) uvážiti, bráti řeňi k čemu;
o Bohu ~ er Sott! spravedlivý Bože! Bože
můj!; ~ er Himmel! nebesa? (Den Verhältnissen
anacmenen) ~ c Straſe spravedliv n zas loužený
trest. 3. = gemein 1.; was Jhnen gemech iſt,
iſt mir ~ co Vám je libo, je libo mně. 4. lov.
die Spr iſt dem Hunde ~ pes dobře tähne,

Ge-rechtigkeit

— 1061 —

[Ge-richt

pes dává se (horlivě) po stopě; in e-m čade ~ obeznály, zkušený, honený v čem; fähren ~ lov. dobré najtíči stopy zvěre. 5. ~ ganž ~ adv. zajistě. ~ II. s Gerechter m, Gerechtfert D₂₁₃ muž spravedlivý, spravedlivec; f (žena) spravedlivá. ~ III. s Gerechtheit ~ (~²) f E₁₈ vhodnost, pímcřenost; zemř. ve složeních důkladná znalost coho n zběhlost v čem.

Ge-rechtigkeit (~²⁻) f E₁₅, 1. spravedlivost, spravedlnost, ~řečtějící spravedlivost soudova; ~čincě uryčit práv. spravedlnost výměru; 3-m ~ wideriahren lassen učiniti komu po právu, zjednati právo komu, za spravedlivé učiniti komu, práv býti komu; ~ mušš walten Prv. co právo chce mítí, to musí jítí; die ~ jůngt dliegen und läst die Hummeln durch velkému zloději hej, malému běda!; die (Sittin der) ~ bohně spravedlnosti, Spravedlnost, poet. Themis; 3. der ~ übterliefernt vydati koho (do rukou) spravedlnosti n soudu. 2. právo (poskytnuté n příslušnému komu); často ve složenínách: Druh~ právo tisku.

Ge-rechtigkeits..., ge-rechtigkeits... (~²⁻⁻) ~gefügt n cit pro spravedlnost; ~hand f ruka n rameno spravedlnosti; ~liche f łaska k spravedlivosti; ~licbend a spravedlnosti milovný, spravedlivý; ~pflege f pěče o spravedlivost, soudní spřáva o opatření.

Ge-rechtmachung (~²⁻²) f E₁₅, Ge-rechtwerden (~²⁻²) n E₇ bez pl. ospravedlnění.

Ge-rechtjame (~²⁻) n E₇, = Gerechtigkeit 2.

Ge-rechtjamkeit (~²⁻⁻) f E₁₈ prov. s = Ge-rechtigkeit 2.

Ge-rede (~²⁻) n E₇ bez pl. 1. pověst, řeč (zem.) o kom. nechvaluál, pomluva, klep; es geht das ~, daš... koluje pověst. že... povídá se, že...; sich ins ~ bringen nadělati si řeči, dáti se do lidských řeči; eine Frau ins ~ bringen zenu (n pani) do řeči priváděti, ženu ostouzeti, auf das ~ der Lente mušš małts geben lidských řeči neřebe dbáti; ummühes o alberneš ~ žvanění, blábolení, planá n daremná řeč; made doh dauncae teint ~ nemlov (mnoh.) o tom; zu viel ~ zu Gunsten einer Zade madt jie verdädtig kde velké řeči, tam málo z véci; mnohno mluvíš, neprodávámt plátna.

ge-reden skoro † (~²⁻) ¼ C₁₃ neodl. = ver- præchen.

Ge-rege (~²⁻) n E₇ bez pl. 1. stálý ruch. 2. lov. naháňení ptactva.

Ge-regne (~²⁻) n E₇ bez pl. dštění, (stálý) děst.

Ge-reibe (~²⁻) n E₇ bez pl. (stálé) tření.

ge-reichen (~²⁻⁻) n (b) C₁₂ neodl. (s'působiti (co), příspeti, býti k čemu; das wird zu jeinem Beifen ~ to bude k jeho dobrému, to mu bude k dobrému, to mu prospěje; das gerechtd. im zum Verderben to mu było na záhubu, to se mu stalo zhoubným n osudným; dieje That gereidt ihm zur Gere tento čin mu dělá čest ~ mu přičiní uti est mu ke uti; 3-m zum Radbouchele ~ škoditi, na škodu n na újmu býti komu; 3-m zur Schaube ~ dělati n puso biti hanbu n ostudu komu, býti k hanbě soudu, hanobiti, ostouzeti koho; es gereidt mir zum Vergnügen (daš...) jest mi potěšením (m, že...); 3-m zum Vorheite ~ býti na prospěch, pro-

spívati komu; es gereidt mir zur Zufriedenheit uspokojuje mno to. jest mi zur Zufriedenheit; es kann dir nicht zum Verwurst ~ za to tě nikdo nepokáre; to ti nebude k hanbě.

Ge-reim(c) (~²⁻) n E₇, E₇ bez pl., Gereimjet n E₇ bez pl. = Meimerei.

Ge-reiße (~²⁻) n E₃, E₇ bez pl. 1. trhání. 2. obv. es ist ein ~ um diese Waren lidé se o to zboží perou; jest shon n šańka po tom zboží; to zboží de (jak) na dračku; es ist ein jermüliches ~ um ihn lidé se o něj jen n zrovna trhaji.

Ge-reiztheit (~²⁻) f E₁₈ bez pl. podráždénost.

Ge-renne (~²⁻) n E₇ bez pl. 1. pádění, běh ata. (= Rennen). 2. = Gerinne A.

Ge-rent(e) (~²⁻) n E₇ (E₇) bez pl. výtěžek solivären k výžive dělníků, ve prospěch chudých ata.

gerenen (~²⁻) n₃, C₁₂ neodl. es gereut mich es gelagt zu haben (o daš ich es gejaßt läbe) lituji; že jsem to fekl; es gereut ihn deselben lituje n žel toho, jest mu toho žel; lassen Sie sich Ihre Mühle nicht ~ nelitujte (svého) namáhání; Prv. zu viel reden hat Blanden gereut od mnoha mluvení hlava bolíva; wer faust, was er nicht fann, mušš wieder vertanzen, was ihn gereut zu nastojte koupíš, a hořem zaplatíš.

Ge-rent (~²⁻) n E₃ (= Reubruch) novina, kopanina, klucínka; ~ um Walde myf, paseka.

Ge-reut... (~²⁻⁻) ~genojs m klučovník, kpanicář; ~ordnung f rad pasečný n mýtný.

Gereutern top. (č) Jitronice.

Gerfalk (~²⁻) [fr.] m E₂₀ = Gerfalk.

Gergel (g) m E₆ bed. 1. zejk, drážka útorní, vtírka, paz. 2. ~famm, ~messer.

Gergel... (~²⁻⁻) ~famm m, ~messer n útorník, vtěrák, zejkovec; ~tiefe f hloubka zejku.

gergelu (g) v₆ C₁₂ zejkovati.

Gerhab (~²⁻) m E₃ rak. poručník (= Vermund).

Gerhabjchaft (~²⁻) f E₁₈ rak. poručnictvi (= Vermundnachricht).

Gerhard (~²⁻) npr. m E₂₅, id.

Gerhardskraut (~²⁻) n E₂₅ = Baumtropf.

Gerhart (~²⁻) npr. m E₂₅ = Gerhard.

Ge-richt (~²⁻) n E₃ I. 1. a) jídlo (no stál nesené), pokrm, krmě, ústroj; b) mísa s jištěm; cít ~ žijde rybe (na míse); cít ~ Gemilje leneina. 2. lov. oko, smečka, sklonka, lapačka (= Tchute). ~ II. soud: 1. a) richtende Behörde (taufnerdertlîcheš ~ (mimo)fádný soud; bejendere ~ zvláštní soud; privilegiertes ~ výsadný soud; ~ erster o zweiter Anstand soud prvé n druhé stolice; e-e Zade ver ~ bringen přednésti co soudu, bei den ~ en Hilfe führen u soudu pomoci se domáhati; 3. ver ~ ferdert o faden pohnati koho k soudu n na soud; 3 beim ~ verlagen žalovati (na) koho u soudu; vor ~ er Scheinen k soudu státi n se dostaviti; vor ~ stellen pohnati k soudu; vem ~ le gegevprechen o verurtheilt werden býti soudem žaloby sproštén n osouzen; b) (Secaf der Gerichtsverbandungen) e-e Zade im effenent o verlöffelten n verhandeln projednávati vœc pri verejném n tajném přeličení; F = Abtritt 3.; c) (Gerichtsěitung, Verhandlung und deren Ergebnis) ~ lalten konati soud; ~ halten o

[ge-richtlich]

— 1062 —

[Ge-richts...]

zů [z] jígen über S. souditi koho; ein strenges über J. ergehen lassen prísný soud na koho vydati. přísně koho souditi; (ras gejalleda) heitbeho rozsudek; d) mit J-m ins über gehen dáti „vziti“ na soud. souditi koho; jižingtes - poslední soud; Gettes -c Boží dopuštění tresty soudy Boží; das ewige - večen zatracení; † = Ge-rechtleit; F achten Sie nicht zu jürenge mit ibm ins -! nesudice ho přiliš prísně! 2. das bohe - (asgat) sibenice (v Hechgericht). 3. soud moc, pravomoc, jurisdikey. 5. = Gerichtsbejirt.

### ge-richtlich (~~z~~) a D., soudní, n soudu; D. - belangen v verfolgen dobývati právem n soudem, nastupovati na koho pořadem práva. soudně stíhati koho; -c Verfolgung nastupování pořadem práva, soudní stíhání; -c Črág skládání k soudu; -c Verfahren soudní řízení, soudní jednání; -c Psychologie psychologie soudní, psychologie zlocinu; -c Sílje fanden hledati pomoci n ochranu u soudu, soudu se dovolávati; - durchlegen, das... soudem vymoci, aby...; D. - verlassen k soudu pohnati koho.

### Gerichts..., gerichts... (~~z~~) -abgeordneter m soudní zřízenec v vyslance; -dien fpl. soudní listiny spisy, akta|; -actengehilfe m soudní písar; -actarius m soudní aktuár; -adjunct m soudní adjunkt| příručí, přisudí; -amt n soudní úřad, soud; -arzt m soudní lékar; -ärztlich a: -ärztlicher Dienst služba soudního lekaré; -anschluß m vysvětovací výbor soudní; -bank f soudní lavice; -bann m okršlek pravomoci (soudní); -beamte m úrední soudní n u soudu; -bediente m soudní služebník; -besch m soudní rozkaz; -behörde f soudní úrad; -beisifer m soudní přisedici; -betannt a soudu známý; -berg m hora, na níž se konaly soudy; -bescheid m soudní výměr; -bejchuß m soudní usneseni; -bezirk m soudní okres n okr.-ek; -bote m posel soudní od soudu; -branch m obyčej při soudu n soudní; -buch n soudní kniha -k protokol; -chemiker m soudní lučebnik; -commissarius m soudní komisár; -commission f soudní komise|; -competenc f kompetence n příslušnost soudu n soudní; -confulent m soudní rádece, poradník soudní; -dicner m sluha při soudu n soudní; -director m ředitel a správce soudu; -cid m soudní přísaha, přísaha před soudem; -cinsüffrang f uvedení soudův; -cinsüffrungs commission f komise soudy uvozující; -cintheitung f soudní rozdělení; -erecentor m soudní vykonavatel; -seier f, -serien fpl. soudní prazdiny a poklid; -folge f soudní právo; -formel f soudní formule; -frohn m = -dicner; -gang m průběh soudu, soudní jednání n konání; -gebände n soudní budova, soudovna; -gebüren fpl. soudní politiky; -gebranch m soudní zvyklost n obyčej; -grenze f hranice soudního okrsku; -halle f soudní sín; -halter m soudce; -haltung f souzení, soud; -handel m: a) soudní věc záležitost; b) soudní pre, soup, proset; -handen: zu handen erlegen složiti k soudu; -haus n soudní dům, soudnice (=gebauet); -herr(in f) m (nejvyssjí) soudce, pán soudu;

### -herrschaft f: a) soudní pravomoc; b) = -heir(n), -herrschaftlich a týkající se (nejvš) sáho sounde, soudcovský; -haf m sborový, soudní dvůr; -bei des Geidwernengerichtes soud při porotě, sbor soudcov při soudě porotním; -inhaber m majitel soudu; -inhabung f majetnictví soudu; -injegel n soudní pečet; -instruction f navedení pro soudy, soudní naučení; -inventar n soudní popis; -kammer f soudní komora; -kanzlei f soudní kancelář n písárna, soudnice; -karte f soudní mapa; -koſten pl. soudní útraty n náklady; -koſtenvorschrifſ m soudní záloha; -krefn kříž označující hranice soudního okrsku; -lehen n soudní manství; -leiter m místo soudi; t. t. (Begirt) -Gerichtsadjunct als -leiter řídi c. k. adjunkt soudu (okresního), řízením c. k. adjunkta soudu (okresního) -local n soudní sín místnost; -obrigkeit f soudní vrehnost; -observanz f soudní zvyklost n zachování; -ordnung f soudní řád; -organisation f řízení soudní; -organisationungs commission f komise soudy zřízující, soudní zřízující komise; -ort m místo soudu n soudní, sudistě; -person f soudní osoba; -personal n soudní osoby n úřednictvo; -pflege f soudní správa, soudnictví; -pfleger m = -halter; -plaß m soudní místo, sudistě; -prais f soudní praxe; -protokoll n soudní protokol; -rath m soudní rada; -regulierung f sporádání soudův; -jaal m soudní sín, soudnice; -jache f věc soudní n náležitá soudu; -jajs m. -jasse m příslušník n poddaný soudu; -jaß m prov švce; -Ridder; -schoppe m porotce, pisedici soudu; -schranke f ver den jochranten jehen státi před soudem; -schreiber m soudní písar, písat při soudě; -schreiberent n, -schreiberei f soudní písarství; -schultheiß m, -chatze m rychtář; -siegel n soudní pečet; -süßung f soudní sezeni n zasedání; pente ijt teime -jumung dnes soud nezasedá; -poroteln fpl. = -gebren; -prache f feč u souda obvyklá; -prengel m soudní obvod (= -birt); -stand m: a) soud (příslušný); diec Zade gebot nicht vor diesen Gerichtsstand pre nepatři před tento soud n tuto soudnou stolici; im ersten Gerichtsstande abgeurtheit werden v první instanci n první stolici odsouzen být; b) příslušnost k jistěmu soudu, odvislost od jistěho soudu; -statt f, -stätte f: a) místo, kde soud koná, mspr. odbývá, sudište: b) = -Ridußt (c) = -berg; -stelle f = -jat n; -jil m sloh soud n pravnický; -stillstand m nejiti n mlčeni práv, přiroci soudní, zastaveni běhu soudního, soudní poklid; -stube f = -jaal; -stuhl m soudní stolice: a) sídlo soudu; b) soud; c) obvod soudní; -taſel f soudní deska n tabule; -tag m den soudu, den soudního tizení; -tare f soudní taxa; -termin m soudní obdobi; -üblisch a u soudu obvyklý; -unkosten fpl. soudní náklady; -unterſtan m = -jaß; -verfahren n soudní jednání n řízení; -verfassung f řízení soudů n soudní; -verhandlung f soudní rizení; -verwalter m = -halter; -verwaltung f soudní správa; -verweſer m = -halter; -verweitung f = -haltung; -vogt m fojt|, rychtář|; -vogtci f

ge-richt(s)bar]

— 1063 —

[ge-rinnen]

rychta; ~vollzicher m soudní vykonavatel; ~vejsn n soudniectví; ~wundarzt m soudní ranhojič; ~zeitung f soudní noviny; ~zeuge m soudní svědek; ~zubchöriger m příslušný k soudu, soudní příslušník; ~zuständigkeit f příslušnost soudní; ~zwang m soudní (do-)nucení; ~zwängig a soudu n soudní moci podrobený.

ge-richt(s)bar† (~-) I. a D₂,₃ soudní moci podrolícně; k jistěmu soudu náležející. — II. s Gerichtsbarkheit (~-) f E₁₈ pravomoc(nost), moc soudní; gečert nicht unter j-c Gerichtsbarkheit není z jeho soudu; G. in Abhängigkeit auf Verbrechen soudní moc v příčině zločinuv.

gerieben (~-) I. 1. p. p. od reizen. 2. = durchtriesen. — II. s Geriebenheit f = Durchtriesenheit.

Gericm (~) n E₃ bez pl. řemeny, řemení.

gericren (~-) [l.] ¼r C₁₂ jich ~ = be-
nehmen II. 1.

Ge-rieſſel (~) n E₇ bez pl. 1. hrčení. 2. (ye slož., na př. Abelde-); mlha padající se stromů.

ge-richth (~) impf. od geratenh.

ge-ring (~) I. a D₂,₃ 1. malý, skrovný, nepatrný, titěrný; ein ~es řieber slabá horečka; ~es Getreide zadina, zadní obilí; von ~em Belange nepatrný; der Regen wird ~er děst ustává; ein ~er Preis nízká cena; um e-n ~en Preis lacino, levně, F za fatku, za pac; ~an Gewicht lehký (na váhu); ~er werden zmenšiti se; ~er machen zmenšíti, uskrovniti, snížiti; Prv. Luft und Liebe zum Dingen macht Wüth' und Arbeit ~ k čemu kdo chuť má, v tom těžkosti nepozná; s neg. wir famen in nicht ~e Verlegerheit octli jsme se v nemalých rozpacích; das machte feinen ~en Cindruf auf ihn to ho nemálo dojalo; to nañ mocně působilö; es ist nicht die ~ste Schwierigkeit dabei není při tom nejmenší obtíže, není při tom pražádná obtíž;

avšak: nicht wie ~ste (sondern eine greife) Schwierigkeit war es nebyla to (zrovna) nejmenší obtíž; v sup.: aus der ~sten Urſachc z nejnepatřenjsi příčine; pro nic a za nic; es ist nicht der ~le Zweifel není pražádné pochybnosti; es ist nicht

die ~ste Zeit zu verfieren nesmíme ztratiti ani
chvilky n okamžiku; ct. ~ achten o jchädchen
nevážiti si čeho; podceňovati eo; pohrdati,
opovrhovati eim; von J-m ~ denken smýšleti
pohrdavě o kom. 2. málo cenný, malé ceny
malého významu, bezcenný; (dojedot) špatný;
(acemem) sprostý; es Bier slabé n špatné n lehíke
pivo; ~e Žeijen pokrym špatné n nevydatné;
~e Waren špatné zboží. 3. ~ (leidt) lehký,
das Brot ist um ein halbes Pflund zu ~ chléb
jest o půl libry lehčí, chlebu schází na
váze půl libry. 4. nízký, prostý; Menjch
von ~er Herfunjt člověk nízkého n prostého
rodu n původu; Leute von ~cm Stanbe, ~e Leute
prosti lidé. 5. (von Feinemen Unſange) malý, (bejčrant)omezený, (winią) nepatrný, titěrný. 6. ~ (ſlein
von (eßalt) ein Menjch von ~em Wuchc člověk
drobného těla. — II. s G-(cr m, G-c f, G-c(s) n D₂,₃ 1. m der G-ſte auf Erden nej-
nepatřenjsj člověk na zemi; Prv., anſch der
G-ſte kanu jchaden častokráte psíček malý ve-
likého veprě svali; malí lidé také se smějí
hněvati; nikým zhrzeti se nehodí: i nej-

ničemnější uškodí. 2. n es war ihm ein G-es
to mu bylo maličkostí, to mu nebylo nicím;
das kostet mir ein G-es to mne stojí capart n
par grosš; er bildet sich nicht G-es ein ne-
mysli málo o sobě; für ein G-es taufen koupiti
za fatku; um ein G-es billiger o néco (málo
levnje; er ist mit ſem zuſrieden spokojí se
s málom; nicht im G-ſten, im G-ſten nicht ani
za mák, ani zbla, ani dost málo, nijak; id
habe daran nicht im G-ſten gedacht an ve snu
jsem na to nevzpomněl: zapomněl jsem na
to jako na smrt; es darf hier nicht das G-je-
ſchlen nesmi tu scházeti aní mrva; er wuſchnt
nichts G-ereo als ſie anzuſtechen nepřeje si (nie
jimého), než Vás vystrnaditi; es fehlt nicht das
G-ſte: a) neschází zeela nic; b) schází (právě)
nejdůležitější věc; auch das G-ſte ist für den
Armen viel chudému i dva česká hromádká
hezká; nuzněmo i kousek za celý krajie.

Ge-ring..., ge-ring..., (~-...)-achtung f pod-
ceňování, opovrhování (= ~dätung); ~ſügig a
n nepatrný, nevýznamný, nicotný, malicherný,
bezčenný, skrovný, málovážný; ~ſügigkeit f:
a) nepatrnost, bezvýznamnost, malichernost;
b) nepatrná n malicherná věc, tret; ~haltig a
neobsažný, nepatrný, málo v sobě držici,
málo obsahující, lehký (na př. peniz); ~haltig-
keit f neobsažnost, nepatrnost, malý obsal;
lehkost (penzre); ~haltung f ~achtung;
~jchädend a nevážný, opovrhavý, opovrž-
livý, pohrdavý; ~livý; ~jchädig a: a) s opo-
vrženim (= ~dätsend); b) nepatrnost ceny,
bezčenný, nepatrný, laciny; ~jchädigkeit f
~obv. ~jchädung f nevážnost, nevědatný,
podceňování, pohrdání, opovrhování; ~jchi-
nend a neuhledný, na oko nepatrný.

Ge-ringel (~-) n E₇ bez pl. 1. kroužky, prstěnce. 2. = Ringelu n.

Ge-ringerwerden (~-) n E₇ bez pl. žmen-
šení (se) ata. (v gering).

Ge-ringheit (~-) f, Geringigkeit (~-)f
E₁₈ bez pl. maličkost, malichernost, skrovnost,
nepatrnost, lehkost (penzise). chatnost.

Ge-rinn... (~-...) ~backen fpl. Θ hor., but. ná-
mětky, bočnice, boční desky n fošny žlabu;
~herd m Θ hor. rýhový splávek; ~hol3 n žla-
boviná; ~haue f kopáč na kopání stok;
~klammern fpl. pop. skoby na žlábky; ~jen-
fel m Θ hor. skoby na žlábky; ~jein m hor.
kámen usazený na žlabech; ~ſtoſſ m chem.
a) sraženina, ssedlina; b) srazidlo, syřidło;
~iüiſche npl. stev. strusky.

ge-rinnbar (~-) I. a D₂,₃ srazitelný. —
II. s Gerinnbarkeit (~--) f E₁₈ bez pl. srá-
živost.

Ge-rinne (~-) n E₆ A. bez pl. (stálé) řinuti,
(stáły) tok. B. s pl. 1. (řinouci se) tekutina.
2. Θ a) stoka, žlab, rýha; hřěřenčes ~ žlab(v);
b) hydr. str. ruslo, vodní lár; oberjedlächtiges ~ žlab
nálevný; mitteljedlächtiges ~ žlab polonálevný;
unterjedlächtiges ~ žlab podlivný n se spodni
vodou; c) hor. ~ der Pochtrilbe (bei der Meß-
fürrung) moučné žlaby; d) stev. rýhový splávek;
e) myln. dae wiſſe ~ jalový žlab.

ge-rinnen (~-) I. %n (in) neodl. ssednouti,
sraziti se, stuhnouti; ~ machen sraziti eo; ~ ma-
chend sráživý; durch Lab ~ machen syřiti. — II. ge-

Ge-rinnſet

— 1064 —

Ge-ſten...

ronnen p. p., a D₂,₃ ssedlý, sražený; geronnene Nüssigkeit tekutina, sraženina, usedlina; geronnene Milch ssedlé a sražené mléko, syření, -ina. — III. §₅ G- n E₇ bez pl., Gerinnung f E₁₈: zum G- bringen srazivý n sražejci, syřivý; ist nicht zum G- zu bringen nedně se sraziti.

Ge-rinnſel (~) n E₇ bez pl. 1. tekoucí voda. 2. sražená tekutina, sraženina.

ge-rinnnt (~) a D₂,₃ žlábkovitý.

Ge-rinnungs... (~) ~... ~mittel n syřidlo, srazidlo (coagulum).

ge-ripp-artig (~) a D₂,₃ jako kostra, podobný kostře, kostrovity.

Ge-ripp (~) n E₇. 1. kostra, kostlivec; fig. kostlivec, kostroun; ein wandelndes ~ kostlivec, kostroun, kost a kůže. 2. Θ stav. ~ e-s Gebäudes kostra budovy,

ge-rippt (~) a D₂,₃ 1. majici žebra, žebrovaný; (to listech) žilkovaný. 2. žlábkovaný.

Ge-riſs (~) n D₁₃ 1. ⌜ Θ = Orus. 2. prov. (v Gereiſe); ſie hat das ~ perou se o ni, roztrhali by se pro ni.

ge-riſſen (~) p. p. od reiſen.

ge-ritten (~) p. p. od reiten.

Gerlsdorf top. M (v) Gerlichov.

Germ x (2) [fr.] m E₃ prov. J = Heſe 2c.

Germanc (~) m E₂₁, Germanin f E₁₉ German, f -ka.

Germanenthum (~) n D₅ bez pl. germanstvi, u. sm. nemečti, před. němčourstvi.

Germania (~) [lt.] npr. f E₅₅, Germanien npr. n E₇ bez pl. Germanie.

Germanifer (~) [lt.] m E₆, germanik, chovanec kolejer germanſké v Rimě.

Germaniſation (~) f E₁₈ germanisace. germaniſch (~) a D₂,₃ germanský†, u. sm. nemecký.

germaniſierbar (~) a D₂,₃ co se dá germaniſovati n. (u. sm.) poněmčiti.

germaniſieren (~) I. ψₐ C₁₂ germaniſovati, u sm. poněmčiti. — II. % G- n bez pl., Germaniſierung f E₁₈ germanisace†, u sm. poněmčovati.

Germanismus (~) m E₁₄ germanismus(u)s† (nemček réměn 0,1).

Germaniſ (~) m E₂₀ germanista†.

germaniſisch (~) a D₂,₃ germaniſtichý.

Germen (~) [lt.] n zárodek.

germinatip (~) [lt.] a D₂,₃ plodový.

Germer (~) m E₆ bot. Veratrum kychavice.

gernc (c) (~) adv. (comp. lieber, ⌜ gerner ⌜) 1. rád; ſehr ~ velmi rád, milerád; vem Herzen ~, herzlich ~, gar zu ~ milerád, od srdee rád, z té duše rád; ~ oder ungern, ~ oder niicht rád nerad, volky nevolky, chtej nechtěj; Prv. was man ~ thun, wirdinem nicht schwer snadno tomu výskati, kdo rád tančuje; er ist bei ihm ~ geschen jest u něho náviden; ich würde es ſehr ~ jehen, wenn... byl bych tomu velmi rád, kdyby...; er bauſe es füri jein Leben ~ gethan z té duše rád by to byl učinil; niicht ~ thun nerad delati co; er taugt ~ tanči rád, miluje tančet; ct. ~ haben o mögen, ~ thun libovati si v ſem; ~ auf dem Lande jein rád bývati na venkově. libovati si na venkově; er istjst Apſel ~ on (ji) rád

jablka; diese Pflange wäßet am Waffes tato roſtlina roste ráda u vody; comp.: ich trinte lieber Waffier piji radéji vodu; sup.: er ist am liebsten zu Hanſe jest nejraději doma. 2. du fannt es ~ (meinetbatben) mitnehmen pro eine (si) to vezmi s sehou; nejsem od toho, abys to vzal s sehou. 3. (dicht, wobt das glaube ich ~ rád (tomu) věrim; wer feine Crjahrung hat, wird ~ betregen nezkuſený snadno bývá oklamán; stille Waffier find ~ tieh tichä voda břehy ryje; dafür fannt du gut und ~ zehn Gulden geben za to můžeš směle dáti deset zlatých, to stojí bratru za desitku; das koſſet gut und ~ zehn Gulden to stojí alespoň n (na)nejmíň deset zlatých. 4. ve složeninách imp. Spiel ~ m náruživý hráč; Trint ~ m bumbal, ochlasta, piják, taoun; Zant ~ m svárlivec, hašteřvec.

Gern(c)..., gern(c)~... (~) (~) ~) ~geſehrt a kdo má se za učeného; ~geſchen a (tei s) co rádi vidíme; vitaný; ein Gericht G-geſchen dobrá vule vlídná tvář hostitelova; ~groß a (tei s) kdo chce (snaži se) býti velikým n jest chlubivý; ~wie m vtípkář, ~álek.

Ge-röchel (~) n E₇ bez pl. chrapot, chrčení, chroptěni.

ge-rochen (~) pp.: a) od reiſen; b) (tejim poet) od ráden.

Ge-röhr (~) n E₃ častěji Geröhrich(t) n E₃ A. 1. a) rákosiště, třtinoviště, slatina; b) rákos(s), třtina. 2. = Röhrtnchen. — B. bez pl., lov. řije(ní).

Ge-rolſ (~) m E₃ zo. Oriolus galbula žluva.

Ge-roll(c) (~) n E₃, E₆ n bez pl. 1. (stálé) kouleni, váleni; das ~ vonkons rachot in bu-rácení n rachocení bromu. 2. ⌜ = Geröſle.

Ge-röllc (~) n E₃, E₇ bez pl. 1. oblázky, hálky, droliny, valouny. 2. sříčeniny, trosky, zbytky; š. sm. směs.

Ge-rölt... (~) ~) ~) ~ablagcrung u uložení drobinové; ~jichten fpl. vrstvy drobinové.

Ge-rönne (~) n E₇ kořeny vinného kmene. ge-ronnen (~) : nt. p. v gerinnen.

Ge-ronnen-fcin (~) n E₇ bez pl. sraženost, sſsedlost.

Gerout (~) [ſec.] m E₂₀ a. st. v. geront†, kmet, senátor ve Spartě.

Gersch (~) m E₃ bez pl. = Geißuß 2.

Geriſ... (~) ~) ~) ~ammer f, ~vogel m zo. = Gerienannter.

Gerſte (~) f E₂₂ bot. 1. Hordeum ječmen; greife zweieilige ~ Hordeum distichon ječmen dvonrad n polský; heine o nadte o vielseilige ~ = Tavidstern; tanbe ~ = Gerſtengras; türſchje (o japantje) ~ = Bartgerſte. 2. geraſte ~, gejchäſte ~ kroupy, krupky. 3. kueh. tésto v podobě krup. 4. zo = Gerienannter.

Gerſtel (~) n E₆, f E₂₂ rak. = Gerſte 2., 3., tei krupovka; f ⌜ tei ~ = Habe.

gerhen (~) a D₂,₃ ječný.

Gerifen... ~, gerſien... (~) ~) ~) ~abſud m krupovka, odvar z krup, ječná voda, ječný odvar; ~ader m ječ(me)niſtě; ~ähulich a hot ječmenovitě; ~öhre f ječný klas; ~ammer f zo. Emberiza miſiliaria píſtěk, propáſka; ~apſel m (jablko) ječmenač ~, artig a hot ječmenovitě; ~bauer m ječmenkái; ~bice f koſel. močení ječmene; ~bier n pivo ječ(men)né, ječmeno-

Gersting

— 1065 —

[Gerundiv...

vina; -biru f ječmenka; -blümel n bot. =
Jedzweibel, -boden m: a) půda ječmenná n
na ječmen; b) sýpka na ječmen; -brot n
ječný chleb; -dich m zo. = Zerling; -entgr-
ner m čistidlo ječnych osin; -ernte f skližen
ječmene; -feld n jec(m)nište; prov. fig. j-
Gebanten immer im -felze haben hýti roztržit;
-sliege f zo. Oscinis frit bzunka ječná; -sör-
mig a ječmenovitý; -gras n bot. Hordeum mu-
rinum ječmen mysí; -graupec fpl. ječně
kroupy, prov. lohaza; -gries m ječná kru-
pička; -grüthe f ječna n trhaná krušíce;
-háhuchen n zo. Lema evo Crioceris melanopa
kohoutek černohlavý; -kaffee m ječná káva;
-keimtenne f piv. humno; -koru n: a) ječné
zrno, b) gran† (váha); e) čárka (mira delková);
d) patn. ječné zrno (na okul); e) nestovice v hubě
svinské; -kornartig a jako ječné zrno, jejčme-
novitý; -kriuche f bot. = pflaume; -fuchen m
= Gersting; -leder n hebke n ječné n vláčné
usní; -maln n ječný slad, ječná tluč; -mchl n
ječná mouka; -mehlbrei m kaše z ječné
moukv, ječná kaše; -mehlstoff m = -štef;
-(mehl)uppe f ječná polévka; -mutter f
hosp. snět na ječmeni, snětivina ječmená; -p-
flaume f bot trnosliva. prcavka, záhorka;
-Jast m: a) = -wasser; b) škáva ječmínková
(pivo), nápoj ječmenový, ječmenovina. fchmo-
loviná; -schleim m ječný odvar; -schwelke f
valečka; -schrot n ječný šrot, ječná tluč,
ječmen na hrubo umletý; -ſcim m ječmenec;
-sortiermaschine f třídido ječmene; -spalt-
maschine f čistidlo ječmene; -ſtoffm hordein†
prvek v ječmeni; -trank m: a) ječminkovina,
ječmenovina, nápoj ječmenový n z ječmene
váfený; 70m. pivo; b) = -idcim; e) = -wasser;
-trесп f bot. = Zert; -walch m bot. = Zert.
1) = -gras; e) Aegilops ovata mnohoštěl vej-
čitá, zaječi ječmen; -wasser n voda z ječ-
mene; -ucker m cukr ječmenný.

Gerſting (›) m E₃ podpořelní chléb,
ječný koľač.

Gerſting (›) m E₄ 70 = Gerſtenammer.

Gerthen (›) n E₇ (dim od Gerte) proutek, metlička.

Gerte (›) f E₁₂ prut, metla; jížd bičík;
geschwitene ~ podpusta, zřízke.

Gertel-schleiche (›) f E₂₂ zo = Zeppeſz-
schleiche.

Gerten top. Č (v) Krty.

Gerten..., gerten... (›...›) ~hand f jížd
pravá ruka jezdcova (jíž dríž bičík); šern. ruka,
již držíme meč n vrháme oštěp: -hieb m
rána n udeření prutem, švihnutí (bičíkem);
-kraut n bot.: a) = Ebellante; b) = Birthwurzel.

Gertraud, Gertrud (›) E₂₅, Gertrude (›) E₁₇, npr. f Gertruda, Kedruta; fig. hlupačka

Ge-ruch (›) m D₁₁ (pl. jen ke 2.) 1. čich, smysl
čichu. 2. zápach; iibler (Gefanben) zápach, smrad;
Wöhgeruch) vůně; e-m körper anhaftender iibler
›zápach těla, člověčina; den Žijchen anhaftender -
rybina; e-n von sich geben zápach vydávati,
páchnouti, zapáchati; -verbreitend zapáchavý,
páchnouci; (duftent) vonný, voňavý, vůni vv-
dávající; es hat den von 3wießetn páchne to
cibuli; das Meßl hat e-n medrigen ~ mouka
páchne stuchlinou; e-n brandigen ~ haben za-

páchati spáleninou n čmoudem; obne ~ bez
vůně, nevonný. 3. fig. pověst, reputace; in
gutem ~ cleyen miti dohrou pověst; er steht in
feinem guten e in iiblem ~c, rak, fein ~ ijt niht der
beste nemá (zrovna) nejlepší pověst, má špatnou
pověst; er steht im ~ der Heiligkeit pokládají ho
za svatého.

Ge-ruch ..., ge-ruch ..., (›2›) ~empfindung f
pocit n pocítek čichový; -kügethen n vonne
(na vonbave) kuličky (piluky); -los a bez čichu,
bez vůně, bez zápachu, nepáchnouci, ne-
vonný; -loſigkeit f: a) neschopnost čichati,
ztráta n nedostatek čichu; b) bezvonnost,
nedostatek vůně n zápachu; -loſmaching f
zbavení vůně; -machung f: a) zptúsobení
vůně; b) desinfikovaní; -reich a sihne
páchnouci, plný vůně, vonný; ~s nerv m
nerv n čiv čichový u pár nervů mozkových! ~S-
organ n üstroj čichu, čichadlo; -s-finn m
čich, smysl čichu n čichový; -subſtanz f ~
páchnillo; -s-vermögen n mohutnost n schop-
nost čichati; ~s-vorstellung f představa
cichová; -s-werkzenge npl. üstroj čichové.

Ge-ruchš... (›2›) v (Geuchš...)

Ge-riicht (›) n E₃ 1. pověst, ſeč, hlas (o šem);
belahteſte ~ báchorka. 2. ein ~ ausbreiten e unter
die Leute bringen roznašeti n roztrušovati po-
věst; es geht e läuft das ~ (das ~ iſt im Umfang);
taſſ... jde pověst, ze...; povídá se, že...; ſík
se, že...; proslýcha se, že...; ~c, die niht weit
her find sousedské klepy, noviny z trhu; an
jemed ~ e iſt et. Wabres neni toho fechu (n
sprochu), aby nebylo pravdy trochu. 3 pří-
cina pověstí; personi. Fama. 4. skoro † = (Geuch) 3.
~ in (böſes) ~ bringen (jostuditi, rozkriciet,
roznésti koho.

ge-riicht'sj-weiſe (›2›) adv. dle (ohene)
pověsti, jak se povídá, jak se proslýcha: id
habe ~ erjahren slyšel jsem vypravovati; ~ ver-
lautet povídá se n proslýcha se, že...

ge-ndelt (›) a 10v. v tlupách.

Ge ruſe (›) n E₃, E₇ bez pl. (stálé) volání;
das iſt eint ~ to je nějakého volání!

ge-ruhen (›) "n (b) C₁₂ ráčiti; Zeine Ma-
jeſt hat zu beſehlen geruſt Jeho Veličenstwo
ráčilo rozkázati.

ge-ruhig (›) , ge-ruh(ig)ich (›) skoro †
a D₂/₃ = rubig.

Ge-ruhniſs f E₁₈ prov. rak jen vc. mit Iber ~
s Vašam dovolenim.

Ge-ruhſamkeit (›) - f E₁₈ Dero ~ druhdy
něm titul byvant cisařu

Ge-riiſſ(c) (›) n E₃, E₇ bez pl. 1. měl,
drolina, rum, štěrk. 2. = Gerümpel 2.

Ge-rumpel, Ge-rümpel (›) n E₇ bez pl.
1. (obv Gerumpel) hřmot: ~ e-s Wagens rachot n
hrčení vozu. 2. (obv Gerümpel) hamparáti,
haraburdi. veteſ (= Plunder, Trödeltram).

Ge-rümpel... (›) ~kammer f = Rumpſam-
fammer; ~ichrank m skřiń na veteſ.

Ge-rümpſe (›) n E₇ bez pl. krčení; ~ der
Nafe krčení nosu.

Gerundium (›) [lt.] n E₂₅ gram. gerundium.

Gerundiv... (›) ~construction f vazba
gerundivní.

Německočeský slovník. 1. Deutschöhmisches Wörterbuch.

134

Gerundivum

— 1066 —

gesammtgeschicht

Gerandivum (~-L~) [lt.] n E₂₅ gram gerundivum↑.

ge-rungen (~-L~) p. p. od ringen.

Ge-runzel (~-L~) n E₇ her pl. vraštení.

Ge-runzeltjein (~-L~) n E₇ her pl. svraštenost.

Geruſta (~-L~) [rec.] f E₁₃ dr. st. v. geruſieł↑, senat (ve Sparte).

Ge-riſſt (~-L~) n E₄ 1. a) lešení; ~ des Taches krov, stolice; ~ in der Schener odr(y), dyje, patro; ~ in der Malzdöre kobylka; b) kozy; fig. výprava, vypravování. 2. fysiol. (c) základní kanivo, pučnice (stroma).

Ge-riſſt... (~-L~) ~halken m výsuvka, vysutý trám; ~band n @ (stav. žebro; ~baum m steńí, steňuř, stogák; ~bock m koza f (pri lešení); ~brett n prkno v lešení n k lešení; ~conſtruction f vazba n sestrojení lešení; ~holz n trám v lešení; ~kammer f výstrojna; ~rippf = ~band; ~ſchloſs n = band; ~ſtamm m trám k lešení; ~ſüſe f: a) = heſ; b) = Bange-riſtüſe; ~verband m = band.

Ge-ruſtch (c) (~-L~) n E₄ bez pl. = Auſchend n.

Ge-riuſtel (~-L~) n E₇ her pl. trěsení, oťrásání drkání, drkot ání; ~ e-ſ Wagenach rachot vozu.

Gervaſius (~-L~) npr. E₁ Gervasius; Prv. wenn es regnet am Tag nach Sonn, regnet's vierzig Tag nach Medardova (s. cehnva krápě čyřicet důní kapě).

Gervaſius... (~-L...~) ~tag m v předel.) den sv. Gervasia.

Geryoniden (~-L~) f pl. E₂₂ 70. (Zděbenqualen) medusy, geryonidky.

Geſ (L) n neskl. hnd ges, jes (o ½ tonu snížené)

Ge-fabber f (~-L~) n E₇ bez pl. 1. slina, výplivek. 2. fig. žvastání.

Ge-fachert (~-L~) n E₇ bez pl. vid. = luit.

Ge-fage ~ n E₇ her pl. = Erde.

Ge-füge (~-L~) n E₇ bez pl. řezání (pilou); už řezáním působený hluk.

Ge-faite (~-L~) n E₇ her pl. (všechny) struny nástroje, potah.

Ge-falbader (~-L~) n E₇ bez pl. dryáčništvi. žvanění, tlach.

Ge-falbte(r) (~-L~) m D₂₃ pomazaný; der ~ des Herrn: a) pomazaný Páně, Kristus; b) kněz, král.

Ge-falzen (~-L~) p. p. v falzen.

Ge-fjäme (~-L~) n E₇ bez pl. semení, semena.

Ge-famt (~-L) I. a I. I. všekeren, všechen, všeck. celý; der ~ Ael všecka šlechta: das ~ Gericht celý n úplný soud; die ~ en Stellen veškeré útraty; die ~ en Cimwobner, ~e fannanteſlihe Cimwobner) veškeré obvyatelstvo; (to lemm pravul) ~e Hand udělení léna k společné ruce — II. adv. = insgeammt. — III. Gesammte(s) n D₂₃ celek, veškerenstvo.

Ge-famt... (~-L...~) ~amt n společný úrad; ~anſicht f celkový rozhled; ~areat n celá plocha n rozloha; ~ausſuhr f celkový vývoz; ~ausgabe f úplné vydání (spus); ~ausſehen n celkové vzezření; ~bcgriff m (všeobecný n celkový pojem; ~bcgriff c-r Wissenschaft vše, co věda obsahuje, celý obsah vědy; ~belechung f společné podání léna, společné podání n manství; ~beſig m obecné n spolkové držení, obecný n společný majetek; ~bestand m úhrnný stav, celkový stav;

~beſodung f veškerý obrost: ~betrag m úhrnný obnos, úhrnná n veškerá summa, summa úhrnečná, úhrnek; ~bewcis m povšechny n celkový důkaz; ~bild n povšechny n celkový obraz; ~caſſenumſat m úhrnný obrat kasovní; ~eigenthüm n a) celkový majetek n veškerý majetek; b) ~beſig; ~eindruch m povšechny n celkový dojem, dojem celku; ~cinſuhr f celkový dovoz, úhrn dovozu; ~erbe m hlavní n universální dědic, dědic všehe; ~ergebni n celkový výsledek; ~erncenerung f všeobecná obnova; ~ertrag m cel(kový) n úhrnný výnos; ~flächeninhalt m celkový ploský óhsah, úhrnná plocha; ~gebrauch m: a) obecná potřeba; b) (vše)oberne n společné uzivání, obecný mrv; c) obecný obyčej; ~gewicht n celková váha; ~gut n obecný n společný majetek, veskeren statek; ~händer mpl. (v ionnina právu) majetnici jedné ruce; ~herr m: pán n majetník všechn statků; ~herrschaft f a) obecné n společné panství; b) spolek mocností; c) ~herr; ~induſtric f veškerý průmysl; ~inhalt m cel(kový obsah; ~jagd f společná honitba; ~anſt m: a) společná koupe; b) koupe hromadná n úhrnná; ~lehen n společné manství; ~maſch f veškerá moc; ~märober n všeobecný manevr; ~maſſe f úhrnná massa n podstata; ~ministerium n celé n veškeré ministerstvo; ~monarchic f veškeré mocnářství; ~namc m společne jméno; ~pctition f hromadna petice; ~politik f celá politika; ~rath m celá n plna rada; ~regierung f veškerá státní správa, ústřední n společná vláda; ~republik f spolková republika; ~sach f věc hromadná, veškerost věcí; ~ſchrift f společný spis; ~staat m celkový stát; veskeré stady, jez tvoři jednotnou říši; der Dentijde ~staat německá říše; der österreichische ~staat říše rakousko-uherská; ~staatsverfassung f veškerá ústava říše; ~jumme f celkový obnos, součet, úhrnek, celek; ~unterrichtswesen n veškeré školství; ~urtheil n (einer Cemmiijien) úsudek společný n ze spoluč; ~verband m (des Reides) obecný svazek (veškeré říše); ~verbindlichkeit f společný závazek, solidarnost↑, společná ruka; ~verbigung f: a) ručení za všecko n za celek; b) společné rucení, společná ruka; ~vermogen n: a) celý n úhrnný majetek; b) pověelmá n celková mohutnost n schopnost; ~borſetzung f povšechnná celková představa; ~wejen n veškerenství, úhrnek; ~wille n m celková n všeobecná vůle, vůle celku; ~wir kung f společné působení; ~wohl n blaho celku n obecné (= (gemeinwohl); ~zaſt f celkové číslo, celek, celkový obnos, součet.

Gesammtheit (~-L~) f E₁₈ celek, celkovost, veškerenstvo, úhrnnost, povšechnost, pospolnost, soubor; die ~ der Bürger hat bejeſſen obcané usnesli se jednomyslně n usnesli se do jednoho; in ißrer ~ všichni; ~ der See soustava tonů; tiš p = ~ der Körperverrichtungen.

Gesammtgeschicht (~-L~) f E₁₈ celek, úhrn, soubor; jſch in ~ verbiirgen zaručiti se společně.

gesammtgeschicht (~~-L~~) a D₂₃ prov. J. = gemeinjchaftlich.

ge-fandt

— 1067 —

[Geschäfts...

Ge-fandt (~) part. p. od fenden.

Ge-fandte(r) (~) m. Ge-fandte f D₂,₃

Gesfandtin f E₁₉ vyslance, -kyně (zejm. státu).

Ge-fandtʃaſſt (~) f E₁₈ vyslanectv.

Ge-fandtʃaſſlich (~) a D₂, vyslanecky.

Ge-fandtʃaſſts... (~) ...-attaché m [fr.],
-bergcordntic(f) m vyslanecký attaché n příruči; -personale n vyslanectvo, osoby vyslanecké; -hotel n vyslanecký dům; -poſten m místo vyslanecké, vyslanectví; -rath m vyslanecký n legační rada.

Ge-fang (~) m D₁₁. 1. zpěv; a) (zangen) zpívání, pění; b) (ied) píseň; c) díl eposu. 2. ~ předmět opěvaný. 3. ~ přednes n čtení zpěvu. 4. ~ reč, myšlénky. 5. lov. = Yodswegel.

Ge-fang..., ge-fang... (~) ...-artig a zpěvu podobný, na způsob zpěvu, zpívavý; -buch n zpěvník, kniha zpěvu; -buchvers m versík ze zpěvníku; -drossel f zo. Turdus musicus droz obecný, drozen; -cinflage v vložená píseň, vložka zpěvní (v operě); -ſeſt n = Zangerſest; -ſ fundig a zpěvu znal; -ſ kunft f zpěvnctví, umění zpěvu; -ſchre f nauka zpěvu, theorie zpěvu; -ſchreŕmučitel zpěvu; -licbe f/zpěvumilovnost; -loša:a) nezpívající, nezpěvný; b) zpěvu prostý, beze zpěvu; -leber Abend večer beze zpěvu; -š. sm. smutný večer; -partic f zpěvná část; -ſ-pult n pulpit, postavec na noty; -reidh a a. zpěvný; b) plný zpěvu; c) (básněch) hodící se k zpívání; -ſchutc f: a) pěvecká škola; b) (kníha) škola zpěvu; -ſchwalbe f zo. Hirundo dominicensis vlastovka zpěvná; -ſprache f zpěvomluva; -ſtimmc f hlas (pri zpěvu); -hüct n zpěvný kus; -ſtunde f hodina zpěvu, lekce zpěvní; -ſiibung f cvičení ve zpěvu; -ſunterricht m vyučování (ve) zpěvu; -ſ-verzicring f ozdoba zpěvní; -verein m pěvecký n zpěvácký spolek; -voel g m zpěvavý pták, (z) pěveč, ptáček zpěváček; -voll a zpěvný, plný zpěvu; -wicje f 1. nápěv, melodie. 2. adv. zpěvem, zpívajě, zpěvavě.

Ge-fanglich (~) a D₂,₃ zpěvný.

Ge-fangs... (~) ... v Gejang.

Ge-Jäff (~) n E₃. 1. sedadlo, załek, -nice, řít, f panimanda, p prdel; Prv. er hat Hummelt im = e má roupy; má v p...i šídl a spědliky (je neposedný). 2. = Cib.

Ge-Jäffs... (~) ...-backen pl. hýždě; -bein n. an. = Sitzbein; -gezend f krajina hýždová; -musteln mpl. svaly hýždově; -ſtagader f řitní žíla.

Ge-faſſ ~ (~) n E₃ = Einjag 6.

Ge-faſſ (~) n E₃ sloha, mspr. sloka Ţzephe (bei den Meisterjärgern).

Ge-fauf(e) (~)(~) n f E₃, E₇ bez pl. chla-
st(ání), -anice.

Ge-fang(e) (~)(~) n E₃, E₇ bez pl. ssání
(=Sängen n).

Ge-fäugc(e) (~) n E₃, E₇ bez pl. 1. =
Sängen. 2. lov. cecky zběře a fen.

Ge-fäuſl(c) n (~) (~) E₃, E₇ bez pl. sloupovi,
sloupeni, sloupořadí.

Ge-fäuſt (~) a D₂,₃ se sloupy.

Ge-faus (~) D₃, Ge-fause (~) n bez pl.
hučení, hukot, šum ot.

Ge-fäusſel (~) n E₇ bez pl. šumění, šumot.

Gesbin top. Č (v Jezhiny).

Ge-fschafſel (~) n E₇ = Abſchafſel.

Ge-fchشت (~) a D₂,₃ šachovaný, černě a
bíle kostkovaný.

Ge-fchشت (~) n E₃, 1. a (Schachtaſſung) dílo, zaměstnáni, zaneprázdnění (Schengeben) povinnost, závaznost, jednání, řízení, konání, úkon, úkol, operace†; b) věc, záležitost; feinr = e nachgeben, feine = begeben jítí po svěm zaměstnání, své věci obstarati, svých věcí si hleděti; nur an jeine = e denfen jen svých věcí si hleděti, jen o své záležitosti se starati; in = en rejen cestoven za svými záležitostmi; mit = en überhauſt fein býti velmi zaneprázdněn zaměstnán; es ist dem = a) to jest tvá věc; b) to jest tvá povinnost; síd ein = aus et. maſchen, hib et. zum angelegentidhen = maſchen: a) starati se o eo (snažné); b) hleděti těžiti z čeho; síd ein = bei 3-m maſchen přijiti ke komu v néjaké záležitosti; míti řízení n jednání s kým o čem; mit 3-m = baben (e in = ſcheſen) míti s kým co dělati; id weiß ver vielen = niicht aus noch ein nevem praci kudy kam = kde mi hlava stojí. 2. obchod: a) gute n maſchen dělati dobré n výnosné obchody, vydělávati; jidlechte = e maſchen dělati spatné obchody, prolávati; gute = e maſchen dobré pochoditi, dobré koupiiti n prodati; er maſcht gute = e dobré se mu vede (v obchodě) obchod se mu dafí; b) = gechen langjam obchod vázne; b) Geschäftsweig obchodování v čem; c) obchodní závod; ein = errichten o griinden založiti n zriditi obchod; d) (Unternehmung) podnik; jeine (Geldcr in ein = steſen dátí n strčiti sve peníze do obchodu; in einem = e sein býti (zaměstnán) v obchodě. 3. živnost, zaměstnání; maš hat er jir ein = ? jaké má zaměstnání? čím se zabývá? čím se živí? das ist mein = je to má povinnost, to mé živobytí. 4. ein fleines = abmaſchen močiti, býti na malé strané; sein natürlisches = verridten konati télesnou potřebu.

Ge-fchäſſchen (~) n E₇ dim. malý obchod,
obchůdek; (zejm po židovsku) da wäre ein ~ 3u
maſchen zde by se dalo něco vydělat!

Ge-fchäftig (~) I. a D₂,₃ činný, cíł, praco-
vitý, pilný, přičinlivý, horlivý, pečlivý, sna-
živý, shánivý; -es lebem činný život; bei et.
= jeit starati, pečovati o eo; = jeit (stále)
šukati n sháněti, pořád néco kutiti; er war
= und bradyte ded wenig zu Wege všudy byl
a nikam nedošel. — II. s Geschäftigkeit f
E₁₈. — III. s Geschäftigkeit f E₁₈ bez pl.

Ge-fchäſſt-luber (~) f E₁₈ bez pl. vůd.
člověk, který se do všeho plete, všudybyl,
obchodkář.

Ge-fchäftlich (~) a D₂,₃ obchodní.

Geschäfts-.., geschäfts-.., (~) ...-adreſſarſt c
adresní listek obchodní; -angelegenheit f:
a) řízení, jednání; b) obchodní vec n zále-
žitost; er fuhr in -angelegenheiten jel tam za
obchodem; -antheil m podíl (v obchodě);
-aufgabe f vzdání n zanechání obchodu;
wegent -aufgabe jelikoža ježto necháno obchodu;
-aufhebung f složení obchodu; -aufsaj m
obchodní (jednači) spis; -auftrag m uložená
n svěrená práce, uložené n svěrené jednáni;

*

Geschäfts-...]

— 1068 —

[Ge-schan]

-ausführung f výkon obchodní; -ausweis m výkaz prací, výkaz konané práce; -behandlung f(vy)kona(vá)níprací,způsobvyřizování prací, způsob jednací; -bereich m obor jednací; -bahn f: a) běh n chod záležitostí; b) dráha obchodnická; -bericht m zpráva jednací n jednatelská; -beschreibung f jednací popis n popsání; -besjorger m obstaravatel obchodu, námestek v obchodě; -besjorgung f obstarávání obchodu n podniku, vyřizování zakázek; -betrieb m provozování obchodu; -branche f = -verg; -brief m list jednací n obchodní; -buch n účetní n zapisovací kniha; -bireau n = -local a); -dienern m sluha obchodní; -drang m nával věci n záležitostí; im -drange v návalu záležitostí; -eiser m příčinlivost n snaživost v obchodě; -einsichtung f zařízení obchodu; -erfahren a obchodně zkušený; -erfahrenheit f, -erfahrung f znalost věcí, zkušenost v věcech v záležitostech n v řízení; -ergebnis n výsledek podniku; -eröffnung f počátek obchodu; -eröffnungsanzeige f oznámení, že obchod otevren n o otevření obchodu; -ertrag m čistý výnos n zisk n užitek; -fach n působnost, obor působnosti; -fähig a k obchodu způsobilý; -fähigkeit f způsobilost k obchodu; -fertig a obratný, hbitý, ohotný v řízení; -fertigkeit f obratnost n zrušnost ve vyřizování; -flan a = -les b); -flanc f = -feßigkeit b); -frci a nezaměstnán; -friebe Znude prázdná chvíle, prázdno; -frenud m dopisovatel n přítel obchodní; -führern m a) správe závodu, obchodvedouci, plnomocník; b) jednatel; -führber ohne Auftrag jednatel bez príkazu; -führung f vedení práce, řízení věcí, jednatelství; -führung ohne Auftrag jednání nepřikázané n bez příkazu; -führung der Ausübergörden řízení při úřadech soudních; -gang m: a) způsob n pořádek práce n řízení n jednání, postup práce: guter -gang dobrý obchod; b) cesta za řízením n za příčinourizeni; -gebarung f/prov. vedení práce, řízení věcí (=führung); -gegead f obchodní krajina; -gegenstand m věc jednací; -geist m obchodní duch; -genoss m (obchodní) spoječník, spoluobchodník; -gewandtheit f obratnost n čilost v obchodě; -gesellschaft f (obchodní) společnost; -haus n obchodní dům n závod, obchod; -herr m majetník obchodu, šeŕn, principál; -honorar n honorář pracovní; -jahr n obchodní rok; -karte f = -adreßfarte; -kenntnis f znalost řízení n jednání záležitosti; -klugheit f důmysl při živnosti; -kniff m obchodní úskok; -kriš m obor činnosti práce, okres řízení n jednání, působnost; -kunde f správověda; -kundig a = -erjabren; -feben n činný život; -leiter m: a) správce díla, reditel obchodu n závodu (n = -führer); b) jednatel; -feistung f: a) venění n správa obchodu n závodu; b) jednatelství; -leute (pl. od -mann) obchodníci; -local n místnost obchodní n úřední; a) kančelář; b) krám, závod; -los a: n nečiný, bez zaměstnání, bez práce; b) bez obchodu n -ů; der Getreidemarit ijt -les obilní trh ještě velmi chabý n urtvý; Cisen ijt fast ganz -los

obchod v železe skoro úplně vázne; -logeit mrtvé období; -loſigfeit f: a) nečinmost, zahálka, prázdeň; b) nedostatek obchodů; bei der herrschenen -leſigfeit když obchoody tak váznou; -mann m obchodník; -mäßig a a adv. po způsobu obchodním n obchodnickém f po obchodnicku; -nuhen m čistý výnos n výnos n užitek; -ordnung f jednací řád; -personal n osoby v závode zaměstnané, obchodní personál; -periode f správní období; -praris f zkušenost v jednání n obchodu; -protokoll n jednací protokol; -raumm = -local; -register n jednací rejstřík; -reise f obchodní cesta; -rcisende(r) m (obchodní) cestující; -resſort m působnost, obor působnosti; -sache f věc, záležitost, řízení; -schuld f obchodní dluh; -ſinn m obchodníkost, průmyslnost; -ſpeſen pl. = Spejen; -ſaquation f váznutí n ochablast obchodu; -ſland m obchodní stav, obchodnictvo; -ſtil m úřední způsob písaní, sloh jednací n úřední n obchodní; -ſülle f, -ſtockung f váznutí obchodu; es trat eue -ſtochung ein obchod uvázł; -ſiube f = -local a); -ſiick n spis n kus podaný n jednací; uložená práce (úřední); -ſtunden fpl. úřední hodiny; -tag m den všední n pracovní; -thätigkeit f (úřední) činnost; -träger m jednatel zmocněný, plnomocník, zástupce, jednatel, agent; -übertürdung f přílišné ukládání práce, přetižení práci; -übergabe f odevzdání práci, odevzdání věcí úředních; -übernahme f přezvzetí obchodu; -umfang m obor práce; -umſaß m, -umſchlag m obrat (obchodu); -unternehmung f obchodní podnik; -verbindung f (obchodní) spojení n styk; -vercin m = -gejeilbar; -vercinfachung f zjednodušení práce; -verhältnis n poměr práce n zamestnaní n řízení; -verhandlung f obchodní n úřední jednání; -verkehr m obchodní styky, obchod; -verkehr in Anteilachen úřední spojení, styk v záležitostech úředních; -verſaltung f peložení obchodu n závod; -vermittler m prostiedkovatel; -vermittlung f zprostředkování obchodu, jednatelství; -verstand m porozumění obchodu; -verheilung f rozdělení práce; -vertreter m zástupce, jednatel (obchodní); -vertretung f zastupitelství, jednatelství, agențura (obchodní); -verwalter m = -führer; -verwaltung f řízení n správa věcí n práce; -verzeichnis n zápisní kniha, agenda; -welt f obchodničtvo; -zaßl f čislo spisu podaného, čislo jednací; -zeit f čas n hodiny obchodní; -jimmer n = -local a); -zuq m chod jednací, postup v řízení; -zutheilung f průdělení práce; -zweig m odvětví obchodu n -ni, odbor jednací.

ge-schah (↓) impſ. od geschehen.

Ge-schäcker (↓) n E₇ bez pl. laškování, miliskování, milkování.

Ge-scham F (↓) n E₃ via. stydké údy, F přirozeni.

ge-schämig F (↓) n A₂₃₃ stydlivý.

(Ge-)ſcharre F (↓) n E₇ bez pl. hrabání.

Ge-schau F (↓) n E₇ bez pl. via. dívání, pohled.

Ge-schaukel]

— 1069 —

[Ge]schichte

Ge-schaukel (~-~) n Eₙ bez pl. kolibání, kolísání, houpání.

ge-schchen (~-~) I. 1. vₙ (jí) dítí se, státi se, udáti se, přihoditi se, zběhnouti se, strhlouti se: st. nikati; iud so geidab es a tak se stalo; was ist dem ~? co pak se stalo?; cě geschieht Manderlei přihází vá! se leccos; was auch ~ mag děj se co děj, at se stane cokoli, bud jak bud; et. als (o für) ništ ~ anieben pohlížeti na něco, jako by se nebylo stalo; geschehe, was da wolle děj se co děj; es geidab teines von beiden (es tam ništ daus) s jednoho i s druhého sešlo, nestalo se to ani ono; das wird nie ~ toho nebude. 2. jako pass. od machen: státi se; Dein Wille geidhebe! stań se vůle tvá! bud vůle tvá!; es ist je gut als ~ jako by se bylo stalo: das soll ~, das wird ~! stane se!; es geschieht Erwähung der Sade činí se zminka o tom; es geschieht viel für die Armen dělá se mnohno pro chudé; es geschehe! budiž!; was soll damit ~? co s tim?; was ~ fanu, soll ~ co bude možno, stane se; die Arbeit ist ~ práce jest vykonána; ~ lassen dopustiti, aby se o stalo. 3. s. dat. osoby: (gegenat werent) cě geschieht ihm Abbruch děje se mu krivda; má újmu; es geschieht mir ein Dienst o ein Gefallen damit prokazuje se mi tím služba ~ potěšení; es wird dir uichts zu Leide (o fein Verl.) ~ nestane se ti nic (zlého) ~ nijaké přikoní; es geschieht dir ganz recht (, daš du...) dobře se ti děje, dobře ti tak (, že...); es cě geschieht meinem Vater schou ganz recht, warum fanu; er mir keine Handtschube já za to nemohu; cě ist ihm unrecht ~ stala se mu křivda, bylo mu ukrivděno; soll mir Zwang ~? má se mi státi násili?; ich weiß ništ, wie mir geschieht nevím, co se se mnou děje; nevím, jak mir jest; ich wuſſte ništ, wie mir geschab, als... nevím, jak mi bylo, když...; dasa wird mir ništ wieder ~ to se mi již (hned) tan) nestane. 4. cě ist um mid ~ (jest) veta po mmě, jsem ztracen; es ist um meine Ruhe ~ jest (veta) po mém klidu; můj klid je ten tam. — II. ~ pp., a D₂,₃ 1. anal. ~ I. 2. ukončený, hotový; dasa ist gleich ~ to je hned (vykonáno ~ uděláno); to se udělá hned; Prv. ~ e Dinge sind nicht zu ändern co se stalo, odestati se nemůže; nach ~ er (getbance) Arbeit ist gut zu ruhen po práci milo odpočinouti; (was) ~ ist (ist) ~ co se stalo, stalo; wenn~ ist, gibt’s überall heiser když prace hotova, dělníkův dosti; wenn~ ist, hilft kein Ratb mehr po učinku zlá rada. 3. kane. ~ zu Prag den 20. November 1894 dáno v Praze dne 20. listopadu 1894. — III. s. v. G ~ n E₇ bez pl. děni, stávání se, st. nikání. — IV. (Geschenehe(s) (~-~)) n D₂,₃ co se stalo; Prv. ~ ist ništ mehr zu ändern co se stalo, odestati se nemůže; co se stalo, stalo se.

Ge-schchen-lassen (~-~) n E₇ bez pl. dopuštění čeho.

Ge-schechnis ~ (~-~) n D₁₃ prov. událost, co se stalo (= Ereignis).

Ge-scheid ~ (~-~) ze v gescheidt.

Ge-scheid (~-~) n E₃ prov. s mírka na ovoce a na obilt = 0·43 1.

Ge-scheide (~-~) n E₆ lov. vývrh.

ge-scheidt (~-~) I. a D₂,₃ 1. (weife, flua) moudrý, (veranfieht) rozumňý, rozvážňý; (flug) chytrý, důmyslný, dvutipný; (veridigt) opatrný, prozrečtelný; prov. a o dětch: (artig) hodný, zpnusobný; er war nicht je ~, ja... neměł tolik rozumu, aby... ~ er meſp moudrá ~ vtipná hlava; biſt du ~? du biſt weſt nicht recht ~ mäß rozum; zblaznlt jsi se ~ co musiš?; ich tam nicht ~ (obv. flug) daraus werden tomu nerozumim, tu přestává můj rozum; du muſſt es ~ anfangen musiš na to chyſtre; Prv. ein Gescheidert begeht seine tiefen Zherheit když moudrý chybi, notné chybí; moudrý ~ málo se neoklame; der (e)re (e)ait nach moudřejší ustoupí n. povoli. 2. prov. a das ist ~! (trifts sich gut) to je dobře! to je znamenutel!; daraus wird niht (cě z toho nebude nie kloudného (n co by bylo k čemu); es wäre ~, wenn du... bylo by lepe, kdybys... — II. s. Ge-scheidtheit f. E₇ s chytrost, rozumnost, obzretnost, nondrost at.

Ge-schein (~-~) n E₃ první výhonek révy.

Ge-scheid (~-~) v gescheidt.

Ge-schelle (~-~) n E₇ bez pl. (stálé) zvonění, klinkání.

Ge-schelte (~-~) n E₇ ber pl. (stálá) váda, hubování, nadávky.

Geschem (~-~) n E₂,₅ zlod. děſt.

Ge-schent (~-~) n E₃ dar; tleines ~ dářek; ~ zur Grinnerung památka, ~ zum Geburts- o Namenstag vážane; ~ m ein ~ mit et. machen obdariti koho čim, dáti komu co darem, darovami komu co; zum ~ et. betommen dostati co darem; wie das ~, so der Dant jaký dar, taký vděk; ~ es sind der angenehme Erwerb z darův se žije nejpohodlněji; ~ es machen eigen, ~ sie binden die Gelenke dary zavazují; ein ~ bringt ein anderes ein něco za něco, zu die; darem dar se vynucuje; straka do kře a dvé ze kře.

Ge-schent... (~-~) ~ ſuſ m. mit ~-m auf dem ~ ſuſe leben vyměnovati (si) dary s kšm; ~ geber(in f.) m dárce. ~ f-kyně ~ liebhaber m milovník darů, daromil; ~ nechmer(in f.) m kdo běré dary; darober, obdarovanj, ~ a.

Gescher (~-~) n E₆ zlod. most.

Ge-scher(c) (~-~) n E₇ bez pl. Ge-schererei (~-~) f. neskl. bez pl. = Zchererei.

Ge-scherz(c) (~-~) n E₇ bez pl. žerty, -ování.

Ge-scheuche (~-~) n E₇ bez pl. 1. bez pl. = Verscheuchen n. 2. a pl. ~ strašák.

Ge-scheuer (~-~) n E₇ bez pl. = Zbenernern n. ge-schent (~-~) a D₂,₃ I. +₄+ mmosto gescheidt. — II. pp. od jchenen.

Ge-schicht (~-~) prov. a poet. mmoste geschieht 3. praes. ind. od geschehen.

Ge-schichts... (~-~) = Geschichts...

Ge-sichthchen (~-~) n E₇ (dim. od Geschichte) historka], anekdota.

Ge-schichte (~-~) f. E₂,₃ 1. událost, příhoda; mir ist eine jatale ~ paſſiert stala se mi nemilá příhoda, přihodila se mi nemilá věc; dasa gäbe ~ npovstaly by z toho řeči; dalo by to podnětkrěčem. 2. věc, mspr. záležitost; ich will ven der ganzen ~ ništ wſſen nechi o celé té věci nic věděti; nechi věděti o ničem; dasa ist eine andere ~ to jest jiná!; immer diecielbe ~ porád (jedno a) totéž; was das für ~ ni šint! to jsou věci!; sich eine schlimme ~ auf den Halſ

["Ge-schichten...", "— 1070 —", "[Ge-schirr...", "laden spiskati si ∞; F sie hat ihre -(n) entenfran-\ntien) mǎ čmýru n měsćicky n F svuj čas.\n3. (Erabtung) při běh, vypravování; alberne -n\nhloupé povidačky; plav. - über den Rebbtsandel\nvylíčení déje právního (species facti). 4. dě-\njiny, dějepis, historie; - der Zöepfung déjiny\nstvoren (světa); alte o mittlerer znere e neufene\n- déjiny starého n stredního véku, nové n\nnejuvějsí doby; das ist eine alte - to je stará\nhistorie - věc p vesta; das wäre eine fäne! -\nto by bylo (dusek'y!); prov. das ist eine - von\nzuwätzte Jahren je tomu dvacet let; uplynulo\nod te doby již dvacet let.", "Ge-schichten... (~...~-buch n kniha pří-\nběhu n povídek; -cržähter m vyprávčě pří-\nběhu, povídkár; -träger m ~ klevetník,\nklepaŕ; -trägerin f klevetnice, treperenda,\nklepna, klepaŕka.", "Ge-schichts(~~~)a D₁₃, geol. vrstvity, -evnatý.", "Ge-schichtlich (~-~) I. a D₁, dějiny, histor-\nicky†, dějepavný, dějepisný; es ist - gewerden\nbylo to pojato v dějiny. — II. s Geschichts-\nlichkeit f E₁₈ bez pl. dějinnost.", "Ge-schichts..., ge-schichts... (~-...~-buch n kniha dějepisná; historická; dějepis; -dich tung f - REMAN; -cržähter m dějinopavee, dějepavee; -cržähtung f vypravování dějin n dějepisné; -forschend a dějezptyt; -forscher m dějezptytee; -forschung f dějezptyt; -gelehrter m učený) dějepisee; -falscher m historický kalemáŕ; -femner dějalek; -fentnits, -funde v vědomosti dějepisné; znalost dějin; -klitterung f (titul důd. Fischartova) podrobné o zevrubné dějiny; -fundiqt a ob-\n\n- - - - - - - - - - - - - - - - - -

Ge-schlabber

— 1071 —

[Ge-schli]t

a) dozorce nad potahy; b) post. konduktér; c) streiter m O texti. bndar; d) und Steingut
handlung s obchod s nádobím a kameninou; e) tau n oprat.; f) träger m tkale. skřípuce (pro
luky plátnov. n pro přípravy volečkovo), tež vozík (pro pří-
pravy stavů podnožky v.); g) zíng n postroj. řeméní.

Ge-schlabbcr (~2-) n E₂ bez pl. = Sejblam(c).
ge-schlacht (~2-) a prov. = gartet (v arten III.);
zgjm zvedený, podařený; er Boden půda snadno
vzdělavatelná.

Ge-schlader F (~2-) n E₇ bez pl. prov. vid.
brynda. břečka.

Ge-schlakse F (~2-) n E₇ bez pl. hýčkání,
kolébání.

Ge-schlamp(c) f (~2-) n E₇ bez pl. 1. brynda,
břečka. 2. jicha pro psy. 3. rok a) = Zdůweine
jutter; b) = Zchlamperci; c) = Schlumpe; d) ne-
cistý odev.

Ge-schlängel (~2-) n E₇ bez pl. a) vinutí,
točení, kroučení, svíjení; b) zatačka, zátočka,
kotouc.

Ge-schlankheit ~2~. Ge-schlankigkeit ~2~. E₁₈ = Zchlantcit.

ge-schlant(ig) ~2~ a D₂,₃ = schlant.

Ge-schlapp(er) (~2-) n E₇ bez pl. = Ge-
schlamp(c).

Ge-schlauße (~2-) n E₆ lov. = Adabau.

Ge-schlecht (~2-) n 1. rod: a) plémé, po-
kolení; das ~ der Menichen lidské plémé n. po-
kolení; b) gram. das mänliche o weibliche o sád-
lije mužský n ženský n střední rod; c) bürger-
lijeς měšťanský rod, měšťanská rodina; ven
vorheunem ~c sein pochází ze vzácného n z vy-
sokého rodu; der leje f-s ~ es poslední svého
rodu; sein ganze ~ bis ins dritte Stied celý jeho
rod až do třetího kolena. 2. pohlaví, mspr-
plet; das mänliche mužské pohlaví, mužská
tvář; die beiden ~ er obě n obojí pohlaví; das
andere ~ druhé pohlaví; das schünce o schwade ~
abs. das ~ krásné n slabé pohlaví. 3. pokolení,
generace; das gegemärtige ~ nynj s jí p pokolení.

Ge-schlecht... (~2...) = Geschlechtš...

Ge-schlechter (~2...) I. m E₆, ~in f E₁₉
měšťanský slechtie, patricij↑. — II. pl. od
Geischlecht.

Ge-schlechter... (~2...) = geschlechtse f. dějiny
rodů; ~ funde f rodoslovi, rodopis, gene-
logie†; ~ fundiger m znale rodů, genealog.
† ge-schlechtlich (~2...) a I. D₂, 1. pohlaví.

Ge-schlechtlich (~2...) a I. D₂, 1. pohlaví.
2. rodový. — II. s Geschlechtlichkeit f E₁₈:
a) pohlavnost; b) f žert. mužský pohlavní ud.

Ge-schlechts..., ge-schlechtš..., ~ab-
nicigung f necht k (druhému) pohlavi;
~adel m šlechta rodová; ~alter n: a) stávi n do-
spělost pohlavní; b) lidský věk, pokolení, gene-
racef; ~apparat m ústroj pohlavní; ~art f
příznak n povaha n zvláštnost rodu; ~baum m
rodokmen, posloulost rodu; ~bezeichnung f
gram. přechylka; ~brief m rodový list; ~cha-
rafter m pohlavní ráz n charakter (=art);
~drißen fpl. žlázy pohlavné; ~endung f gram.
a) koncovka rodová; b) = fall; ~entwic-
fung f vývoj n dospělost pohlavní; ~fall m
pád rodový (= Semitw); ~falten fpl. záhyby
pohlavné; ~folge f: a) poslounost rodová,
rodokmen; b) pokolení; ~folger m nástupce
zrodu, potomek; ~form f gram. rod; ~forscher m

rodzopytee, genealog†; ~functionen fpl. vý-
kony n úkony pohlavní; ~furchc f brázda
pohlavná; ~gang m průduch pohlavný; ~ge-
nosf., ~genosse m příslušník rodu; ~genujs m
poživání radostí pohlavních; ~glied n: a) clen
rodiny; b) u zony: ústrojí pohlavní, rodíldo;
na muže: pohlaví úd, pohlídlo; ~gut n rodinný
n svěrenský n fideikomisní státek; ~hüitte f
bot podpestief; ~kransheit f pohlavní n tajná
memoc; ~funde f ~ (Sejglechterfunde; ~leben n
život pohlavní; ~lehe f der Pfansen bot. naaka
a pohlaví rostlin; ~liebe f pohlaví n smyslná
láska; ~linie f posloupnost rodová; ~los a:
a) bez rodu; b) bez pohlaví, nepohlavní;
~lofigkeit f bezpohlaví, nepohlavnost; ~luft f
pohlavní n smyslná n tělesná slast .. rozkos,
pohlavní chtie; ~name m: a) jméno rodové
n patronymieke; b) = Genitname; c) bot., zo.
jméno rodu n -ové; ~organ n ústroj pohlavní,
plemenidlo; ~register n rodopis, popis rodu;
~reife f (pohlavní) dospělost; ~reife f pos-
loupnost rodová; ~reiz m pohlavní chtie;
~tafel f rodokmen: ~tag m shromáždění
rodu n -iny, rada rodová n -inná; ~theife mpl.
pohlavné údy n ústroji, f prirozeni; ~träger m
bot. plodonoš; pestíko-; ~trieb m pohlavní
pud; ~unterlied m, ~verschiedenheit f růž-
nost n rozdíl pohlaví, pohlavní rozdílnost;
~verhältnis n poměr pohlavní(n); ~verkehr m
styk pohlavný; ~verwandter m příbuzný
rodem; ~wahf! m pohlavní věbér; ~wand-
lung f prechylka; ~wagkeu n znak rodu n
rodový; ~wort n gram. elen; ~zichen n =
lanan.

Ge-schlecht (~2-) n E₁ mls(n)ota (= Zdelecrei).

Ge-schlecht(c) (~2-) n E₁, E₇ bez pl. plížení,
loudní; fig. obmlysly.

Ge-schleicht(c) (~2-) n E₃, E₇ bez pl. 1. lov.
otvor doupete, brloh, doupě. 2. = Viberban.
3. = Zdeleben.

Ge-schlender ~2~ n E₇ bez pl. courání,
plouhání.

Ge-schlepp(c) (~2-) n E₁, E₇ bez pl. 1. ta-
hání, vlečení, vlácení. 2. ~ am Sléide vlečka
(= Zdělpepe). 3. věc, s níž se člověk tahá,
břemeno; (mstah x.) potreby, zavazadla; lov:
a) cour, vlačenina, vlačidlo, plahočina; b) jelení
stopa ve vysokém sněhu n písku; cmit greješ
(Čienějatěj) bei sich taben mnoho služebnictva
s sebou mítí, mítí velký průvod.

Ge-schlepp... (~2...) ~stelle f lov. vlačiště,
plahočistě.

ge-schlichen (~2...) part. p. od schleichen.

Ge-schlichen (~2...) I. part. p. od schleissen. —
II. s Geschliffenheit f E₁₈ bez pl. e-č Geschleincs
broušenost drahokamu; fig. a) Geschliffenheit (zehno)
tes Stüts vybroušenost n uhlazenost slohu;
b) Geschliffenheit (sößleicht) uhlazenost.

Ge-schlinge (~2...) n E₇ A. bez pl. hltání,
požírání. — B. 1. s pl. pleteň, -nina, průpletek,
závin, závitek. 2. lov. vnitřnosti, droby; jezn.
osrdí, okruží.

Ge-schlingel (~2...) n E₇ bez pl. průpletky,
motanina, klikyhyky.

Ge-schliffen (~~2~~) part. p. od schleissen.

Ge-schliš (~2-) n E₃ O hor. členky na bi-
delním stroji.

Ge-schloſe

— 1072 —

(Ge-schmuck(e)

Ge-schloſe (贛) n E₃, E₂ bez pl. = ſchloſeun.
ge-schlossen (贛) part. p. od idſiegen.
Ge-schlossen-bteiben (贛-贛) n E₇ bez pl.
(stav) zavření, zavřítost.

Ge-schloſsenheit (贛-) f E₁₃ bez pl. =
Beidluſe.

Ge-schlotter (贛) n E₇ bez pl. 1. kláření,
chvění. 2. ssedlina, která zbude po vylou-
žení soli.

Ge-schluſch(c) (贛-) n E₃, E₇ bez pl. štkání,
vzlykot, -aní.

Ge-schlummer (贛-) n E₂ bez pl. drímání,
drimota.

ge-schlagen (贛) part. p. od ſchtingen.

Ge-schłurre f n E₂ bez pl. šomání, courání.

Ge-schmack (贛) m P₁₁ (pl. zert f w 1 D₆,
1. chuť; fauter ~ chuť shnilinou; einen üßen
im Munde haben miti ošklivo v ústech; einen
bitteren (Geſchmäcf in Munde haben miti horko
v ústech. 2. vkus; daſt iſt nach m-m- e, daſ
iſt mein ~ to jest po mém vkusu; Priv. der
iſt verſchieden; iſber den ~ kſjet ſich beiſt freiten;
prost. die (Geſchmäder ſind verſchieden rozličné jsou
lidské chuuti; někdo má rád houby, jiný
holuby; chuť je chuť; někdo má rád holky,
jiný vědлыka a jiný homolky; im ~ e vkusný,
eleganční; abs. (auter ~ feinen ~ taben nemíti
(kouska) vkusu; idm tanf der ſadei feinen ~ ab-
gewinnen neche se mi ta věc zalbiti, to se
mi nezamlouvá; idm ſinde ~ daran to jest mi
po chuuti, to se mi líbí, to n v tom si libují;
das femmt iu příchází to do obvějeje n do
mody; er hat den ~ an ſelchen Tingen verleren
takové věcí se mu znechutilty, odnechtlělo
se mu takových věcí. 3. prov. J (Wurth).

Ge-schmack..., ge-schmack... (贛) = (Ge-
schmacks...)

Ge-schmäckler (贛) m E₉ chutnáček,
choutkař, labužník; jdmwcher ~ člověk mající
spatnon chuť, spatný labužník.

Ge-schmack(s)..., ge-schmack(s) ... (贛...)
-äußlichkeit f, -anmachung f přichut; -be-
cher mpl. 16k. pohárky chutnavě; -bildung f
vzdělání n vytříbení vkusu; -centrum n cen-
trum mozkové n středisko chuťové; -empfin-
dung f poeit chuuti in chuťový: -ſrei a bez chuuti,
nechutnající: -herr m vkusovládeč; -ichre f:
a) nauka o chuuti; b) nauka o vkusu n o krásnu,
aesthetika; krasověda; -loſa a: bez chuuti;
außemacbäßt nechutný; b) (obze ſinn für das ſchöne)
bez vkusu, nevkusný; -loſigkeit f: a) ne-
dostatek chuuti, nechutnost; b) nedostatek
vkusu, nevkus(nost), nevlodnost; -mäßig a
~ přimiřený vkusu, vkusný; -nerv m nerv
n čiv chuťový (m. pár čivá mozkových); -organ n
organ n ústroj (smysl) chuuti (bradavky
chutnací), čidlo chutnací; -richtung f
směr vkusu n v aesthetice; -ſadje f věc
vkusu n věc aesthetického hlediska (od-
hadu); -ſinn m: a) smysl chuuti n okoušení
chuť; b) smysl pro krásu, vkus; -täuſchung f
mámení chuuti; -tempel m (dilo Voltairovo)
Chrám vkusu; -urtheil n úsudek krasocitný;
-voll a: a) chušný; b) chušný; -wärzchen npl.
bradavky chutnací; -verſzeuge npl. ústroji
n čidlo chutnací; -widrig a proti vkusu,
príčici se vkusu, nevkusný, nechutný;

-widrigkeit f nevkus(nost), nechutnost;
-wiſſenſchaft f nauka o vkusu, vkusověda.

Ge-schmadder (贛) n E₇ bez pl. mazan-
nina, -ce.

Ge-schmack(c) (贛-) n E₃, E₂ bez pl. 1. mla-
skání (při jídle n při libám). 2. mlaskavé polibky.

Ge-schmäuch(c) (贛-) n E₃, E₇ bez pl. bafańí,
dýmání, kouření.

Ge-schmauge (贛) n E₇ bez pl. hodování,
stolování, kvas.

Ge-schmeichel (贛) n E₇ bez pl. lichocení,
líšant.

Ge-schmeide (贛-) n E₉ 1. šperky, skvosty.
2. železo ke kování. 3. † kovotiny, věci
ukované (ze železa), zbroj. 4. prov. = ſchwä-
cijen a).

Ge-schmeide... (贛...) -handel m obchod
se ſperky, ſperkařství; -händler m obchod-
nik se ſperky, ſperkaŕ; -käſchen n pouzdro
na ſperky, schranka ſperku; -reichthum m
hojnost ſperku.

Ge-schmeidig (贛) I. a D₂₃ hybký, hebký,
ohebný, vláčný, tažný, tažit(eln)ý, kujný;
(nadacembra) podajný, povolný, ústupný; (gewandt)
zručný, mirstný, obratný. — II. s (Geſchmei-
digkeit f E₁₃ hebkost atd.; (Geſchmeidigkeit be-
temmen nabýti hebkostí.

Ge-schmeidig... (贛...) -machen n, -wer-
den n zhebčení, zvlácčení.

Ge-schmeidigen (贛) n/a C₁₂ neodl. =
chmeidigen.

Ge-schmeiß (贛) n E₃ 1. trus (zefm. ptačí).
2. havěd, hmyz. 3. fig. havěſt, hołota, šbě,
láje, chamrač, chámovina, spřěž.

Ge-schmetter (贛) n E₇ bez pl. ostrý n
pronikavý zvuk; ~ děs Donnerš (zavachorení
hromu; ~ der Nachtigalßen hlasitý zpěv, tlukot
slavíčí; ~ der Trompeten vřeštění n drčení
trub, fanſary.

Ge-schmiede (贛) n E₇ bez pl. (stálé) ko-
vání.

Ge-schmier(c) (贛-) n E₃, E₇ bez pl. 1. stálé
n časte mazání. 2. mazanica, -na, kaňhanice.
3. n (mopojělo) hatlanina, hrynda.

Ge-schmink(c) (贛-) n E₃, E₇ bez pl. (časté)
líčení.

Ge schmiffen (贛) part. p. od schmeiſen.

Ge-schmoll(c) (贛-) n E₃, E₇ bez pl. (stálé)
hměvání.

Ge-schmolzen (贛) part. p. od schmelzen.

Ge-schmorte(s) (贛) n D₂₃ kuch. dušené
(maso).

Ge-schmuck (贛) n E₃ = Schmuck.

Ge-schmudel (贛) n E₇ bez pl. 1. = ſchmu-
gereit. 2 prov s. f = Kochen n. 3. via. chátra, šbě,
sehranka.

Ge-schmunzel (贛) n E₇ bez pl. usmívání,
zubeni.

Ge-schmuse f (贛) n E₇ bez pl. [žid.-něm.]
tlachání, žvastání; tež líšavost, úlisnost, li-
choení.

Ge-schmabber (贛) n E₇ bez pl. žvatlání,
žvaněni.

Ge-schmäbel (贛) n E₇ bez pl. kolování,
klubání, klofání, hubičkování.

Ge-schmuck(c) f (贛-) n E₃, E₇ bez pl. žva-
tlání.

Ge-schwabbel

— 1074 —

[Ge-schwind-...

střelbu; ~bedicungsmannschaft f obsluho-
vatelstvo děla „ hrubé střelby; ~bettung f
podlaha pod hrubou střelbu „ na dělo:
~bohrer m vrták: vrták na hrubé střelby
„ na děla; ~bohrerei f vrtárna děl „ hrubých
střeleb; ~bohrmaschine f stroj vrtaci „ na
vrtání hrubých střeleb děl; ~bronc f dělo-
vina, litina dělová; ~commandant m velitel
hrubé střelby „ děla; ~donner m rachot „
hukot „ hřímáni „ hření „ burácení děl;
~cimer m okov u hrubé střelby „ děla;
~feuer n dělostřelba, palba „ střelba z děl
„ ze hrubých kusů; ~form f forma na hrubé
střelby „ na děla; ~frage f otázka o hrubých
střelbách „ o dělech; ~führer m předstřelec;
~gicber m slevač hrubých děl. dělolijce;
~fanonier m dělostrelee obsluhovací ob-
sluhovatel; ~fugel f k(o)ule dělová „ ke
hrubé střelbě; ~funst f dělostřelství, věda
dělostřelecká, umění dělostřelecké; ~metall
n dělovina; ~mündung f ústí hrubé střelby
„ děla; ~park m park dělostřelecký; ~fortf c
průstřelna „ ice pro hrubé střelby „ pro děla;
~plattform f podlaha pro hrubou střelbu „
pro dělo; ~probe f vyzkoušení děl „ hrubých
střeleb, pokusy s děly „ hrubými střelbami;
~profe f hlomozna „ kolesna k dělu; ~put-
ber n (střelný) prach pro hrubé střelby „
pro děla „ dělový; ~reif m ⊖ = ~jlicene; ~rich-
tung f řízení „ míření hrubé střelby „ děla;
~ring m ucho „ závěsnice u děla „ hrubé
střelby; ~rohr n hlavěn hrubé střelby „ děla;
~rohrhenkel m ucho „ závěsnice u hrubé
střelby „ u děla „ u kusu; ~rohrjustierer, ~rohr-
richter, ~rohrvergleicher m upravovač n stoj-
jitel hlavní delových; ~salve f hromadný
vštěr z děl; ~schicne f šim(a) „ pant u hrubé
střelby „ u děla; ~sodatm dělostrelee; ~staud m
místo „ postavení pro hrubé střelby „ pro
děla, baterie hrazená, návoz pro hrubé
střelby; ~stück n dělo, kus; ~verschuider m
rytec děla; ~verschraubmaschine f stroj ve-
sroubovací „ na všroubavní části zátravní
„ jádra zátravního; ~vormcifter m vøj. de-
sátník (a dză) ; ~weite f: a ráz. kalibr; b) ¼
( = Dragweite donos(nost), dostřel(nost);
~wesen n dělostřelství; ~zubchör n náčini
k dělům „ ke hrubým střelbám; ~zubchör-
tasche f torba „ vak pro náčini dělové.

Ge-schwabbel f (~) n E₇ bez pl. žvast.
tlachv.

Geschwader (~) [fr. «lt.] n E₇. 1. vøj. ¼
= Zwischen. 2. plav eskadra; lołstvo válečne
pod jedním admirálem. 3. zástup, tlum,
houf.

Geschwader..., geschwader... (~-...) ~be-
fehlshaber m velitel skadrony „ eskadny;
~weise a ve škadronách, v eskadrách.

Ge-schwanken (~) n E₆ bez pl. (stálé) ko-
lisání.

Geschwär ~ (~) n E₃ = Geschwir.

Geschwärm (~) n E₁ s pl. 1. (= Zwarm)
roj. 2. bez pl. (wz ~ c n E₇ bez pl.) rojení.

Geschwäb, Geschwaß (~) n E₃. 1. (Gerece
žvástani, tlachy, -ani, breptání, stěbetání,
klábosení; allmíní) bleptání, blábolení, žvast;

(Schätzen) klevety, klepy; lauter leeres ~ samé
plané řeči, bouchání do světa, třápáni do
větru, třesky plesky, láry fáry, tintili vantili,
unverfäßliches ~ verwerretes ~ confuses ~ hat-
matilka; hóbes ~ unntübes ~ f camráni. 2. jíb
über das ~ der Vente lümegegen dlských řeči
sobé nevsimati, na řeči lidské ned(b)ati.

geschwäbig (~) I. a D₂,₁₂ breptavý, stěbetavý, žvastavý, hovorný, mnohomluvný; ~er Bad potok buhlavý, hřeívý, zurčivý; ~er Menich brepta, tlachal, breptal, žvastal, mluvka, camra, klevetník: ~c Weib treperenda, žvanda, breptalka, stěbetalka, klevetnice, (knotra) klepna. — II. s Geschwäbigkeit (~) f E₈, hovornost, stěbetavost, mnohomluvnost, žvastavost.

geschweige (~) conj. v geschweigen I. 2.;
(mlíc o...), nehledie k...), neřku-li, nerci-li,
natož pak. což potom.

ge-schwigen (~) I₂ neodl. I. "n 1. (¼
uživano jen yště v inf. a 1. prae.) mlčet; ich ge-
idweige der Treibung, ich will der Treibung (~) (po-
mléím o hrozbě; (um) ¾... abych pomíle;
dessen ¾... wae... af pomlém o tom, co; alles
librigen ¾... at pomlém o všem ostatním,
ať nemluvím o ničem ostatním. 2. parents, ¼
(um) ¾..., a častěj c. geschweige nerci-li, natož,
neřku-li, tím méně; (um wiec meho) tím spíše,
tím více; geschweige (denn), dajš... nerci-li, aby
... at nedim, aby... natož pak, abv...; ich
háte es nicht als Zerwind, geschweige demt als Feind
neučinil bych to jako přítel, natož n (tím
méně) jako nepřitel; diele Tinge ließen sich nicht
ausprechen, geschweige denn zur Ausführung bringen
takové věci nedaly by se ani vysloviti, což
potom prověste; ich fenne ihn nicht, geschweige
denn, dajš id ihn liebte neznám ho ani, nad
toz (pak) abych ho miloval. — II. ¼ %
ein ‚mit ~ děte upokojiti „ utišiti“ uchlacholi-
liti „ ukončiti“ (= umd Schweigen bringen).

Ge-schweich ¼ (~) m E₁₉, f E₁₉, též E₁₉,
~in f E₁₉ prov. = Zwager, Zwägerin.

Ge-schwelge (~) n E₇ bez pl. (= Schwelgen n)
hýření, hodování.

ge-schwellen ¼ (~) "n (in) B₅ neodl. =
jschwellen.

Ge-schwemm(c) (~) n E₃ (E₇) bez pl.

1. (stálé) plavení. 2. záplava.

ge-schwiegten (~) f. of schweigen.

ge-schwierig f (~) a D₂,₃ via. = schwierig.

ge-schwind (~) I. a D₂,₃ 1. rychlý, spěšný,
ceerstvý, cílý, hbitý; Schwirt jenft immer so ~
er Junge míval jste druhdy tak dobrou vyří-
dilku; jie wušete nicht, was sie geschwind sagen jělle
ehvěděla, co by honem (n hned) řekla. 2. ¼
(crotischo) ~cr Œd náhlá smrt. — II. s Geschwin-
digkeit (~) f E₁₉ 1. rychlost. -ta. hitost,
kvap(nost), čerstvost. sprch. spěsnost; reiſende
(ß. spech o jiitrž; ß. der Junge vyřídilka:
Prv. (ß. itt keine Hererei hitost (nejsou) žádné
čáry.

Ge-schwind..., ge-schwind =... (~)...
~marcht m pochod wrychenen n z- n rychlý;
~schicfe c f. ~röhrenchen ⊖ n skoro † = Schlags
rébre; ~schießen n vøj. = Schneifener; ~schüttig a
ryche odhodlaný; ~schreibefunkt f umění
rychlopisné, rychlopis(ectvi), tachygrafie†;

Ge-schwindigkeits...

— 1075 —

[Ge-sellen...

~~-schreiber m rychlopisec; -schreibung f,~~
~~-schrift f rychlopis; in -jedvigt rychlopisem,~~
~~-né; -schritt m voj. rychlý v zrychlený krok;~~
~~-schJJcße mpl. vj. = Zndeljčener; -liúk n voj.~~
~~hruba střelba rychlostřelná n -palná, dělo~~
~~rychlostřelné n -palné, kus rychlostřelný n~~
~~-palný.~~

Ge-schwindigkeits... (~~~v~~~) ... -co-efficient m
koefficient (n součinitel) rychlosti; -höhe f
mech. výška rychlosti; -messer m rychlostřem;
-mejskunft f měření rychlosti; -parallelo-
gramm n mech. rovnoběžník rychlosti.

Ge-schwirr(c) (~v~) n E₃ (E₇) bez pl.
1. = Zdwrirren. 2. hlučení množstvi.

Ge-schwüster (~v~) (Schweiter) n E₆ (nyn:
oby. pl.) sourozenici, bratr a sestra. pl. bratři
a sestry, děti jedněch rodičů; alle meine ~
~ coll. mein sämmliches ~ všickni moji bratři
a sestry; der jüngste von fünfzigsternen nej-
mladší (bratr) z pěti bratři a sester; ~ jein
älteres ~ jeho starsi bratr a sestra; wölburtige
~ sourozenici; Prv. ~s und sie nicht immer äußlich
ruka má pét prstův a každý jiný.

Ge-schwüster... (~~~v~~~) -kind n: a) posestře-
nec. bratrauec, sestřenice; wir sind -under, ich
bin -lind mit ihm o mit ihr jsme s nim n s ní
bratrancie n bratřenci; jsem jeho n jeji brat-
ranee; sie ist -lind mit mir jest mir sestře-
nice; F andere -inder = -indetinder; b) er ist
mein -lind jest müj bratrovec n bratránek,
nsynovec; sie ist mein -lind jest má net; -finds-
finder npt. děti bratranců a sestřenice; -liebef
láska sourozeneců, bratrská a sesterská láská;
~paan n dvé bratří n sester, bratr a sestra.

Ge-schwüsterlich (~v~) a D₂,₃ bratrský, sestřský.

Ge-schwüffert (~v~) a D₂,₃ sbratřený.
Ge-schwofc (c) f (~v~) n E₃ (E₇) prov. bez pl.
= Gezanze.

Ge-schwollen (~v~) pp. od schwellen.
Ge-schwommen (~v~) pp. od schwimmen.

Ge-schworen (~v~) A. I. part. p. od schwören
a 1. pp. anal. inf. ~ 2. přísežný, v n (mspr.
pod) příahu vzatý; geischwerener (abgeaater) sejnd
zapišáhlý vůhlavní napřítel. — II s B-c(r) m,
G-c f D₂,₃ a) Mitteilung des Schwurverrichtes) porotce;
3. ver die (Schworenene) stellen pohnati koho před
porotu; b) (vereidigter Beamter) přísežný úřed-
nik. — B. ~ part. p. od schwären.

Ge-schwor(c)nen... (~~~v~~~) ... -bank f la-
vice poroteč; -collegium n porota; -gericht(s-
hof m) n porotní soud, porota: -lije p seznam
poroteč; -obmann m předseda porotního
soudu.

Ge-schwor(c)ne(r) m, Ge-schwor(c)ne f
(~v~) D₂,₃ v geischworen A II.

Ge-schworenchaft (~v~) f E₁₈ 1. porota,
přísežnici. 2. obvod přísežného úředníka.

Ge-schwunf (~v~) m E₃ vid švilhák.

Ge-schwulst (~v~) f D₁₅ (těz m D₁₁) otok,
oteklina, opuchlina, s., nabubřelost; eine ~
vertreiben otok rozehnati; die ~ wäßt v ver-
schwindet otok nabíhá n plaskne.

Ge-schwulst... (~~~v~~~) ... -bildung f tvoření ná-
doru; -öffnung f, -schnitt (~v~) m E₃ chir.
otevření n fez otoku.

Ge-schwulstig ~ (~v~) a D₂,₃ = schwülstig.

Ge-schwunden (~v~) pp. od schwunden.
Ge-schwungen (~v~) pp. od schwungen.

Ge-schwür (~v~) n E₃ vřed, nežit (-u), bolák,
hliža, pryskýř; ~ unter dem δuße náskok(a);
mit ~en bedeckt vředovatý; ein ~ bricht auf vřed
se provaluje n puká; jresfentes ~ vřed roz-
jedl. vlk(o)ed.

Ge-schwür..., ge-schwür... (~~~v~~~) -artig a
vředovitý: -bildung f path. tvoření vředu, vře-
dovatění; -boden m spodek vředu; -höfle f
path. dutina vředová: -öffnung f, -schnitt m
chir. otevření n fez vředu.

Ge-schwürrig (~v~) a D₂,₃ path. vředovatý;
~ maden vředovatiti; ~ werden (z)vředovatěti.

Ge-schst (~v~) [jedst] a D₂,₃ ast. ~er Zchein
sěsterný svit. sextilist; aspekt, při němž
maji dvě télesa nebeská o 60° rozdílné
délky.

Ge-fegel (~v~) n E₇ bez pl. C₁₃ neodl.
plachtoví.

Ge-fegnen (~v~) %a C₁₃ neodl. 1. skoro † =
icnen: Gelt gejeque eo iim požemnu mu Pán-
Büh; Gelt gejeque den Verjaß žehnej(ž) Büh
vasemu předsevzetí. 2. ~ et. o S. ~ roz-
žehnati se. rozloučiti se s kym; u v, wir ge-
jegneten uns rozloucili jsme se; das Zeitliche ~,
wie Welt ~ rozžehnati se se světem, odejína
ni věcnost.

Ge-schen p. p. od jchen.

Gejeircs f (~v~) [hebr.] fpl. 1. neštěstí,
nehoda. 2. odsouzeni; na m. Zdeno fein(c) ~!.
nedělejte cavyku n tolik okolkův.

Ge-jeschte(s) (~v~) n D₂,₃ prov. J uzeně
zbožní n maso.

Ge-sell... (~~~v~~~) -bier n společná pitka;
-šischen n společný lov.

Ge-sell(c) (~v~) m E₂₀ (E₂₁) těz f, vedlo
in f E₁₉ a) (sou) druh, společník f -ice,
tovaryš f -ka; h = Wurthe G.; schimmer o
verwegener ~ nebezpečný n směrý chlap;
schener o feiner ~ hezký n švarný chlapík;
auter ~ dobrák, dobrotisko; schlauer ~ chytrák;
chytrá liška; jauler ~ lenoch, valach, povaleč,
zahaleč; undantbarer ~ nevděčník; schmurriger ~
smešný n podivný človíček; c) tovaryš (femes-
nický); Schmiedt ~ kovářský (tovaryš); er hält
sechs ~ n má n zaměstnává šest tovaryšů.

Ge-sellen (~v~) [Gejell] I. %a, %r jid ~ C₁₂
neodl. (s) družiti, (při) tovaryšiti (E₇ se); er
gerellte ihnen die Gesäbren přidružil k nim n
dal jim soudruhy, er gejellte sich unterwegs zu
nus přidružil se cest k nám; innig gejellt
těsně n důvěrně sdružený; ich woge nicht, zu
Wanderern die Schritte zu neodvažuji se při-
pojiti se k družiné poutníků; Prv. Gleich und
Gleich gejellt sich gern vrána k vráně sedá, rovný
rovného si hledá; doba k době, rovník sobě. —
II. % B- n E₇ hřo pl., Gejellung f E₁₈.

Ge-sellen... (~~~v~~~) -ban m ☉ hor dolo-
vání do spolu ku -bier n pivo n pití společné;
-bildungsvircin m vzdělávací spolek tova-
ryšů; -braten m hostina dávaná novým
učněm tovaryšům; -bund m tovarvsská jednotka;
-šifchen n společný rybolov; -her-
berge f cechovní hospoda, f herberk†; -ladef
pokladnice tovarvsská; -leben n život tova-
ryšský; -vercin m spolek tovaryšů, tovaryš-

*

ge-fellenhaft]

— 1076 —

(Ge-fenk...

ská jednota; fathelijcher ~verein spolek katoli-
kých tovaryšů.

ge-fellenhaft (~~~~) a D₂,₃ tovaryšký, po způsobu tovaryšě.

Ge-fellenſchaft (~~~~) f E₁₈ 1. bez pl. tova-
ryšſti. 2. s pl. tovaryšſto.

Ge-fellenthum (~~~~) n D₆ bez pl. tovaryš-
stvi (= Geſellenſchaft 1.).

ge-fjellig (~~~~) (Sejell) I. a D₂,₃ tovaryšný,
společný, společenský, druž(e)ný; die Vienen
leben ~ včely žijí družebně n společen-
stvech n společensky; ~cs Leben společenský
život. — II. s Gesetzlichkeit (~~~~) f E₁₈
družnost.

ge-felligen ~ (~~~~) I. ¼a C₁₂ neodl. uči-
niti družným n tovaryšným. — II. §6 ~ n
E₇ bez pl.. Gesetzligung f E₁₈.

Ge-felſigkeits~... (~~~~) ~trich m pud
společenský; ~vercin m zábavný společenský.

Ge-fellin ~ (~~~~) f E₉, družka, tovaryška,
společnice (v (Sejell) e) 1.).

Ge-fell-pricer (~~~) m E₆ rsk. = Hilfs-
priester.

Ge-fellſchaft (~~~~) f E₁₈ 1. společnost:
a) idt biin in f~r ~ bývám rád v jeho spo-
lečnosti, obcuji s nim rád; ~s ~ slíchen vy-
hýbati se a společnosti vyhýbati se komu;
in 3~ ~ in ~ mit 3~ m v a společnosti se kym;
in ~ mit 3~ m reißen cestovati v a společnosti
n S kym; 3~ ~ feissen (o ~ halten) býti spolec-
nikem n ~ici komu, býti s kym; randhen Sie mir
zur ~ e Cigarre zakuřte si (doutník), abychom
kouřili spolu; in ~ mit 3~ m et. un ernehmen
podniknouti co o kym: zur ~ mittspreißen jísti ve
společnosti; Prv. lebichte ~en verderben quite
Sitten okolo močiad chodě, neujdeš nádchy;
špatná společnost kazi dobré mravy; b) die
(menschliche) ~ lidská společnost, lidstvo; e) vyšši
vrsnty společenská ~ in die ~ buttigt haben mít přístup
do společnosti; d) die ~ war jehr aemiit spol-
lečnost byla velmi michaná; in quter ~ jein
býti v dobré společnosti; man fiuſt jeden
Abend ~ bei üm najdes u něho kázdy večer
společnost a hosti; wir haben ~ eine hosti;
~en geben hostiny strojiti, přijmati hosty;
er geſt nicht mehr in ~ již nechodí do společ-
nosti n mezi lidi; e) společnost tovaryčstvo,
družstvo, spolek, družství, tovaryšství; ge-
lehrte ~ nejená společnost; die ~ jein tovary-
stvo Ježišovo; Denan-Dampfildijabrate ~ společ-
nost podunajské parol lavby; mit 3~ m in ~
treten vstoupikt s kym ve spojeni, spolěiti se
s kym. 2. = (Geſellenſchaft 2.

Ge-fellſchafter (~~~~) m E₆, ~in f E₇ 1. spo-
lečník. f ~ice, (sou)duhr, f ~žka, f kamáradý,
f ~ka. 2. obch. společník; jüller ~ tichý společ-
ník (těastníci na podniku jen půjím). 3. † (doct den Meister-
fangetem) člen společnosti.

Ge-fellſchafterci ~ (~~~~) f E₁₈ stav n
miste společnica n společnice.

ge-fellſchafflich (~~~~) I. a D₂,₃ 1. spole-
čenský; ~cs Leben společenský život; ~c Lebens-
stellung postaveni společenské n ve společ-
nosti. 2. ~c Production společná produkte. —
II. s Gesetzlichkeitfeit (~~~~) f E₁₈ bez pl.

Geſelſchafts... , geſelſchafts... (~~~~) ... (~~~~) ...

salonní šat; ~bank f obch. společenská n akci-
ová banka; ~blatt n časopis spolkový n spo-
lečnosti; ~bühne f = ~theater; ~capital n obch.
spolkové jměni; ~capitalcon n účet ze spo-
lečných vkladů n jistin; ~contract m smlouva
spolková; ~dame f společnice; ~diebstahl m
krádež ve společnosti spáchaná; ~cigen-
thum n spolkové jměni, společnostní n spo-
lečenské vlastnictví; ~cinlage f obch. akciový
kapitál, spolkový vklad; ~firma f obch. firma
spolková n společnosti; ~fond m společnostní
n společenský základ n fond, podstata jmění
společnosti; ~fräufcin n slečna společnice;
~gedicht n baseň pro (jistou) společnost;
~gemäldc n obraz nějaké společnosti n sku-
piny; ~glied n člen n úd společenstva n
spolu n společnosti; ~handel m, ~hand-
tung f obch. obchod spolkový; ~haus n míst-
nosti spolkové, beseda; ~inſeln fpl. zem. Spo-
lečenské ostrovy; ~inventar n inventáŕ n
seznam jmění společnosti (a společenského);
~friem m: a) kroužek znamých, kruh spole-
čenský, spolek přátel, dychánek, společnost;
b) vrstva společnosti; die höheren ~frije vyšší
společnost; er geßert nicht zu m~m~ freize nepatii
du mé společnosti, to není pro mne člověk;
~maſler m malíř obrazů salonních; ~meuſch m
společenský člověk, společnost, člověk do
salónu, člověk jemných společenských způ-
sobů n uhlazených mravů; ~namc m obch.
mjéno spolkové (~firma); ~ordnung f spo-
lečenský rád; ~pſlichten fpl. společenské po-
vinnosti, povinnosti ke společnosti; ~red-
nung f math. počet spolkový; ~recht n spol-
kove právo; ~reise f společná cesta; ~saa l m
spolková sín; ~jegel n pećet spolková;
~spicl m společn-ká hra; ~prachc f saloni
řeč n uhlazená mluva společenská; ~taq m
den společné schůzky n dychánkový, jour
hixf: ~theater n ochotnické divadlo; ~thier n
tvor n živočích společenský; ~ton m tón n
způsob společenský n dobré společnosti, uhlá-
zený způsob; ~trich m společenský pud; ~ber-
mügen n jmění spolkové n společnostní n spo-
lečenské; ~vertrag m společenská úmluva o
smlouva, smlouva spolková, smlouva o spo-
lečnost; ~waqen m vůz spolkový; ~widrig a
odporný společnosti, nespolčenský, proti
společnosti, na úkor společnosti, společnosti
odporující n nebezpečný; ~wissenſchaft f věda
n společnosti, spolkověda, sociologie: ~jer-
liuend a rusici n hubicí společnost, spolec-
nosti záhubný; ~zimmer n pokoj společen-
ský n přijímač n návštěvní n besední, salon.

Gejen top C (v) Jesení.

Ge-fenge (~~~~) n E₇ bez pl. spálení, (se;-
žžení.

Geſenk (~~~~) n E₃ 1. (Zentung e-s Terrains) sklon.
svah, úbočí; zem. jako npr. das mäßijde ~ Je-
seník (moravské pohod). 2. ryt. hřížidlo, hrou- 3. hor.
hloubení. 4. ⊕ kov razidlo, prohloubená forma.
5. viam. rozvod, hříženice.

Ge-fenk... (~~~~) ~amboſz m ⊕ zápustkovy
spalek, zápustková kovadlina; ~hammer m:
⊕ a) zápustkové kladivo, vrchní zápustka;
h zám vršek razidla; ~ticſe f hloubka, hlou-
bení.

Ge-fenke

— 1077 —

[Ge-ficht

Ge-fenke («—») npr. n E₇ bez pl. zem. v Gesent 1.

ge-Jessen («—») p. p. od siben.

Ge-Jech («—») [Jesen] n E₃ 1. zákon; (Regel) pravidlo; (Vererbmung) nařízení, ustanovení; ein «geben zákon dáti» vydati; sich «zum» es machen učiniti si eo zákonem n pravidlem; zum «e werden státi» se zákonem; et. zum «e machen učiniti zákonem, uzákoniti eo; durch ein «gefehrt» zákonem «zákonně chráněny»; bis zu das drittlide «kresťanský zákon» bis možijches «zákon» Mojžišův, Stary zákon; (das Prinzip), das er Naurerüdchneinung zugrunde liegt) «die» der Anzeigehandt zákony přitažlivosti. 2. prov. s odstavec; «e-s Liedes = Strophe; zejm. dim. ein «lein» beten trošičku» n drobátko se pomodliti; ein «lein» schlaft drobátko se vyspati, zdrimnouti si, chrupnouti si, spátı veršik.

Geſetz..., geſches... («—») -ausſegung f výklad (interpretace) n vyložení zákona; -artikel m článek zákona; -blatt n větník zákoní; -buch n zákoník, kniha zákonů; bürgerliches «buch» občanský zákoník; Gesetzey zu einem «buch» jammeln sebrati n sestaviti zákony (v zákoník); -entwurf m osnova n návrh zákona; -falscher m porušovatel n překrucovatel zákona; -frcudef (židovský) svátek letnic, -frend m přítel zákona; -gebend a zákonodárný; -gebender Herper sbor zákonodárný; -geber(in f) m zákonodárce. «e-kyně»; -gberiſch a zákonodárný; -gebung f zákonodárstvi; -gebungsanschluß m výbor zákonodárny; -gebungsgehalt f moc zákonodárny; -gebungsrecht m právo zákonodárné; -kraft f moc zákonní; -kunde f nalost zákonů, zákonoznalství, právněství; -kundig a znalý zákonův, zběhlý v zákonech; -kundiger m znalec zákonů; -los a bez zákonů, nezákonný, bez-; -loſigſcſt f nezákonnost, bez-; -mäßig a přiměrený zákonu, zákonný; souhlasíc se zákonem; pravidelný; adv. dle zákona; -mäßigſcſt f zákonnost, -itost, pravidelnost; -sachf věc týkajíc se zákonův; Committion in «jachet komise v příčině zákonův»; -jammer m sestavovatel zákonů, kodifikator; -sammlung f shŕka zákonů, s sm. zákonník; -sanction f schválení n stvrzení n sankce zákona; -j Schreiber m pisatel zákonů, zákonopi:ce, s. sm. = -geber; -jürcibung f zákonopiſectví; s. sm. = -gebung; -taſch in fpl. desky zákonů; -übertretung f preſtoupeni zákona; -unwisschensctf n neznalost zákonů; -verachtend a kdo povrhuje zákony; -verächter m kdo nedba zákonů; nenávistník n nepřítel zákona; -vollstrecker m. -vollzicher m vykonavatel zákona; -vollstreckung f vyplnění n vykonávání zákona; -vorląge f předloha n návrh zákona; -vorschlag m návrh n osnova zákona; -wächter m strážce zákona; -werf n zákon(ník); -widrig a nezákonný, protizákonný; příčíc se zákonu; adv. proti zákonu; -widriges n nezákonný stav; -widrigſcſt f nezakonnost, proti-; odpornost zákonům.

Ge-Jches... («—») -analogie f obdoba zákona; -anwendung f použití zákona;

-ausſegung f výklad zákona; -kennnitis f nalost zákona; -kraft f moc n sila n platnost zákona, zákonná moc; -kraft haben miti moc n platnost zákona; -kraft erlangen nachti moci n platnosti zákona; außer -kraft femmen pozbýhy platnosti zákona; einer Sache -kraft geben potvrditi, sankcionovati⁴ eo; Ertheilung der -kraft stvrzení zákona; -sanction f schválení n stvrzení n sankce zákona; -übertretung f přestoupeni zákona; -vorschrift f zákonni předpis.

Ge-Jehlein («—») n E₇ dim. od Gesetz (v toto 2.).

Ge-Jeſſlich («—») I. a D₂₁₃ 1. zákonný, zákonitý (= gejeſtmäßig); -machen uzákoniti; -erlaubt zákonem dovolený. — II. s Ge-Jeſſchkeit («—») f E₁₈ zákonitost, zákonnost (= Gejeſtmäßigkeit).

Gejeſt part. p. a od ſchen («—») I. pp. a D₂₁₃ 1. anal. inf. «—» 2 usedlý, (ernsthaft) vážný; (beſchenen) skromný; (anständig) slušný; «es Wejen usedlost, vážnost atd.; (jehr) « (o dětech) (velmi) hodný; ein «er Mensch» člověk usedlý (n vážný); von «em» Uiter usedlého věku. 3. «er Fall preſpokládání; «en» dalleſe dejme tomu, že..., preſpokládejme, že...; «, daß es so wäre; «, es (o dem) wäre so dejme tomu, že tomu tak jest; necht jest tak; by pak tomu tak bylo; budiž. — II. s Ge-Jeſſt-heit («—») f E₁₈ usedlost, vážnost.

Ge-fenze («—») n E₇ bez pl. vzdychání, vzdechly.

Ge-Jicht («—») [ſchen] n D₄, E₁. (pl. «e) (a) (Sebuermeiden) zrak; b) (van transiden) zraky, oči; ein fürzes o ſchwades o weitess «bíty krátkozraký, slabozraký o dalekozraký (o fürz, ſchwach, weitschichtig); gehe mir aus dem «e!» jdi mi s oči (= geß mir aus den Augen «n» Augen 1. a); ☞ im «e (obv. Angesichte) von et. vůči zemu, před «em»; ☞ im «e behalten (c) nicht aus den Augen (taſem) nepustiti koho s oči, na očích koho miti; ich verſor iht aus dem «e zmizel mu s oči; ich habe iht beständig im «e měl» jsem ho pořád na očích. byl mi pořad na očích; plav. wie hatten das Land im «e viděli jsme pevninu před očima, na dohled nám byla zemé; plav. man hat tein «—» není viděti na zemi (pro mlhu); et. ins «—» fassen den mušku vziti eo, pozorovati, uvažovati eo; ich habe die ſemme im «e slunce mi svítí do oblijeje n do oči; ich wertc es iht ins «—» fagen ſeknu mu to oči; ich habe iht ins «—» gelacht vysmál jsem se mu do oči; ins «—» lebt er ſie, hinterdrüſt geht es freilich aus einem auderen ſene v oči vás chválí a za zády haní; ☞ ins «—» ſehen divati se n hleděti komu do oči; diejer ſtoff fält nicht gut ins «—» tato látka uráží oko n není oku přijemna; et. zul «—» betemmen zočiti, spatřiti, zahlédnouti eo; ☞ von «—» zlt. tváři v tvář (= von Angesicht zu Angesicht v toto 1.). 2. oblijej, tváře (= Angesicht, Anflug); ein blaffes «—» haben miti bledé tváře; befanntes o neues «—» známá n nová tvář; das «—» verändern změniti se v tváři; er macht ein langes «—» dlouži oblijej, vyvalueje oči; 3-4 ein freundlides (o jaures) «—» maden hleděti na koho (ne)přívětivě; ich muſte nicht, welches «—» ich dazu madien follte nevěděl jsem, jak se při tom tvářiti;

Ge-fichtchen

— 1078 —

[ge-fünt]

fig. die Sache bekommt bald ein anderes ~ věc
nabude hned jiné tvářnosti; Prov. er ist dem
Vater aus dem ~ geidunten jest otei podoben,
jako by mu z oka vypaill; A. ins ~ schlagen
dáti komu na hubu, nabatikovati komu; fig. ein
anderes ~ auftiessen, auftienden změniti tvářnost.
3. (Grimalſe) ein ~ zichen skarediti se, šklebiti se,
ušklíbati se; S-m cin ~ o (ſicheje) ~ er machen
skarediti se na koho; ~ er schneiden pitvoriti se,
skarediti se, šklebiti se; ſie macht cin ~, wie die
Mace, wemt es derruert o wie feben Weilen jchledter
Weß hledi jako myſ z droždi, kouká jako
cert n jako Petrovský. 4. (pl. ~c) a) (Erdreinung)
b) (caß Zchauen er fechen) viděni; c) (caß fühn dem
unge Tabietentend zjeveni; (Zünnestanbund) přízrak,
přelud, halucinace†. 5. cílovník, mířitko,
hledi, přećiník. 6. hnd. ~ der Erge = Sracirent.

Ge-fichtchen (~) n. E., dim. od Gesicht tvářicka, -nka, drobná tvář.

Ge-fichts..., ge-fichts... ~ (~) I. =
Gefichts... = II. ~os a bez zraku, slepý, nevidymy; ~ loſigſeit f nedostatek zraku, slepota, nevidomost.

Ge-fichter..., (~) ~... ~شقiden n skarendení, kabonění, šklebení, ušklíbání; ~ſchneiden (in f) m oškleba, šklebílek, škaredil, kabonil.

Ge-fichts..., ge-fichts... (~) ~achſe f
zorná n zraková osa; ~atrophic f úbyt obli-
čejový; ~ausdruck m výraz obličeje, výraz
zlaku n oči, fysiognomie†; ~ausſchlag m v-
vrážka v obličejí, uhorky; ~betrug m = ~á-
dung; ~bewegung f posunek, hnutí v obli-
jeweji, pohyb zraku n oči; ~bild n obraz obli-
ceje; ~bildung f (útvar oblijeje, rysy obli-
ceje, tvářnost: e-c dran von angenehmer Bildung
pani milé tvářnosti: ~bſlödigen f path. tupo-
zrakost (amblyopie); ~deuter m vykladač rysu
v obličejí, tvářezpyter, fysiognomik‡; ~den-
fung v výklad rysu obličejových, tvářezpyt.fy-
siognomika†; ~cmpfindung f pociit (n p čteku
zrakový; ~crfer m prov krt nos, † citon; ~cr-
fchcinung f zjev zrakový n optičké, zjevení
přízrak; ~farbe f barva obličeje, pleſt; ~ſchler m
vada zraku; ~ſeld n pole zorné n zrakové,
obzor zrakový, proster zorný; ~ſinunc fpl.
uhry, uhrovitost, trudovitost (ve tváři);
~form f tvar obličeje: ~geburt f pored
tváři; ~geſchwüſt f otok tváře; ~grind m
strup n slitina na tváři, onlipara, uročky;
~knödhen m liení kost; ~krampſ m křeč obli-
jčejová; ~frcis m okruh zrakový, pole zorné,
obzor, horizont†; ~kunde f tvářezpyt (= ~den-
tuma); ~fundiger m tvářezpytec (= ~deuter);
~lage f poloha oblijeje(m v pied) n obli-
jova; ~lähmung f path. ochrnuti cívvo obli-
joveho: ~länge f délka obličeje; ~linic f:
au rys ve tváři; b) opt. ~linie e-s denbrobs zorná
cárai (dat. kohleu); c) voj., pevn. ~linic e-c Zchauje lice
hradby; ~loſigſeit f slepota; ~musſel m an.
sval zrakový n obličejový; ~nerv m an. a) čiv
obličejový; b) (zdenver cív zrakový; ~pfeife f
E) píſtala svrechniho varhaníſt; ~pulsadcr f
tepna liení; ~punft m: a) hledisko, hleduště.
stanoviſtě, stanovisko; ven diejem ~puntie aus
s tohoto stanoviska; b) opt. zorný bod; ~rosef
path. růže v obličejí; ~röthe f rumeneń;

-ſchmerz m path. nervová bolest v obličejí;
-ſchwäcche f path. slabost n chabost zraku,
slabozrakost; ~ſcite f: a) strana obličeje;
b) ~ (Sorberleite) e-s Hanjeſ líce, průčeli, předek,
přední strana domu; ~ſunn m smysl zrakový,
zrak; ~ſtörung f path. porušení zraku; ~ſtraht m
opt. zorný n zrakový paprsek; ~ſüde npl. zo.
proužky čelní, podčeli; ~täuschung f klam
zraku, přelud, přízrak, illuse, halucinace†;
~triibung f zatméní zraku n oči; ~verzir-
rung f pitvoření n krivení obličeje, posunky,
šklebení, ošklíbání, grimasa†; ~vorfelung f
představa zraková; ~wahrnehmung f zra-
kový vjem; ~wahrſager m véſtec n hadač
z obličeje; ~wahrjagerci f véſtení n hádání
z obličeje; ~werkzeuge npl. an. ústroje zra-
kové; ~weite f dálka zraková n zorní; ~win-
ſel m: a) obličejový úhle; b) opt. zorní úhle;
~winſelneſſer m nástroj ku měření obliče-
jového úhlu, goniometr; ~zug m rys n tah
v obličejí; f-c ~iige rsv jeho obličeje.

Ge-füncbt (~) a D₂₃,3 sedmerý (v siebenjahr).

Ge-fimš (~) n sg. D₆, pl. E₁. 1. řmsa; ~ unter dem ſeuerem řimsa bankalová n popršni; ~ um den ſzen herum krancle†. 2. prov. vid. zadnice, p spr. prdel.

Ge-fimš... ~ (~) ~anſter m stav. římsová
kotva (t. j. kotva (ſet zuá), kterou se váže římsa se zdi;
těi římsová přívlac; ~bret n sajma; ~glic d
clánek římsov; ~hobel m římsovník, pru-
tovník; ~kachſ f hned. kranec†; ~klammer f
= ~anter; ~leiter f řebřík hasičský; ~mauer-
werk n zídka římsová; ~ſtein m cihla řím-
sová, římsovnice, řimsák; ~uhr f hodiny
nástěnné n kývadlové; ~verzierung f stav.
římsovi; ~ziegel m římsová cihla, římsov-
nice.

Ge-fimst ~ (~) [Gefimſ] a D₂₃,3 stav. majčí
římsu, s římsou.

Ge-fünde (~) n E₀. 1. služebnictvo, čeled,
cěladka, chasa (= Ziemerichait); all fein ~ for-
jidben všecku čeládku propustiff. 2. ~ o jedn-
vykh osobach. cin Her; mit žaci ~, er wied nicht
weßt acſlegt hospodář majči dva sluhy spatně
váža otos louzen. 3. eſkoro †, ~ dvořane; ~dvo-
kneži sloužici mši svarou. 4. prov. (v Estonsku)
selský statek. 5. ~ = Geſundet.

Ge-fünc... (~) ~... ~amt n ústav s za-
opatrování čeledí; ~bier n pivo pro chasu,
špatně pivo, slivky; ~bencfohmer m obyvateľ
statku; ~dicunibuch n služební čelední
knížka; ~koſt f čelední strava; ~kiſche f
kuchyně pro čeled: ~lohn m čelední mzdá;
~ordnung f čelední räd; ~polizei f čelední
policie; ~jubeſ f čeledník, ratejna (ve dvořech);
Salanda (ve mýne); ~tisch m čelední stůl; ~be-
band m svazek čelední; ~vermictungs-
comptoir n = ~amt; ~wirt m prey hospodař,
statkár: ~wohning f byt pro čeled.

Ge-fündel (~) n E₇, bez pl. chasa, cháska,
luza, chatra, sber, láje, holota, chamovina,
sben, sebranka, pakáz†.

Ge-füne (~) n E₇, bez pl. (stálé) zpívání.
ge-fünt (~) | žinn] a D₁₁,3 smyslenie (ak);
er itt um gut e chledet ~ smysli ~ ním dobre
a spatne. (ne preje mu, jest mu neprizniv,

Gej-perr...]

— 1080 —

[Gejſing]

h) bez(e všeho) zdráhání, bez okolkův. 3. zavření závěra, závora. B. s pl. 1. lov. mládi bážanti na svobodě. 2. ⊕ = Geiparr.

Ge-jperr... (~2~) ... -baum m zápara; -jeder f. hod. zpruha zpěraci n zavíraci; -kegel m ⊕ hod. základka; -macher m: a) (z)hotov. tel závor at; b) ostrozník. ostrohář (~ = zpěrer); -rad n kolo zavíraci n zpěraci n základkově.

Ge-jpiet-jein (~2~) n E₇ bez pl. kuch. špikovanství.

ge-jpiec-en (~2~) part. p. od spieien.

Ge-jpiele (~2~) I. n E₇ bez pl. (stálé) hraní, hra ~ II. ~ m E₁₁, Gejpieſin f E₁₉ druh n společní (f družka n společnice) dětských her; druh (n f družka) mládí.

Ge-jpiet-en údáſt ~ ~ (~) f E₁₈ druhové n f důzvku dětských her, druhové (n f důzvky) mládí.

Ge-jpiitde (~) n E₇ bez pl. práv. cátečně držení a z něho plynoucí retraktní právo na získání příslušného dílu.

Ge-jpinne (~) n E₇ bez pl. předení.

Ge-jpiun it (~) n E₇ předivo, prádlo; čárna příze; ~ der Zpüne pavucina. ~ cíner Kanze zápředek houčně; fig. ~ der Vuge tkániivo lži.

Ge-jpiun j [~ ... ~] ... -blattjeipce f 70 Lyda ploškunberka, ~ gjer f vlákno přediva n předivově; -materiál en npl. předivo; -motic f 20. Hyponomuta cognatella mol předavý; ~ nummer f číslo přediva n příze; ~ píſanen f pl. bot. rostliny vlákmité. prádelné n textilník (ge spředem: vřišen schopně).

Ge-jpilſen (~) part. p. od spilejen.

Ge-jponnen (~) part. p. od spinnen.

Ge-jpous (~) [lt.] m (n: D₂₀ (se změnou ~) j p škořo t. jstě f žr. = Bräutigant 1. a (Gemalt); tož f E₇, ~ Gejponin E₁₉ = Baut 1.

Ge-jpärtc (~) n E₃. E₇ bez pl. 1. posmívaní, posměch, vý, úměšek, útržek (= Zpět); jich tem ~ des Fěbel s auřicke (vyndávati se v posměch luzy; ikn ~ mit J-m et. treiben posměch si z koho n z čeho třopiti n strojiti; posměch z koho n z čeho mítí, posmívati se komu n čemu. 2. předmět n teré posměchu; der ganjen Stárt zum ~ dienct eelenu městu břti za posměch: er iſt das ~ aller Meniden jest v posměch všem lidem; jidž am ~ e maſden v posměch se uvěſti n výdari!

Ge-jpatoči (~) n E₃. E₇ bez pl. (Gej-ſchettel (~) n E₇ bez pl. posměch, vý, vyšmívaní.

(Gej-prach (~) n E₃ 1. rozmluva, rozjávka, (roz hovor, řeč; ein ~ mit J-m auſtujpen, ſid in ein ~ mit J-m einlaſsen dáti se s kym do řeči n do hovoru, zapřísti hovor ~ kym; auf das ~ Abtina geben, am ~ dieit nešnen hovoru, rozmluvy se účastniti, sleddovati hovor; das ~ auf et. bringen přivěſti řeč na eo; Žie waren der Gegenstand des ~s byla řeč o Vás, mluvilo se o Vás; ein ~ mit J-m ſüßen rozmlouvati n hovoriti n rozprávěti n mluviti s kym. 2. předmět všech řeči n hovoru; er iſt das ~ der ganjen Stadl; mluví o nem celé město; das iſt igr ~ (onaj mluví jen o tom, o ničem jiném nemluvi (než o tom).

Ge-jprädig (~) I. a D₂,₃ 1. hovorný, mluvný; ~er Menich hovorka; der Wein madte ihn ~ vino mu rozvázalo jazyk; ~ werden rozpořídati se, rozhovoriti se. 2. ~ přib. = gejchwäſig. — II. s Ge-jprädigkeit f E₁₈ hovornost.

Ge-jprädlich (~) a D₂,₃ rozhovorný, formu hovoru mající, dialogický.

Ge-jprächs, ge-jprächs... (~) ... -buch n sárka rozmluv n hovoru n dialogu; -dichter m básník hovoru n dialogu. dialogista; -dichtung f= Dialek; -form f forma n způsob rozmluvy n dialogu; -führer (in f) m vůdce hovoru, vůde n hlavní osoba dialogu; rozmlouvač, f -ka, spolu hovorce, f -kyne. -kunſt f: a) hovornost; b) umění dialogické; -lujt f ho vornost; -ton m ton hovoru (bez něho, volněho), konversační způsob; -weiſc f 1. adv.: a) po způsobu (volněho) hovoru, ve volném hovoru, v podobě rozmluvy n hovoru; b) = gejprädlich. 2. ~ f způsob mluvení, úslovi, retení, frase.

Ge-jprädjam (~) I. a D₂,₃ = gejprädig. — II. s Gejprädjamkeit f E₁₈ bez pl. = Gejprädigkeit.

Ge-jprädſel (~) n E₇ bez pl. bezvýznamný v všední hovor, rozprávka, plané řeči, planá slova.

Ge-jpreiſ c (~) n E₇. E₇ bez pl. 1. výraz n projev nadutosti n přepjatosti, roztahování at. 2. = Geiperr(c) 2.

Ge-jpreiſt-heit (~) f E₁₈ přepjatost, nafoukanost, nadutost.

Ge-jprenge (~) n E₆ A. bez pl. 1. (po-) kropem, poſtríkání. 2. rozptýlení, rozprásení. B. s pl. ☒ stav. vzpřeraulový krov; hor. ústup ve spodku stoly n střídy.

Ge-jpringe (~) n E₇ bez pl. (stálé) skákání.

Ge-jpritc(c (~) n E₇ bez pl. stříkání.

Ge-jprojen (~) part. p. od jpreden.

Ge-jprojs (~) n 1, 1a bez pl. hot. 1. (das Zvřeſsen) pučení, vyřádzení. 2. (Ge Zvřeſsen) (veskeré) puky. vřonky.

Ge-jproſſen (~) part. p. od jprějen.

Ge-jprudel (~) n E₆ 1. bez pl. vření, klokotání. 2. s pl. vidlo, pramen.

Ge-jpräit(c (~) n E₃, E₆ bez pl. sršení jíšker.

Ge-jprungen (~) part. p. od jpringen.

Ge-jprungen-jein (~) n E₇ bez pl. puklost, prasklost.

Ge-jpucf c (~) n E₃, E₇ bez pl. (stálé) plivání.

Ge-jpuf c (~) n E₃, E₇ bez pl. strašidlo, straſidelný zjev.

Ge-jpüſ(c (~) n E₃, E₇ bez pl. (stálé) vyplachování.

Ge-jpüliſt (~) n E₃ bez pl. pomyje, splasky.

Ge-jpuse f (~) n E₇ bez pl. chvat, spěch.

Geſſel-blume (~) f E₁₂ bot. Chelidonium minus laſtovíčník menší.

Gejeſſen top. Č (v) Jesěn.

Geſſen ~ (~) prov. a poet. místo gegeſſen (part. p. od eſſen).

Geſſing top. Č (v) Jesinky.

Geſt]

— 1081 —

geſtatten

Geſt (v) m E₃ 1. [lt.] = Geſina. 2. |Wägbt| = Heſe.

geſt. abbr. za gſterben (v) ſterben.

Ge-ſtade (~2~) n E₀ břeh, poſřeží (mofe n jezera).

Ge-ſtade=... (~2~...) -erſchüttерer ~ m poet. (primy Posedonoſon) = Erdeſchüttерer.

Ge-ſtalt (~2~) I. f. 1. podoba, způsoba, tvar, tvárnost; (verbequait) postava; allerlei ~en an- an-ten rúzně podoby na sebe brati; er hat teine menjibüde ~ nemá lidské podoby, nepo- dobá se člověku; der Ritter ven der tranriegen ~ rytíř smutné postavy; in ~ ven Putker o Pilleu v podobe n ve způsobě prášku o pi- lulek; ſic in seiner wabren ~ zeigen ukázati se ve své pravé podobě; das Abendmahl in bei- derlei ~ nebenen přijmati tělo Páně pod oboji (způsobou 2. (sčuš, Statur) postava; er ist jeho ven ~ jest krásné postavy n krásněho vzrústu. 3. (vage) stav, situace; nad ~ der Zaden die stavu věci, podle toho, jak se věci maji; jo war damals die ~ der Tinge takový byl tehla stav věci, tak se tehla věci mely; eine an- dere ~ gewinnen změniti svůj stav, nabýti jiné tvárnosti; adv. ve vabách der (zieher), jelders, jofhaner) geſtalt tímto způsobem, takto v der geſtalt; ſelgender ~ následovne, tímto způ- sobem, takto; ſleicher ~ stejné, týmce způ- sobem, podolně, rovnéž, nejinak, welder (o ~ wa) ~ kterýmzto způsobem, jak ož; kane, tež čj. da B₂, wic. ~ II. ~ g- a D₂₁₃ = geſtalter (v) geſtalten III.)

Ge-ſtalt-, ge-ſtalt-... (~2...) -loſ a bez- tvárň; ~loſſigkeit f beztvárnost.

Ge-ſtaltbar (~2~) a D₂₁₃ útvárň.

Ge-ſtalten (~2~) C₁₃ I. vₐ (u) voriti, utvářeti, upřůsobiti. — II. vₐ sich- die Zade (o cš) geſtaltet sich anders o hat sich anders geſaltet utvářelo se to jinak, věc vzala na sebe jinou tvárnost, věc obrátila; die geſtaltete fud zu jeinem Besten věc se obrátila v jeho prospech. — III. geſtaltet part. p. a a, tež jen attributivně geſtalt 1. anal. inf. ~ 2. o tělo wobl geſtaltet Menich člověk péké- ného vzrůstu n pékné postavy n pékně rostlý n urostlý; übel geſtaltet netvárný; die woblge- ſtalten Züge sličné tahy n rysy; geſtaltet abs. = woblgeſtaltet. 3. bei je geſtalten (o ~ geſtaltet; Tingen o ümptänden ~ Zaden jak se věci maji, za takových poměrů, za takého stavu věci; kane. ~elt Zaden nach podle potreby. — IV. vₚ 1. G- n E₇ bez pl., Geſaltung f E₁₈ (u) tvářeni, tvorba sta. 2. (en G- vée určité tvárnosti. 3. útvar, tvárnost: der Krieg hat Europa eine andere (o neue) Geſaltung gegeben válsa dala Evropě jinou tvárnost n jiné vzezření.

Ge-ſtalten-, ge-ſtalten-... (~2...) -bildung f
tvoření n vytváření podob n postav; -hecr n
zástup příšer; -rcich, -voll a plný tvaru n
forem, mnohtovárný; -wirkung f působení
n účinek tvaru n postavy.

Ge-ſtalter (~2~) m E₀ tvořič, -itel, utvářeč, tvrée.

Ge-ſtaltungs-, ge-ſtaltungs-... (~2...) -an-
fang m začátek utváření se, počátek for-
mace; -arbit f: a) práce tvoření; b) utvá-
ření, modelování; -fåhig a útvárný, utváři-

telný, tvorebný, formovatelný; -fåhigheit f
schopnost utvářiti se, utváritelnost, tvore-
nost, plastienost, útvarnost, útvarlivost,
- talent n madání tvořiti n formovati n orga-
nisovati; -unfähig a neformovatelný, ne-
schopný k přijetí forem, neplastický, ne-
útvarný; -unfähigheit f neutváritelnost, ne-
útvarnost, neplastienost.

Ge-ſtämme (~2~) n E₀, ⊙ kol. dlahy n dla-
bani (v hlavě kola pro spice).

Ge-ſtammel (~2~) n E₂ bez pl. koktáni.

Ge-ſtampſe (~~2~) n E₁, E₂ bez pl. du-
pání, dupot, cupot.

Ge-ſtampſt (~2~) a D₂₁₃ ⊙ geſtampſter Eſtrich stav. podlaha dusaná, dusančte.

Ge-ſtand (~2~) imp. od geſchen.

Ge-ſtände (~2~) I. n D₀. 1. lov. nohv ve-
likých ptáků. 2. ~ = Geſell 1. — II. g-
impf. conj. od geſent en

ge-ſtanden (~2~) part. p. od stel en o geſchen.

ge-ſtändert (~2~) a D₂₁₃ erb. klínkovaný

Ge-ſtändig (~2~) a D₂₁₃ priznávající se; e-r Zade (gen.) o et. ~ sein priznávati se, znáti se k čemu; ~ sein priznávati se (k viné); er ist es ~: a) priznáva se k tomu; b) ter räumt es ein pripousti to.

Ge-ſtändnisch (~2~) n D₁₃ přiznání; ein ~ von et. ablegen prizníci se k čemu; 3. zum Geſtändnisse von et. bringen priměti koho ku přiznání čeho; priměti koho; aby se přiznal k čemu.

Ge-ſtänge (~2~) n E₆. 1. soutyčí; 1.5. místo,
na němz stojí tyče; tosp. plot z tyče. 2. lov.
veliké parohy. 3. ⊙ hor. a tahadla, bidla,
čestv.; b. mihadla (polni) (= Geſt-geſtänge);
c. lávky, chodník (= Aufgeſtänge).

Ge-ſtänge... (~2~) a ⊙ hor. (str.) ~ bohren n
vrtani tahadlové; ~ bohcrer m nebozez n svědr
n vrták tahadlový; ~ bohrung f = ~ behren;
~ bolzen m: a) svorník (sroubový n tahadlový);
b) mostovík; ~ brett n lávka (vozná); ~ biindel n
= Behbindel; ~ eintrich m beim derrcraenanze =
~ behlen b); ~ fahrt f lávky (vožné); chodník;
~ qabel f = Behragel; ~ frcuz n (uhlové) va-
hadlo, váhy, ühelník tahadlový n pumpový
n násosní; ~ funst f: a) tahadlové pumpy n
násosy; b) mihadla (= Geſcheppe, Geſt-geſtänger;
~ lasche f spona tahadlová; ~ majchine f ta-
hadlový vodní stroj; ~riegel m = ~ bolzen;
~ jchene f = ~ laide; ~ schloſs n zámke tah-
dlový; ~ schlißt m = Behrißlißt; ~ schranbe f
~ bolzen a); ~ prcize f = bolzen b); ~ walz f
váleček tahadlový; ~ wirbel m der Zellideraube
= Behrwirbel.

Ge-ſtank (~2~) m D₁₄ (pl. ~) smrad, puch.
zápach; mit ~ erſüllen zasmraditi; fig. zlá n
špatná pověst.

Ge-ſtänker f (~2~) n E₇ bez pl. 1. ~ =
Ztänfern n. 2. fig. žadonění, žebronění.

Ge-ſtanzel (~2~) n prov., rak. popěvek, pí-
snička.

Ge-ſtärſt-jein (~2~) n E₇ bez pl. škrobenost.

Gestation (~2~) n E₁₈ práv. těhotenství, -nost.

ge-ſtatten (~2~) I. vₐ neodl. dovoliti, dop-
pustiti, při-; freien Durchgang; - dovoliti prů-
chod; es ist uns nicht gestattet hinzugehen není

Německo-česky slovník. I. Deutschößmisches Wörterbuch.

136

Ge-stänbe

— 1082 —

[Ge-stift]

nám dovoleno tam jíti. — II. % G- n E₇
bez pl., Gestattung f E₁₈.

Ge-stäube (~↓-) n E₆ bez pl. 1. prášení, práše-
nice. 2. prach. 3. (= Gestübe).

Ge-stände (~↓-) a E₆ 1. = Gesträuch. 2. lov.
a) parohy; b) sokoli hnízdo.

Geſte (~) f [lt.] v (Gestüſ).

Ge-ſteck (~) n E₃ = Geſteck 1.

ge-ſchen (~↓-) neodl. I. 1. znáti se, přiznati
se k čemů; vyznatí se z čeho; uznatí co; i ch ge-
ſtehe meine Schuld o daiv ich schuldig bin e geſchle
zu haben přiznávám se k vině n že jsem vinen;
připouštím, že jsem chybíl; die Wahrheit zu -
eiſen geſtauden abych řekl pravdu; abych se
přiznál upřímné; f das muſs ich ~! to je
dobré! není možná!; Přv. niemand geſchlecht geru
jeine Zande nikdo k své hanbě se nepřizná-
rád; hanba boſ. 2. ~ (zugeſteben) dovoliti. —
II. ~ v'n (int.) = gerinnen I. — III. ~ v'n
ſich ~ opovážiti (= ſich unterteben). — IV. %
%~ n E₇ bez pl. 1. přiznání (= Geständniß).
2. ssednutí (= gerinnen III).

Ge-ſchunGS... (~"...~) -kosten fpl. náklady
výrobné n na dobytí čeho.

Ge-ſein (~↓-) n E₃ kamení, skalina, skála;
mu. hornina; hor. taubeš ~ jalová hornina,
jalové kamení, jalovina; hor. Arbeit auf dem ~
= Geſteinarbeit; (Ede!) drahé kamení, draho-
kamy.

Ge-ſtein..., ge-ſtein... (~"...~) -arbeit f:
a) práce v kamení n na skále n skalní;
b) tkale. výroba látek kostkových; ~arbeiter m
kamenář, skalník; ~art f druh kamení, hor-
nina; ~bohrmaſchine f = Geſteinſbohrmaſchine;
~beſchreibend a petrografickýt; ~beſchrei-
bung f nauka o kamení, z téhož se skály
skladaji; petrograjeſ; ~hunde f petrognesjeſ;
~kundiger m znalec nerostův, nerostopisec,
zeméznalec; ~ichre f v hunde; ~reich: 1. n říš
nerostůt. 2. a kamenitý, bohatý (na) nerosty.

Geſcins... (~"...~) © hor. ~art f hornina;
~bohrer m skalní nebozez n svědr; ~bohr-
maſchine f vrtací stroj n vrtadlo; do kamene
n do skály; skalní vrtadlo; ~bohrtechnik f
technika vrtání v kamení n ve skále; vrtarské
umění; ~beſgrung f vrtání ve skále n v ka-
mení; ~geſtaje n náčiní do kamene n do skály,
skalní náčini; ~haue f nosák do kamene n
do skály n skalni; ~hauer m = Geſteinarbeiter;
~keithane f = ~hane; ~fern m = Bebrtern;
~kluft f geſol. kamenná n jalová žila; ~lager n
geſol. kamenné n jalové lože n ložiště; ~lchre f
geſol. nauka o horninách, lithologie; ~mittel n
(in e-m Róß o Lager) geſol. proslojek, proplastek
(jalový, kamenný); ~schwebe f ochranný n
záſtítuv celík (= Zdwebe).

Ge-ſteſl (~) n E₃ 1. a podstavce, -ek, -a;
podkladek, koza; ~ des Wüſtwertes hranice;
~ beim Pfing zhlávi; ~ eines Wagens spodek
n spodní čast voza; b) stojan; ~ für Wüdter
police na knihy; c) bot. nožice; d) ©
~ der Zäge rannoec; ~ zum Holzjagen kozlík;
~ des Zindelmacherů náboj; ~ beim Heſſelſe,
worauf das Muder ruht: a) (an der Cive) zhlávi;
b) (an der Mottau) svlak; c) (an der Veran) pražě;
die Unerſtange, worin diesies ~ eingezapft ist nožice.
2. hor., tež ~c: a) těžná klec n kletka; b) =

(Gestellwagen; c) ~ e-r Bohrmachſchine stolice vrtacého stroje; d) ~ e-ß Dampfhammer's hut, str. staniny parnoho malatá; e) ~ e-ß Schacht~ o Hechoſens hut, podstava, hridlo, záprava sächtové n vysoké peci. 3. textu. stojan, hranice, kostra u stavu (= Grundgestell); f) fig. F: rild' dein zart ~ zurecht narovnej se! vzprími se!; ein johnrürges ~ podivný chlapik (v Geſteſt 4); anſt f-m ~c tommen vyjíti z míry n z rovnováhy; vid. = Haltung der Dílje.

Ge-ſteſl... (~"...) ~e-förderung f těžení
v kleſch; ~maſch m = Œllmacher; ~maſſe f
Θ ut. podstavní n hrnová masa; hrnovina;
~platte f tot. deska podstavecová; vordere (bin-
tere) ~platte osnice přední (n zadni); ~jäge f
pila s rámem; ~ſteine mpl. Θ but. podstavni
n hrnové kameny, hrnováky; ~ſtift m Θ hod.
nožka; ~wagen m podvozník.

Ge-ſteſl (~) n E₆ 1. bez pl. (= Œllen)
stavení. 2. s pl. les. = Œhnenje.

Ge-ſteſlen (~) v'n, v'n řich ~ C₁₂ skoro † práv.,
rak. voj. = ſtělen.

Ge-ſtellung (~) f E₁₈ voj. ~ zum Militardienſte
dostaveni se k vojsku.

Ge-ſtungs..., ge-ſtiehungs... (~"...~) voj.
~auſſchub m odloženi dostavu n nastoupení
do služby; ~beſchel m, ~ordre f rozkaz n
příkaz n nařízení dostaviti (se) do služby
vojenské; ~pſlichtig a povinný k odvodu;
~ſchcin m potvrzenka odvodu, poukázka
n nastoupení vojenské služby; ~frcnin m
lhůta k dostavení se n k nastoupení do
služby.

Ge-ſtemme (~) n E₇, A. bez pl. = Œtemen n.
B. s pl. 1. © = Geſtammé. 2. vid. = Jabato-
peſje.

Geſten (~) [lt.] pl. od Geſtuſs (v toto).

Ge-ſticpe (~) n E₇ bez pl. z. ruč. práce pro-
šívání mřížkové.

Geſtern (~) [lt.] adv. I. včera; ~ Mergen
n Abent věra ráno n večer; ~ über admitted Tage od
včerejška za tyden; ~ vor admitted Tagen věra
tyden; fig. id bin auch nicht von ~ ják (také)
nejsem diesni. — II. G- n E₇ bez pl. mi-
nuły čas, minulost; u. sm. včerejšek, včerejši
den.

ge-ſternt (~) [Ztern] a D₂₁₃ hvězdnatý.

Ge-ſichel (~) n E₇ bez pl. ústipky, špičky
= Œtdeſen.

Ge-ſtich (~) n E₇ bez pl. (Ztichen und Geſtudten)
vſívání.

Geſticulation (~~~ (~) [lt.] f E₁₈ pohybo-
vání rukou n hlavou n tělem, posuňkování,
gestikulace, mimika.

gesticulieren (~~~) [lt.] I. v'n (h) C₁₂ po-
suňkovati, ciniti posuňky n pohyby n gesta,
gestikulovati; — II. % G- n E₇ bez pl.

Ge-ſtiche (~) n E₇ bez pl. = Geſtäube 2.
ge-ſieſt (~) pp. od a D₂₁₃ obutý (do
bot. v botách; der ~ Mater kocour v botách.
ge-ſtiegen (~) pp. od ſteigen.

Ge-ſtict (~) I. a D₂₁₃ 1. s rukojetí n
držadlem. 2. bot. se stopkou, s řapikem,
stopkatý. — II. Ge-ſtieltzeit (~) f E₁₈ bez
pl. bot. rapíkatost.

Ge-stift (~) n E₃, D₇ nadání, nadace
v Œtijt ung).

Ge-fund(c)

— 1084 —

[Ge-tauf(c)]

Ge-fund(c) (~2~) n E₁, E₇ bez pl. 1. (s.álé) hledání. 2. skoro † = Bestrebung (= best. eheben III.).

Ge-fund... (~2...) ~s-begeschren n prosha v žádosti; ~schreiben n an V. žádací list n písemná žádost ke komu; ~s legcr m zadatel, proschňuk; ~steller m žadatel (= Bittsteller).

ge-fundt (~2) a D₂₃. I. anal. inf. — II. a 1. (cenný a proto) bledaný. 2. ~ vybraný ( ~ ausgeümt). 3. (opak natěrlich) sein Tit in jh ~ jeho slob jest příliš hledaný n nucený n strojený; er hat ein ~s Weisen o et. Gejachtes in j-m Weien jeho způsoby jsou strojené. — III. s Gejuchtheit (~2-) f E₁₈ bez pl. 1. hledanost. 2. strojenost.

Ge-fundel (~2-) n E₇ bez pl. mazanina (= Zudele).

Ge-funme (~2-) n E₇ bez pl. (stálé) bzučení, bzukot, znění (v usch.).

Ge-fümpf ~ (~2-) n E₃ močál, bahno, bariny.

Ge-funse ~ (~2-) n E₇ bez pl. (= Seilumme.

Ge-fund (~2) [lt.] I. a D₂₁₃ (comp. těž gejünder, sup. gejündet): a) zdravý; b) ve výraku: zdráv; je ijt ~ jest zdráva; in ~en Tagen když jsem byl zdráv; ~ an Weib und Ziele zdráv na těle i na duši; bleiben Zie ~! bukte zdráv! mějte se dobre ~ ostáveje zdráv!; ~ und munter (o ~ und mit heiler Haupt) zurißfehren navrátiti se živ a zdráv; S. (wieder) ~ maßen uzdraviti koho, vrátiti zdraví komu; (wieder) ~ werden uzdraviti se, ozdravěti, vystonati se, vyléčiti se; er wird sichtlich wieder ~ werden stěži se uzdravi, sotva zase vstane, stěži bude choditi; durdž aus ~ sein býti úplně zdráv, býti zdráv jako ryba ve vodě; ich flüsse mich nicht ~ neni mi dobre n valně; prov. P jenst sind Zie ~? iron máte-li zdrav rozum? vie už nechcete?; ich will nicht ~ sein o nicht ~ bleiben o ich will hier nicht ~ lieben, wenn... at se propadnu, když...; fig. diese Lection ist ihm se dobře mu tak, dobre se mu stalo: h. o částech těla atd.. ~ c Beine haben mít i zdravé nohy; c) fig. ~ es Urtheil zdravý úsudek; ~ Verruunt zdravý rozum; d) cem Zufande des Ges (jungeins entsprechen) er hat ein ~es Ausseben vypladá zdravě; ~ c Zufichtearje zdravá harva tváři; e) ccr Gejumbeut fererztie ~ Nahrung zdravá potrava; ~ Luijt zdravé povětrí: die luft am Meeeresauer ist ~ vzduch na pohřeži mořském jest zdravý; f) plav. ~ küfte bezpečný breh, břeh bez úskalí. — II. (B.-c-r) m, (B.-c f D₂₁₃ 1. zdravý (clovek), zdráv (žena); ein Gler brauchd feinen Docter zdravý nepotrebuje lékaře.

Gejund... (~2...) ~bad n, ~brunnen m láženské místo (= Brunnen 2.); warme ~ brunnen teplé lázně, teplice; ~machen n. ~machung f uzdravování, uzdravení, (vyhléčení; ~sein n zdráví; ~wasser n = Brunnen 2.

Ge-funden (~2-) v₇ (ju) C₁₃ neodl. 1. = ge- nejen 1. 1. 2. ~ = fremmen 1.

Ge-fundheit (~2-) f E₁₈ 1. zdráví, zdravost, -ta; er hat e-e unverwirktliche ~ má železné zdráví, je zdráv jako turin n buk; Prov. cš geht nichts über die ~ zdraví hlava vseho, zdrávi na všecko vystačí, není nad zdrávi; seine(r) ~ pflegen opatro-

vati své zdrávi, pečovati o své zdrávi, zdrávi svého píleti; bei guter ~ sein dobré zdrávi mítí, býti zdráv; schwäbliche ~ slabé zdrávi; es will nicht mehr je recht mit j-r ~ gehen zdravi mu nějak neslouži, nemá valného zdrávi; der ~ schädlich o zuträglich (ne)zdravý; auß S-s ~ triften píti na a zdravi; S-s ~ ausbringen pripijeti n p připiti komu na zdravi; zur ~! es gilt More ~! na (vaše) zdraví! at slouži ke zdrávi! ~ skoro † zur ~! při kychánf (= zur Geneung, Profit) at slouži ke zdrávi! pozdrav Pánbůh! 2. fig. ~ der Anfichten zdravost nähledů. 3. (Geilfamtelt) ~ e-s Klimaß zdravost podnebi.

Ge-fundheitlich (~2-) a D₂₁₃ zdravotní.

Ge-fundheits..., ge-fundheits..., (~2-...)
amt n zdravotní úrad; -ausfücht f zdravotní
dohnlóka; -briefc m plav. = -paß; -ecrtificat n
vysvědčení o zdravi; -chocolade f zdravotní
kökoláda; -cordon m zdravotní korden;
~geschirr m Θ polévané nádobí (kuchynské),
zdravotní nádobí; -göttin f bohyně zdravi,
Hygiea!, ~ Zdravěna; -gürtel m zdravotní
pás; -halber adv. pro zdrávi; -kaffee m
zdravotní káva; -kunde f, -lehre f zdravo-
slovi, zdravotnictví, zdravověda, hygiënait,
dietetika↑; -paßs m plav. zdravotní pas n vy-
svědčení; -pflege f péće o zdrávi, správa
života, zdravotnictví; -polici f zdravotní
policie; -polizeilich a: -polizeiliche Rückfichten
ohledy zdravotní policie; -probe f karan-
tena↑; -rath m zdravotní rada; -rath-
ischläge mpl radv ve příčině zdrávi, zdra-
votní n hygienické pokyny; -regel f zdra-
votní pravidlo; -rückfichten fpl. zdravotní
ohledy n zřetele; aus ~rückfichten zření maje a
-ic(e) ke zdravi n ke zdravotnictví, za pří-
cinou zdrávi; ~schädlich a skodlivý zdrávi,
nezdravý; ~schein m vysvědčení zdravotní;
~störung f porušení zdrávi; ~wesen n zdra-
votnictví; ~widrig a zdrávi neslouží, nez-
dravý; ~zeugnis n vysvědčení o zdrávi
n zdravotní; ~zustand m, ~umstände mpl.
zdravotní stav, zdrávi; guter ~zustand dobré
zdrávi.

Ge-fungen (~2-) p. p. od singen.

Ge-jungen (~2-) pp. od finnen.

Ge-furr(c) (~2~) n E₃ (E₇) bez pl. bzukot, bzučení, šumot.

Gejürgen top. Č (v) n Jiřské.

Ge-tadel f (~2~) n E₇ bez pl. hanění, tupení.

Ge-tafel f (~2-) n E₇ bez pl. hodování,

hody, kvas(y).

Ge-täflel (~2-) [Tafel] n E₆ 1. Θ (Gejubeteizunia) vykládání, (vy)pažení, obložení, pažba, tabulování 2. ~ in Bienenstädten plásty, plástve (medu).

Ge-tändel (~2-) n E₇ bez pl. titérkování, piplání, hráčky, laskování.

Ge-tanyc (~2-) n E₃ (E₇) bez pl. tančení, tančování.

Ge-taſſt (c) (~2~) n E₃ (E₇) bez pl. 1. (o)hmatační. 2. hnat (smyšld).

Ge-taumel (~2-) n E₇ bez pl. vrávorání, potácení se.

Ge-tauſch(c) (~2~) n E₃ (E₇) bez pl. měnění, Žamenování, vy-

Ge-täusch(e)]

— 1085 —

[Ge-treide...

Ge-täusch(e) (~(>) n E₃, E₇ bez pl. 1. šálení, mámení, klamání, šízení. 2. prelud, prizrak.

Geten (~) mpl. D₁₂ d. st. v. Getove.

Ge-thal ~ (~) [ßal] n E₃ (siré) údolí.

Ge-than (~) part. p. od thun.

Ge-thier (~) [ßier] n E₃ živočiststvo, zvířata.

Gethjemane (~-) [hebr.] npr. n E₂₅ bbl. id.

Ge-thu-e F (~) [thun] n E₇ bez pl. konáni, činění, dělaní; wáš für mýtješ ~ ! jaká to daremná práce! jaké to daremné namáhání! š. sm. dělanost, strojenost, líčenost.

Ge-thim ~ (~) n E₃ obluda, nestvůra (srr. litgetbthm).

Ge-thiürm ~ (~) [ßurm] n E₃ věže.

ge-thiürmt (~) a D₂,₃ věžatý.

ge-tigert (~) a D₂,₃ žíhaný.

getisch (~) a l₂,₃ getský.

Ge-tobe (~) n E₇ bez pl. zuření, vztekání, vzteky.

Ge-tön(e) (~(>) n E₃ (E₇) bez pl. znění, zvónění, zvuky, hluk.

Ge-töppelt ~ (~) a D₂,₃ chocholatý, s chocholkou.

Ge-tös (~) n D₆, Ge-toſc, Ge-töſe (~) [tojen] n E₇ bez pl. hluč, povyk, hřímot; ~ der Clemente bouře n buráčení živlú; ~ des Meerech hučen ~ jekot moře; ~ des Ţurmeš buráčení n hukot n dunění bouře.

Ge-trab(c) (~-) n E₃ (E₇) bez pl. a) klus(ání), klusot; b) dusot, dusání.

Ge-traida (~) n E₇ bez pl. = Getreide.

Ge-trampel, Ge-trappel (~) n E₇ bez pl. dupání, cupání, dupot, cupot.

Ge-trändel F ~ (~) n E₇ bez pl. piplání, loudání (= Drědelei).

Ge-tränk (~) [trinken] n E₃ nápoj, pítí; das Wasser ist ihr einziges ~ jediným nápojem jest jí voda, pije jen vodu; geistige ~ cí líhové nápoje, líhoviny.

Ge-tränk = ... (~) ... ~kelluer m číšník; ~maſe npl. míry tekutin; ~steuer f daň z nápojův; ~verkaufserlaubnis f dovolení prodatví nápoje.

Ge-trappel (~) n E₇ bez pl. v Getrampel.

Ge-tratsch f, Ge-trätsch f (~) n E₃ bez pl. klábosení, klevety, klepy.

Ge-trauen (~) [tranen] %a, %r sich ~ C₁₂ neodl. troufati (si), osměliti se, dovoliti si; ich getraue mich dessen, ich getraue es mir troufám si to; troufám, ze jsem es; ich getraue mich (o mir), damit zu Ţante zu kommen troufám si to vykonati; ich getraue mir niicht einzigreten neosmělují se n bojím se n netroufám si vstoupiti; sich wobin ~ odvážiti se kam.

Ge-tränfel (~) n E₇ bez pl. 1. kapání. 2. kapalina.

Ge-träume (~) n E₇ bez pl. snění.

Ge-treibe (~) n E₆ 1. ~ Treiben n. 2. zmítání, ruch. 3. množství (lidí).

Ge-treide (~) n E₆ obilí.

Ge-treide..., ge-treide..., (~) ... ~) ~álchenn n 20. Vibrio frumenti kvasinka; ~art f druh obili; ~artig ~ na způsob obili, obilnatý; ~ausfuhr f obeh. vývoz obili; ~ban m pěstování n setí obili, obilnictví; ~blasenfuß m

20. Thrips cercalium puchýřnatka obilní; ~blat n list úponkový; ~bodeu m: a) obilní půda; b) obilnice, sýpka, obročnice, žitnice; ~börse f obeh. ~sridubörje; ~brand m hosp. (redo segetum obilní snéč: ~brandschaden m snětivost obili; ~branntwein m = Mörnbranntwein; ~darre f na sušírna (na) obili; ~dieme f, ~diemen m stoh obilný; ~ciaufuhr f obeh. dovoz obili; ~cſend a obilím se zvičí, obili pozíraje; ~eſſig m obilní ocet; ~eute f 20. Noctua (.lgrotis) crass můra osenní; ~ſege maſchine f & hosp. zejbrovačka, zejbrovadlo, zubr; ~ichme f stol. (obilný); ~ſeld n obilní pole; ~ſenich m bot. Echinochlea frumentacca jezatka obilná: ~geſchäft n obeh. obilní obchod, obchod obilím: ~hake & hosp. motvěka na pleti obili; ~hafers m bot. = hawayer Aßhafser; ~halle f trznice obilní; ~halm m obilné steło; ~halmweſpe f 20. Cephus pygmaeus hodruška obilná; ~handel m obeh. obilní obchod; ~händler m obili obchodník (s) obilím, obilník, obilář; ~hauſen m hromada obili; ~haus n: a) = magazit; b) obeh. obchodní závod s obilím; ~hülſe f pl. va; ~käfer m 20. Platycerus plochořík střevlíkovity; ~kapinner m zo (brouk) Apate frumentaria skrytohled obilní; ~kauſ m koupé obili; ~korn n obilné zrno; ~land n: a) obilní půda = beden a): b) zemé úrodná obilím; ~kaußäſer m 20. Anisoppia fruticola různodrápník obilní; ~kaußäſer m 20. Zabrus gibbus hrbáč osenní; ~magazin n obilnice, sýpka, obilna, sklad obili; ~můh c) maſchine f & žací n sekací stroj na obili, sekačka (na obili); ~markt m obeh. obilný trh; ~maſ n míra obilní n na obili; ~meſſer m přísezný měřič obili; ~miete f = dieme(n); ~monopol n obilní monopol; ~mühle f mlný na obili; ~pſlanzen fpl. bot obilniny; ~preiszeſtel m obeh. listek cen obilních; ~probe f obili na ukázku, ukázka obili; ~puſer m & = reiniqungsmaſchine; ~quetsche f & stoupa; ~reiniqungsmaſchine f hosp. čišćící mýnek, zejbrovna, -adlo; ~reuter m 20. pilous; ~roſt m bot. Puccinia graminis rez obilní n trávová, ruda, manna, náměl; ~sach m pytel obilní na obili n od obili; ~ſchänder m 20. Cecidomyia cerealis bejłomorka obilní; ~ſchaufel f věječka; ~ſchiff n plav. lóſ obilní; ~ſchauſ p = Mörndnaps; ~ſchucidemaſchine f požínadlo, žací stroj; ~ſchaber m stoh obilný (= dieme(n); ~ſchöpfer in f) m & hosp. příznič obili; ~ſchrot m (n) obilná tluč; ~ſchwinge & f hosp. věječka, opálka na obili; ~ſchwinger(in f) & m hosp. opálač (f-ka) obili; ~ſeifentraut n bot. = Adergaipstraut; ~ſenſe f kosa na obili, hrabice; ~ſich n & hosp. řěſeto na obili, zejbrovadlo; ~ſpeicher m sýpka, obilní; ~ſperreſ obeh. zákaz vyvážeti obili, zápověd vývozu obili; ~ſtampfen & n hosp. šlapání n vyšlapávání obili; ~ſtoſ m obilina; ~trodenſen & m = ~darre; ~verſeſmaschine & f = Žertiermaſchine; ~vorrath m zásoba obil(n); ~wage f obeh. obilní váha; ~wagen m vůz s obilím n obil(n); ~wucher m obilná lichva; ~wurzel f bot. tranje ~wurzel Rumex crispus stovík kadeřavý; ~jech(e)nt c) m obilní desátek; ~jins m

ge-trennt...]

— 1086 —

[Ge-vier]

osep, obilný úrok; ~jołl m obch. clo obilní,
z obili.

ge-trennt... (~) ~blumig adj. bot. dvou-
domný; ~sláhig a min. různoplochý; ~geschle-
tiq a bot. květ dvojaký n dvojlozný n různ-
pohlavný n s pohlavím oddeleným.

Ge-trenntheit (~-) f E₁₈, Ge-trenntsein (~-?) n E₇ bez pl. odloučenost, oddělenost.

ge-treu (~) I. a D₂,₃ (= tren) věrný; -er
Tener verný služebník; -es Gedächtnis věrná
pamět; et. zu en Händen übergeben odevzdati
co do bezpecených rukou erteich n komu k věrné
ruce. — II. ~ctr) m D₂,₃ univeren lieben ~en
našim (milým a) věrným poddaným; (Se
mpl. válecná družina vládcova; u. sm. (věrný)
stoupene; die Seut in Never verní Jeversći.

ge-treulich (~-) ~, ge-treusam (~-) a
D₂,₃ = tren, treulich; ~-m ~c Diemte thun, ~m
~ dienen věrné sloužiti komu.

Ge-tricbe (~-) n E₆ A. bez pl. ~ = (Ge-
tribe. — B. 1. fl. str. a) převod strojní
(= Triebwert: ~) kolo sledné n hnané (=
Triebrad); c) kladnuce. cevní kolo (= Trebling);
d) kolostroj n převod ozubený n zubaty
(= Jabhrägertriebe). 2. horn. a) = Getriebe-
zimmerung; b) = (Getriebejed); c) = (Getriebe-
pfahl); mit ~ abtreiben o anstecken o (vor)gehen o ver-
zimmerung pažiti (stridu n šachtu), pracovati
paženim.

Ge-tricbe..., Ge-triebs... ⊙ (~-n(?)...) ~ar-
beit f hor. = ~zimmerung; ~-dannem m paleček
v kladnici; ~feld n ⊙ hor. pažne pole; ~ge-
riüst n beim Walzkert ⊙ but. str. staniny pro ozu-
bená hnací kola (valcovny); ~hafspel f ⊙ hor., str.
pastorečník; ~paarec npl. šesterny válcovny
n válcové; ~pfahl m ⊙ horn. pažina, svaje;
~rad n ⊙ str. kolo sledné n hnané; ~räder npl.
ozubená hnací kola, sesterny; ~schibe f ⊙
talíř; ~stotk m hřídel, céva, cevka (u cevního
kola n u kladnice); ~walzen ⊙ str. f/pw. = ~paare;
~wesle f ⊙ str. hřídel ~ kolem sledným;
~zimmerung f drevení pažinové n svajné.
pažení hnané, hnání pažby.

ge-tricben (~-) pp. od treiben; ~c Arbeit ⊙
čekaněná práce; čekanina.

Ge-triebs... ⊙ (~-n(?)...) v Getriebe...

Ge-tricše (~-) n E₇ bez pl. kapáni, krá-
pání, crčení, črkání; krhání očí.

Ge-triller (~-) n E₇ bez pl. hud. (stálé)
trilkování.

Ge-trippel (~-) n E₇ bez pl. 1. (stálé)
dreptání, cupkání. 2. = Genampel. 3. mžení,
jemný děst.

Ge-trödel F (~-) n E₇ bez pl. 1. loudání,
piplání, zdouhavá n nekonečná práce.

ge-trossen (~-): a) pp. od tressen; b) ~ od
trieben.

ge-trogen (~-) pp. od triegen.

Ge-trommel (~-) n E₇ bez pl. bubnování.

Ge-töpfel (~-) n E₇ bez pl. (stálé) kapání,
krápání.

ge-trost (~-) | Trost | a D₂,₃ 1. smělý, klidný,
spokojený, důvěrný, bezpečný; ibi bin ~ aní
den Ausgang nemáni strachu o výsledek a jak
to dopadne, seien ſie ~ (en Mathe) budte
dobré myslí! jen se nehojte! nemějte
strachu!; dem Lode ~ entgegen sehen smrt

s klidnou myslí n bezе strachu očekávati.
2. prov. er ist nicht recht ~ (= bei Troste) není
při dobrém rozumu, nemá všech pět (smyslů)
phromadě, není svůj.

ge-trösten (~-) věr sich ~ C₁₃ neodl. 1. sich
e-r Žade (gen.) ~ spoléhati na co, (s jistotou
doufati v co n naditi se čeho; id) kant mid? der
Hilfe sich ~ muoh se pomoci naditi, muoh
doufati v pomoc. 2. ~ sich trosten; wir
feunen uns an ihrem Beispiele ~ jejich příklad
rám může býti útéchou. 3. abs. = sich ge-
dußen.

Ge-trümm ~ (~) n E₃ též Ge-trümmcr (~-) n E₆ (toto ~ v sg.) sbořenína, ssutiny,
rum, rozvaliny (obv. Trümmer).

ge-trunten (~-) pp. od trinten.

Ge-tummel (~-) n E₇ bez pl. rejdění,
shou, chvat, ruch.

Ge-trümmel (~-) n E₇ bez pl. 1. dav n
množství lidu. 2. ryk, hluk, povyk.

Ge-trümmel-voll (~-n(?)...) a D₂,₃ hlučný,
bourlivlý.

Ge-tut(c) (~-) [tuten] n E₃ (E₇) bez pl.
troubení.

Ge-iibt-heit (~-) f E₁₈ bez pl. cvik (Ge-
wanbtheit) zručnost, zběhlost; (Erjahrung) zku-
šenost.

Geude ~ (~-) f neskl. jen vo: in die ~ sießen
býti promrhan n rozházen.

geuden ~ (~-) [Geude] v/a C₁₃ = vergenden.

Ge-uhz(f) c (~-) n E₇ (E₇) bez pl. = llůžen.

Ge-um (~-) [lt.] n E₂₇ = Benedictenraut.

Geuſen (~-) [fr.] mpl. E₂₁ Geusové (nizo-
zemští).

geuſſ, geuſjeit, geuſſt (~-) †, jeſtě poct. imp.
a praes. od gießen.

Ge-vatter (~-) | Vater | m E₁₁, ~in f E₁₉:
a) Laufgeuse: b) Bejefunteter; kmotr, f -a, kmo-
tříček, f -icka, kmocháček, ~ánek, f -anka;
přaf. f též kmotra, klepna (= klatidjschweiter);
ž. žit ~ bitten (těž o ženách) žádati koho o kmo-
trovství n za kmotra a kmotru; bei einem
řinčte (žu) ~ stehen dítěti za kmotra státi n
kmotrem býtí; fig., abs. ~ stehen čekati na
koho; f fig. žrt. (o věčech) seine lhr steſt ~ (iit ver-
get) má hodinky zastaveny n F zaraženy n
na studiích n v růžové vestě n ve freu.

Ge-vatter... (~-n(?)...) ~bricf m písemné
požádatí za kmotra n za kmotru; ~š-leute pl.
knotrové, kmotr a kmotra; ~geid n dar
(knotraví) do vínku; ~find n kmotřeneč, f -ka;
~kuchem n radostník, radovaneč; ~š-mann m
= Gevatter; ~reise f cesta k prátelům;
~schmaus m kitiny; ~schnack m (babske)
klevety n klepy; ~strcich m kmotrovský
kousek.

ge-vatterhaft (~-) a D₂,₃ kmotr(ov)ský.

Ge-vatters... (~-n(?)...) = Gevatter...

Ge-vatterschaft (~-) f E₁₈ 1. kmotrov-
ství, das ist meine erste ~ to je poprvé, ze
jsem kmotrem. 2. kmotrovstvo, kmotři a
kmotry.

Geveling (~-n(?) eti, ~v-) f E₁₈ plav. stěna lodi.

Ge-vier (~-) [vier] n E₃ 1. ~ prostora
mezí etvření zdmi. 2. ⊙ hor. a) též Ge-vier(c)
věnec sachrový n jámový; b) dveřeje stři-
dově, scrub střídový; c) věnec n rám(e)

Ge-vier...

— 1082 —

[ge-währen]

vrátkový; im eigenen ↕(f) (Gauer) jein býti ve svém (domě) n doma.

Ge-vier... (~2...~) -zimmerung f ⊙ hor. drěvení věnovce (sachty n jámy).

Ge-viert (~2...) [viern] I. n E₄, tež ~c (~2...) n E₆ čtverec, čtverhran (n (Gewerl); typ. čtverek (drobněši výplňk v sazbě); viern děden inš ~ čtyři čtverční sáhy; inš ~ bringen; a) (plochu) čtvercovati; b) otesati do čtverhranu (kamen). 2. = Gewerl. II. q. ~ a D₂,₃ 1. (viereidig) čtvercový, čtverhranný. 2. čtvernatý, čtvrídný, čtverodílný, čtverčný, na čtvero dělený. 3. čtyrnásobný; arnit. ~c Zabt mocnost druhého stupně, dvojmoenina, čtverec čísla; ast. ~er Zchein v Ge-vierjein.

Ge-viert... (~2...) -meter m čtvercový n čtverční metr (obv. Nadrammeter); ~schein m kvadratura! ühel 90° mezi dvěma planetami; ~wurzef (~L~) f al. hra, druhý kořen.

Ge-vierte (~L~) n E₆ = (Gewiert I.

Ge-vierheit ~L~) f E₁₈ bez pl. math. ~ des Kreises kvadratura kruhu.

Ge-vögel ~L~) n E₇ bez pl. 1. a) [Vogel] pták; b) (Weißigel] ptactvo. 2. p spr. [vögel] mrdání.

ge-vollmächtigt ~ (~2...~) a D₂,₃ z(pno)-mocněný (= bevollmächtigt).

Ge-wächs (~2...) [wachsen] n sg. D₆, pl. E₁ 1. rostlina, bylina. 2. často (bibl.) (Flansgenera) das Land soll sein ~ aben zeme vydá svůj plod. 3. ~ sein) ven gutem ~ dobrého druhu. ~ diešřigeres ~ letošní vino; eigenes ~ vino z vlastních vinic n vinohradu. 4. fig. (Zprejstig) ratolet; (sind) dítě, potomek; das cde ~ deutscher Tendenz üslechtilý kvet nemeckých čtnosti; iron. du biſt ein verdächtiges ~ ty's podezřelé kvitko. 5. (Bucht, an) em Schwein meines eigenes Gewächses prase mého vlastního chovu; er ift von meinem Gewächse jest po mně, jest mého ržau; ein jolches ~ člověk pohto druhu. 6. ~ (Wübs des Körpers) ein Körper von jödnen Gewächse tělo pěkného vržrůstu n pekně urostlé. 7. (cetus wudus) ~ am Körper vyrostlina, výřuštek, nádor.

Ge-wächs..., ge-wächs... (~2...~) ~erde f (= Dammerde a) prst, ornice, orná půda; ~haus n rostlinárna, sklenik; ~hauspsfanzen fpl. rostliny pěsténé ve skleníku; ~funde f, ~fehrc f rostinopis, ~zpyt, botanika; ~fundiğe(r) m rostinopisec, ~znalec, botanik; ~rech: 1. n ríše rostlin, rostlinstvo; 2. a bohatý n hojný rostlinami; ~jamflung f sörinka rostlin, herbřát.

Ge-wackel (~L~) n E₇ bez pl. klácení, viklání: u. sm. klátivá chůze.

Ge-wäff (~L) n E₇ bez pl. lov. zbraň zvířat: (Gauer) tesáky (veprje); straffen) drápy (draveń).

Ge-wassen ~L~) n E₇ bez pl. poet. zbraň, zbroj.

ge-wäffet ~ (~L~) a D₂,₃ erb. ozbrojený.

Ge-wagt-heit (~L~) f E₁₈ bez pl. odvážnost, -livost, smělost.

Ge-wählte(r) m, G-e f (~L~) D₂,₃ zvolenec, vy-; f vyvolená.

Ge-wahr (~L) [wahren] I. obv. jen v: et. o e-r Sache ~ werden spatřiti, shlédnouti, za-, uviděti, zočiti; (gemertem) spozorovati, postřehnouti, uznamenati, vnímati; ich bin den Fehler

~ gewerden spozoroval n poznał jsem chybu. —

II. ~ G~ n E₂₅ bez pl. = Gewahriam.

Ge-währ (~L) [wahren] I. f E₁₈, 1. jistota, ujištěni, záruka, ručení, rukojemství, správa 2. für ~ leisten ručiti, zaručiti se, za rukojmě se staviti n zapsati za koho; für et. ~ leisten ručiti n státi za co, správou se zavázati, práv býti z čeho, správu dáti (komu) za co; ohne ~ für die Richtigkeit bez záruky n neruče ze správnost; ~ für die Anführungsreise e~ Weichee stvrděni n sankce zákona. — II. (~L) Ge-wahr) f E₁₈, n E₄, 1. prav.: a) (právní) držení; an die ~ femmen býti zapsán za vlastníka; b) zápis. 2. ⊙ hor.: a) pozemak postoupen k těžení; b) = Gewährdein.

Ge-währ..., ge-währ... (~2...~) ~abschreibung f propušteni (zápisu) z knih, vypsáni knih; ~brief f m prav. 3 správní list n zápis: vysvědčení o knihovnem vlastnictví; ~s fehler m vada koupenho koně, pro kterou ho lze vřátiti; ~gebühf f ⊙, ~großchen m ⊙ hor. poplatky za list postupující část dolu; ~fassen n hovění; ~leiten n = ~leistung; ~leiter(in) f m správce, rukojmě, ručitel. (člověk) správou povinný n zavázany; ~leistung f správa, spravování, správy dáni, ujištěni, rukojemství, ručení, záruka; ohne ~leistung nezavazuj(f)e se správou; ~leistungsurunde f správní list n zápis; ~los a beze správy, bez ručení, bez záruky, nezaručený; ~leistung f nedostatek správy n záruky, nezaručenost: ~mangel m = ~ehtler; ~smaun m: 1. = ~ehtler; 2. jistec; autorita, již se dovoláváme; er ift mein ~smaun on je mi jistcem, jeho se dovolávám, mám to od neho; ~sfeiht m ⊙ hor. správní list.

ge-währbar (~L~) a D₂,₃ poskytnutelný.

Ge-wahren (~L~) [wahren] C₁₂ neodl. I. %a et. (těz s gen. e-r Zade) ~ = gewährt werden; er gewährte ihn (s seiner) uzřel in spozoroval ho; těz s acc. a inf.: er gewährte ihn anfich zufommen uvidél ho, an se k němu bliží; spatřil ho bližiti se k sobe. — II. ~L~ rych ~zaopatřiti se, předem se opatřiti; gewährt Cuch jeder Lít (gen.), abs. gewährt Cuch nur! chraute se n strezte se na varujte se každé Listi, hledte se, mejte se na pozoru! — III. % G~ n E₇ bez fl., Gewährung f E₁₈: bei f-r Gewährung uzřev ho...; kar(mile) jem ho uzřel...

ge-währen (~L~) C₁₂ neodl. I. vₐ 1. skýtati p poskytovati, poskytnouti, propůjčiti, udełiti komu co, dopráti komu čeho; (veruriachen) způsobiti komu co; ~m den Lebensunterhalt ~ výzivu dáti n poskytnouti komu; ~m e-c dríž ~ poskytnouti komu lhůtu, dopráti komu lhůty; diejer Cennact gewährt mir teine Ziderheit tato smlouva neposkytuje mi jistoty; das gewährt e-n schönen Abtlicf jest na to krásná podívaná; diejes Buc wird Jhnen viel Vergniigen ~ kniha ta Vám způsobí velké potěšení. 2. ~m et. ~ vyhověti komu v čem; ~m e-e Bitte ~ vyhověti prosbě e; splniti prosbu e; ~ 3. e-č Wunidhe ~ vyhověti práni čimu; Ihr Gejuch ijt gewährt žádosti Vaši jest vyhověno; těž jako v'r: das gewährt sich leidt tomu se dá snadno vyhověti, to lze snadno vyplniti. 3. v ~ II. 2. — II. %a (b) 1. ~ = fortdauern; zejm. (fort) ~ fassen

Ge-währs...

— 1088 —

nechati býti n bězeti co, nebrániti čemu; S. ~ lassen nechati koho (jedmati svobodné), nebrániti konon. 2. iír et. ~ ručiti n státí za co. správou se zavázati; ~ la ich gewährre an diesem Baume zwei Stäter Heiz ruicm a stojim za to, ze z tohrom stromud budim dva sáhy drívi. ~ III. % G- n E. bez pl., Gewährung f E₁₈ poskytnuti, svolení; er hat die (Sewabrina f-r Bitte erlangt došál dosel vyslyseni sve prosbny; jeho prosba byla vyslyšena; jeho prosbě bylo vyhoveno.

Ge-währs..., (~2...), v Gewähr...

Ge-währsjam (~2-) m E₃, f E₁₈ 1. chování, opatrování, pozor. dozor, ochrana, uschování: et. in i-n- nebmen v opatrování vzítí co. 2. (Sait vazba; N. in sikeren ~ bringen ujistiti se kym n z osobou; zadržeti, zatknouti, zavřítí koho; strenger ~ tuhá vazba, tuhé vězení; verfänziger ~ prozatímné se ujistění kym, zatímné zatčení.

Ge-währschaft (~2-) f E₁₈ = Gewähr I. 1.

Ge-wälfisch (~2-) n E, hatmatilka, hatlanina.

Ge-walt (~2-) [walten] f E₁₈ 1. moc; unimundrähte ~ neobmezena svrehováná, aus eigener ~ o své ujmě; ~ und Vollmadt plnomocenství; unter väterlicher ~ steben býti pod mocí otkovskou; N. in f-r ~ haben pod svou mocí mítí koho, nad kym n nad üm moc mítí; in S-s ~ sein v et. moci býti; in S-s ~ geraten upadnouti v moc, octnouti se v s- moci; sich der ~ S-s entziehen vymaniti se z s- moci; ~ des Beipieles moc n působení přikladu; ~ e-r Armei moc n působení síla léku; ~ haben et. zu thun mítí moc učiniti co, mítí moc s co, býti see: f-e Verdenichten in f-r ~ haben ověládati své vásné, býti pánem svých vásní; überwiegende ~ prevaha; ~ m-m ~ geben et. zu thun dáti komu moc učiniti co; das sebt nídit in m-r ~ to není v mé mocí, v tom nemám mocí, to na mně nezáleží; ~ iiber S. et.; die ~ über ein Belf haben mítí moc nad národem, vlásti národu; ~ iiber Z. haben: a) mítí moc nad kym, v moci své mítí koho; b) mítí vliv na koho; et., dem ~ beimwund geschehende o vollschöbende ~ moc zákonomární výkonávaci: poct. die himmlischen ~ en mocnosti nebeské. 2. násilí; ~ anmenden užiti násilí; ~ po moc! nastojte!; iiber ~ schreien volati o po-moc; er hat es mit ~ genommen vzal to moci n. násilim násilné; zmocnil se toho násilím; haß mit ~, haß wíльig chté nechté, volky nevolky; ~ m-m ~ anbun násilí komu (učiniti; e-m ~ Madben ~ anbun (es netbytigen) děvče zprzniti n zmrhati; děvčeti násili učiniti; sich ~ anbun násili si činiti. namáhati se, premáhati se; er that sich die ačte ~ an, um... premáhal se, jak (jen) mohil, aby...; Prv. ~ geht ver (o iiber) Wecht moc jde nad práv; kde sila vévodi, ku právu se nehodli. 3. adv. anß aller ~ (aus verheistetem) schreien kríčeti z pina hrdla n co ludlo staćí; der Weizen wächst mit aller ~ pšenice bujné roste; mit aller ~ vši silou, vši mocí; cě regnet mit aller ~ prší jen což, prší jen se leje; sie wellen mit aller ~ nene Yünder entreten stůj co stůj n mermomoci by rádi nové země ohjevili; mit aller

~~ ~ daranf losarbeiten vší mocí oě usilovati. 4. prov (große Menge) množství, síla; e-e ~ Nische síla n spousta ryb.

Ge-waltz..., ge-waltf... (~2...), -anmaßung f osobování si sily n moci, násilné uchváčení moci, usurpace], tyranství, despotism]; ~ anmaſer m uchvatitel, násilník, usurpator]; ~ anwendung f užití sily n moci; ~ brief m list vykonavací a provádčící; ~ geber m zmocnit; ~ gericht s sound nad násilnostmi; ~ haber m: a) (Wadthaber) kdo má (veskeru) moc, vladaŕ; b) prov. J (Bollmadthaber) zmocněne, mandatár; ~ Handlung f násilný čin, násilí; ~ herr m = -herricher; ~ herrschaft f vláda násilná, libovolná, libovláda, despotieſt, tyranství; ~ herrscher m libovládee, despotat, tyran]; ~ liiſteru a po moci bažiči, vládychtivý; ~ marsch m voj pochod úsilný n námáhavý; ~ maſregel f násilné zakročení n prostredky n opatření; ~ miſſbrauch m zneužívání n zneužití sily n moci; ~ raub m násilné uchváčení n usurpace moci n vlády; ~ räuber m uchvatitel, usurpator†; ~ regiment n násilná samovláda, despotieſt, tyranství; ~ schritt m násilné jednání; ~ streich m násilný čin n podnik, skutek n čin smělý n odvážný; voj (übereumpelung) přejad(eni), náhlý útok; (Zaateireich) státní převrat; ~ iſtat f násilný čin, násilí; ~ thäter m násilník; ~ thätig a násiln(ießk); (rech) surový; ~ thätigkeit f násilnost. násilni-vit. násilně: rehügtieit surové násili, surovost; öffentliche ~ thätigkeit verjeń násilí; ~ träger m prov. J zmocněne, plnomocník (= -haber b); ~ und Zwangsmaßregelung f pl. násilení a donucování; verhältnis n: familienrechtliches ~ verhältnis poměr moci dle práva rodinného.

Ge-waltig (~2-) I. a D₂₁₃ a) 1. mocný; (start) mohutný, silný, prudký; ~ e Armee silné vojsko. 2. ~ jein iiber et. mítí moc nad üm, mocnějším býti než co, mítí převahu nad üm. 3. ohromný, náramný, nesmírný, nesmirně veliký; ~ er Apreitt ohromný náramný hlad; ~ er Feßler hrozná chyba; ~ ee (Gelächter ohromný) směch; ~ Heße náramné n strašné vedro; ~ er Kampf tuhý n strašlivý boj; ~ er Kämpfer stat(e)e ný bojovník; adv. skoro † ~ lich náramné, ohromně, nesmírně; ~ lich eien jisti mnoho; jísti, až hrůza. 4. †= gewalttiam. — II. s G-c(r) m D₂₁₃ 1. pl. die (G-en auf Erden mocní (lidé) na zemi. 2. voj., druhay; G=er beim Heere = Preſoß. 3. prov. J = Zcharfrichter.

Ge-wältigen (~2...) I. v a C₁₂ neodl. 1.~ = bewältigen I. 2. ☒ hor a) Grubenbane o verbrodene Bace ~ znamati n přerobiti n opraviti stržiny n strze n obvaly; b) Grubenwasser ~ stáhnouti důlní vodu, odvodniti důl. — II. v G- n E₇ bez pl., Gewältigung f E₁₈.

Ge-waltige(r) (~2...), m D₂₁₃ v gewaltig III.

Ge-waltigkeit ~ (~2...), f E₁₈ ohromnost, ohromná velikost.

Ge-waltlich g skoro † (~2...) adv. v gewaltig I. 3.

Ge-wältigungs..., ☒ (~2...), ~ kosten pl. náklad na zmáhání.

[Ge-wältigungs...

Ge-weide

— 1090 —

Ge-werbs...

komise na prohlídku pušek „ručné; -ric-
men m řemen n pušky „ručnice. řemen
ručníci n puškový; -ring m kroužek hlavně;
~aal m zbrojnice (=lammer); -fachm m
pažba pušky „ručnice; -fcharte f průstřelna
~ice pro pušky „ručnic“; -fchloš n zámek
n pušky „ručnice; -fchmied m puškař;
~jahrant m zábradli n skříně n jarmarať na
ručnice n pušky; -fchusweite f dostřel z ruč-
nice; auf die ~duhsweite co by z ručnice do-
střelil: -ſtein m křesák n pazourek k pušce
n ručnici; -ſtühn s flp. rohatina n police n
bradlo na ručnice n pušky; -übcrug m po-
vlak n pouzdro pres pušku n ručnici.

Ge-weide (~V~) n E₆ = Cingeweide.

Ge-weidicht ~ (~~V~~) n E₃ = Weidicht.

Ge-weih (~) n E₃, 1. lov. parohy. paroží.
ařtiges ~ haluzité parohy, rozvětvené pa-
rohy; ~ des Damhirches lopaty, erſtes ~ des
Hirches ~ Rehes spicje; der Hirch hat jehn ein
neues ~ aufgejetb jelen má n dostal již nové
parohy; junger Hirch, der ~ auſjeist Spíčak,
kolouch; das ~ abſtoßen parohy svyrmouti n
shoditi; ein Hirch mit ~ paroháč; tſeines ~
paružky.

Ge-weih..., ge-weih... (~...), ~ende f lov.
výsada parožní; ~ſchte f bot Cladonia lišej-
nik otevřenoplodý; ~kronleuchter m lustr
z parohů n parožnatý; ~ſinſh m parohovistě.
parožiště; ~tragend a lov. parohatý.

ge-weicht (~) 1. part. p. od weihen. 2. [Gewerch]
a D₂₁₃ parohatý (= gewechtragend].

Ge-weine (~) n E₇ bez pl. (stálý) plác.

Geweling (~) f E₁₈ plav. = Geweling.

Ge-well-nisch prov. s (~) m E₃ zo. = Šnappe.

Ge-well-fleisch (~) n E₇, ovar.

ge-wellt (~) p. p., a od wellen.

Ge-wend(e) (~)(~) n E₃, E₆ A. bez pl. obra-
cení; hosp. (mit dem Piluge) ein ~ maſchen jednou
obrátiti (pluhem). B. pl. hosp. 1. a) skyva,
část pole oraná bez obrácení pluhu; b) mira
pozomková (ručná díle místa a časů); c) hranice polí na
příč spolu mezujících. 2. lov. stopa po jele-
ních parozích. 3. potřebná zásoba večí vř-
měnných; ~ Schallen garnitura přezek;
~ Aleider zásoba řatů k převlékání, řaty
k převlékání; ~ Pferde potah koní (= Ge-
ſpann). 4. O = Gewände.

Gewer (~) m E₆ zlod. majetník, majitel.

Ge-werb..., ge-werb..., (~) a ~leisch m
průmysl(nost); ~leifig a průmyslný; -ge-
lenk n an. kloub kladkovitý (ginglymus);
~kunde f znalost umění průmyslných; u. sim
= Technologie; ~fundig a znalý umění prů-
myslných; technologický: ~leben n průmysl.
(-nictvi); ~loš a bez průmyslu; ~loſigkeit f
nedostatek průmyslu; ~reich a průmyslný;
~ſchein m obch. živnostenský list; ~stand m
průmyslnictvo. -i. živnostenstvo, -i; ~thätig a
průmyslný; ~thätigkei f ćinnost průmys-
nická, průmyslnost; ~treibend a provozu-
jiei živnost n řemeslo m průmysl; ~trei-
bender m živnostník, řemeslník, průmysl-
ník; ~verein m: a) průmyslová jednota;
b) živnostenský spolek; ~verständiger m
znalec živností; ~vorschufscaffe f záložna

řemeslnická n živnostenská (srv. Erwerbs..., Gewerbe...).

Ge-werbe (~) n E₆, 1. dílo, záležitost;
~m ein ~ auftragen prácí komu uložiti: er nacht
jied hier alle Augenblide ein ~ stále sem chodi
za různými záminkami; was ist dein ~ co
chces? 2. ~ (Verbuna) námluvy, ucházení se
o řenskou. 3. živnost; (Unfuftreien) odvětví prů-
myslu; (Gantwet) řemeslo ein schändliches ~
treibt provozovati hanebné živnostö (Ge-
ſchäftigung) zaměnstní; (Stand) stav; sie treibt mit
ihren Reizen ein schändliches ~ (ona) nosí na trh
sév vnady; sich ein ~ aus et. machen z řemesla
co dělati. 4 coll. průmysl, živnosti, řemesla,
in diesem Lande blüht ~ mit Handel obchod a
průmysl zkvétají v té zemi. 5. = Charnier.
6. = Gewebe (v toto, věel.).

Ge-werbe..., ge-werbe... (~) a ~aus-
ſteilung f výstava průmyslová n průmys-
nická; ~ausübung f provozování živnosti;
freie ~ausübung svoboda živnosti ~ bank f
živnostenská banka; ~behörde f živnosten-
ský úřad; ~betrieb m provozování živnosti
n průmyslu; ~bücher npl. knihy živnostenské;
~freicheit f svoboda průmyslu; ~führer m
správe živnosti n závodu; ~gehilfe m živno-
stenský pomocník; ~genoffenschaft f živno-
stenské společenstvo; ~gericht n živnosten-
ský soud; ~halle f = -museum; ~hygiene f
zdravotnictvi živnostnické; ~inhaber m ma-
jetník živnosti; ~inſpector m dozorce živno-
stenský; ~kammer f živnostenská komora
(n rath); -museum n živnostenské museum,
průmyslovna; ~ordnung f živnostenský řád;
~rath m živnostenská rada; ~schein m živno-
stenský list (= Gewerbelein); ~ſchule f prů-
myslová škola; ~ſchüler m řák průmyslové
školv; ~ſchulweſen n školství průmyslové;
~ſtatistik f statistika průmyslu; ~statistiſch a
ke statistice průmyslu se vztahující; ~erferf
živnostenská daň; ~ſteuergeſetz n zákon o živ-
nostenské dani; ~treibender m živnostník;
~vergiftung f obrava řemeslová; ~verluit m
ztráta živnosti ~vermögen n živnostenské
jměni.

ge-werbhaft ~, ge-werbig ~ (~) a D₂₁₃
= gewerbjam.

Ge-werbsich (~) a D₂₁₃ živnostenský,
živnostnický, živnostní průmyslný.

Ge-werbs..., ge-werbs... (~) a -anlage f
žření živnostenské; ~außalt f díla; ~aus-
ſteilung f průmyslu vštava; ~bank f živ-
nostenská banka; ~befliſſene(r) m živnostník,
průmyslník; ~befugniſs n právo živnostenské
n provozovati živnost; ~behörde f živno-
stenský úřad; ~betrieb m provozování živ-
nosti; ~bücher npl. knihy živnostenské;
~ſleisch m průmysl(nost); ~freicheit f svoboda
zivnosti n -enská: ~genoffenschaft f jednota
živnostenská n průmyslová; ~gericht n soud
živnostenský; ~geschäft n živnost; ~geſet
n zákon o živnostech; ~inhaber m majetník
živnosti, živnostník; ~kammerf živnostenská
komora; ~mann m, pl. leute živnostník, ře-
meslník, průmyslník; ~mäßig a (dv.) po živ-
nostensku; jako řemeslo, řemeslný; ~mittel-
punkt m středisko průmyslu; -mobilare n

Ge-winkel

— 1012 —

[Ge-winnst...

Ge-winkel ( ~ ) n E₁ (E₁ bez pl. (stále k vývari (na koho) a mrkáni.

Ge-winkel ( ~ ) n E₂, bludistě.

Ge-winkelt ( ~ ) a D₁,₃, bot úhlatý.

Ge-winn ( ~ ) m E₃, 1. získ, užitek, výdělek, výtezek; (Vorbeil) prospěch; (Ertraa) výnos; ~ bringen zisk prináseti, k zisku být, být výnosný, vynáseti; die Sache hat mir feinen ~ getradi nevyplatilo se mi to, nemel jsem z toho nie; er hat greisen ~ dabei má pri tom veliký výdelek, má z toho veliký užitek; Prv. aller ~ jahndet weh! zisk je velmi milý, kazdý k němu cíli; p ~ richt angenehm und wemn er aus dem Abtritt fám' lépe vydělati na blátě, než prodělati na zlate; hendeus Gut bringt feinen ~ statek nespravollivě nalnyt' nejde k duhu; ~ e-r Schaladt vitézství v dvas. 2. ~ beim Spiele výhra; Prv. der erste ~ itt Machen gewinnen první vyhráni z kapsy vyhání.

Ge-winn..., ge-winn..., ( ~ ) ~ antheil m
poHEL ze zisku n z uzítku n z vělav. podíl
na zisku n na vříhe: ~ antheil ~ cin m obch
podílni list: ~ begier de f = ~ und: ~ brin-
gend a prinásející výt zek n zisk, výnosný,
výhodný, vědcený, prospěšný; ~ und Berufst
conto n obch. účet ze zisku (a ztráty); ~ gelt n
vyhraně peníze, výhra (v penezích); ~ gierig a
= ~ jüdigt; ~ farte f list vyhrávající v věherni;
~ liſte f seznam věherni) a vyhrávajících císel;
~ los m los vyhrávající: ~ los a bez uzítku, bez
zisku, ~ nezistří; ~ nummer f cílo vyhráva-
jící; ~ redring f obch = ~ cente; ~ rich a hojného
zisku, výhodný, výnosný, uzitečný, zisku-
plav, ~ zístuť; ~ lecker f dań zvýhry; ~ jüdigt
ziskuchtivos, touha po zisku, zistnost;
~ jüdigt a ziskuchtivý, zítný, zisku žádo-
stiv; ~ theil c = ~ antheil; ~ boſl a = cin:
~ Vortrag m: Verrag aus dem Verjahre zisk od
loňska: ~ jehnung f tał los (vyhrávajících).

Ge-winnbar ( ~ ) a D₂,₃ co se dá získati
n vyhráti.

Ge-winnen ( ~ ) B₂, I. "a 1. a) získati,
výtežiti, dosáhnouti, dobýti, nabýt čeho;
durch Arbeit ~ vydělati (co)l; die erwige Zde-
keit ~ dojiti věčne blaženosti; man tannt nict
immer ~ výdělek a kráta na jednom žijí
dvoře; čas platí, čas tratí: Planen durch
Zamen ~ rostliny ze semeine cny pestovati;
nosp. dobývati, kliditi, er hat viel den V. Sbit
gewonnen měl n sklidil mnoho sena n ovoce;
die wemlither für sich ~ získati si n nakloniti
si mšly; dadurch wird wenig gewonnen tím se
málo získat, to málo prospěje; die Sprade
wieder ~ reči opět nabýti; voj. c-e Stadt o c-e
Reſtung ~ dobýti města n pevnosti; O hor.
dobývati; b) fakutvěrn: získati, zjednati, opa-
triti komu co; meine Beharrlichkeit hat mir seine
Äreundidast gewonnen má vytrvalost ziskala n
zjednala mi jeho prátelství; das freie Feld
e die Stadt ~ Gabin gelangen dojiti širého pole,
doraziti do města, dospěti n dojiti do širého
pole n do města; plav. die raume See ~ do-
plouti širého moře; Frp. wer zuerst gewann,
ward zuletzt ein Bettelmann první vyhráni z kapsy
vyhání (a z kabátu svléká poslední prohráni)
iciid gewagt ist halb gewonnen kdo o strachu
neví, ten vitézí; odvážněnn stěstí přeje,

nesměle srnce cti nedochází; kdo si srnce
dodává, se stěstím se potkává; kdo srnce si
nedá, vysoko nevySEDÁ; od odvaly neví
oblahy; wie gewonnen, so zerrennen jak nabyl,
tak pozbyl; wehlbegonnen ist halb gewonnen
dobrý začátek polovice dila. 2. vyhráti
geld ~ vyhráti peníze; e-e Wette ~ vyhráti
sážku; 3-m gewennentes Spiel geben poddati
se, uistopiti komu: den Brocés práv zůstati;
wir haben gewonnen (es. Sipzt meine vyhráno,
vyhráli jsme. F nasi vyhráli; juble nicht, du
hatf noch nicht gewonnen nevýskej, jestés ne-
přeskočil. 3. ct. über 3. ~ a) die Überband o die
überband o das übergewicht o cě über 3. ~ pre-
vahy nad kym nabýti, převahu nad kym si
zjednati, prekonati toho, vyniknouti nad koho;
e-n Vorbeit über 3. ~ získati prospěch n vý-
hodu na tom; h) ich habe es über ihn gewonnen,
das... primel jsem ho k tomu, že..., dosáhl
jsem toho od ného n na ném. že...; es über
sich ~ odhodlati se. rozhodnouti se k čemu;
ich tanf es nicht über mich ~ nemám tolik síly,
abych... nemohu se k tomu odhodlati, abych...;
indem Sie das über sich (o über sich) zu
hledte se odhodlati k tomu; die Äreuen der
Nagd ~ es über mich nemohu odolati rozkošem
lovu. 4. e-e Sredte Weaes ~ (Gurüdegen) uraziti, ujiti
kus cesty; sie tennten tätiglich mir einige Meinen ~
mohli jen několik mil denně uraziti. 3. o et.
zu et. ~ ca et. maden 3. zum Äreunde ~ získati
pritefe le kom. 5. (gu et. actumem) ich habe Achtung
der ihm gewonnen pojal jsem úetu k němu,
napnlil mne úctou; Oeichmad o Lint o Reigung zu
et. ~ chuť k čemu dostati; Sinfius in einer Sache
dojiti n nabýt livlu v čem; eine Ueberzeugung ~
nabýti presvědečni (gen.); † Schaden ~ utrpěti
n vžiti Škodu. 6. e-e Eigenchaft betommen. Anfehen
~ vážnosti n váhy nabýti; ein anderes Aus-
fehen ~ nabýti jiného vzezření, změnit se; při-
kládá n dává víra; zpráva tato dochází viny;
die Vermutung gewinnt Naum... udržuje se
domněnka: ~ Sowven ~ dostati šupinny, po-
kryti se šupinami. 7. v. cě gewinnt das Ansehen,
aſs et... zdá se. podobá se, že... 8. (treißen) die
Bäume ~ Augen stromy pouštějí v zvrážejí
pupeny: 3. o et. lieb ~ zamilovati si, oblibiti
si koho n co. — II. "n (h) a) wir haben gewonnen
vyhráli jsme; diejenmer gewinnt toto čislo
vyhrává: an! et. ~ získati na čem; von et. ~
zisk mít i z čeho; h) abs. er hat seitdem sehr gew-
innen od té doby změnil se velese ve svůj
prospěch; dieses Buch gewinnt beim Lesen tato
kniha se tím více libí. cím déle se cte; c) auf
3. o an 3-m ~ vyhráti na kom. — III. "r
rlich ~: von dem Tode gewinnt sich nichts na smrti
si není co vzítí. — IV. ~ d a D₃,₄ part. od
gewinnen: 1. vyhrávající. 2. okouzlující, roz-
tomilý, váhnu, lákavý, milý. — V. v. ~ n E₂,
bez pl. Gewinnung f E₁s výhra, zisk, získáni,
vitézek.

Ge-winner ( ~ ) m E₈, -in f E₁₉, 1. vý-
herec f -kyně; wer ist der ~ ? kdo vyhrál?
2. ~ Gewinntes m. 3. zloa. m = - und betterin.

Ge-winnst ( ~ ) m (n) E₃ ohv. Gewinn.

Ge-winnst... (~) ... hoffnung f naděje na
výhra.

Ge-winnungs...

— 1003 —

[ge-wiſſlich]

Ge-winnungs... (~~~) ~) -ſosten pl. náklad na dobývání n vyrábění, výrobní náklad.

Ge-wiſſel (~~~) n E₇ bez pl. =. Gewinner.

Ge-wirbel (~~~) n E₆ 1. bez pl. viření; ~ des Žtanbes kotouče prachu; ~ der Verden trilkování n švitovění skřívání; ~ der Trommelu viření bubnů. 2. s pl. vir, viřící innozitů.

Ge wírk (~~~) n E₃ 1. tkanina. 2. tkaní (na stávku). 3. hosp. vnitřek úle, práce večel.

Ge-wirr(c) (~~~) n E₃ (E₆) A. her pl. 1. motání. -anice, matení, -ice, pletení. -iee, změt. ~ B. s pl. 1. hosp. matenka (= Wirtrebh). 2. zám. = Cingcridte 1. 3. ~ (Ztarec) vir vrdni.

Ge-wiſſel ~, Ge-wiſper ~ (~~~) n E₇ bez pl. šeptaní. šuškání, šepot (= Nüſtern n).

Ge-wiſſ (~~~) |wissen] I. a D₂,³ 1. jistý, bezpečný, určitý; a) praedikativně o osobách; ich bin meiner Sache (es des als c) jsem svou večer jist, jsem si tím jist: also ich bin es ~ zajistě jsem to já; ich bin ~, dass...jsem (tím) jist, že...; b) von S-m et. c: sein bezpečiti se, spoléhati na koho; d) praed. o věče: jistý, bezpečný, nepochybný: Die Nachricht ist ~ zpráva jest bezpečná n zaručená; man hat es mir für (e als) erzählt bylo mi to vyprávěno jako faktum n hotová událost, byl jsem o tom za jisto zpraven; das glaube ich (als) gan; ~ věři tomu bezpečné; Zhr wíſſ es (als) gan; ~ jste tím jisti. vité to zcela jistě n bezpečné; so viel ist ~, dass er angefoemt sein ist tolik jisto jest, ze prísej; d) seine Ztimmte ist (o bleibt) mir ~ mám zajištěn jeho hlas, jeho hlasem jsem si jist, (on) dá mi jistě (svůj) hlas; der Tod ist uns Allen; nikdo z nás smrti neujde; e) adv. jistě, zajistě, bezpečně, bezpochybně, nepochybně, opravdu; ich thui, so ~ ich lebe učinim to, jako ze jsem živ; ~ und wahrhaftig jistojistě: ei ~ (nicht)! ó, zajistě (nikoliv)! f) gewisse Nachricht bezpečná n zaručená zpráva; der gewissen Hoffnung leben pevnou naději se kojiti; G. typ. in ge- wijſem Gelde sein o stehen býti v jistých penězích n na stáły plat; fig. ein gewisser Mensch jistý člověk, kdosi; gewisse Leute jistí lidé; ein gewißes Etwas o Schweiſ nicht-was così, nevim ani co; ein gewisser Peter jakýsi n nej- jaký Petr; bis zu e-m gewissen Pünfte, in gewißem Maſe (e gewissermaſen) až do jistě mirv; téz s urč. dlenem: die gewissen Pläne der Mutter tyto jistě plány matiny; eine Frau in einem gewissen (im gewissen) Alter žena jistého stáří n starsí n obstarožná; zu gewisser Zeit kdysi, jistého času. 2. bezpfirv., k označení dompěnky praž depodobne (wobf!): Žie wöllen uns ~ überraschen chtěl jste nás zajistě n jistě prekvapiti; Žie wollen ~ auf Reifen gehen chcete cestovati, není-liž pravda? 3. † bibl. den greifet und fürebt ibn ~ chopte se ho a střezte ho. ~ II. s Ge-wiſſer(c) m, Gewiffe s, Ge-wiſſes n D₂,³ 1. ein Gewisser jistý n jakýsi člověk, kdosi. 2. das Gewisse: wir wiffen nichts Gewiſſes nevìme nic jistého; das Gewiſſe fiir das Ungewiſſe hingeben dáti jistě za nejistě. 3. (Bestimmte Gettpumme) et. Gewiſſes haben o bezieben mít n bráti jistý n stáły plat, jistě duchody.

Ge-wiſſen (~~~) |wissen] n E₇ svědomí; gmeſs o ruhiſſes ~ dobré n čistě svědomí;

bjesé ~ zlé svědomí; das hat er gethan, um sich mit seinem ~ abzuſinden to učinil, aby své svědomí upokojil n uchlácholil; auf mein ~, auf Pliicht und ~ na mé (dobré) svědomí; et. aní dem ~ haben mítí eo na svědomí; sich ein ~ ans et. machen es sich ein ~ daraus machen, et. zu thun svědomí sohe bráti n si dělati z čeho n z toho, ze...; sich kein ~ ans et. machen nedělati si z čeho svědomí; S-m ins ~ reden mluviti komu do svědomí do duse, u. am. (přísně) domlouvati komu; ein weites ~ haben mít svědomí široké n pružné n eo formanskou plachtu; ich stelle das ~ v am ~ anheim, ich schiebe es Sbuen ins ~, ich tege es Sbuen ans ~ kladu n dávám vám to na svědomí; es läjst sich nicht mit dem ~ vereinigen, das zu thun nedalo by se s (dobrým) svědomiem srovnati, kdyby se to udělalo, nelze to učiniti bez ublížení svědomí; nach bestem (Wijſen und) ~ dle nejlepší vědomí a svědomí, co nejsvědomitějí; Prov. ein guites ~ it ein fanſtes Nubelijſsen dobré svědomi nad všechno jmení, svědomi čistě, potěšení jistě; wo fein ~ it, auch fein die Schande kdo nemá svědomí, ani stydét se neumi.

Ge-wiſſen..., ge-wiſſen-... (~~~) I. (= Ge-wiſſen-). ~ II. ~ los a bez svědomi, nesvědomity; ~ losigkeit f nesvědomitost.

Ge-wiſſenhaft (~~~) I. a D₂,³ svědomitý. ~ II. s Gewiſſenhaftigkeit (~~~) f E₁₈ bez pl. svědomitost.

Ge-wiſſens..., ge-wiſſens-... (~~~) ~) anſt f úzkost(livost) svědomí (způsobená výčitkami); ~ anſtlich a úzkostlivý; ~ arzt m lékař duše n duchovní; ~ beschwerung f hnětení n úzkost n výtky n výčitky svědomí; ~ biſs m hryzení n výčitky svědomí; er fühlt ~ biſſe svědomí ho hryze; ~ che f manželství ze svědomitosti; ~ fall m, ~ fragc f věc n otázka svědomí; ~ freiheit f svoboda n volnost svědomí; ~ lehre f kasuistika†, nauka o rozhodování věcí dle svědomí; ~ lehrer m kasuista†; ~ leitung f eirk. vedení (směr) svědomí; ~ punkt m věc svědomí; ~ rath m: a) ráde, správce duchovní; zejm. zpovědnik; b) kasuista†; ~ lehrer; ~ ruſe f klid n pokoj svědomí, klidné svědomí; ~ ruhrung f projev n ozývání se n hnutivšedomí, skrousenost, lítost; ~ fachs f věc svědomí; ~ serupcl m hryzení n úſtipky svědomí; ~ vertretung f zastupeni (svěho) svědomí; ~ wurm m cerv svědomi (hlodajčího); ~ zwang m nutkání svědomí, nátlak na svědomí; ~ zweifel m pochybnosti n vrtochy svědomí.

Ge-wiſſermaſen (~~~) (~~~) adv. poněkud, z části, jaksi, takořka, abych tak rekl

Ge-wiſſheit (~~~) f E₁₈ her pl. 1. jistota, bezpečnost, určitost. 2. (Glaubwürdigung) hodnověrnost; (Michtigkeit) správnost; ~ e-r Auſlage pravda vypovědi; ich habe ~ daviſer, ich weiß es mit ~ mám toho jistotu, vím to jist(ot)ně n bezpečně n nepochybne; ur ~ werden uskutečniti se; Vermutungen zu ~ en erheben domněnky za jistotu bráti. 3. (Sicherheit, Festigkeit) ~ des Ganges jistota n pevnost chůze.

Ge-wiſſlich (~~~) adv. bezpečně, jistě (= ge-wiſſe I. 1. e); das wird ~ nicht geſchehen to se jistě nestane.

Gewißich

— 1094 —

[ge-wohnt]

Gewißich top. M 30 Jevičko.

Ge-witter (—) n E₆ bouře, bourka (bourlivé) povětrí, vichře, hromobití; ein ~ temmt o entſteht o richt auf, es ist ein ~ im An- zuge boure so zdvihá n se žene; wir werden ein ~ temmen denstanemebourku. bude bourka; es richts ein ~ zusammen mraena se stahuji; das ~ hat (in den Thurm) eingeschlagen uhodilo n blesk uhodil (do veče); fig. über ibu o gegen ibu richts ein ~ zusammen nad nim stahuje se bourka.

Ge-witter..., ge-witter... (-) ableiter
\~ m = Bligableiter; -drohend a hrozić
bourkou, bourlivý, bourředésný; -drehende
Wolken bourlivá mračna, cerné mrakv,
mrakava; -dunkel 1. n mrákota tma (od
bourky). 2. \~ a temný n zatemněný, mračný;
-furcht f = -iden 2.; -gewölk n bourlivá
mračna; -guſm m bourkas destém; -himmet m
bourlivé nebe; -luſt f bourlivé povětrí, dusný
vzduch (před bourkou), vichřice; -nacht f
bourlivá noc; -regen m děšk vichřei;
-regenguſs m lijak < bourń: -schade m
škoda n pohroma způsobená bourkou. škoda
od bouře; -ſchauer m = -regen; -ſch en 1. a
bojej se bourky. 2. f bázeń pred bourky, strach
z bourky; -ſchwanger a hromonosný,
bourlivý; -ſchwer, -ſchwüll a (o vzdachu) dusný;
f ist ibu il jest veliké dusno; -ſchülle f
dusno (pred bourří); -ſtellung f tal. des telegra-
fbischen Separates Spönten püſtrose telegrafickȏho při
bourře, v čas bourky: -hři f célo zam-
cené n zakaboněné n zasunnilě; -hurm m
bourře, vichřice, povětrí: -vogel m zo. = Grad
ibnepe; -wind m vichr; -wolke f bourlivé
mračno, bourňy oblak.

ge-witterhaft, ge-witteriq \~ ge-witterisch
\~ (—) a D₂₃₃ bouri(hivý, bourný; der Hin-
met ist ~, es richts aus jest bourlivé povětrí,
shirá n má se k bouře.

ge-wittern (—) m (h) C₁₂ neodl. % c 8c ge
wittert bourí, jest bourřka; -de Hacht bourlivá
noc; fig. \~ de Angen planouej zraky.

Ge-wizel (—) n E₇ bei rl. vtipkováni.

Ge-wižigt (—) p. p. od wigen; už 8 gewižt.

Ge-wiſt (—) [Büſ] a D₂₃. viptipný, chytrý.
ge-woben (—) p. f. od weben.

Ge-woge (—) n E₇ bei pl. 1. (das 28eacn)
vněni. vlnobití. 2. (die 28eacn) vlny.

ge-wogen (—) I. p. p. od wägen a wiegen. —
II. a D₂₃. 1. nakloněný, přízuvič komu, vážný,
laskavý, vličný ke komu; 3-m ~ fein být
přízuvi n nakloněn n prátí komu; bleiben Sie
mir ferner ~ zachovejte mi (na dále) svou
prízeń! fich 3. ~ maſen prízeń a si zjednati
n si získati, nakloniti si koho. 2. iron. bleibt
mir ~!CHO si!CHO mi k řípku!; emphen. du laſſt
mir dřeimal ~ bleiben! polib m me vapsku.
III. s Gewogenheit (—) f E₁₈ náklonnost,
váženost, laskavost. prízeń; haben Sie die
Gewogenheit mir zu iefgen rače me laskavě
následovati.

ge-wöhbar \~ (—) a D₂₃₃ čemu lze
uvyknouti.

ge-wohne P (—) jen prov. = gewehnt.

ge-wohnen (—) v₅ (h, ſu) C₁₂ neodl.: e-r
Zade (gen.) o et. ~ (= et. gewohnt werden)
pravyknouti. u- čemu.

Ge-wöhnen (—) C₁₂ neodl. I. %a, %r jich ~
1. \~ an et. (skoro † 3r e-r Zade) ~ učiti koho
zvykatí čemu, zvykatí koho čmu, uzpůsobiti koho;
fich ant o \~ 3u et. ~ zvykatí si p zvyknouti,
u- n navyknouti si čemu; daran (o das o \~
dessen) bin ich nicht gewohnt tomo nej-šem zvykl;
man gewöhnt fich an Alles člověk zvykne všem.
2. prov. rak. et. ~ = gewohnen, gewohnt werden. —
II. % G- n E₇ bez pl., Gewöhnung f E₁₈
zvyk.

(Ge-wohneheit (—)) f E₁₈ zvyk lost), obyčej,
návyk, navyklost; nach ~ podle obyčeje;
auš ~ ze zvyku; die ~ haben (o čs in der
haben) žu... mítí ve zvyku...; fich et. zur
maden bráti n p vzítí si eo do zvyku; zur ~
werden ve zvyk vejiti, státi se zvykem; das
iſt ibm zur ~ geworden, er hat es jid zur ~ ge-
maſt stalo se mu to zvykem, vzal si to do
zvyku; gegen o wider j-c ~ proti jeho zvyk
n obyčej; die ~ bringt es jo mit jid to už je
tak v obyčej, tak so obyčejne dělá; das
iſt aus der ~ agemten to vyšlo z obyčej
ze zvyku; ich bin aus der ~ gefommen vyſel
jsem z eviku. Prov. ~ wird zur zweiten Hause
zvyk jest druhá přirozenost; ~ iſt ein chen
aleid, wer sie ausziebt, thut jid teid zvyk má
železnu n košili; jedna muka nauka a dve
muku oduka; cš liegt in j-r ~, ju. má ve
zvyku, že...; jedlepte ~ zlozvyk.

(Ge-wohnheits... ge-wohnheits... (—))
-ßettler m zehrak z návyku; -dieb m zlodej
ze zvyku; -diebstaßl m krádez ze zvyku;
-landreicher m tulak ze zvyku; -b. žižig a
a ady. ze zvyku, zvykle, navykle; -menje m
clověk návyku poddaný. otrok zvyku; -rechf a
právo zvykové, právo obyčejové n z obyčej
všežle; -jande f hřích ze zvyku, navykle
hřích, (zawade) slabost; -thier f n živok
zvyku (podléhající); -wegen adv. z obyčeje.
z návyku; -jettel m návrzení, že vyučene
v pravil se do zvyků dílny.

ge-wöhntich (—) I. a D₂₃₃. 1. obyčejný,
zvyklý; er tam hentě früher als ~ prízel dnes
drivo než obyčejně: wie ~, aus ~ c Art, nad
de Weise jak obyčejně; es iſt hier ~ jeſt to
de ze zvyku; út ~ býtá; endet ~ končína
se; \~ es iſt ibm ~ jn... jest jeho obyčejem.
ze... (n inf.); das iſt jo ~ wie Žand im Žemme;
to jest zeela obyčejná věc; werden v zvy-
vejiti, státi se obyčejem, rozsíriti se. 2. ob-
čejný, všední. ~ Privatmann prostý sou-
kromník. — II. G-c(s) n D₂₃. 1. obyčejn
n obvyklá věc. 2. čmýra (—= Menstruation). —
III. s Gewöhnlichheit (—) f E₁₈. 1. oby-
čejnost obvyklost. 2. všednost; sprostota.

ge-wohnt (—) [gewohnen] a D₂₃₃ a) zvyklý,
u, na-; e-r Zade (gen.) o et. (tei an et.) ~ jein
být i zvyklý čemu; ~ iem, et. iu tun být i zvyklý
n mítí ve zvyku delati eo; eo ~ werden zvy-
kati, při- čemu (= fich an et. gewöhnen); man
wird es endlich ~ člověk tomu konečně uvykne;
e-e jetche Behandlung bin ich nicht ~ nejsem zvykl,
aby se se mnou tak nakládalo; thue, wie du
čs ~ biſt defej, jak délaváš; er iſt ~ zu trümen

Ge wölf-...

— 1095 —

[Ge-würz ...]

rád se napije; *Prv.* jang, ~, alt getban čemu zvyknem z mladosti, tézko olvyknem z stariosti; mladý evik, starý zvyk; čím hrneček navre, tím dlouho páchne; b) attributivná, noch lühnt in den ~en Thren ein jeder den jestě zni v uších již tomu zvýkých každy ton: často metonym: die ~esten Bedürnijse nejobvylejsi potřieby; auf ~c Werre obvyklým n obycejným způsobem; die ~en Werte obvyklá n všedni siova.

Ge-wölb... (~-...) v Gewölbe...

Ge-wölbchen (~-l-) n E. bez pl. klenbička, sklepeničko dim. od Gewölbe.

Ge-wölbe (~-l-) |wölben| n E₃ 1. klenba, klenutí; ~ des Himmels klenutí nebes, klenba n obloha nebeská; an. ~ des (Wbirněs klenutí lbové. 2. (unterirdisches) ~ sklep(ení); (Grab) hrobka, krypta↑; (Qerrathßammer) zásobna, špížírna; (Gänä) pokladna. 3. (Gaußaden) krám, sklad. skladiště; fig. 3-m ins ~ steigen = 3-m auf die Bude (v toto 2.) rücken; fig. ins ~ steigen klopiti (penizen).

Ge-wölbe..., ge-wölbe... (~-...) ~amt n úřad dvorní; ~amtanweijungsbuch n kniha ukázek úradu dvorníno; ~antschreiber m písar dvorní; ~anfang m patka klenutí; ~anfänger m Θ = Impeft 2.; ~aufgußs m povlak klenutí; ~artig a klenbovitý; ~artiel m zboži krámské n skladní n dvorní; ~bau m: a) stavba klenutá n klenbová; b) stavba klenby; ~bock m koza pod klenutí; ~bogen m klenbové oblouk; ~bruch m chr. průlom lebky (= Schädelbruch); ~brüde f klenutý most; ~decenpuß m omitka klenby (licu); ~dienic m prov. J = Ladendiener; ~einrißung f = ~rißung; ~fach n klenbové pole n příhrada klenbová, licha klenutí; ~fläche f: äufere ~fläde záda n rub klenutí; umere ~fläde líce n líceň klenutí; ~füß m patka klenutí (= ~anfana); ~joch n = ~jad; ~lappe f cíp klenbový n luneta (t. j. trojühelníková klenba); ~laibung v nitřní plocha klenbová; ~mädchen n prov. J krámska = ~Ladenmamjell; ~mauerwerk n zdivo klenbové; ~pfeiler m pilíř podpírajici klenutí; ~rippen fpl. žabra klenutí, žebra klenbová; ~rußen m hřeben klenbový; ~rißung f skruží n ramenáty n lešení pro klenutí n zaskružení, skruží klenbově, p ramenát klenbový; ~schenkel m = Vogeneschel; ~schlußstein m záverek klenbový, závěrečný kamen klenbový; ~shauwweite f rozpon n rozpětí klenby; ~stein m klenák, klen(ov)ka, sluka, sklepovice; ~träger m klenbový nosník; ~verrechner m dvorní; ~winkel m Θ úhel spáry klenbové; ~ins m obch. nájemné z krámu; ~zwielc m cíp klenby báňovité.

Ge-wölf (~) n E₃ mračna, mraky, obláky; mit ~ umgegen mračny zatažený, zamračený, mračný, pod mrakem.

Ge-wölle (~l-) n E. lov. vývržek, chuchel; sokoľášti: der Vogel beſommt ~ pokrm vázne ptáku v hrdle.

Ge-wonnen (~-l-) p. p. od gewinnen.

Ge-worben (~-l-) p. p. od werben.

Ge-worden (~-l-) p. p. od werden.

Ge-worfen (~-l-) p. p. od werfen.

Ge-worren ~ (~-l-) p. p. od wirren.

Ge-wortet ~ (~-l-) a D₂₁, fühlt ~ smělými slov. smělou řeči.

Ge-wucher (~-l-) n E₇ bez pl. 1. lichvareni (= Wunderci). 2. bot. bujení, bujné rostení.

Ge-wücht (~) n E₇ 1 (těz ~c ~) n E₇ 1. bez pl. (stále) hrabáni, rýpáni, ryti. 2. s pl. hemžení, zmatek, matenice, tlačenice, dav; ~ der Demagegen rejdy n plotichy demagogn; im ~c der Welt v hluku n Šumu světa; im ~c der Zbladh: ve vravé bitevní.

Ge-wunden (~-l-) I. p. p. anal. inf. — II. a D₂₃, ~za točený, vinouci se. zavítý; ~c Rede zatačky. — III. s Gewundenheit (~-l-) f E₁₈ točenost. zavitost.

Ge-wunfen p (~-l-) ~asto part. p. od wunfen.

Ge-würfet (~-l-) n E₇ bez pl. hra v kostky.

Ge-würfelt (~-l-) part. p. od würfelt a a 1. kost jíc-kovaný. 2. prov. J = gewandt II. 1.

Ge-würg(c) (~-l-) n E₃, E₇ bez pl. 1. ~ Blutbad. 2. vrhnutí, f dávení. 3. fysiot. polykání.

Ge-wurz prov. J = Ärm, Gewimmel.

Ge-würm (~) [Wurm] n E₃, 1. cérvi, plazi. 2. fig. (to lidech) přeh. havěř: o der armen ~c! o těch ubožáků!

Ge-wurz prov. J (~) n E₃ = Gewürz 2.

Ge-würz (~l-) Wurz| n E₃ 1. korení; ~ an die Speisen tunb jídla koreniti; engliide ~ pimenta, nové korení, všehochut, pepr jamánský n žídovský: fig. das ~ půvab, příjemnost, sladkost. 2. prov. J korení.

Ge-würz..., ge-würz... (~-...) ~apfel m vońac, kořená: ~artig a korenňv. aromatičkä; ~blatt n = nädemimmy; ~brühe f korená omáčka: ~büchse f kořenka: ~cſſig m aromatický n korenňm ocet. ~extract m (n) korenňa třesf, korenňv extrakt; ~handel m obchod se zbožím korenňm, prodej korenňeho zboží, kořenárství; ~händler(in f) m obch. obchodník s korením, kořenár; ~infeln fpl. zem. Molukky; ~kalmuß m bot. = Adermagenemur; ~ammer f komora na korení: ~fram m obch.: a) krám kořenárský; b) obchod s kořenim; ~främer(in f) m prodavač a f -ka koření, kořenár, f -ka; ~kräuter npl. kořenné byliny; ~kuchen m mazanec; ~lade f příhrádka n truhlík na korení; ~laden m obch. = ~fram a); ~lilien fpl. bot. zážvorovité; ~lorsche f bot. Kroton kroton†. ladel; ~mühle f kořenník; ~myrte f bot. Myrtus pimenta myrta všechutná n pimentová, nové koření; ~nägelein n obch. hřebíček (koreněn); ~nägeteinforalle f 70. Madrepora fascicularis vetevník svazčitý; ~nägeteinnuſs f bot Agathophyllum aromaticum blaholist korenňv; ~neffen fpl. obch. = ~nägelein; ~neffenbaum m bot. Caryophyllus aromaticus hřebičkovec (strom); ~neffenöf n silice hřebičková; ~reich a) bohatý kořenim; b) kořenný, aromatický↑; ~aſran m bot. Crocus sativus šaſran obecný; ~ſchilſe npl. bot. banánovité roſtliny; ~ſtaude f bot. Ptelek křídlatec; ~strauch m bot.: a) Calycanthus sazaník; b) lýkovec (= Tapbne II.); ~taube f 70. Columbia (Vinago) aromaticus holub kořenňv; ~torte f koreněný dort; ~waren fpl. kořenné zboží, koření, kořenivo; ~wein m koreně(n)né vino, kořěnák.

Ge-würzel

— 1096 —

[G(h)etto]

Ge-würzcl ( ~ ~ ) n E$_{6}$ korání, koreny.

Ge-würzcr (~ ~) m E$_{0}$, ~in f E$_{19}$ rak.
obchodník s kořením, korenár (= Gewürz-
händer).

ge-würzhaft (~ ~) I. D$_{2}$$_{,}$$_{3}$ a korčný. aro-
matický†, vonný; ~ maden vůní (na)pliniti,
vonným ciniti, koreniti. — II. s Gewürz-
haftigkeit (~ ~ ~) f E$_{18}$.

ge-würzig (~ ~) a D$_{2}$$_{,}$$_{3}$ = gewürzhaft.

Ge-wuſſt (~ ~) part. p. od wuſſen.

Geſjer ( ~ ) m E$_{6}$ = vüijer.

Ge-jacker f (~ ~) n E$_{7}$ bez pl. hašteření,
-ice, vadění, vády, hádky.

Ge-jäſſe ( ~ ~) n E$_{6}$ bez pl. kleſt, roſtí
(= Nefiſt).

ge-jaſt (~ ~) part. p. od zaden a a D$_{7}$$_{,}$$_{3}$ zoubko-
vany (~ = gesabnt).

Ge-jaßc ( ~ ~) n E$_{3}$ náčiní, nástroje.

Ge-jaßc (e) ... ( ~ ~) ... ~aſſen m, ~ſtadel f
náčinník.

Ge-jaßnelt (~ ~) I. part. p. od zábucln. —
II. a D$_{2}$$_{,}$$_{3}$ zoubkováný.

Ge-jaßnt, ge-jaßnt part. p. od zahn en a
zubatý.

Ge-jaßk (~ ~ n. Ge-jaſke (~ ~) n E$_{7}$ bez pl.
vadění, váda, hádky. (ne)sváry.

Ge-jaſpel (~ ~) n E$_{7}$ bez pl. třepětání, zmí-
tání sebou.

Ge-jau 0 (~ ~) n E$_{3}$ = Geßäb.

Ge-jauder (~ ~) n E$_{7}$ bez pl. váhání.

Ge-jaum (~ ~) n E$_{3}$ udidla.

Ge-jaus (~ ~) n D$_{6}$ bez pl., Ge-jaſſe n E$_{7}$
bez pl. = Jaujen n.

Ge-jech (e) (~ ~) n E$_{3}$, E$_{7}$ bez pl. hodování,
popíjení, pití, pitka.

Ge-jechnt (~ ~) [ječn] a D$_{2}$$_{,}$$_{3}$ desaterý.

Ge-jechnt-fc ( ~ ~) m E$_{3}$ ast. aspekt, při
němž mají dve tělesa nebeská o 36° rozdílné
délky (v Žecit).

Ge-jeit (~ ~) f E$_{18}$ 1. = Zeit; cirk. ~en ho-
dinky. 2. plav. příliv a odлив (mořský).

Ge-jeit... (~ ~) ...brunnen m plav. studně
přilivová.

Ge-jecke (~ ~) n E$_{7}$ bez pl. zlod. = Geldwre.

Ge-jeſt (~ ~) n E$_{3}$, tež D$_{7}$ stany (= Œſtje).

Ge-jezr(c) (~ ~) n E$_{3}$, E$_{7}$ bez pl. tahání,
-anice, trhání, škubání.

Ge-ječter (~ ~) n E$_{7}$ bez pl. a) křik(y); b) vý-
kříky nevole, hromování; c) naříkání, bědo-
vání.

Ge-jeug 0 (~ ~) n E$_{3}$ bez pl. 1. = Geßäb.

2. = Kuntgezgen. 3. ganßbares ~ pohyblivé
součásti strojů hornických a hnutnických.

Ge-jeug... (~ ~...) 0 hor. 1. hlavní strída.
2. podstolní strída n předek.

Ge-jeſjer 0 (~ ~) n E$_{6}$ 1. = Ungeſjerer.

2. = Anekt.

Ge-jeige 0 (~ ~) a I D$_{2}$$_{,}$$_{3}$ hor. a) taž(ite)l ný;

b) tavřitelný; c) kujný.

Ge-jeich (e) (~ ~, ~) n E$_{7}$, E$_{7}$ bez pl. tahání, -anice.

Ge-jeichen (~ ~) p. p. od zeichen.

Ge-jeiemen (~ ~) [ziemen] I. "a (b), "v, "r" sich ~
( ~ 12 neodl. slušeti, patřiti, příslušeti, náležeti;
dies Benehmen geziem ihm nicht o geziemt sich nicht
für ihr takové chování mu nesluší; den Sinderern
geziemt es (o es geziemt sich für Sinder) zu schweigen,
wenn...; es geziemt sich, dafs die Sinder schweigen,

wenn... dětem sluší n náleží n jest mlčeti.
když...; slušno jest, aby děti mlčely, když...;
für den ſeher geziem sich's zu reden, für den Schiite
zu hěren učiteli přísluší n náleží mluviti, žáku
poslouchati; na učiteli jest, aby mluvil, na
žákovi, aby poslouchal; wie es sich geziemt: a) jak
(se) sluší, jakož slušno, slušně, pořádně;
b) jak (se) patří, patřičně, řádně, náležitě;
wie es f-m Stande geziemt jak (mspr. se) na jeho
stav sluší. — II. ~d a D$_{2}$$_{,}$$_{3}$ (pří)slušný, ná-
ležitý.

Ge-jeiernlich (~ ~) a D$_{2}$$_{,}$$_{3}$ = geziemen II.

Ge-ziere (~ ~) n E$_{7}$ bez pl. upejpání se,
upejpavost, strojenost, ličenost.

Ge-ziert (~ ~) I. a D$_{2}$$_{,}$$_{3}$ ličený, strojený,
hledaný, ozdobený; ſie thutjCHR ~ náramně
se upejpá. — II. s Geziertheit (~ ~) f E$_{18}$
upejpavost, strojenost, ozdobnost, ~ůstka,
ličenost.

Ge-zimmer (~ ~) n E$_{6}$ 1. bez pl. tesání.
2. s pl. tesané drivi, tesanice, trámoví; hor. a
(s) vydřevení důlní (= Zimmerung); b) dve-
reje střídové; c) věnec sachtový; in ~ zejen
vydřeviti; in ~ siehen státi n býti v dřevení
a ve dřevě.

ge-jeint (~) a D$_{2}$$_{,}$$_{3}$ a) s cimbuřím; b) se
strinlami.

Ge-irſk 0 (~ ~) m E$_{3}$ lov. = (Zagb)Ravier.

Ge-irp(c) (~ ~) n E$_{3}$, E$_{7}$ bez pl. cvr(li)kání,
cvrkot.

Ge-jeiſch(c) (~ ~) n E$_{3}$, E$_{7}$ bez pl. syčení,
sykot.

Ge-jeiſchel (~ ~) n E$_{7}$ bez pl. šeptání, šepot,
suškání.

Ge-jeitter (~ ~) n E$_{7}$ bez pl. třesení, chvění.

Ge-jezgen (~ ~) part. p. od zeichen.

Ge-jeiicht (~ ~) | ſucht n E$_{3}$ plémě, plemeno;
příb. havěd (c) Brut a Gejechmeſt).

Ge-jeiindel 0 (~ ~) n E$_{7}$ bez pl. prov. pohrá-
vání s ohněm.

Ge-ziüngel (~ ~) n E$_{7}$ bez pl. 1. (rychlé) po-
hyby jazvkem, jazyčkování; (o plamenech) šle-
hání. 2. (šlehající) jazyky.

Ge-zeiweg (~ ~) n E$_{3}$ haluzi, větv(ov)í, od-
větví.

Ge-žweiſt (~ ~) a D$_{2}$$_{,}$$_{3}$ dvojný, -itý.

Ge-žwerg(c) 0 (~ ~) n E$_{3}$, E$_{6}$, Ge-žwerg-
volk (~ ~) n D$_{5}$ plémě trpaslišků, trpasličí.

Ge-žwirnt p. p. a d D$_{1}$$_{,}$$_{3}$ textii. zvicerněný.

Ge-žwitscher (~ ~) n E$_{7}$ bez pl. šviřinkání,
švehol(ení), štěhot, švitoření, cvrlikání.

Ge-žwunnen (~ ~) I. a 1. p. p., anal. inf.
2. nucený; er hat es ~er Weije gethan učinil to
z donucení; ~es zaden nucený smich. 3. stro-
jený, ličený. — II. s Gezwungenheit (~ ~) f
E$_{18}$ nucenost, nutkání.

g. G. obch. abbr. za gut Geld dobrých peněz.

Gg. obch. abbr. za Geldaufden zlatý (ve zlatě).

Egew., g. Gew., Ggw. obch. abbr. in. gut (Ge-
wicht dobré váhy.

Ggt obch. druhdy abbr. za gute Großen.

Gh přiš se v některých cizích slovech za poube 4
(G(h)afel (~ ~) [ar.] m E$_{5}$, ~c (~ ~) f E$_{22}$
gazela†.

(G)heber ( ~ ) m E$_{6}$ = Nueber.

(G)etto (~ ~) [it.] m (n) E$_{25}$ ghetto†, ži-
dovská čtvrt, židovské mésto.

Hemi-opic]

— 1255 —

[Henkel...

Hemi-opic (~-L~) [rec.] f E₁₃ polozračnost.
Hemi-orthotnp (~-L~) mm. 1. n E, klonotvar. 2. a h~: ~es Zystem soustava jednomozná.

Hemiplegie (~-L~) [rec.] f E₁₂ path. polosstranné ochrnutí.

Hemiprisma (~-L~) [rec.] n E₁₅ polohranol.
hemiprismatich (~-L~) [rec.] a D₂,₃ polohranolový; ~es Zystem v Krystallystem.

Hemiptera (~-L~) [rec.] npl. zo. poloukřídlí.

Hemiphyramide (~-L~) [rec.] f E₁₂ min. polojehlaneec.

Hemiphäre (~-L~) [rec.] f E₁₂ hemisféra], polokoule (zemská i nebeská); an. polokoule mozková.

Hemiphärisch (~-L~) [rec.] a D₂,₃ hemistérický, polokulový, polokulatý.

Hemistichi-um (~-L~) [rec.] n E₁₇, polouverš.

Hemitetrakishera-eder (~-L~) [rec.] n E₆ min. dvanáctisten pětiúhelný, kvzotvar.

Hemitriakisotta-eder (~-L~) [rec.] n E₆ = Teltoiddodekaeder.

Hemitropisch (~-L~) [rec.] a D₂,₃ polozvratný.

Hemling ~ (h) m E₃ = Hämmling.

Hemlock... (~h...) [angl. = Zhieling] kožel. ~brühe f tříselnice hemlocká; ~crract m výtažek hemlocký; ~gcgerbt a: ~gcgerbtes Kalfbell teletina vydělaná tříslém jedle hemlocké; ~gerberei f: a) vydělávání hemlockým tříslém; b) koželužna na vydělávání tříslém hemlockým; ~kalbfell n teletina hemlocká, hemlocká; ~leder n usně hemlocká n vydělaná tříslém jedle hemlocké n kanadské; ~methode f způsob hemlocký; ~oberfeder n: a) nárt z hemlocké usně; b) nártovice hemlocká; ~rinde f hemlocká kůra, kůra jedle hemlocké; ~tanne f bot. Abies et Pinus canadensis jedle hemlocká n kanadská.

Hemmt... (~...~) ~balken m záklinek, -j; ~eisen n Ø hor. bodec; ~feder f Ø hod. stroj spravovací, pravitko; tel. péro zadržující n brzdící n zastavující n kotvíci; ~fisch m zó ~Schiffshalter; ~gabel f am Wagen haspra vozová; ~hebel m voj. = Drudhebel b); ~kette f zaviradlo, zavírák, zarážka; daš Cude der ~lette drhlík; ~kraft f síla stavící n zadržovací; ~leiste f typ. hamovačka; ~psahl m bei Zteken voráč; ~rad n tel. kolečko zadržující n brzdící n zastavující n kotvíci; ~schaube f voj. vrтуle n šroub zarážeci n stavici n zastavující; ~schuh m šupka (p čubka), zarážka, valovec, zavěračka, kolotěž, nákolník; ~stcin m založený kámen; ~stüd n Ø = ~eisen; ~tau n plav. zarážeci lano.

Hemmt... (~...~) ~vorrichtung f Ø zavírka. hamovačka; tel. zastavovač, -adlo, zadržovač, -adlo; ~zügel m hemovačka.

hemmen (~h) C₁₂ I. %a, %r, %h sich ~ 1. (za staviti, z(a)držovati p z(a)držeti co, překážeti, vaditi čenu; (fid) ~ tísniti (se) tlačiti (se); den Lauf des Waffers ~ tok n běh vody staviti; den Lauf des Ziegers ~ zadržeti postup vítězuvit vitěze v postupu; i-e Thyrnen ~ slzy poltačovati, zdržovati se od slz, braniti (se)

slzám; ein Hügel hemmt uns (Badc) zum Zeichepahorek nás (potoky) zadržuje, abychom se spojily v rybník; palhorek nás zadržuje v rybník; das Wasser ~ vodu (zahraditi). 2. igc. to vásničk krotiti, na uzdě držeti, přemáhati, překonávati, polačovati; allen Muh ~ všecku odvahu vzítí odnítí; den Lauf des Blutes ~ tok n krev zastaviti n zazaziti; in j-r Sejtethätigkeit gecemnt sein býti o(b)mezován v duševní činnosti; cint Rad v e-t Wagen ~ zavirati kolo zadrzdu, dávati na zavírku, (vůž) zadržovati n zavirati u zavřítí; de Cimvirkung závadné působení. 3. m. H-rhart o představci) zabavovati; die Verstellungen ~ sich představy se zabavují. — II. %c 1. H- n, E₇ bez pl. Hemmung f E₁₈ (za)stavení, z(a)držování, -eni ata; tisnění, tiseń; m. Hemmung der Verstellungen zabavování n zábava predstav.

2. jen Hemmung f E₁₈: a) (Chemmung) zadržování, (za)stavení (toh čeho); b) (et. Hemmendeč): Ø str. spoušt u stroj; die Hemmung lešmaden stisknouti spouš (u stroje, spustiti stroj; hod. a) chod, krok; b) stroj spravovací n řídící; pravitko, západka (kolečková); ~ im Lhrwerfe zakotveni (u hodin); tel. stavení brzdění.

Hemmnis (~j) n D₁₄ (Hundernis) překážka, závada, (za)stavení; 3-m Hemmnisse bereiten působiti překážky n nesnáze komu.
Hemmungs... (~...~) I. = Hemm-..; -urtheil n rozsudek zabraňovací. — II. Ø ~jumme f součet (u hrn) (všechn) zábav (n představ); ~verhältnis n poměr zábavy (představ); ~lappen m hod. ozev chodový; ~rad n kolo chodové; ~radjahn m zub kola chodového; ~schaube f zroub chodový.

hemjen ~ (h) v n) C₁ rikati hin!

Henade (~h) f E₁₂ fl. metat. jednost, jednice (prvek věci) henada.

hendcfa-fyllabisch (~...~) [rec.] a D₂,₃ v metrice: jedenáctislabičný.

Hendeka-fyllabus (~...~) [rec.] m E₁₆ (fl. ...fyllaben ~...~) v metrice: vers jedenáctislabičný n o jedenácti slabikách.

Hendiadys (~...~) [rec.] f stl. obdvojení.

Hengit (~) m E₃ hřebec, pušták; alter ~ starý hřebec, kňoras, kulčák; cint jdeledt gešdjuittener, mačkanee; schlechter ~ plát; fig. vilmík, p jirčák; cint guter ~ dobrý samec n kohout. 2. prov.: a) hák závěsný, věšák; b) váha, tahadlo, bidlo u studník. 3. Ø barv. = Zvingeijen. 4. plav. = Zpringtvepp.

Hengit... (~...~) ~depot n hřebčinec; ~fohleu n ~füllen n mlady hřebec, hřebeček, hříbě; ~geld n přípustné; ~knecht m hřebečák, hlídač hřebček; ~mann m přípouštěč hřebčů, kobylák.

hengsten (~) v n (b) C₁₃ = reſſen.

hengstig (~) a D₂,₃ (to kohyle) chtící k hřebci. Henfe (~) f E₁₂ prov obžinky.

Henkel (~) m E₆ ucho, držadlo; ~ an e-m (Geldfünde) ouško.

Hefenf... (~...~) ~becher m čiše s uchy n uchatá; ~beerslaude f bot. = Sagedern; ~bohrcer m E uchovrt. hemerejz' ~: ducaten m dukát s souskem; ~gcsfüß n nadoba s uchem m ouškem; ~glas n sklenice s uchem; ~forb m koš uchatý n s uchem s uchy; ~krug m

*

Henkelchen]

— 1236 —

[hep

džbán s uchem n s uchy; ~thaler m tolar
s úskem; ~thon m uškovice; ~topf m ucháč
krajáč; ~töpfchen n hrnčerčk s uchem; fig.
das ~töpfchen machen podepriti si koho (= die
Arme einfemmen); ~traube f vop., asi. kruh n
pouto n luk na rízení n mirení.

Henketchen (~~) (dim. od Henkel) n E₇ úško,
ouško, držátko.

henkelicht (~~) a D₂,₃ uchatý.

henkeln (~~) I. ¼a uchem opatríti co, ucho
piídeláti k čemu. — II. gehenfelt part. p., a
uchatý, s uchem, s ouškem; gehenfelter Ducaten
= Hentelducaten. — III. s H~ n E₇ bez pl.

henken (~~) I. ¼a C₁₂ 1. ~ věšeti p po-
věšiti n oběšiti koho (zejm. na šibenici); er ver-
dient gehenft zu werden zaslouží šibenici n oprátku
na krk. 2. prov. J = hängen. — II. s Ge-
henkte(r) m, Gehenkte f D₂,₃ oběšenee; Prv.
m Hauje des Gehenften ist nicht gut vom Stride
zu reden v domě oběšencově není radno
mluviti o provaze. — III. s H~ n E₇ bez pl.
věšeni, oběsení.

henkens-wert (~~) a D₂,₃ zasluhující obě-
šeni, hodný šibenice n oprátky.

Henker (~~) m E₆ ~in f E₁₉ 1. kat., po-
pravci; fig. katan, trapič, trýznitel; ~
3. dem ~ überannten odevzdati n vydati koho
katu; die Schriift wurde vom ~ verbrautn spis
byl spálen rukon katovou. 2. při kleni, obědu at:
ras, das, čert, výr, kozel, drak (= Tenkel, Geier,
Kneuf); was ~ kýho draka! kýho výra!
kýho dábla!; hef ~ dich der ~ jder sich ~
däbe did der ~ aby te kät spral! vem te das!
aby té husa kopa!; abs. dem ~ auch! jum ~
hef's der ~ u dasa! u kozla! ke kozlu! aby
to kat spral!; ich frage den ~ danach! ich schre
mich den ~ darum! čerta (starého, se po tom
ptám n ohlížim; dasa tangt dem ~ nichte! to ne-
stojí za (starého) čerta; reitet did der ~ biß
du des ~ ?s kam jsi dal rozum? zbláznil jsi
se? ký das té posedl?; daraus werde der ~ klug
v tom aby se čert vyznal; nun hat's der ~
vypadá to po certech bledě n na zdrhmo;
die großen Curen hat der ~ gegeben liká léčení
aby vzal čert n aby spral kat.

Henfer..., henfer..., (~~) ~ -eil n sekera
katovská n popravní; ~ block m spalek katův
n popravný; ~ (§)dienst m služba katova,
úrad popravčí, katovství; ~ geld n po-
pravne; ~ farren m katovská n popravní
kára; ~ shtuit f nesmírná n divoká radost;
~ (smah) seit f) n poslední jídlo odsouzen-
covo n nemocného; fig. hostina na rozlou-
čenou; ~ mäßig a katovský; adv. katovsky,
po katovsku; ~ schwert n katovský n popravni
meć.

Henferei (~~) f E₁₈ 1. katovna. 2. po-
pravci s pacholky (n s holomky). 3. věšení,
oběsení; Harten muka, trýznění.

henfern ~ (~~) vₙ (h) C₁₂ jednati ka-
tovsky.

Houfers..., (~~) ~ ding n F zpřopadená
n zlórečná n prožluklá věc; ~frau f =
Henferin; ~hand f ruka katova; durch ~and
rukou katovou; ~necht m holomek, katův
pacholek n pomocník; s. sm. kat an); ~stube f
katovna.

Henkerjchaft (~~) f E₁₈ katovstvo, kati.

Henferthum (~~) n D₅ bez pl. 1. katovství,
katanství. 2. = Henkcrjchaft.

Henna (~~) m E₂₅, ~trauch m bot. = Alfanna.

Henna=... (~~) ~ pulver n prášek alkan-
nový; ~trauch m bot. v Henna.

Henchen (~~) n E₇ (dim. od Henné) slepička,
slipka, kuře; fig. f v Henné 1.

Henne (~~) f E₂, dim. Hennchen (~~) n,
Hennlein (~~) n E₇ bez pl. 1. slepice, kura,
puta (= Huhn); junge ~ slepička, slipka, pu-
tička; verjjuittene ~ slepice krmná; wälsche ~
krůt(k)a; e-e ~ ohne Schweif kusá n kulá sle-
pice, kulačka, kus(ač)ka; e-e ašchenfarbige ~
popel uška; fig. F mein Hennchen! moje ku-
rátko! má kočičko! mé kotátko! Prv. das Ci
will kliiger sein alsb die ~ v Ci 2.; die ~ schlaften,
um ein Ci zu gewinnen zničiti důležitou vře
pro malý zisk; die ~ darf vor dem Hauje nicht
trähen slipka at se neozívá, dokud kohout
nezazpívá; znej, ženo, své krivé vřeteno;
es seft ibel im Haus, wenn die ~ jagt den Hahn
hinaus běda tomu domu, kde slepice kokrhá
a kohout tiká k tomu (n kde roučí kráva
volu); zle, kde muž v rouše a žena v kukle
chodí; e-e blinde ~ findet auch wobei ein Kern
i slepá slepice někdy zrnko najde. 2. slep-
pice, samička některý pták. 3. ast. = Gluchenne 2.
4. bot. f: a) diller ~ Prenanthes
purpurea věsenka nachová; b) sene ~ jmevo
tolstotistých rostlin zejm. Sedum telephium rozchod-
ník velký; dále = Dickblatt a); Hahn und ~
v Hahn 3. 5. ro. geslechte ~ Perchnuttermußtel.

Hennegaif (t) (~~) n E₂, m E₂ pl. průvlak kor-
midlový, průnikový otvor pně kormidlově
v zádi lodní.

Hennecan (~~) npr. m E₂₅ zem. dcr ~ Henne-
gava.

Hennegaucr (~~) m E₀, ~in f E₁₉ Henne-
gavan, f -ka.

hennecanisch (~~) a D₂,₃ hennegavský.

Hennen-... (~~) ~ -išs m, ~darm m bot. =
Hühnerdarm; ~galle f bot. = Hauritrang; ~grei-
fer m H hlupacík, sprostáček zau mažel
v domácnosti priliš pomáhající; ~mann m
prodavač slepice; ~pfeffer m bot. = Beißbere;
~jilber n min. = Kagenjilber; ~trittlein npl.
vrásky kolem oči starých lidí (= Krähenjüße);
~vogel m zo. = Hühnergeier; ~vok n drúbež,
slepice, havěd slepičí.

Hennep (~~) m E₂₅ bot. = Salgenfrant.

Henneschott (~~) n E₃ (pl. teš ~ ei) plav.
= linteres Zdott (n voto) der Wach.

Hennife (~~) npr. m E₂₅ lov. vlk.

Henning (~~) npr. m E₂₅ kohout (v „Nei-
nele Rüde“) a prov

Hennlein (~~) (dim. od Henné) = Hennchen.

Henoch (—, —) npr. m E₂₅ bot. id.

Henotheismus (~~) [řec.] m id., jedno-
božství.

Henricette (~~) Henrike (~~) f E₂₁
E₇ npr. Jindřicka.

Henriquatre (éú Arrikatr) [fr.] m E₂₅ id.,
voušisko pod dolním rtem.

hep (>) int.: a) voliní na třiny dobytek; b) přivolá-
váni kory; c) potupné volaní na židy: hep!

Hepatization

— 1237 —

[her

Hepatization (~-~) [rec.] m E₃ játrovitost plic.

hepatiſch (-~) [rec.] a D₂,₃ hepatickyt, jaterni.

Hepatit (~-~) [rec.] m E₃ min. hepatit, jatrokam.

Hepatitis (~-~) [rec.] f path. zánět jater.

Hepato-... (~~-~~) [rec. = Heber...]. ~ccele f path. kýla n vylhřeznutí jater. ~Duodcnal a jatrodvánactníkový; ~gajštrijš a jatrožaludkový; ~gen a původem n pocházející z jater; ~graphic f popis jater; ~ſkopie f ohledání jater; ~logic f jatrošlovi, jatroznalství; ~renal a jatroledvinový.

Hephästos (~~-~~) [rec.] npr. m E₁₅ a. et. v., acc. t. z Hephästen Hefaitost. Vulkán], Ohněboh.

Hep-hep F. (~~-~~) [rev. hep c] m E₁₅ židák).

Hephthimeros (~~-~~) [rec.] f pl. ...res v metrice. id., (hlavni) caesura po sedné půlstopje.

hepp (t) int. = (ep.)

Heppe (t-) f E₂₂ prov. J a c zo. koza (= Siege).

hepschi, hepsi (t²²) int. = lärpti.

Heptachord (~~-~~) [rec.] m (n) E₃ id., lyra sedmistrunná.

Hepta-edron (~~-~~) [rec.] n sedmisten.

Heptagon (~~-~~) [rec.] n E₃ math. sedmiühelnik.

heptagonal (~~-~~) [rec.] a D₂,₃ sedmiühelný.

Heptameron (~~-~~) [rec.] n E₁₅ id., slárka povidek vypravovaných v sedmi dnech (od Markéty Navarrské).

Heptameter (~~-~~) [rec.] m (n) E₆ heptametr, sedmiměr.

Heptandria (~~-~~) [rec.] f E₂₃ sedmi mužstvo.

Heptarch (~~-~~) [rec.] m E₂₀ id., jeden ze sedmi vladárů.

Heptarchie (~~-~~) [rec.] f E₁₈ vláda sedmi.

heptasýlabilisch (~~-~~) [rec.] a D₁,₃ sedmlabíčný.

Heptateuch (~~-~~) [rec.] n E₃ id., prvních sedm knih biblických.

her (², ve slož. s násł adv. n prp. c) adv. sem: 1. (opak) hin) fommet n-! pojde te sem!; často (p, p, no s prp. zu: das Kind gieng zu ihm hin und kam dann wieder zu mir her ditě odešlo k němu, po čemž se vrátilo ke mně. 2. el. s vynecháním v píži ſivě (čoši: wie er mich so in der Noth sießt, er ~ zu mir jak vidí, v jaké jsem (postaven) bídě, přijde (neprodleně) ke mně; zejm. imp. mir immer -! jen sem!; ~ den Beutel! sem s měšcem! dej(te) sem měšec! měšec sem! ~ damit! sem s tim! dej(te) to sem!; Zinte -! inkoust sem! dej(te) mi (rychle) inkoust! ~ zu mir! (sem) ke mně!; ~ da! semhle! sem! pospěš(te) n spěš(te) sem! 3. nepřekláda se: aučs der Tieſe des Waldes ~ z hloubi lesa; (von) da (o dört) ~ odtud, odtamtud; ich fomme von ihm von f-m Hanje (v oem ſſjen) ~ přicházim od něho (n od oběda); von außen (o von innen) ~ z venčí (z vnitřka); von hinten ~ ze zadu, od zadu; ven ebent ~ s hora, s hůry, se shora, od hora; von unten ~ z(e z)dola, od dola, z důly; man hörte Geschrei vom Gebirge ~ od pohoří

ozvál se křik; wo fommt er ~? (= woher fommt er?) odkud přichází?; wo iſt er ~ odkud pochází?; wo hat er das ~? odkud to má?; ničt weit ~ jein: býti n pocházeti z nedaleka; b) fig. nestáti za mnoho, nemíti velké ceny n velkého významu, nebýti nic zvláštního n vžácného; často odpadá „vont“ a her splyne se slovem: děrt ~ odtamtud, hinnel ~ s nebe, z nebe. 4. s označením celého polybem n-píněného prostoru: der Freiennern ericholl (über) die ganze Zajel ~ radostný výkřik ozval se po celé déle stolu. 5. vztah k hlavnímu předmetu s pojmem polybu k mluvíčimu: an (o neben) et. ~ podél, podle čeho, mimo co; an der Mauer (o müſtje) ~ fahren jeti n plouti podle zdi (n podél pobřeží); nahe an der Mauer ~ gehen jiti podle (n při) samé zdi; hinter S-m ~ gehen jiti v patách komu n za kým (n v zápétí komu), jiti (hned) za kým; hinter S-m ~ jein býti v patách komu, pronásledovati koho, býti na stopé komu, pásti n pátratí po kom; F hinter c-r Žadé ~ jein horlivě sledovati n pěstovati co, všímati si horlivě čeho; über et. ~ jein zabvati se, obíratí, zanášeti se, zaměstnávati se čim, projednávati co, jednati o čem; man iſt gerade darüber ~ jest te právě na přetřesu; um mich, dich 2c. ~ kolem, okolo mne, těbe at; fig. um S. ~ jein točiti se (stále) kolem koho, lísati se ke komu, lichotiti, kloboučkovati komu; vor S-m ~ gehen jiti pred kým; ringß um ~ kolem okolo čeho. 6. ~pojeno s „hin“: a) čišťast místno) drei Meilen hin und drei Meilen - tři míle tam a tři míle (na zápět (n sem); hin und ~ sem(o) (a) tam(o); semotam(o); er dřeht sich hin und -; er dřeht sich hin, er dřeht sich ~ (on) otáčí se sem tomo n na všecky strany; hin und ~ gehen přecházeti (semotamo); (in v) hin und ~ durch Wald und nur laufen sběhati les a luh; b) fig. er weiß nicht o weder) hin, noch ~ (nicht aus, nicht ein) nevi kudy kam; das iſt nicht hin, nicht ~ není to ani takové, ani makové (n ani slané, ani mastné); těžko si z toho (co) vybrati: c) ein Paar Oreychen hin oder ~ několik grošů sem nebo tam; groš sem, groš tam; na několika groších nesejde; d) hin und ~ sprechen mluvíti tak a onak, přetřásati co, přemílati co; et. hin und ~ bedenten o überlegen uvažovati, roz-, přemítati, přemýšleti o čem; man rieth hin und ~ hádalо se tak i onak. (o všelijak n různé); man faun über diese Nothwendigkeit hin und ~ sehen o této potřebě lze všelijak n různě smýšleti; e) ~ jako a: ach, so hin und ~ ach, tak nejistý v váhavý n kolisavý n ne-rozhodný; f) ...hin, ...- Mutter hin, Mutter ~, ſie bleibt darum doch eine Frauenperjon matka nematka (n mspr. matka sem, matka tam), jest to přece ženská; aber das Gejeß! (Gejeß hin, Gefetz ~, er will es einmal so haben! co však zákon? Zákon nezákon, on tomu chce; g) jako so: das Hin und H- přecházení; h) hin- und her... ve slož. s v a v hin... (za hineinen). 7. (čas) biſět ~ až do nynejška, Faž do teſka; von Alters ~, von alten Zeiten ~ od starodávna, od starých časů ~ dob; von je ~ od jak (těžiživa, od nepaměti, z nepamětněch dob; von Swirkeit ~ od věčnosti; von meiner frühesten Angede ~

her...]

— 1238 —

[her...

od (mého) nejútlejšího mládí; den ganzen
Menat ~ po celý (tento) mésie; eš itš schen
cin Sabr (e schen lange [Seit]) ~ jest tomu již
rok (n dávno).

her..., Her... ("...). (ve spojení a stóžení s v, výdy
od..., ve stóž se ¼ a a) A. s v pohybu; směr k mluvímeinu:
-bemüßen v a pohnouti n příměti k příchodu
koho (n) aby (kdo) přišel; v'r -bemüßen (neobtě-
žovati si) přijíti; -bliden v'n (b) divati se n
pohliziti sem; -flegen v'n (in) přiděti sem;
-ranschen v'n (in), často -gerandt temmen (při-
sumeti sem; -wackeln, -watscheln v'n (in)
prikláti se, přibatoliti se, přikolébati se
sem. B. původ -riihren v'n (b) pochoditi, pochá-
zeti, původ mítí, vznikati; v tež F. C. (pi-
bližni co) -bcordern v'a: A. -beerdern naříditi, aby
kdo přišel n se dostavil; obeslati a předvolati
koho; -winfen v'a pokynouti koho, aby přišel
n prístupil, pokynem přivolati koho. D. (spo-
fadati) -richten v'a zriditi, spořádati; v tež F.;
(trak.) často = hervor...; na př. -bringen v'a v. F.
-bringen 2. E. (v celém rozsahu, rozvláčen, monotonně, sucho-
párně, duchaprázdňaně) -fallen v' žvatlati, žvastati,
žvatlavě n žvastave vypravovati; -stöhnen v'a
vzdychajše n stenaje pronášeti; -träffeln v'a
(mytrylkovati co; stóžen, s hin und her... v pod
hin... za hinbeljen. F. -babbeln v'a f žvastati,
žvatlati co; -bannen v'a přikouziti, příčar-
vati (co sem); š. sm. příčarovati, přímraziti (co na
místě; sich -begeben v'r odebrati se; přijíti sem;
-bekommen v'a dostati, obdržeti; wo soll ich
eš denn -betommen? kde (n odkud) to mám
vzítí?; -bestellen v'a: S. -bestellen objednati
(si), pozvati koho k sobě, vzkázati si pro koho;
žn e-r Zůjammennaitun -bestellen pozvati n objed-
nati si koho k schůzce; (gerichtlich verfahren) obe-
slati koho; -bcten v'a modlitbu (ode)mliti n (od-
drmoliti; den Rejentrang, ein Paternifer -bcten
odřikati růženec n Otčenáš; -bewegen: 1. v'a
pohybovati co n čem sem, přiblížovati co: 2. v'r
sich -bewegen: wer bewegt sich da gegen uns her?
kdo to jde proti nám? -bitten v'a (za)prositi koho,
oby přišel; ich habe ihn hergegeben (po)prosil
jsem ho, aby ke mně přišel; -blasen: 1. v'a
a) priváti, přidouti, přifouknouti co; der Wind
bläst den Hand her vítr sem zahání kour;
b) hod. ein Zütt -blasen kus odtroubiti n pře-
2. v'n (b) to větrů) váti, foukati, zavízati sem;
-grabbeln v'a f = -babbeln; -bringen v'a:
1. e-c Zade -bringen dostati co sem, primášeti
p přiněstí co; privěsti koho; was bringt Zie her?
co Vas (sem) přivádi n vede? (v) -brücken.
2. p rak. = hervorbringen, gebären; -brüllen: 1. v'a
Verie -brüllen verse žváti n hulakavé před-
nášeti. 2. v'a (b, jin) -brüllen, -gebrüllt konnen
s řevem n s rykem n hlukem se (přidližiti).
3. v. H.-brüllen n rvaní, rev, ryk, hluk; -brum-
met (n) v'a = -babbeln; -buchstabieren: 1. v'a
slabikovati co. 2. v. H.-buchstabieren n slabiko-
vání; -drängen v'a, v'r sich -drängen (při)
tisknouti, (přitlačiti co (r'v) sem; man drängte
sich um ihne Bute her u její budky hyla
tlačeníce (n tlačili se lidé); -dringen v'n
(in) proniknouti, protlačiti se, prodrati se;
-dürfen v'a (b) směri sem, mítí přístup sem;
-cilen v'n (in) pospíšiti si, spěchati, kvapiti
sem; -crzählen: 1. v'a (rozvláčené n obsírné n po-

drobně) vypravovati. 2. v. H.-crzählen n, -cr-
zählung f podrobné n obsírné n rozvláčené
vypravování; -fahren: 1. v'n (in) přijíž-
děti p přijíti; da femmen sie -gefahren hle, tu
prižížději; neben dem Walde -fahren jeti podle
lesa; neben dem Ille -fahren n plouti podél
brehu; nškyd u. sm. vrátiti se; vor 3-m -fahren
jeti před kym; b) vraziti, (prudee) přiletěti,
v-; hier ist die Kugel -gesahren sem větla-
koule; c) über et. -fahren o větrů; douti, fučeti
po čem n přes co (= -fallen). 2. v'a Zteme o e-
Vergen -fahren přivážeti p přivězti kameni n koho;
-fahrt f příjezd; an der -fahrt prižížěle,
-ierte; -fallen v'n (in): über 3. o ct. -fallen
(u)padnouti n svaliti se na koho n na co (přes
koho n přes co): u. sm. über 3. -fallen vypadnouti,
vyraziti, vyřítiti se na koho n přépadnouti
koho; mit Verwiirzen über 3. -fallen zasypati
koho výčitkami; mit Knütteln über 3. -fallen
koho (v)jiti na koho s obušky; -falen v'a: et. -fallen
tlachati, koktati, bláboliti co; -fegen v'n (b):
über et. -fegen nmetati, za-, o- p uměsti co;
-siedeln v'a F (od)fidlovati, (od)hudlati, (od)-
skřípati, (od)vrzati co; sich -finden v'r třifi,
najiti cestu co; -fegen v'n (in): a) přitékati p
pritěci, (připlynouti sem; dem Gebirge -ließen
z hori pritěkati; neben et. -ließen teci, vypl-
pati podél čeho; b) fig. plynouti, vyplvati
Z čeho, jiti z čeho, pocházeti z čeho, mítí původ
v čem; da ließen alle unjere illet her odtud po-
chází veškero naše zlo, tof pramen n původ
n zdróz všeho našeho zla (srr. -femmen); -for-
dern v'a: S. -jeidern pozvati koho k sobě, ob-
jednati (si) koho; gerichtlich obeslati koho; -fracht
obeh. dopravné, dovozné; sich -fragen v'r do-
ptati se sem; -führen v'a (přšky) přivězi (vozsem)
přivězti (srr. -bringen); -gang m: a) příchod;
u. sm. návrat; beim -ange pri příchodu, pri-
cházeje, -ic(e); b) pruběd čeho; ich merde Jünen
den -ang crzählen vyfovím Vám, kterak se
to sběhlo; c) (et. všehebenes) daš itš der ganze
-ana tof celá událost n historie; -geben:
1. v'a a) dáti, podati, vy- co; (wieder); -geben
(na vrátiti; gibt her! dej to sem! ukaž (to)!;
er gibt nur seinen Namen dazu jn k tomu
pouze propůjěuje n dává své jméno: ein
Beipießt -geben příklad dá(v)ari; e-n Beweis
-geben důkaz podati n dáti; das Geld zu.
-geben dáti penize na co; nicht gern -geben
nerad platiti n klopiti. 2. v'r sich -geben: sich
zu et. o Allem -geben: a) propioćovati se k čemu
(n ke všemü): h. a. sm. podrobiti se čemu n
všemu: -gebracht: 1. a) a) part. p. od -bringen;
b) starobylý, po otečich zdeděný, obvyklý: -ne-
brachte Gewebheit starobylý zvyk; -nebradner
Zöblendrian zastaralý n zakořeněný nesvár.
2. das -gebrachte zvyk, ná-; -gehen: 1. v'n (in)
a) přicházeti. (při jiti sem, bližiti se; dicht binter
3-m -geben jiti téšne n zrovna za kym, jiti v pa-
tách n v zápětí komu n za kym; in e-r Heibe binter
cinander -geben jiti radon za sebou; neben 3-m
-geben jiti podle n vedle koho; neben cinander
-geben jiti vedle sebe; vor 3-m -geben jiti
pred kym; prov j geb -! pojšł sem! b. fig. über
et. -geben pustiti se, dáti se do čeho, začiti co;
v'r cě seł gleich darüber -geten: a) ihned se to
vezme do práce, ihned se do toho dám(e);

her-ab-...

— 1242 —

her-ab-...

~~-laffen: a) spustiti se, sestoupiti; er ließ sich am Zeitre spustil se po provaze; b) fig. sich zu 3-s Standpuncte (c Stande); -laffen sniziti se ke komm na stanovisko; abs., zejm. iron. snížiti se, skloniti se, blahosklonně s kym jednati, zahoditi se; c) sich zu ct. -laffen hovohovati čem. svoliti k čemo, skloniti se k čemo; sich (bis) zu (mit) Lassen -laffen sniziti se až k prosbám; sie war jo gnaßig, sich zu e-m (Seiprädde mit üben -zulassen sníza se milostivě k rozmluvě s nimi; 3. -laffend a (blaho)sklonny; (entiehend) vlídny, prívětivý; -laffenheit f. ~ = -laffina b); -laffung f. a spoustěni ats. (e -laffen; b) (ser. -laffen 2 c) (blaho)sklonnost. vlivnost. privětivost: -laufen: 1. % (in) běžeti doč, sbihati, sfe běhnouti; (o estěst sbihati, snížovati se, sklaněti se; 2. -laffend part. a a (dot) sbihavý; 3. -H-laffen n sbihání, sběhnutí; -lafing a hot. sbihavý; -lenken %: auf 3. et. -lenken svádeči, přivolávati s. co na koho; -mindерну %a rak. zmenšiti, snížiti; -minderung f. rak. zmenšeni, sníženi; -nechen %a snimanti, sejmouti, sundati; -nehmung f. (bit. Clariiti vom Krenze) sundání, sněti (rejm. Krista se kríže): -sich %igen %r skloniti se; -purzeln % (in) skotáleti se; -raffeln, -rauchlen % (in) rachotiti, šustiti doč; snáseti se n sestupovati a sjížděti ats. s rachotem n šustem ata.; baji du če -rauchlen hören? slyšel's, když to s húry rachotilo? slyšel's súmotum (n rachot hluk), sjakým to padalo? -reden % (b): mit hulbreichem Tene auf 3. -reden blahosklonné (pro)mluviti na koho; -regnen % (b): -regnen auf 3. pršeti na koho; % a cě regnete mušten auf uns berab kulky na nás přesly n se sypaly, děšť kulek se na nás sypal; -reichen %, % (b) = -langer; -reizen % a sjížhati doč střelnouti, seskubati, servati; -reiten % (in) -sjížděti n (sjeti doč (na koni); -riečeln, -riunen % (in) teci, rinouti se doč, stěkati, spíváti (c -riechlen); -roſlen: 1. % (in) váleti se, (s)kouleti se doč, svaliti se, sku (ta)liti se; Thyränen rollen über 3. Wangen herab slzy mu kanou n se un mu řinou po tvářích; 2. %a Steine vom Berae -rollen kamen's vrchu (svaliti; 3. n (s)kouleni doč; -raſen: 1. %a. 3. -raſen (s)volati. vy., -Zac- koho doč; die Rede des Himmels auf 3. -raſen pomstu nebes na koho svolávati; ct. vom Thyrne -raſen s veže volati co; 2. % (b) volati n křížeti dołů; -ſaujeln % (in) zavívati, váti doč; -ſaufen % (n) se šumotem se snáseti n klesati, šuměti doč; der Sturm janst auf die Gene herab boure se nese n se snásí na rovinu; der Wind janst das That herab vitr fuči do údolí; -ſchaffen: 1. % dostati n dopraviti dołů; 2. -ſchaffen n dopravení dołů; -ſchauen %a = -jeben; -ſchicken %a ses (i)lati, posti lati dołů; -ſchießen: 1. %a sestreliti, strelnou r. anou sraziti; er jeſche ihn vom Fierde herab sestrelit ho s koně; e-n wütbenden Blid auf 3. -ſchießen vrhnouti zuřivý pohled na koho; Strabten -dchießen paprysk s háry metati; 2. % a) (b) strileti dołů; b) (in) vrhnouti se srititi se doč, sletěti; der Sabidt jeſchoſs auf e-c Jaube herab jeſtrab vrhl se (c háry) na holuba; -ſchlagen %a sražeti p. sraziti, stloukati doč; -ſchlingen, -ſchlaſen: 1. %a polykati p. popkouti, pohltiti; 2. % -ſchlingen, -ſchlaſken

n polykání, polknutí: -ſchütten %a strět(s)ati, (sklátiti doč; -ſchweben % (in) snáseti se n sněsti se doč, vláti doč; -ſchwemmen % odplaviti, s. (dot) doč n po proudu; -ſchwimmen (of) plavení po proudu; -ſchwiammen % (in) plovati dołů n po proudu, s plovvati; sich -ſchwingen %r: a) sněsti se, sletěti; b) sich vom Fierde -ſchwingen s koně seskočiti; -ſchwöra %a proklínáním kletbami svolati n při-jeßen: 1. % (b): a) auf ct. -jeßen shližeti na eo, pohlizeti < háry na eo; wir feinen biß auf die Ztraße -jeben vidime až dołů do ulice; vol., posn. a j et. -jeßen vévoditi něčemu, vyěnvati nad něm; b) fig. auf 3. -jeßen divati se na koho s húry n s patra n s pohrdáním; 2. -H-jeßen n: a shližem, patření dołů; b) pohlížení s húry n spatra (na koho); -ſenden % pos(i)lati dołů, ses(i)lati: vom Himmel -jeuten s nebe seslati; die Zonne jande gl hende Strabten auf uns berab slunce seſił to n metalo na nás žhavě paprskv; -jeßen: 1. %a spustiti (eo); 2. %r sich -jeßen spustiti se, sestoupiti; -jeßen: 1. %a posaditi níže; b) den Preis o ſinſuſß -jeßen cenu n úrokovou míru snížti; e-c Ware im Fierce -jeßen cenu zboži snížiti, sleviti na zboži; e-c Münze -jeßen zlehčiti minci; c) e-n Beamten o ſieſter -jeßen úředníka n důstojníka sesadi; (ež %r 3. (b) durch unjen ltrheif o unjer Benehmen) -jeßen zlehćovati, snižovati, tupiti koho; -jeſch m zlehćovatel, snižovatel, tupitel; -ſchung f. anal., -jeſsen', na pi. a posazení níže; b) snízení cen, sleva; c) sesazení s úřadu; d) snížení, zlehčení; -ſchungswürbig σ potupy hodný, zasluhující tupeni; -jeßen % (in): a) klesati, (po)nořiti se; die Radt fünt herab noc se sklání n nastává (obv. herberbreiden); b) im Preiße -jeßen na ceně (z)tratiti, oblaciněti; s sm. = -tinnen b); -ſpringen % (in) skákati doč, seskakovati p seskočiti; -ſchicken %a shodnouti, sundati na sražiti; (při sedanii 3. vom Fierde -ſtehen s koně skláti koho; sich -ſtechen %r pokradmu sejiti, vykrásti se n odlipžiti se doč; -jeigen % (in): a) vom Fierde, Baume -jeigen s koně se stromu sestoupiti n slézti; b) fig. zu 3-m -jeigen = -jeßen 2. b); -jeigend a sestupig; -jeſlen %a dołů n u. sm. níže postaviti; sich -ſteilen %r; a) postaviti se dołů n dole(ji); b) fig. % snížiti se, zahoditi se: -ſtimmen: 1. %a (a) had, ein Clavier -ſtimmen sniziti n popustiti struny klavíru; b) fig. zmraíti, utišiti, chut komo viziti, skrotiti, usaditi, zpražiti koho; -e-c Auſpridde -ſtimmen zmírniti své nároky, v náročích sleviti; e-c Zprade -ſtimmen řeč zmírniti; 2. %r sich -ſtimmen povoliti, popustiti; jeb zu 3-8 Anſichten -ſtimmen = -jeßen 2. b); 3. -ſtimmen n, -ſtimmung f. anal., -ſtimmen 1.ª popusten (stran), umírněni ata; -ſlojen: 1. %a sražeti p. sražiti, sestrčiti; 2. % (in) (o sokoł) vrhnouti se na korist; -ſtrich m had, tah smyčem s húry dołů; -ſtrömen % (in) proudit (se) doč, liti se dołů, proudem stěkati; (o za-stupoch) valiti se, hrnouti se dołů; -ſiur m skácení se; -ſiürzen: 1. %a, %r sich, -ſiürzen Shoditi (eo), svrhnouti (eo, %r se); 2. % (in) sřititi se, svrhnouti se (dot), skáceti se; 3. -ſiürzen n svržení; -thun %a sniti,

Heracleum

— 123 —

[her-auf

sundati; -tränsfeln, -träpfeln: 1. "a skapati, vy- (eo) dolá); 2. vₙ (ju) (s)kapati, (sika-nouti, (s húry) kapati n krápati: -wachen "n (in) ubývati, mensiti se, klesati, apada-vati; fich -wagen vₚ odváziti se dolů (a sejiti; -wallen "n im vláti, vlniti se (dolá), splyvati; die Haare walten ihr über die Zuhren herab vlasy jí splyvaly (n se jí vlnily) po šiži; -wurfen "a házeti dolů, shazovati p shoditi, szaziti, svrhnouti; -winden: 1. "a zyhladnend n rumpälem spustiti; 2. vₚ sich -winden kroutiti n točiti se dolá, kroute se n toce se sestupovati; -winken "a: N. -winnen (pol)kynouti komu, alv sěel n sestoupil; -wollen "n (b) chtiti dolů (a sejiti); -wünfchen "a: den Zegen des Himmels auf N. -wünfchen prátı komo požehnáni nebes; -würdigen "a a vₚ sich -würdigen zlehčovati, snižovati, tupiti (= -jegen 1. c); -würdigung f = -sünng d); -zerven "a = -jegen 1. zějim. fig. = -jegen 1. b); -ziehen: 1. "a: a (s)táhnouti (co) (dolá); v těž -lafien 1. b); u sm. et. -jegen stlačiti co; b) fls. -jegen snižovati p snižiti koho, zlehčovati, hanobiti, tupiti koho; 2. vₙ (in) (s)táhnouti (dolů), se-topuitti, sejiti. (srev. vě slož. s abz... a herunter...)

Heracleum (-l-.) [lt.] n E₂₇ bot. bolševník (= Heiltraut). Herakles (n-), (n-), (n-), (n-) [rec.] nprm. E₁ myth. id. = Herentes.

Heraklides (-l-.) [rec.] m E₂₁ d. st. v. Herakleovec, potomек Herakleův.

Heraklides (-n-), [rec.] npr. m E₁ d. st. v. von Pontos Heraklides Pontský (fiosos ve st. 1. stol. před Kr.)

Heraklit (-l-) [rec.] npr. m E₂₅ d. st. v. Herakleitos (fiosos).

Heraklite-cr (-l-.) m E₆ Herakleitovec, stoupenec Herakleitův.

heraklitisch (-l-) [rec.] a D₂,₃ herakleitovský.

Heraldik (-l-) |nlt.] f E₁₅ heraldika f. znakoslovi.

Heraldiker (-u-) m E₆ heraldik↑, znakoslovec.

heraldisch (-u-) a D₂,₃ heraldický↑, znakoslovný.

her-an (-l-) adv. sem (blíže); femmt -! cl. nur -! immer -! (zj. abbr. F immer 'ran) pojď(te) bliže! jen bliže!

her-an..., Her-an... (-y...) slož. s v, výdá odl., slož. se % a a. A. pyhb k předmětu, k němuž se má dojíti: -fliegen "n (in) |jú D-m et o.] (pri)letěti, příletáti (blíže ke komu, k čemu); -hinken, f -humpeln % (in) přikulhati, přibelhati se; -wälzen % a zu et. N-m (pri)valiti ko čemu n ke komu. B. -bilden % a % vₚ sich -bilden vzděl(á)vi (a) se), vychovati, vypěstiti; N. zu et. -bilden vzděl(á)vi at ko ho na co n k čemu; -B-bildung f vzdělaní, výchova; -blühen 1. vₙ (in) rozkvětati, p -sti; fig. (ro)zkvětati, rozvíjeti se; zu et. -blühen rozkvěsti v co. 2. % H-blühen n rozkvět; -brechen "n (in) = außrechen II.; -bringen % a, et. -bringen prínáseti p privěsti co (blíže), přibližiti co; N. -bringen privěsti koho (blíž); -dämmerna (n) = außrechen II. -dampfen "n (in) das Zdív, die Locomotive dampft

lof n parovoz přijíždí; fich -drängen vₚ (an D.) tlaciti se užíže ke komu n k čemu; -dringen "n (in) (pro)tlaciti se, prolišati se užíže k čemu; -eifen "n (in) (pri)kvapiti, (pri)chvátati, (pri)kvačiti. (pri)spěchati; -zähren "a priváděti, p privěsti; -gehen "a (in) přicházeti n přijiti, (pri)blížiti se; prov. bei D-m mit -gehen zaskočiti ke komu; -haben "a mítı (co) po ruč; -hosen "a: a) et. -helen prináseti p přiněsti (co); b) N. -helen priváděti p přivěsti koho; -kettern "a (in) = autlettern; fig. (pri hroznych bolestech) er médié die Wände -henern vyskočil by z kůže (bolestí, hrabal by se na zeď bolestí; -kommen 1. "n (in) přicházeti, přijiti. 2. % H-kommen n = -huit; -kriegen F "a fig. premluviti n priméti koho k čemu; -kunft f príchod -přísti (n) fich -machen vₚ. a) fich an u. -maden dáti se n pustiti se do čeho; fich an N. -maden (pri)blížiti se ke komu; b) sm. osloviti koho, promluviti na koho; fich an e-e Fran -maden dvořiti se ženě; -nahen 1. vₙ (in) bližiti se, nastávati, hroziti (to) bau'n adt. = 2. -nahend part. a a bližící se; bei -nahendem Winter o Regen když nastává n bliží se zima n děst, když se má kdeži. 3. % H-nahen n, -nahung f bliženise, přiblížováni se; -pfeifen 1. % a pískáním n písknutím n hivzdáním přivolati n za-, zapiskati na koho. 2. vₙ (a b in) der Zug pfeift heran vlak přijíždí (pískaje); man bět den Zug -pfeisen jest již slyšeti pískání přijížející cího vlaku; -reichen vₙ (b): an et. -maden došahovati p dosáhnouti na co; -reifen 1. vₙ (in) počínati zrátı, uzrásvati; fig. dozrávati, u-vvijeti se. 2. % H-reifen n uzrásvání; fig. uzrásvání, vývoj; -rücken: 1. % a den Tuch -üden stůl přisunouti n prístici n přítáhnouti n pristaviti. 2. vₙ (in) přibližiti se, nastávati; die Nachtrüdt -noce se bliží n nastává. 3. % H-rücken n = annähernd 1.; -schleichen "a (in) (pri)plížiti se, (pri)louditi se, příkrásti se; fich -schmeichen, f fich -schm)ustern %; fich an D. -schmeideln = anjdmeideln II.; -schreiten vₙ (in) kráčeti bliže; -schwellen "n (in) naběhnouti, nabubřeti, nad mspr. m)outi se, nabo(b)tnati; zu et. -schwellen nabo(b)tnati n nabubřiti se v co; -schwinmen "n (in) připlouti, připlovati; -jegeln vₙ (in) připlouti; -sprengen "n (in) přieválati, přiklusati; -treten "n (in) přikročiti, přistoupiti; -wachen "a = -Witternacht -maden bdíti do půlnoci; -wachen: 1. vₙ (in) vzrůs( ta)ti (do)rusti, vyspívati v vyspěti; zu et. -wadchen vzrůs( ta)ti in vy-pivatiu v co; -gewachsen a (to osoběch) dospěly, odrostly. 2. % H-wachsen n vzrůst, vyspění; fich -wagen vₚ: fich an D. et. -wagen odváziti se ke komu n k čemu; -ziehen 1. % a: a) přitahovati p přitáhnouti, privléknouti; N. zu et. -ziehen: a) (pri)táhnouti koho k čemu; b) fig vta-hovati p táhnouti koho do čeho; b) = errieten. 2. vₙ (in) přitáhnouti, přijiti, priblížiti se (srev. vě slož. s abt...).

her-auf (l-.) adv. (sem) nahoru a vzhůru; (ven) unten herauf zdola nahoru; (osoběch) od paty k hlavé; (ven) děrt - odtamtud nahoru; el. -! (pojďte) nahoru, vzhůru! - und (erab o finab vzhůru a dolů; - gef's schwerer als finab o herab nahoru se jde hře než dolů.

*

heraus...]

— 1244 —

(her-ans...)

heraus...; Heraus... (~d...); ve slož. s v. vidý odl., slož. se v a a: A. směr zdola vzhůru k mluvičinu; ~biegen v' a vzhůru ohlybati n ohnouti; ~bitten v'a prositi koho, aby vystoupil přišel nahoru; ~dringen v'n (in) pronikati n tlačiti se n dráti se vzhůru; ~helfen v'n (b): 3-m hehen pomoci kohu nahoru vylézti, vystoupiti. B. sich ~arbeiten v = sich emporarbeiten (e emper...); sich ~begeben v, odjíjit, odebrati se nahoru, vystoupiti; ~beischwören (opak) beischwören I. 2.) vyvolávati n citovati duet: s sm. den Krieg ~beischwören válnku vyvolati n privoditi; ~brausen v'n (in) (o věra atd.) vzhůru bouiti. blučeti n hučeti, s hukotem se vznáseti n stoupati; (o vlnach) vzhůru ječeti n šuměti, vystupovati s jekem n sumotjem; ~bringen v'a: el. ~bringen dostati co vzhůru n do výše vzněsti e; B. ~bringen privésti koho nahoru: ~dämmern v'n (in) svítati, rozbřeškovati se; ~dampfen v'n (in): a) vypariti se (vzhůru, vykouřiti se; b) das Zdruß dampfist den Aluſe ~ paroloł kohu pluje proti proudu; die Lecemeticne dampſt das That ~ parovoz jede údolím vzhůrn; (n-kyd) die Pferde dampſen den Berg ~ koně (všeic) udychání n upónění stoupati do vchu; c) den Aluſe ~ dampſten (o osobách) jeti parníkem proti proudu řeky; ~dürfen v'n (b) směti nahoru (prijiti n vystoupit); man darf nič ~ nahoru se nesmí; ~eigen v'n (in) spechati n kvapiti n chvátati vzhůru, spěšně n kvapnuč s chvatem vystupovati n výležati; ~fahren 1. v'a (do vězti, pri-, vy-nahoru (koho n co). 2. v'n (in) den Berg ~fahren jeti do vchu; den Aluſe ~ fahren jeti proti proudu řeky: sich ~finden v' najiti cestu vzhůru; ~führen v'a: B. ~führen nahoru vésti koho; ~gehen 1. v'a (in) jiti nahoru, stoupati, vystupovati, vze- 2. H-gehen n chůze vzhůru, vystupovani; ~heben v'a zdvihati p pozvednouti, pozdvihnouti, vy; A. aufe Fierd ~ heben na koně vysaditi koho, na koně pomoci komu; ~holen v'a: B. ~helen privěsti koho nahoru; c: 1-ellen príněti co nahoru; e-n Zentjer fief; heben zhluboka vzdychnouti; ~fämmen v'a vzhůru vylezati, vyčesati; ~kleitern, ~klimmen v'n (in) vylézati v vydrápani se n vysoukati se n výspilhati se (vzhůru); e-n Berg ~lettern na vreh (vylézti, vreh slézati; ~kommen v'n (in): a) objeviti n sleszati; ~kommen v'n (in): b) přijíti nahoru; die Zdiffe femmen den Aluſe heraus lodi přijíždějí proti proudu řeky; ~frichen v'n (in) vylézati (nahoru); ~funft f vzhod; ~laufen v'n (in): a) vyhláhati (vzhůru), p vybelnouti běžeti utikati vzhůru; b: spěti vzhůru, stoupati; ~pícifen 1 v'n (b): a) pískaje n hvízdaje vystupovati; b) pískati n hvízdati vzhůru; was pjeiit da ja mis ~ co to píská (n hvízdá) (k nám) zdola?; ~rciten v'n (in): den Berg reiten jeti (kořimo) do vchu; ~rücken 1. v'n posouvati výše, pozdvihovati. 2. v'n (in) posouvati se n (pri)jítji nahoru, vystupovati p vystoupiti; ~schiffen v'a (in) plaviti se n plouti proti proudu; ~schlagen v'a: die Klappe des Wagenes ~sflagen vytáhnouti kryt vozu; ~schweben v'n (in) vznáseti se (vzhůru), poletovati vzhůru; ~schwimmen v'n (in) plavati proti proudu; ~springen v'n (in) vysko-

citi nahoru; ~steigen v'n (in) stoupati, vystupovati p vystoupiti (nahoru); auf e-n Baum ~steigen vylezti n vyšplhati na strom; auf e-n Berg ~steigen vystoupiti n vylezti na vreh, vše z Treppe ~steigen jíti nahoru po schodech, po schodech vystoupiti; ~tragen v'a vzhůru nésti, vznáseti, vy- vzhůru (eo); ~treten v'n (in) vystupovam, stoupati, kráčeti vše: der Mенд trat eben am Horizont herauf měsć právě vycházel n amystopat na obzoru; sich ~wagen v'n (b) odvážiti se nahoru n vystoupiti n vylezti; ~wünſchen v'a: A. et c. ~wünſchen přáti si, aby kado (n co) bylo (zde) nahefe: ~ziehen 1. v'n vytahovati p vytáhnouti; Wäſer aus e-m Brunnen ~ziehen vodu ze studně vážiti. 2. v'n (in) e-n Berg ~ziehen táhnouti n stoupati do vchu.

her-auf-wärts ~ (~nL) adv. = anhäus. heraus (~-s) adv. 1. ven; anſt. cf., 3. in et. (ven) z čeho; er iſt noch nicht zur Stadt ~ neni ježte z města (venku) von innen ~ ze vnitř (ka) ven); 1ek e-c Kranheit von innen ~ heilen léčiti nemoc vnitině, s. sm. léčiti nemoc důkladně; aus dem Hanje ~ zum Denferi ~ fehen vyhlížeti n divati se z domu n z okna; nach venu ~ wohnen hydliiti v předu do předu; da beauns odtud; innen ~ do (ez)dola. 2. el. (ſoz abbr. ~raus!) ven; vydeſs, vyležes (mi) jdes ~ mi) ven!; a) u, sm. (temm) pojď! b) tež jdes mi (odtud), táhne mi (odtud); c) voj. (o straži (Senebr) ~ do zbraně!; Brüſt ! den Zberterper ! prsa ven! vympi. ~ěte prsa! faum aus den Aluterneden ~ sotva si odbyl (i) libánky; ~ mit dem Bieſe! ven s psanim, vyndejezte psani; ~ mit dem Degen ven s kordem, tas(te) kord; ~ mit dem Geide! ven s penězi! penize sem n f na dřevo! vyndeje(te) penize; ~ mit der Zvadee! ~ damit! ~ mit der Zache! ven s tim! jen n dřekněte n pověžte; frei e gerade e effen o rund ~ prímo n upřímně n volně o odrce; mit 3-m rund ~ iprečen mluviti s kym prímo n bez obalu, poveděti komu do pravdy; frei ! (muvte) jen upřímně n bez obalu; inni ijt's ~ ted jest to: a) vyndáno n vytaženo atd.; ted je to venku b) (sleget) řečeno n vysloveno c) (entredt) odhaleno, objeveno; ~ und herein ven a zpět, ven a dovnitř; ~ acht' die leidet als herein: a) ven to jde snáze než dovnitř, včer se snáze vyndá (n vytáhne, než zandá n zaděla); b) ven se (vyjde snáze než nazpět, vyjiti snáze než se vrátiti.

her-ans ..., Herans ..., (~d...), ve slož. s v. vidý odl., slož se s a a. A. (východ odkud směrem k mluvičinu) na př. ~ačern v': Wurzeln ~ adern kóreny vyvor(a)riati; ~bemißen v'a, v'r (ſid ~b); S. ~bemißen namáhati koho ven, přiměti koho, aby vyšel atd.; ſid ~bemißen namáhati se ven, neobťěžovati si vyjiti; ~hinken v'n (in) vykulhati, vyhelhati se; ~eſen v'a vyhlizovati p vyhlizati. B. ~arbeiten 1. v'a: a) dobýti čeho (ven), dostati n vytáhnouti au eto) ven: e-n Wagen ane dem Zumpfe ~arbeiten vůž z bažiny vytáhnouti, vytlaciti, dostati se v vozem z bažiny; b) (ver)vertreten (tajen) vytýkati p vytknouti co, dáti vyniknouti čemu; aus dem Öreben (o Örebsen) ~arbeiten zhruba vypracovati. 2. ſid ~arbeiten v'r vyhaviti se, vyjiti,

her-anš...

— 1245 —

her-anš...

dostati se odkuđ; fig. vyváznouti z tisně, z nesnázi, z rozpaků ađ; jid běgčeben v'r vyčázeti p vyjiti (ven); běcichten "a uprunně n otevrěne se (vyzpořidati); běcijen 1. "a vykousati (co). 2. jid běcjen vykousati se n pro-se odkud; fig. F = arbeiten 2.; běkom men "a. a) e-n-ragel x. břebiško dostati ven n vytáhnouti n vytrhnouti n vyndati; dředen běfemmen skvrny vyčistiti (= běringen 1. b); obeh jein Capital wieder běfemmen prijiti opět k svěmu kapitálu; ein Geheimnis běfemmen tajemství vyzvěděti n odhaliti; ein Geständnis běringen přiznání vytáhnouti n vynutiti; ein Nährbiet běringen hádanku uhodnouti n rozřešiti n rozluštitii; b) math. was (e welche däci hatb du běhnen? co ti vyšlo? cos vypocítal? c) et. běfemmen dostati nazpět (na peníze); Žie běfemmen žwei Gulden wieder heraus dodám(e) Vám dva zlaté, mspr. dostanete (a přijdou Vám) nazpět dva zlaté; hier ist, was Žie běfemmen tu Vám dodavám(e), mspr. zde máte (peníze) nazpět; -bestellen "a ven obje- jednati; f-n Wagen vor die Žtadt -bestellen objednati si vůz za město; -bewegen 1. "a pohybovati čm ven. 2. čr sich běwegen pohy- bovati se ven, vycházeti (ven). 3. s. H.-bewe- gen n pohyb ven; -bitten "a: S. Bitten prositi koho, aby vyšel; S. anſs Land -bitten prositi koho, aby přišel (na čas n na návštěvu) na venek; -blechen F "a platiti f klopiti; -blichen "a = -sehen; -brauſen "a (inj: a) s hukotem n hlukem n šumem vyjiti, šuměti ven, p vyšu- měti; (o proudu) s šumotem n s jekotem n s hu- kotem vytékatí; (o osobach) vyraziti, vyletěti (odkuđ); b) fig. mit Worten -brauſen vyjiti si, osupiti se, obořiti se; -brechen 1. "a: a) vy- lamovati p vylomiti; b) vrhnouti p vrhnouti se, zvraceti, f dáviti, p blíti. 2. "n (inj: a) vy- padnouti, vyraziti, vyvaliti se, vyřítiti (odkuđ); (o čvas) průdari se, proraziti, provaliti se (odkuđ); (o ohni) vyjiti, vzníti se, mspr. vy- puknouti; b) fig. endlich brach er damit im tyc (mit diesen Worten) heraus konečně se s tim vytasil; -brennen 1. "n (b) das ſener brennt zu den ſenfemn - oheň šlehá okny ven. 2. "a: a) vypáliti, vy- zehati; b) = auſsrennen 1. chir.; c) chem. žihati. 3. % H.-brennen n = auſsrennen III.; -bringen 1. %: a) a) vyněsti (co) ven; b) J. -bringen vy- věsti koho ven; b) dostati ven, vyndati, vy- trhnouti, vytáhnouti, vyníti; c-n Čabu -bringen zub vytrhnouti; Fhalten aus et. -bringen záhyby na čem urovnatí n uhladiti: c-n dředen běringen skvrnu vyčistiti n vývěditi n vymazati; dieje dředen sind schwer -ybringen tyto skvrny stěži pusti; fig. es läſt sich nichts aus ihm -bringen ani slova nelze z něho dostati; ein Geheimnis von Jm -bringen tajemství na kom vyzvěděti n vytáhnouti n vylákati; es wird schwer aus ihm -zubringen jein: a) bude nesnadno dosći toho od něho; b) bude nesnadno vyzvěděti to na něm; jein Wort -bringen (fónnen) a) ne- moći (ze sebe) vypraviti slova; b) neroz- uměti (ani) slovu v pod c); c) fig. (erfahren dověděti se čeho; (erfahren) uhodnouti co, rozřešiti n rozluštitii co; (entredem objeviti co, přijiti na co n na kloub čemu; die Lofung e-r Aufgabe -bringen rozřešiti n rozluštitii úlohu; er hat den Sinn

dierer Stelle -gebracht pochopil smysl tohoto místa; jein Wert -bringen nerozuměti ani slovu, nechápati ani slova; -donncr "a (za- h) hřiměti o, mohutným hlasem pronesti co, w't "n (b) (za)hřiměti, hromově se ozvati, prask- nouti, trasknouti, bouchnouti; man hěrt die Kanenzen zum Thale -dennern z údolí ozvýá se (a zaznivá) hřimáni děl, z údolí jest slyšeti hřimati děla: -drängen 1. "a (vy)tlaciti, (vy-) pí-knouti ven; d. aus der Reibe -drängen z rady vytisknouti koho. 2. jid -drängen v'r vytlačiti se, pro-se (ven); -drchen "a vytáčeti p (vy)točiti, (vy-)kroutiti ven; -dringen 1. "n (inj) vytlačiti se, vyniknouti, pro-, prod(i)rati se ven; (o teku- tinach) prosáknouti. 2. s% H.-dringen n vyniknuti, pro- ata; -drüßen "a vytlačiti, vymačkati; -dürfen "n (b) směti ven, směti vyjiti; -silen "n (inj) kvapně n spůsně vyjiti, chvátati n kva- piti n spěchati ven, pospíšiti si ven; -eitern 1. "n (inj: a) vyjiti s hnisem; 2. s% H.-citerun n vyhnisání; -cſſen "a měněn f'mer obv.; -ſreifen v toto); -fahren 1. "n (inj: a) vy- jížděti p vyjeti; hor. vyjiti n vyjeti n vylézti z dolu; herein und -fahren vyjížděti a vyjíž- děti, hor. sléž(a) n a vyléž(a) kolu, na důl jíti a z dolu vyjiti; b) vyraziti, vyletěti, vyřítiti se; c) (entfahren) uklouznouti, vy- uniknouti, vyjeti; die Zschurme fuhr ihm nur so heraus, (meton.) er fuhr mit der Schumme heraus žert mu maně n bezděky vyklouzl v vyjel (z úst); "Nif's měglid?" fuhr mein Freund (zus) „Možno-li pak?“ vyrazil ze sebe n zvolal (udi- veně) (můj) přítel; er hat so e-e Art -zufahren má jíž v obyčaji utrhovati se tak (na lidi); mit e-m Geläudter -fahren dáti se do smíchu, mspr. vypuknouti ve smích (srv. -plagen). 2. "a vyžážeti p vyžvězti. 3. % H.-fahren n: a) výjezd, vyj ždka; b) vývoz; c) výbuch, výlev; -ſal- len "n (inj) vypadávati p vypadnouti; zum ſenſter o zum Wagen -fallen z okna n z vozu vypadnouti; -finden 1. %a vynajíti, vynalézti (co mezi několka) čěmen; J. aus der Menge -finden hledadi koho v davu; fig. ich faun den Zinn Hres Brieſes nicht -finden nemohu Vašemu listu rozvoměti; rozum n smysl Vašeho listu není mi jasný, nemohu pochopiti rozumu n smyslu Vašeho listu, nemohu se domysliti n dovtipiti smyslu Vašeho listu. 2. "r jid -finden pomoci si ven, najiti cestu ven, treſiti ven, najíti východ; vyznati se kde, orientovatiſ se; fig. (id zurechſinden) býti obe- známen n f honen(y) v čem, mspr. vyz- znati se v čem; jid aus e-r Sache nicht -finden fénnen nedověsti si pomoci z čeho, nevěděti si rady s čm; -ſischen "a vyloviti; -ſliegen "n (inj) vylétati p vyletěti; zum ſenſter -ſliegen vyletěti oknem; -ſließen "n (inj) vytékati p vytéci; -forderer m vybízeč, po-, pobadač, vyzvývač; -fordernd 1. "a: a) žádati n vymá- hati návrat čeho na kom (n aby kde co vřátil, pohlédávati oo na kom; b) J. (zum Kampfe) -ferdern vybízeti p vy-bidnouti, po- n vyvo- lati n vyz(y)vati koho (k boji, k bitce); jid s cinander -ferdern vyz(y) vati se (k boji; J. zum Zweifampfe -ferdern vyz(y) vati koho na souboj; (o ženčeh) vyzvávati, vábiti (koketností); fig. die göttliche Allmacht -ferdern vyzvávati n po-

her-aus...

— 1247 —

[her-aus...

re. -kemmen zapomenonti tanovati; fig. aus der Verwunderung gar nicht -kommen z üdive (ani) nevycházeti; sie feunten aus der Verwunderung gar nicht -kommen подивité jeichich nebylo konce; h) sein yes (o er) ist mit e-m Gewinne -kemmen los mu vyrhál, jeho los vyshál; vyhrál svým tosem; mein yes ist nicht (o ist mit e-r Riete) -kemmen los mi nevysel n nevyrhál; -kennende Räummer císlo zátené n vyhrávající; e) o kniháš (erjeinen) vycházeti p vyjítí; d) (hund e rutsch werden) roznéstí se, přijíti na jevo, rozhlášiti se, rozsíriti se; die ganze Sache ist -kemmen celá věc vyšla na jevo; e) mit ct. (redent) -kommen vytasiti se s čim (v hovoru); er feummt immer mit i-r Reise heraus mlvi neustále o svých cestách; er feummt immer mit derfelben Zade heraus hude neustále jednu; mit der Z plate -kommen = -zehen 1. e); f) vypadati, zůiti tak éi onak; was er fagt, feummt immer je drollig heraus vše, co mlvi, zni tak sprámovné; es femmt (gade) je heraus, als ob id Unercht hätte zni to (n vypadt to) tak, jakobych ne něl pravdu; g) vypadnouti, do-, miti vysledek; auf Eins (o daselbe) -kommen přijiti k témúž výsledku; zejm. es femmt anſs Eins heraus výsledek jest tyž, to jest jedno, to jest pořád pět, pěsky jako za vozem, práš jako uhod; was femmt anſs dem Exempel heraus? jaký jest výsledek příkladu? die Rednung femmt heraus počet vychází (správně); es feummt midst dabei heraus z toho nic nebude; u. sm. to nic nevynese; das femmt dabei heraus, wenn man lügt tak je to, když se lze. 2. % -komme n východ ata; -können %n (h) moci ven n vyjítí; -kraßen %a: et. aus der Erde -kraßen vyhrabati eo zomě; -kriechen %n (in) vyléz(a)ti; -kriegen ze %a dostati se ven, vyndati. vytáhnouti (co Z čeho n Z koho); -längen %a, %n (b) = -reichen; -lassen 1. %a: a) nechati vyjítí, ustiti koho; b) prov = anſs lajen I. 1. 2. prov. sich -lassen %r = anſlassen I. 4.; -laufen %n (in) vybíhati p vyběhnouti; -ligen %a vykladati p vyložiti; fölen Sie nicht im Burean anvejent sein, je legen Sie geblästig den Betrag heraus nebyl-li byste v kancelári n jižellże byste v kancelári nebyl, zanchte tam laskavé peníze; sich -leigen %r na-hbati se odknd; -leiten %a = -leiten 1. -lenken 1. %a (nafiditi eo ven n k východu. vyváděti ata. 2. %n (h) (za) miniti ven n k východu; -lefen %a: a) = anſlejen I. 1.; b) et. aus e-m Bude -lejen vyčítati n (ry-čisti (co) kniwy e) die Vechten anſs dem Bude -lejen lekei z kniwy (vyčísti (místo říkati z paměti); -leuchten %n (h); a) svítiti ven, vysvitati: b) 3-m -leuchten svítiti komu (při odchodu) na cestu; -liegen %n (h); aus dem Feuſter -liegen ležeti (vyložen) z okna; -loben %a, %a: S. -loben vychvalovati n vynášeti koho; -lofen %a: a) vyvábiti, vy-lákati (vnadou); b) ein (Sebeinnis aus 3-m -leden vylákati n výtáhnouti z koho tajemstvi; -Jümen aus dem Stabe -leden jiskry z křemene vykřesati; -lügen %a, %r sich -lügen vylhati koho n se (z čeho); -machen 1. %a = -bringen 1. b). 2. %r sich -machen: a) odejiti, (abreijem odcestovati. Vy-; (auf Land) jiti na venek; h) (verwärts fem-

men) jiti ku předu, prospívati, zmáhati se; c) = sub -arbeiten; f %r sich -manſen sebrati se, zmoć se; -miffen %n (h): a) musiti ven n vyjítí; h) u. sm. es muſs heraus, was ich aſs dem Herzen habe vyjevim, co me ſi tři (n co mám na srdei); es (das heimma) muſs heraus musi to venu, musi se to odhaliti; %r sich -münſter = (sich -machen b), sub -manſern; H-nahme f vyněti, výndáni ata; -aſchmen 1. %a: a) vyjimati p vyniſt, vyjourni, vynd(a)ri, vžiti (co z čeho); h) die Brust -aſchmen prsa vypnouti, stáhnouti ramena v zad; Weſt -aſchmen (che man an die Caffe tritt) peníze vyndati n si připraviti (mei se příſke p pokładni); die Aneben aus e-m Hafen -aſchmen vyb(i)rati kosti ze zajice; e-n Jahu -aſchmen (ziehen) zub trhati p výtáhnouti; e) fig. ſich (dat.) ct. -aſchmen dovolovati si co; ſich ein Recht -aſchmen osobovati si n svojo-vati si pávo; er nimmt ſich Viel heraus (3-m gegemiber) mnoho si dovoluje (vüci komu); er nimmt ſich heraus, mir zu fagen (on) dovoloi si rieci mi; ſich die Freiheit -aſchmen zu... dovo-lovati si (s inf); ſich große Wirheiten -aſchmen mnoho si dovolovati; ſich (Wurten) -aſchmen v Gurte 1. 2. % H-aſchmen n, anal. -aſchmen = H-nahme; -paſchen %n (ju): mit dem Képjen -paſchen (o ryběch) vystrkovati hlavy; -ſeifen: 1. %n. a) (h) der Feuſter -peſiien z okna zapiſknouti n zahvízdnouti n vy-; b) (ju) der Zug pfeift zum Dünnt heraus vlak piská (piskaje vyjíždi) z průkopu. 2. %a piskánim n hvízdaním dostati ven n vyvolati; -paſchen %n (ju) vypuknouti; mit e-m Worte -plagen se slovem vyjetti n se vytasiti; mit Blüchen, Verwundungen -plagen kletby metati n ze sebe vyražeti; mit e-Plächerter -plagen dáti se do smichu; -plaudern %a (py) tla-chati; -piaſachen: 1. %n (ju) nemotorné n neohrabane vyjiti, (vy)motati se ven; fig. mit e-r Dünntheit -plumpen vyvěsti hloupost. 2. %a prov. c Wasser -plumpen = -pumpen; -pochen %a: a) = -toppen; e-n Schaupieler pochen herce vyvolati (potleskem); e) vydupiti, vypláskati; -poſteru: 1. %n (ju): a) s hřmotem vypadnouti; to osobáti hřmotně vyjítí; b) mit et. -pěttern vypustiti, vyraziti ze sebe co. 2. %a se hřmotem vyhoditi n vystrěiti ata; S. -cetern se hřmotem s slučem koho vystrěiti n vyhoditi ata; S. aus dem Bette -pěttern z po-stele vyburcovati n vybouřiti koho; fig. e-n zas pěttern věto (ze sebe) vyraziti; i-n jěrn -pěter turn hřev vybouřiti; -pressen: 1. %a = -drüden; ct. aus 3-m -pressen výtáhnouti co na kom. 2. % H-pressen n E7 bez pl. -presſung f E18 vytlaceni ata; -prügeln %a bitim n holi vy-hnati (odtud); -pumpen %a: das Wasser aus e-m Zunde -pumpen vodu z lodi (py)cer-pati; -puhen %a, %r sich =: a) (jub) -pugen (my)strojiti (v) se), (my)intiti (v) se), (my)šno-řiti (%r se); b) prov. i-ich -pugen = -siden; c) e-n -leden -pugen skvrnu vyčistiti; -quaſchen %a P = -plaudern; -quellen %n (in) vy-prolouditi se, vyřinouti se, vytrysknouti, vy-prýsteti, vyplynouti, vyteci; -quetschen %a = -drüden; fig. f = -pressen; -ragen %n (h) = -gehen 1.: -ränpera %a vychrechlati, vychre-kati; -rakan %a = -streden; -reden: 1. %n (h)

her-an›...

— 1248 —

[her-an›...

fjci -reden mluviti volně n upřímně n od srdeč.
2. "a a "r sich -reden vymlouvati ("r se) p vý-
mluviti ("r se), vytáčeti ("r se) výmluvami;
- reichen 1. "a podlati ven, vyndati, vystrčiti.
2. "a (b) ven dosáhnouti; -reifen 1. "a:
a) vytrhati, vyrvati, vyškubati; lntrant -reifen
b) hříli p leplem mpleti; mit der Wurzel -reifen
z korne(e) vytrhlmouti; b) (tež "r sich -reifen):
(fjid) aus der Roth o Berlungenheit -reifen z bídý
n z rozpaků (kouu n "r si) pomoci n (koho n "r
se) vytrhnouti. 2. % H-reifen n vytrženi,
-hání, vyškubání; -reiten: 1. "n (in) ans
der Stadt -reiten z města (końmo) vyjeti.

2. -reitende(r) m vyjíždějící jezdec. 3. "r
H-reiten n vyjízdku n výjezd (końmo);
-rennen "a (in) (prudee) vyběhnouti, (ry)›
řítiti se ven, páditi ven: -rieceln "n (in) vy-
kajavati, kapati n krápati n (my)erceti ven;
-rinnen "n (in) (ry)teči, (my)kanouti, (my)ply-
nouti, (my)rinouti se ven; -röchelu "a (my)›
chroptěti co: -rollen "a p "n (in) vyvaliti, vy-
kuliti ("r se); -rücken 1. "a: a) vystrkovati
p vystreiti, vysou(va)ti; (auf dem Rande bemerkt
na okraji zaznamenati; b) f (seld) rucid pe-
nize vydávati, platiti, f klopiti; nidi gern
(Geld) -rúden nerad klopiti. 2. "n (it) a voj-
ans dem Lager -rúden, aus e-m Hohlwege z t á-
bora n z úvozu vytáhnouti; b) mit et. -rúden
vytasiti se s čam; mit dem (Gelte) -rúden =
-rúden 1. b); mit der Zprad e-rúden otevrítí ústa,
promluviti. 3. % H-rúden n vytáhnuti, vy-
tažení: -runsen: 1. "n S. (e % N-m) runen vy-
volávati koho; er reiich mitn aus die Tzache herans
vyvolat (si) mne na ulici; av. e-cm Zdaupiecie
-rnen herce vyvolat do potleskem); voj. (Die
Wad e-rnen stráž do brzaně volati. 2. "n (b)
% zum Denster -runzen volat z okna; -sagen "a:
a) vypovídati p vypověděti, vysloviti (co);
(cungelbem) priuzuati se; frei e gerade e rund -lagen
řici primo n bez obalu; gerade -gegen upřímně
řečeno; b) 3-m et. -sagen lassen (kdo čeká venku)
koumu co vzkázati; -schaffen 1. "a odkliditi,
vv., mspr. odstraniti; das Wasser aus e-m Graben
-jaßen vodu z příkopu odvésti, příkop
odvodniti n vody zbaviti. 2. % H-schaffen n
vyklizeni, vodstraněni; -schaffen "n (b) zněti,
zaznivati, zvučeti z čeho ven; Trompetentene
schallen aus dem Walde herans zvuku trouby
zaznivati n ozývaji se z lesa; Prv. wie man
in den Wald tincinjbreit, je schallt es wieder herans
jak se do lesa volá, tak se z lesa ozývá;
-Jauchen "n (b) = -leben: fig. eniti, stímiti,
couhati; -scheinen "n (b) svítiti ven, vysvi-
tati; sid) -schenen F "r = jid fertjderen: -schi-
den "n ven poslati, vys rlati; jididen Žie mir
den Bedienent herans poslete mi (sem) slouži-
eiho; -schieben "n vystrkovati p vystrčiti,
vysou(va)ti; -schießen 1. "a. a) Fieide aus e-m
Tidtudt -d id iekent sipy Z houštiny strileti; die Ladung
aus e-m (Sewebere -schießen náboj z ručnice vy-
streiliti n vypáliti; b) 3-m ein Ange -schießen
oko vystreiliti kouma = ausd'schießen I. 1. 2. "n:
a) (b) zum Denster -schießen oknem venkem
vystreiliti n (ránu) vypáliti; b) (jut) vyraziti,
vyletěti, vyvítiti se (odkuł: to t kutináhi) vy-
trysknouti, vyprysknouti, -schießen 1. "n (jut):
a) ny plouti ven; b) močiti p vymociti se.

2. % "a 4o4o odraziti n odstrčiti; -schinden p
student. "a = -schlagen 1. b.); -schlagen 1. %a:
a) 3-m den Tegen -schlagen kord vyraziti in komu;
e-n Plied -schlagen kül vytlouci n vyraziti;
v anschlagen 1. 11. a 15.; hor. dasa Gelinge -schlagen
vytlouci úkol; voj den Feind aus den Anfjen-
werken -schlagen vyvaditi n vyhnati nepřitěle
ze hradeb vnejsich; b) fig. Geld aus et. -schlagen
penize z čeho vytloukati, těžiti z čeho; a sm.
et. měšjam -schlagen stěži vytlouci n sehnadi
co. 2. "n (b) die Flamme schlängt zum Dade herans
plamen Slehá střechou; sich -schleichen "r (ry)›
krásti se, (my)plížiti se ven; -schlendern f "n
(jut) vycáratı se, vycouratı se, volné kráčeti
ven; -schleppen "a s "r: sich -jpleppen vy-
vléci, vytáhnouti ("r se); -schlüpfen "n (in)
= anschlüpfen; -schmeifen f "a = -werjen;
-schmelzen 8 %a, mine das in e-m Diegel fest-
geſetze Metall -schmelzen v tyglíku usazeny kov
dotaviti; -schmücken "a ozdobami odniti n
odkliditi; s. sm. vykrášliti, vyzdoliti, vyšno-
řiti; srr. -pugen (b) -vchnen (ze čeho);
-schmeppen "a (ane et. -my)gerpati (ze čeho);
-schreichen "a vyděsiti, vystrašiti odkud, nahá-
něm strachu n hruzy; strašením vyhnati;
-schreichen: 1. "n (b): zum Denster -schreiden z okna
n oknem kříčeti; 2. "a a) er ickreit Alles herans
nedovede mluviti, aby učkriéel: b) 3. -schreiden
kříče vyvolati koho; -schüttelri "a (ry)tkrášti,
(my)trepati ven; -schüttten "a: a) (ry)sypati ven;
b) liti p vyliti w; -schwachen "a = -plandern,
-schwellen "n (in) vyd(mspr.m)outi, nabrúčitse
(zevnitř; o toku) vyvaliti se. pro-se; -schwim-
men "n (in) (ny)plouti, (ny)plovativen; -schwin-
den: 1. "a vysáti, vyšiditi, vyšvindvotati, vyražěti;
2. "r sich -schweuten podvody se dostatiz čeho;
-schwischen (aus et., % et.): 1. "n (in) vypotiti se,
potem vyjiti; o potu (vy)stavvati, stovněteni,
vyrážeti; 2. "a (my)potiti (co); -schuören:
1. "a přisahou ven dostati n zachraniti a;
2. "r sich -idwěren ven -sahou si pomoci z čeho;
-jegele "n (in) (ny)plouti w; -schen "n (b):
a) vyhlížeti, hledět ven; zum Denster -jeben
z okna n oknem vyhlížeti n hleděti; b) kou-
kati, vykukovati, vyhlížeti (odkuł); aus der
Tajde -jeben z kajsy koukati n couhati; sich
-schuen "r toužiti ven, toužiti vyjiti; wie
jebne id mich aus diefer Lage heraus! kterak
si přeji vyhaviti se z tohoto postaveni;
-sein "n (in) el.: a) býtı venku (= -detemmen
jein, srr. -temmen 1. a—e); das Luch ist idem
herans kniha již vyška; das Geheimnis ist ihe
herans tajemství příšlo na jevo; bylo vy-
zrazeno; b) - (eseygen, genommen jein býtı vy-
tažen; der Zabu ist herans) a) zub je venku,
zub jest vytrzen; b) zub je venku, zub se
řeże; -schen "a = -stellen 1.; -schern "n (jut)
vysáknouti, vykapati, vykanouti; -sollen "n (b)
miti vyjiti; er soll heraus at (vy jde; weiden

her-aus-wärts

— 1250 —

[Herbst...

čtí; er báť síť aúťa zěn štafně iz toho)
vyvází; 4 s/3 -ziehen n = anežieben IV. 1.;
-juſsen v̄a = anežiuſen I. a anežiuſen I.;
-vingen v̄a = eč Čunárung -wingen průhášen
vynučovati p vynutiti.

her-aus-wärſ (v. 2.) adv. ven, na venek.
herb (v.) -c (v.) I. a D2,3 trpky; fig.
o branch ostry: o osudu. trpky, neúprosný,
krutý, *strohý, hořký; o muže tuhý; o složen at.
drsny, priky, surovy; o tvář. zasmušilý,
mračný. - II. H-c(s) n trpkost.

Herbari-en... (v. 2.)... -schimmel m bot.
Eυτοιμον herbariorum.

Herbarist (v. 2.) [lt.] m E₂₀ roſtlinár, byli-
nár, zelinár.

Herbarium (v. 2.) [lt.] n E₁₃ herbár], byli-
nár, roſtlinár (knihá).

Herbart (v.) m E₂₅ (Joh. Friedrich) id. (nem.
filosof 1810).

Herbartianer (v. 2.) m E₆ Herbartovec,
stoupence Herbartiv.

Herbe (v. 2.) f E₂ bez pl. trpkost. -ta.
her-bei (v.) adv. sem. el. -! (pojeſte) sem!

herbei..., Herbei... (v. 2. ... ve spoj., a slož., s v
vidl odl., ve stot. s %). A. pohybliže k mluvief-
mu; složeniny zde neuvedené v pod beran... -

B. -bemühen: 1. v̄a h. -bemühen namáhati
koho k sobě, volati koho k sobě. 2. v̄r síť -be-
mühen neobtěžovati si přícházeti: -berufen:
v̄a h. -berufen volati koho k sobě; -bringen v̄:
a: přináseti; to osobě přiváděti; b: ječ
bringen I. 1.: síť -drěngen v̄: a) spěšné při-
cházeti; b) cpáti se sem; c) dotirati se k...;
cilen v̄a b) pospichati na spěchati k chvátati
n kvapiti sem; er temmt -gecilt on sem kvapi;
-fahren: 1. v̄a přivázeti. 2. v̄n (in) příjižděti;
-fliegen v̄a (in) letišti sem, přiletovati; fig. le-
těti, hnáti se sem: -führen v̄n přiváděti; fig.
způsobiti, přivoditi, zaviniti; priněsti se sboju
den Ted -jüßen přivoditi o způsobitovi a zavi-
niti smrt; býti příčinou smrti; -holen v̄n jiti
pro koho n co. jdundl -hehen běžeti pro co; -kom-
men v̄n (in) přícházeti; -fßen v̄n (in) ct. moci
bliže n se bližiti; -kunft f přícházeń, pri-
chod; -laffen: 1. v̄a h. -laffen pouštěti p pu-
stiti koho sem. 2. síť -laffen v̄r: síť v̄t et. -laffen
vyhověti čemu, podvoliti se k čemu, uvoliti se
v co, odhodlati se k čemu; -lauſen v̄n (in) bě-
žeti v. príbíhati; -loſen v̄a (pri) -vážiti, (pri-)
louditi, (pri) lákati, (pri) vynaditi sem; jich -ma-
chen v̄r pi obližiti se; -müſsen v̄n (by cl. mu-
siti sem prijiti; das Geld muß nečt bente -
peníze musi tu býti ještě dnes; -raſſen v̄a
shrábnouti; -raſſeta v̄n (in) s rachotem n
sramotem se bližiti; man běrt die Zwadren
-raſſen jest slyšten rinkot bližící se skadrony;
-reiſen v̄a (pudee) pritáhnouti; -rennen v̄n
(in) přihmati se. (pri) kvapiti, (pri) kvačiti.
(pri) púliti sem; -raſſen v̄a (pri) volati, za- sem;
-jdaſſen: 1. v̄a opatřiti, priněsti, zjednati.
2. v. -jdaſſen n. -jdaſſung f opatření,
priněsení; -ſchieben v̄a pristřititi, prison (va) ti;
-jdaſſen v. v. die Mengenrethe -jdaſſen spáti
až do ranní zófe; -jdaſſerpen v. (pri) vyleře,
(pri) tálhnouti (co sem); er idérepte ibn bei den Haaen
terbe purylekl n pušmýkal ho (sem) za vlasy;
-jdaſſa v. (pri) plomiti sem; -krömen: 1. v̄n (in)

(pri) prouſiti se, (pri) valiti se, (pri) hrnouti se
sem. 2. v. H-strömen n přihrnutí (se), přiválení
se atá; -stürzen v̄n (in) přihrnouti se, přikva-
ti; -tragen v̄a prináseti; -treiben v̄a: a při-
háněti; b) sháněti (= idaſſen a beiſreifen I. 1.);
-woſsen v̄a: -n -woſen pokynouti komu, aby
pristoupil) bliže; -wünſchen v̄a: v. c. et. -wünſen
přáti si koho n co sem, přáti si, aby koho n co tu
byl(o); -n-m et. -wünſchen přáti komu co; -ziehen
1. v̄a přitahovati n přitáhnouti; fig. et bei den
Haaen -ziehen přes parezy n přes privory vlá-
četi co, mspr. za vlasy přitáhnouti co. 2. v̄n (in)
(pri) tálhnouti. -pri) jiti sem, (pri) jybližiti se.

herben (v. v̄n b) C₁₂ trpknouti, trpčeti,
zatřpkávati. hořknouti.

Herberge (v. 2.) f E₂₂ 1. útulek, noleh,
přístřesi; -n-m -geben poskytnouti komu pří-
stění n útulku, (po) hostiti koho; c-e - fůnd
noleh n přístřesi n útulek naleží; ☞ bei e
nehen ubytovati se kde. 2. höstinee, hospoda
(nyní nejmižšího druhu), krema. 3. řemeslnická ho-
spoda, herberk.

herbergen (v. 2.) C₁₂ 1. v̄n (b): bei -n-m -
býti ubytován n koho, nolehovati u koho. -
II. v̄a = herbergen; ☞ fig. Wüütsche - přání
chovati.

Herberger (v. 2.) m E₆ hóspodský, krémář.

Herbergsg... (v. 2.)... -gebür f
hospodne; -loſ (we herberg-loſ) a bez při-
střeší (obv. obradělé); -magd f služka v krémě;
-mutter f hospodská na hospodě řemeslnické;
-ordnung f řád hospodní; -bater m
hospodský na hospodě řemeslnické; -wirt m
hospodský, krémář.

Herbheit (v.) f, Herbigkeit (v.) f E₁₈
= Herbe.

herblich (v.) a D₂₃ natrpklý, za-, za
břeský.

Herbling (v.) m E₃ 1. bot. = Butterling 2. a):
a) vno kyselák, trpčák; b) (v hrozčen) kyselý,
nedozralý hrozen. 2. nedozralé ovoce.

Herbst (v.) m E₃ 1. podzim(ek), jesení; im
říbliing und im - na jače a podzim; fig.
im -e des Lebens jehen býti v jeseni n na
sklonku života; cirk. - podzimní část brevíře
(ed 1. září až do adventu). 2. a) česání ovoce; b) vino-
brani.

Herbst..., herbst... (v. 2.) ... -abend m pod-
zimní večer; -adonisřosen n bot. Adonis
autumnalis hlaváček podzimní; -apſel m pod-
zimní jablko; -äquinoctium n = -nadaldele;
-aſter f bot. astra podzimní; -birmc f pod-
zimní hruška, podzimka; -blume f: a) pod-
zimní kvétina; b) bot. ocůn. naháč (= -el-
tel); -blütenſchraube f bot. Spiranthes autum-
nalis švihlík podzimní, krutilka; -briec m
nařízení o vinobrání; -enian m bot.: a) flei-
ner -enian Gentiana amarella horec obejený;
b) großer -enian = langer Enian; -ſieber n
horecka podzimní; -gerſje f bot. ječmén sesti-
rálkový. ſesterák (= -eſseſtieſe Gerſte); -g-
ſchirr n nářadí k vinobrání; -glöckendlume f
bot. Campanula autumnalis zvonek podzimní;
-gräſmilbe f 20. Leptus autumnalis sviluška
podzimní; -hen n otava; -huhn n slepice na
podzim odváděná; -eneute mpl. sběraci vina;
-Lorchel f bot. Helvella crispa chřapáč svra-

herbsteln

— 1251 —

[Herd...

štělý, křápěc; ~lovenzahn m bot. Leontodon autumnalis pampeliska podzimní: ~lußbar-keiten fpl. zábavy podzimní n zegm. pn vino-brani; ~mann m sberač vina; ~mášć a = herbstlich 2.; ~měsć f podzimní (velký) trh; ~monat m: a) měsć podzimni; b) u. sm. září; ~morchel f bot. +t+ za ~lerdel; ~mousser m (au mu-) bot. Russula Agaricus pratensis čirůvka luční; ~nachtgleiche f ast. podzimni rovno-dneni ~nost; ~obst n podzimní ovoce; ~ordnung f řád o vinobrani viničný; ~punkt m ast. bod podzimni; ~rcije f cesta podzimní n na podzim; ~roſe f bot. = Annemreſe; ~riuſe f tuřin; ~jaat f ozimní osení, ozim; ~jaſz m = vernung; ~ſchein m záříjové novoluní; ~ſchmaus m slavnost vinobrani; ~ſchvamm m bot. václavka; ~ſtand m podzimní úkryt šelmy n zvíře; ~ſtürze f podzimní podmitka; ~tag m podzimní den; ~taglöhner m sberač vina; ~wetter n: a) podzimní povětrnost n počasí; b) pohoda n počasí vhodné k vinobrani; ~wicje f losp. louka s otavou; ~winde f větrý podzimní: ~jeit f: a) podzimní čas, podzim(ek); b) doba vinobrani; ~jeitloſe f bot. Colchicum autumnale ocůn jesemni. nalíče; ~jug m der Wöget: a) podzimní tah ptactva; b) podzimní odlet n stěhování ptactva; ~jchem npl. (im Dverneje) podzimní znamení (vo zvřetníku).

herbsteln (L-) vₙ, % (b) D₁₂: eſ herbstelt sich podzim se blíži n zacíná.

herbſten (L-) C₁₃ I. vₙ a) je eſ c herbstet pokaždé když prijde podzimek; b) = herbsteln. — II. % vₙ, vₙ (a) sklízeti podzimní plody; česati ovoce; u. sm. vino sbirati, mítí vinobrani. — III. % D- n E₇ bez pl., Herbstung f E₁₃ vinobrani.

Herbſic... (L-) z. j.m. poet. = Herbst...

herbſiſt (L-) a D₂₃ = herbstlich 2.

herbstlich (L-) a D₂₃ 1. podzimni; cßßlanze podzimní roſtлина; ~ß Witterung podzimní povětrnost; povětrností jako) na podzim. 2. podziminy jako na podzim; eſ wird ~ delě se (počasí jako na podzim; fig. mein Leben järtß jid ~ gelber můj život vadne.

Herbſtling (L-) m E₁ 1. podzimní plod n ovoce. 2. podzimní zvíře, (zvíře) podzimče; u. sm. člověk narazený na podzim. 3. bot. Russula deliciosa, Agaricus deliciosus čirůvka, ryžec, rezek.

Hereut (L-) m E₃ = Hercules.

Hereutander (L-LL) [lt.] m E₀, ~in f E₁₉ Herkulańan, f -ka.

hereutanſich (L-LL) a D₂₃ herkulánský.

Hereutannm (L-LL) [lt.] npr. n E₂₅ zem. id. (M Vesum všaspane r. 79 po Kr.).

Hereuſca (L-LL) [lt.] f E₂₃ zahr. (drub tuhupáná) tulipán zahradní obrovský.

Hereutſes (L-LL) npr. m E₁ n neskl. myth. Herkul(es)†, Herakles†; fig. silák, obr, athlet†; ast. Herkules, Ixion (severní souhřežd).

Hereutſes... (L-LL...) ~arbeit f: die (zuſwölſ) ~arbeiten práce Herkulovy, dvanáct práci Herkulových; ~ſeste npl. slavnosti ku početé Herakleové... ~grandheit n bot. Panax všejoh; ~holz n bot. = leute 2. b); ~kaſer m to. Dy-nastes hercules herkules†; ~keule f: 1. kyj n

ohuſek Herkulův; 2. tot. a) Nanthoxylon clava Herculis žlutodrv, kjy; b) Lagenaria vulgaris Ser. divenice ohčená; 3. zo. Fistulana clava lulunka; ~ſäntlen pſl. d. st. st. zem. Herkulovy sloupy; ~statue f socha Herkulova; ~wurz f bot. = Wienenmörder.

herenſich (L-LL) [lt.] a D₂₃ herkul(ov)ský; e-e ~c Arben sry. Herculecarbeit.

hereunſich (L-LL) [rec.] a D₂₃; ~cr Wald Hercynys hls.

Hereunſt (L-LL) m E₃ id., hercuniec, šumavec.

Herd (L) m E₃ 1. a) (ſener-.) ohniště, ohnisko, krb; b) fig. (domáči) krb. domov; weder Haus nech haben býtí bez přístřeší. 2. a) tv. ohnisko; b) fig. ohnisko, strediště: ~ der Empörung ohnisko n střediště vzpoury. 3. lov. čihadlo. 4. O a) ohniště, krb; kov. ohniště, výheň kovárská; ~ (bei e-r Flamm-osefenerung, beim Dampſeffel) ohniště, tope-nistě; b) hnt. hrn; ~ e-s Flammefens nítej; ~ e-s Schadreſene: a) beim Hechoſen (Cieſchbeſen) podstava, hrnidllo (sachtové n vysoké peci); b) bei den Metallhüttensen hrnidllo, šestek (sachtové peci); c) wenn er sich gan; im Schad-hts befindet) hnízdo (sachtové peci); (theils im Schadreſen, theils ver demſetßen) tůně, tůnice (sachtové peci); e) hor. splávek (promývaci); der (ſeitliegende) ležatý splávek; centimürtlich wirken; ~ pchynbný splávek; centimürtlich wirken; ~ ustavičně pracující splávek; ~ mit unterbrechender Arbeit splávek s pretržitou praci; jšwin-gender ~ houpačí splávek.

Herd... O (L-) ~anſaſke mpl.hut. žukovina, y; ~apſel m plov. = Karteſſet; ~aſche f hnt. nístě-jový popel (pro nábojku odháněcí peci); ~ausſteidung f hnt. = ſutter; ~bachen fpl. hor. beim Waischwerb bočné splávkové; ~bäume mpl. beim steyr v ſtoßwerb bočnýkysplávkové; ~blech n: a) plech u ohniště polní kovárny; b) plech z krvéných hutí; ~boden m hor. beim Waischwerb splávkové dno; ~borden pl. hnt. = baden; ~brüſe f hnt. beim Flammefens prah plamenní n průletní (v plamenné peci) (= ſenerbrüde a); ~buch n hosp. kniha plemenní; ~ſuch m húmeneční pěnkava; ~ſläche f hor. beim Waischwerb = ~boden; ~ſlammoſen m hnt. nístějová plamenná pec n plamenovka; ~ſlut f hor. chvo-stina, jalová mutina; ~ſlutgerinne n hor. svodnice pro chvostinu n jalovou mutinu; ~ſörmerci f hnt. formování půdové (v hutní půlč); ~ſriſcharbeit f hnt. zkužňování surového železa (n čugunut) z kryčených hrnech, kryčená práce, krycování; ~ſriſchieren n hnt. kryčné železo; ~ſriſchroheizen n surové železo ku krycování, krycařský čugun (= ſriſchereiroheizen); ~ſriſchſtaſl m hnt. kryčená ocel; ~ſriſchen n hnt. = ~ſriſcharbeit; ~ſri-ſherci f hnt. = ~ſriſcharbeit; ~ſutter n: a) nábojka (= ausſteidung); b) vyzdvíkna ohnivzdorná; ~geſd n: a) = ſener; b) dar ženě a deči toho, s kým sjednána koupě domu; ~gerüſt n hor. beim ſtoßwerb = ~jubl; ~geſübbe n hnt. nábojka (hrnu, hrnidlá, nísteje); ~gewölbe n hnt. nístová klenba, níſové klenutí; ~gicſerei f slév. hnt. slévání v hutní půdě n půdové; ~grube f hnt. ohniště v kryčném hrnu; ~guſs m slév.

Herde]

— 1252 —

[herein...]

a) = -nießerei; b) slevek n ołlltek půdový; -haken m: a) hák závěsný pro kotel nad ohništěm; b) pohraláč; -kappen fpl. beim Stößerei ohlávky; -klammer m hor. beim Ztöfzert podvěsná skoba; -kopf m hor. beim Waidberei hlavik splávkový; -mantel m stov. krbový plášť n plášť kamen topřech; -ofen m nut. hrnová pec, hrnovka; -osfengase npl. nut. hrnové plyný; -pfähle mpl. koly předpražní; -pfeunig m rak. = Pfeuerpreisrig; -pfoenpl. fesy u jezu; -platte f (zma. pl. -platten): a) nut. podništějově plotny n plurality; b) ohniští deska, ohniště; -matie e-c = Veragegeze záhrobní deska, deska na záhrobě (deska kamenná před p c na tten se vůj jako na krboj) -raum m nut. ohniště; -recht n domovské právo; -säufen fpl. hor. splávkové stojky; -schenkel mpl. hor. = -bäune; -schmied m kovár; -sohle f: 1. nut. sohle e-c = Schlammejens nistějově dno, nistějová spolnina: 2. hor. siebe e-c = Waidberde = beden; -banje f pohrabáč; -steuer f podymné; -luhlf h. hor. splávková stolice; -trübe f hor. splávková mutina; -vogel m (pták) humenečník; -wäsche f hor. a) = waschen; b) splavnice (= Stamm-haus o wert); -waschen n hor. promyvání na splávech, splavování, slichování; -wasser n splávková voda; -zins m podymné.

Herde (2-) f E₁₂ stádo; = Zdeněn stádo volů; = Gänje hejno husi); fig. = Claiji stádo n -ce Kristovo

Herden..., herden... (2-.) = begütert a = -reich; -hammel m náčelní n predni beran; -reich a bohat v stády; -thier n v zvíře stádové n stádně; zvíře zijící v stádech n zástupech v hejnych; -vich n dobytek ve stádech; -voll a plný stád; -weije adv. po (celých) stádech, houfně.

Herder (2-) I. npr. m E₁₅ id. (něm. spisovatěl) (744-1903). = II. O f E₂₂, m E₆ hosp. koudel.

Herde-thier (2-.) n E₃ zvíře stádové n zijící ve stádech.

her-durch † (2-) adv. tudy.

Here (2-) frec.; npr. f E₁₇ myth. Hera, Juno.

herein (2-) adv. (sem) dovnitř; hier ~ tudy sem; ven (triaußen) = z venčí (dovnitř); et. ! dále! volno! (nápis na dveřích) = obne anzuftopfen veházi se bez klepání; hier ! (vejdelte tudy sem! den Bang! übricho dovnitř! v ta heraus 3; (volní na psa) = da! sem pojít!

herein..., herein... (2-..) ve spn. a ve slož s v. vyd. ooul., ve slož se 7/2 znaci. vnikání (dovnitř; směrem k mluvíciemu; in et. - išle et. - do čeho; žn et. -, durch et. - čim, mspr. skrz(e) co; -sich -begeben v přednati se dovnitř, vejiti; -befonamen v do tati dovnitř; -sich -bemühen v neobtěžovati si vejiti; -bestellen v: A. -beſſellen: a) objednati na pozvati koho dovniti; b) pozvati koho z venkova do města; -bitten v: B. -bitten prositi koho, aby veſel: -bliſken v (b) pohlíži do dovnitř; -brühen: 1. v (in) = einbrechen II. 2.. 3.; hor.: a) brechen (zahorit se; b) = -dłagen, -treiben. 2. % -brechen m v loupaní, vlámińí; hor. strz. zboření; -bringen v: a) vnášeti p vněstí. u. sm. vkládat, vpravovati, do tati dovnitř; bringen Sie ihn nur herein! jen ho priveſte (dovnitř):

v einbringen I. 2.: b) zejm. rak dohoniti, nahraditi co (promeskancho); (av. těž -laffen); c) O hor. e-e Mahlenbank -bringen v einbänten; -drängen v, vich -dännen = eindrängen I. II.; -dringen v (in) = einbringen I.; -drücken v (v) tlačiti, (v) tisknouti dovnitř; -dürfen v (b) směti dovnitř v vejiti; man darf nicht herein dovnitř se nesmí, vohod není dovolen; -cilen v (in) spěchati n kvapiti n chvátati dovnitř, spěsně n kvapně věházati; -fahren: 1. % vevážeti v vevézti, při- (dovnitr) 2. % (inj: a) vjížděti v vjeti; zum There -jabren branou vjížděti p vjeti; da temmt er -geſabren tu přijíždi; h vraziti, vletěti; die Angest juch zum Feuſter herein kule vletěla (dovnitr) oknem; -fall m (p. Bicinfall) nesmáz, f brymla; (pov. bell) = Verlebung; -fallen v (inj: a) npadnouti, za- (nam; zum) Feuſter -fallen padnouti oknem dovnitř; mit der Tüſie ins Haus -fallen poveděti n oblásiti bez příprav v bez obalu; b) f obv. -reinfallen být osízen n podveden, skupati se; A. reinfallen taffen skoupati, napaliti koho; -feuern v (b) stríleti dovnitř; -ſliegen v (inj: b) vlefěti, vlítouti; -ſich -ſüchten v: ſich -ſüdten (in ee deßung etc) utéci se (kam, do pernosti), hledati útoćisté (v v. novstu); er erblidte mich im Hauſe und illebte ich herein spatiil mne v domě a utekl (ise) dovnitř; -ſühren v = einfüßren I.; -geben v a dáraup n dovnitř; -gehen v (inj: a) jiti dovnitř, věházeti p vejiti; b) jiti do do čeho, vejiti se do čeho; die Lente geben nicht alle in den Zaal herein lide nevejdou se všeichem do sálu; et. h. = -brechen 1.; -gewinnen n der mebe rubání, poruba uhl; -glänzen v (b) záriti n svítiti dovnitř; -greifen v (b) sáhnouti dovnitř, tož eingreifen; -haege n, v (b) cě bagelt (ins Zimmer e zum Adjenſter) herein kroupy padaji do pokoje n výkřem; -gehen v a zvířouti (a dáti dovnitř): -holen v: L. -helen přivěsti n vzíti koho (s sebou) dovnitř; et. -helen přiněstí co dovnitř; -keifen v (b) O hor. zklínovati, zvíři klinem; -kommen v (inj: v) vejiti, při- dovnitř; -können v (b) moci dovnitř v vejiti; -langen: 1. v podat dovnitř. 2. v (inj: a) do- sáhnouti dovnitř; b) natáhnouti ruku dovnitř; -laffen v (v) pousřěti p (v) pustiti do- vmet; -laufen v (inj: v) všíhati p vbehňouti n běžeti dovnitř; (o pímkich) shíhati se; -legen: a) in et. -legen klásti p vložiti n po- do čeho; b) vich -sich -legen: sich -legen (in et.) lehati si p leh-nouti si, položiti se do čeho; er kam an mein Bett und tege sib herein prisel k mé posteli a lehl si na ni; -keuſchen v (b): a) svítiti dovnitř; b) S-m -keuſten svítiti komu (na cestu) dovnitř; -locken v (v) plákatí. (re)wěbíti koho dovnitř; -mögen v (b. miti chut) vejiti) dovnitř; -miſſen v (b) musiti dovnitř v vejiti; die Stüblé müſſen herein židle se sem musi přiněstí; -nchmen v vzíti (co) dovnitř (z venět); A. inš Harris -nchmen vzíti koho do domu; -nöthigen v: a) nutiti koho dovnitř (n aby veſel: b) vzáti koho dovnitř; -reguen v (b) v: cě regnet ins Zimmer herein prši oknem (dovnitr); -reizhen v: ca. v (b) = -langen; -reißen v hor. stihati (toſloupané kusy, balvaný kamene at); -reiten: 1. v (inj) vjížděti p vjeti (na koni). 2. p sib

her-ein-wärts

— 1253 —

Herme

reiten (obv. 'reinreiten') vₚ zaplésti se n upad-
nouti n zabrednouti do nesnází, octnouti se
v nesnázích, přijiti do bryndy; -reſt m obeh.
zbytek za jinými n za kym, zhyteřa nymřuvný;
-ruſen vₐ, vₙ (in) = einruſden; -ruſen vₐ: n.
-ruſen (dovnitr) zavolati n při- koho; -ſchaffen vₐ
opatřiti boz (dovnšt); Waren -idabaffen zboži priva-
žeti, obstarávati privoz zboži; -schinen vₙ
(b) svítiti n paprsky vnikati dovnitr;
-ſchieren vₐ posl dlati kam; -ſchieren: 1 vₐ
= ſeuern; hor. sestřělit, shoditi střehnou
praci. 2. vₙ (in) vraziti, vletěti, vřititi se
dovnšt; -ſchlagen vₐ: a) = einbſlagen I. 1.;
b) hor. sbiti, strbati n -nouti, shoditi; F Zpeien -idagen pokrmy hltati; -ſchle-
chen vₚ (vkrásti se, vplžití se dovnit; -schneien vₙ (b): a) vₚ čs dneit herein snih padá
dovnitr (do pokow atd.); b) fig. spadnouti s obkl
nadenadá se objeviti; weber in dieſe návnd -ne-
ſchneit kde se tu vzalo to dite?; -ſchen vₙ (b)
(in ct. hleděti n patřiti dovnitr (inm)); -jein vₙ
být i uvnitř; -jein vₙ (in) = einbřenden II. -
jollen vₙ (b) miti vejiti; er soll herein! at
vejde!; -springen vₙ (in) skákati dovnit; vsko-
diti (dovnšt); -ſich -ſchieren vₙ = -jeiden; -iei-
gen vₙ (in) vstupevati p vstoupiti; zum denster
-jeiden oknem vstoupiti n vězti; -jeigen Žie
herein! (in den Wagen) vstupte! (do vozu); -ſtellen vₐ.
vₚ -ſich -ſchieren in... postaviti (vₚ se) dovnitr;
-ſlojen vₐ strkati dovnit; vstěći dovnit; -ſtra-
men vₙ (in) (p) priditi se. (p) vplyvni, (p) tře-
vi (ve)valiti se dovnit; (to hedehe hrnouti se, valiti se
dovnitr); -ſüßen: 1. vₙ (in: a) in ein Lied o eine
Grube -ſüßen do diry. do jánky n padnouti; b)
vraziti dovnit, vletěti, vrhnouti se dovnit; e) über 3. -üßen (to nehodách) přikvaciti na koho
(sto)thišhouti koho. 2. vrhnouti, vhdouti (co kam);
-tragen vₙ vnášeti p vněsti -treibcarbeit f
hor. sbijení. sbijeci práce: -treiben vₐ 1. vha-
něti p vehnati. hor. = -jolagen. 2. % -treiben n
= H.-neibcarbeit: -treten vₙ (in) veházeti n ve-
jiti. vstoupiti. vkrociti; -winken vₐ pokynouti
komu, aby vešel; -woſlen vₙ (b) chětiti dovnitr
n vejiti; -wünſchen: 1. vₙ (b) práti si vejiti.
2. vₚ k. o ct. wünſchen práti si koho n co sem
dovnšt; přáti si, aby kdo prisel (n aby co bylo
přineseno); id wüníme ibu herein přeji si. aby
byl zde uvnitř; -ziehen: 1. %a vtahovati p vtáh-
nouti. 2. vₙ (in) vtáhnouti, vejiti; b vem
Laude -zieben (pri)stehovati se z venkova (do
města). 3. vₚ -ich -jeben tāhnouti se dovnitř:
der ichtedie (Geruch) jieſt jid in daß Zimmer herein
zápach se tálhne do pokoje.

her-ein-wärts (n) adv. = einwärts.

her-für (skoro †) (n) adv. = herver.

Heribann (n) m E₁ bez pl. = Herbann.
Hering (l-*) m E₃ zo. 1. Clupea harengus sled
obecný, slanečk, fig. er ijt ein wahrer ~ jest
velice hubený, jest hubený jako louc. je
schy jako triska; er ijst an e-m ~ c abt dage
ten člověk by byl živ od vzduchu; ten člo-
věk by jedl vajicko týden. 2. zo. stiegender -
Exocactus volitans letoun měkkoploutvý. 3 fig.
(Wicht) chuťas, ubožák; das waren arme ~e byli
to ubožáci n chuťasové.

Heringer (l-*) (prov. m) m E₃ = Heringshändler.

Herings..., herings..., (n-...) -artig a
sledovity, slanečkovitý. -bauch m bricho
sledi; fig. vpadł n huben bricho; -blick m
lesk sledi v lječnem pohromade plujících;
boot n člun n lodka k lovu sledi, sledák;
brühe f sledová omácka; -biiſe f = boot;
-einleger m nakladá slanečků; -ſang m
lov sledi; -ſänger m, -ſischer m lovec sledi;
-ſaſs n sud na sledé; -ſischerci f = jang;
-grätenban m, -grätenverband m Θ stav.
vazba na rybinu, klasová vazba (opus spi-
catum); -händler m, -krämer m prodavač
slanečků, slanečkář; -jäger m plav. = biiſe,
boot; -könig m: zo a) parma, plíhavice (=
Rehtabri); b) Zeus faber pilobřich ostnitý;
c) jafjder ſenig Regalecus Banksii hlístoun;
-krebs m 10. Myris spinulosus vidlonožec traity;
-kafe f sledi lák n rosol; -kast f obeh. náklad
10.000 sledu; -marſt m trh sledi; -mihſ f
sledi mličí; -möbe f zo. Larus fuscus racek
žluronohý; -mutter f zo. = flie; -ueg n sledi
sí; -pacher m = einleger; -räucherhans n
ulírna sledi; -räuchern u uzeni sledi; -ja-
ſat m salát se slaneckem; -ſchiff n = biiſe;
-jeſele f prov. duše sledi; fig. shnilá duse,
nieema, bidák, podlý člověk; -tonne f,
-ſönachen n = -ſaſs; -weib m prodavačka
slanečků, slanečkárka; -verk m Θ zez. dílo
na rybinu vázané n stavené, dílo vazby
klasové; -wracl n sledi brak, přebraní slan-
čekové; -ziechen n znamení na kádích
sledových; -jeit f čas lovu sledů; -ju-
bereitung f priprava sledů.

Herijet (l-*) m (n) E₂₅ obeh. = Herjent.

Heristat (l-*) npr. n E₂₅ Pipin von ~ Pipin
Heristalský.

Herſ (l) E₃ bot. = Hederib.

herkeln (l-*) vₐ C₁₂ = ſeppen.

Her-kunft (n-*) f D₁₅ v her... F.

Herling (l-*) m E₃ bot = Hertling 2.

Herlije (l-*) [zkaž. Nornelle] m = Martriegel a.

Hermandad (l-*) [pan.] f E₁₈ (pl. -čs)
drady. Die heilige ~ svatá Hermandada, bratr-
stvo biriců světské i duchovní moci ve Spa-
nelsku: fig. biricové, F andělé strážní, rameno
spravedlnosti, policie.

Hermann (l-*) npr. m E₅ Heřman; ~ der
Herster Hermann. Arminias.

Hermanns... (l-*) = denkmal n pomník
Hermannův; -schlacht f bitva ve hvozdě
Teutoburskem.

Hermaphrodit (l-*) [rec.] E₂₀ I. npr. m
myth Hermaphrodit (syn Hermúv a Ahoditnú). — II. m
(Butter) hermaphrodit†, obojúdec, štira. p evi-
kýj.

hermaphroditisch (l-*) [rec.] a D₂₃
hermaphroditní, obojúdný, s obojím pohlav-
ním ústrojím, s rodiłdy i plochly.

Hermaphroditismus (l-*) [rec.] m E₁₄
hermaphrodit trismus n. obojúdnost, -stvi.

Hermapolio (l-*) [rec.] m E₂₅ poprši
Apollónovo vybíhající dole v šip; sloup
s hlavou Apollónovou, herm(ovkia Apol-
ónova.

Hermchen (l-*) n E₄ = Hermelin.

Herme (l-*) [rec.] f E₂₂ stw. sloup s hlavou
Hermovou (za hlavici), postava, jejíž dolení

Hermel

— 1254 —

Herr

část tela přecháží v podstavec v podobě převářeného komolého jehlance, hermílová [v Hermenč...]

Hermelc (—) prov. bot. = Kamille.

Hermelin (—) n (m) E₁; 1. a) to Mustela erminea hranostaj, hermelin]; b) kožesňka hranostajová, hermelin]; fig. hodnost panovnická. 2. kuň nažloutlé barvy. 3. fig. člověk bíle něžné pleti. 4. zo. = Gabelidwaně.

Hermelin..., hermelin..., (—) —artig a hermelinovitý, hranostajovitý; -falter m zo. = (Gabelidwaně e); -farben a barvy hermelinove; -farbenes Pferd = Hermelin 2.; -fell n kůže hranostajová; -futter n podšívka hermelinová; -kragen m límic hermelinový; -mantel m plást hermelinový; -motte f zo. mol hermelinový; -pelz m kožesňina hermelinová, hermelín; fig. královská dostojnost (svr. Hermelin 1. b) fig.). -schnecke f zo. Conus caphitaneus homolice hranostajová; -voqel m zo. = (Gabelidwaně e); -wieſel n zo. = Hermelin 1. a).

Hermeling (—) m E₃ prov = Hausgriffe.

Hermelting m E₃ bot, Hermelträger (—) m bot. = Apfelbaum.

Hermen..., hermen..., (—) —artig a hermelovk ovitý; -ſaule f = Herme; -jchaft m hlavice hermovky.

Hermement (—) [rec.] m E₂₀ id, vykladač.

Hermencutik (—) [rec.] f E₁₈ hermeneutika†, vykladačství.

hermencutisch (—) [rec.] a D₂₃ hermeneutický, vykladačský.

Hermes (—) [rec.] npr. m neskl. 1. myth. Hermes (u Rīmanā Merkurī. 2. - Trismeaisteš id, myth osobnost, již se připisoval vynále všechn věch 3. životní elixir.

Hermes..., (—) -ſaule f = Herme; -tempel m chrám Hermúv.

Hermetik (—) [rec.] f E₁₈ hermetika†, tajná věda.

hermetisch (—) [rec.] a D₂₃ hermetieký†, neprůdysňn. neprodušný, neprůzevný, neprůdušné uzavrený; -er Beiblütte neprodyšná zámyčka.

Hermine (—) [lt.] npr. f E₁₇ kř. 3m Hermina.

Hermi(n)onen (—) m E₁₄, též sg. Hermiminon neskl. Hermioni (germánsky kmen).

Hermit (—) m zo. bílý mravenec (= Hermite).

Hermunduren (—) mpl. E₁₃, Hermundur (—) mpl. E₁₆ Hermundurí (germánský kmen).

her-nach (—) p her-nacher (—) adv. (na potom.)

Hernia (—) [lt.] f chr průtrž, kýla.

Herni-ari-a (—) [lt.] f bot. průtrzník.

her-nieder (—) adv. = herunter.

her-nieder..., (—) v herunter...

Herniker (—) mpl. E₁₆ a. st. .. Hermikové (kmen v Litu.).

herniös (—) [lt.] a D₂₃ patb kýlou n průtrži trpící n stizňov.

Herniotomic (—) [rec.] f E₁₂ ſez kýly.

Herc (—) npr. f E₁₉ id. (mílenka Leandrová).

Herodes (—) npr. m E₁: a) st. v. id.; b) fig. ein luſtiger Knuds - ferina lišák; Prv. das danf Dir -! (der Venter) das ti to splat!

Herodianian (—) [lt.] npr. mpl. E₂₆ a. st. .. Herodovi.

Herodias (—) npr. f neskl. a. st. v. id. (gen. Herodiadys (manělka Heroda Antipy)).

Herodot (—) [rec.] E₁₂. Herodotus (—) E₁ npr. m a st v. Herodotus (s) (dějepisec ſeecky).

herodote-ijch (—) a D₂₃ herodotovský.

Herc (—) [rec.] m (p sg. ohv. Heryej myth. heros), bohatýr, hrdina, polobůb.

Herc-en-... (—) -alter n věk bohatýrský n herodický: -cultus m čtení herou; -denſmat n mohyla bohatýrova n hrdinova; -mábiq a = lereuſd; -muth m hrdinská n bohatýrská mysl; -jage f pověst heroicka n hrdinská n bohatýrská.

hero-en-jaſt (—) [rec.] a D₂₃ = herojch.

Herc-en-thum (—) n [rec.] D₂ bez pl. heroismus, věk herojský, herojství.

Herc-ide (—) [rec.] f E₁₂. 1. = Heſdin; rekvné, bohatýrka. 2. poet heroida†, básnické poslání herojské.

Herc-in (—) f E₁₈. Hérc-ine (—) [rec.] f E₁₂ hrdinka, rekvné, bohatýrka, heroinaj.

hero-ijch (—) [rec.] D₂₃ I a herojský, hrdinský, rekovský, bohatýrský; -čs (Heſdin bohatýrská n výpravná n epická baseň. — II. s H-c(s) n (všecko) hrdinné (asg.), básnictvi hrdinské.

hero-ijch..., (—) - (derb)comijch a směšnohrdinský.

Herc-ismus (—) [rec.] m F₁₄ bez pl. herismus), hrdinství, rekovství, bohatýrství.

Herold (—) npr. m E₂. 1. - in f E₁₉ herold†, hlasatel, f -ka; šm. szvěstovatel, posel, vyjednavatel. 2. zo. = Häber.

herolden (—) n a C₁₂ hlasati. volati jako herold n hlasatel.

Herolds..., (—) -amt n úřad hlasatelský, hlasatelsví; -kunſt f heraldika†, erbovnictví, znakoznalství, znakoslovi; -jtab m berla hlasatelská.

Herons..., (—) ball m fys. baňka Heronova; -brunnen m zdrowj Heronuv.

Hercós (—) [rec.] m E₁₄ (pl. Herocen) = Heryce.

Hercóstrat (—) E₁. Hércóstratus (—) neskl. npr. m id. (palčé Dianina chrámu v Eſu.).

Herpetos..., (—) [rec. = Redcetten...].

Herr (—) m E₁₂. pl. E₁₆. -in f E₁₉ v nom. sg. bibl. a f často -c 1. a (insccteten) pán, f paní; der Tüener hat e-n guoten -eit suha má dobroho pána: er just e-n -en (on) hledá službu; jeit eigener - jeit býti svým (vlastním) pánem, býti samosratný v eigen I. 1.; in j-m Hante - (o f - und Weißer) jeit býti pánem ve svém domě; sie will - im Hante jeit (ons) chce býti paní v dome n chce v domě rozkazovati; -jeit jiber et. býti pánem čeho n nad čem; er (ſc) iſt nicht - jiber j-e (ſibre) Leidenjchaſten nedověd krotiti svých vásni; wie temten des ſeners nicht - werden ſemohli jsme oheň zmoci; Prv. wie der - so der Muecht (n prov. J das Seßbirr) jaký pán. takový kram; Jeder iſt - in j-m Hante kazdy je ve svém domě pánem; iſt der -

Herrchen

— 1255 —

Herrlein

nicht zu Hanie, je fellen die Tiener die Züblie auf den Tisch když nemi kowour doma, maji mýsi pré; (tež o žončeh) ~ jeiner (e iher) seit sein lýtý pánem (n paní) svého času, uzivati volne svého času; den ~n�pielen hrati si na pána; h) (Egentbinner) der ~ des Hauses pán vlastník n) majitel ~ majetník domu, hospodar; der junge ~ mladý pán; ~ e-s Gejdales pán obchodu, chef, principál; ~ e-s Landes vladar země; zeměpán; ~ in f paní, velitelka; obeh: ~ des Wedels = Wechelgeber. 2. cirk. (btil těž psáno HcHr = Hcrr, někdy Herr Herr, jako zvolám též Herre (sem) der ~ Pán. Hospodin; der ~ aller ~en Pán pánův; im ~ entjolafen v entjolafen; (zvolan) ~ Jus! F ~ Jes) ~ Semine! ~ Jerum! ~ Jese! ~ Du meine Wüte Ježis! Jemine! Jemináčku! 3. drive rísský šlechtic; pl. ~ en rísstí stavové; nynj jastě o majitehen výtířských statká sry Cib-, Lebnt-, Verlitz-, alts großer ~ leben žítí velkopansky; Turchlauchtigter ~ nejjasnejsí pane!; gnädiger ~ milostivý pán. F milostpán; 3. mit „nädtiger“ armen milostpánovati komu; mein ~ (milý) pane!; meine ~ en! pánové!; ~ Schmidt pan. (abbr. p.) Schmidt! Ihr ~ Vater Vás pan otec; der ~ Graf pan hrabé; 3-m den Titel „geben pánovati komu; (v bajce) ~ Fuche paní liška; (ron. mein feiner ~ panáčku; tanjus na záhodech at-d) für ~ en Pro pány, pro mužské; dieje Schneider arbeitet nur für ~ en tento krejčí šije pouze pro mužské ~ pro pány; in Mietzangeisen = Zimmerberger; student. alter ~ bývalý student. 6. pán slavnostech (opak Dame) jeder ~ mit i-r Dame každý pán se svou dámou. 7. prov. a) der geistliche ~ (tež dim. zvl. prov. h das Herrre) velebný pán, velebníček, (velebný) panáček; mein Zehn will ein ~ werden müj syn chce býtí knězem n velebníckem; h) (tež zlot) = Grebeater.

Herrchen (l-) n E. (dim. od Herr) panáček, švihák.

Herre (l-) m E₂₁ f a cirk. v Herr 2.
Herren..., herren... (l-...) ~ ačer m panské n pupné pole; ~ anjug m mužský oblek, oblek pro pány; ~ apfel m bot Malum anabergicum panské n anaberské jablko; ~ arbeit f: a) robota; b) práce pro pány. mužská práce; diejer Schneider małt nur arbeit tontо krejčí šije pouze pro pány; c) práce pán(ov)a n pánů; ~ bad n mužská lázen, lázen pro pány; ~ heſleidungs-etabliſſement n oděvna pro pány; ~ bier n silné n dohré pivo, ležak; ~ birn(e) f bot papežka; ~ blume f bot. = Einblatt a); ~ brett n Ø = Dünbrett; ~ brot n: a) bílý chléb; b) chléb ze služby; ~ bret cíen jisti cíži chléb; ~ burg f panský brad; ~ dicer m (panský) služebník n sluha n sloužící, lokaj; služebníček, s. sm. patolíza, pochlebník, ülšník; ~ dienſt m panská služba, robota; ~ eſsen n: a) vzácné jídlo; b) jídlo pánů n pro pány (bez dam); c) panská n velkolepá hostina; ~ ſehnacht f prov. = ſonntag; ~ garten m panská zahrada; ~ geſellschaft f společnost pánův; ~ gunſt f panská prízeň; Prov. ~ gunſt beſteth nicht es iſt veranberlich; ~ unſt iſt wie ein Dünſt panská láská po zajičej škače; ~ hand f panská moc; Prov. ~ hand geht durche ganze Land panská moc sáhá daleko; ~ handschuh m rukavička pro pána n mužská rukavička; ~ haus n: a) pan-

ský dům; b) panská sněmovna; ~ hemd(c) n kosile pro pana, mužská kosile; ~ hoj m panský dvur; ~ hnt: 1. m klobouk pro pana, mužský klobouk; 2. obv. Herrhut npr. n v heslo o sobě; ~ kirsche f bot drinka; ~ kieid n mužský sat; ~ fleidermacher m krejčí pro pány, mužský krejčí; ~ kieiding f šaty pro pana, mužské šaty; ~ knecht m sry. ~ diener; ~ och m panský kuchař; ~ köchin f panská kuchařka (= berchaitliche Mochin; ~ ranhof f panská nemoc, pakostnice, dua; ~ kümmel m bot = Amemlein (v Amem); ~ lehen n panský život, život pánu; ein ~ leben jühen žítí po panskú; ~ leute pl. prov. j pání, panstvo, zámožní lidé, boháčí; ~ los a: a) nezaměstnauň, bez(e) služby; b) opuštený, bez páná vlastníka; ~ leics Fjerd kůň bez jezde, záběhly kůň; ~ pialme f druh sliv; ~ pilz m bot. Boletus edulis hlb ocenby, tvrz, hřib; ~ roč m mužský kabát; ~ schmunk m bot = Verajdarte; ~ schneider m = Heidermacher; ~ schnepfe f 70. sluka otavní, bekasinka; ~ schüster m prov. h = Jemenidirm; ~ schwann m bot = pilz; ~ jst m panské sídlo; ~ ſouuffenfurm m mužský slunečník; ~ ſonntag m (poslední) masopustní neděle; ~ jſeise f = ejen a); ~ stand m: a) panský stav; b) panský stav, panstvo, pání, slechta; c) = stůl; ~ tube f: a) panská světnice; b) poradní světnice; ~ stübel n prov. j zvláštní světaice, výstupek (v hostincích); ~ stuhl m (in der vörde panská stolice (v kostele); ~ taſel f panská tabule, panský stůl; ~ tag m: a) slavnostní b) den Páně, neděle; c) = (Berichtstag; ~ taſding m bot = jemachtafter Bätling; ~ taſch m výměna bez přidavku; ~ tisch m = taſel; ~ vogel m 70 = Heſhüber; ~ weg m vyhrazená cesta; ~ zippel m bot = Münchswingden.

Herrenſchaft (l-...) f E₁₈. Herrenſum (l-...) n D₅ bez pl. pánovství.

Herr-gott (l-...) m D₂₅. 1. bez pl. pán Büh; der liebe ~ milý pán Büh Pámbořek; ~ (! l-...) u všechn všudy!; er lebt wie unjer ~ in dranřeich žije jako kníže n vesele n bezstarostne. 2. s pl. obraz boží; kleine Herrgitter obrázky boží, pámbořickové.

Herrgotts... (l-...) ~ bärtschen n, ~ bärſt ein n bot = Muhkraut m); ~ blatt n bot, = ſchöflkraut; ~ händer m prodavač božích obrazův; ~ hühnchen n, ~ köſer(hen) n 70. Coccinella septempunctata slunečko sedmičné; ~ häschen n stáněk boží, taberna-kul(um)%; ~ kraut n bot = Augenkraut; ~ Böſſel m bot. = ſeffelkraut; ~ jehnigley m (in Drel) vyřezavač sosek božích; ~ ſonne f boží slunečko; ~ vögelein n 70. = bilbiden; ~ wěſt f: er hat auf der welt nicht zu thun nemá co delati na tom božim světe.

Herrich (l-) int. Bes ~ pane na neli!

...herrig (...) a D₂₃₄; drei- majci ti pány. herrich (l-) a D₃. 1. panský. 2. (ach)eteri pánovitý. 3. jid ~ fleiden strojiti se po panskou n jako pán. 4. ~ ve slož. ~ ...herrig.

herrig(mě)l! ~ herrjerum! (l-...) ~ hěrjeſſes! f int. jemine! jemináčku!

Hérie (l-) n E. prov v Derc 7.
Herrlein (l-) n E. dim. od Herr = Herrchen.

herrlich

— 1256 —

[her-über...

herrlich (²⁻) I. a D₂·₃ 1. velebný, vznešený, velkolepý, nádherný, překrásný, znamenitý, výborný, výtečný; -e Ausficht překrásná, rozkosná výhlidka. ². panský; -e Sitten panské mruvy. — II. s Herrlichkeit f E₁₈ 1. vznesenost, velikolepost, nádhera; bblt Zafomo in aller f-r Herrlichkeit Salomoun ve vši své slávě. 3. překrásná, velkolepá aša, věc, rozkoš; f das ist die ganze Herrlichkeit to jest ta sláva! to jest všecko. Prv von aller irdischen Herrlichkeit uns sechs nur bleibt ein Leichenleid všecka sláva polní tráva. 3. (veliká, radost. 4. panování, panské právo. 5. obvod panské moci. 6. Cw. (o Cure) Herrlichkeit Vaše Vznešenosti.

herrlichen ⁴ (²⁻³) v/a C₁₂ = verherrlichen.

Herrlich-fcin (²⁻¹) n E₇ bez pl. = Herrlichkeit 1. (v herrlich II.).

Herrmann (²²) = Hermann.

Herrnhut (²²) npr. n E₂ zem. id., Oechranov.

Herrnhuter (²²) m E₆, -in f E₁₉ bratr Oechranovský, f sestra Oechranovská.

Herrnhuter..., (²²) ... = leben n život Oechranovských (bratrín).

Herrnhutereci (²⁻²) f E₁₈ bez pl. a) ochranovství, vyzvání n účení Oechranovských; b) ochranovstvo, bratrstvo Oechranovské, osada Oechranovská.

herrnhutereisch (²²) a D₂·₃ Oechranovský.

Herrschaft..., herrsch... (²²) ... -amt n ³ úrad panovnický; -begierde f panovacnost. panačná choutka; -[be]gierig a vládychtiv. panačný; -gebiet n obvod vládarský; -gewalt f vladarská moc; -gier f = -beigierde; -luft f panovacnost, vládychtivost; -plaß m ³ = Herrichreiß; -sucht f panovačnost. vládychtivost (= -beigierde); -suchtig a panačný vládychtiv (= -beigierbar; -talent n vladarské, panovnické nadání; -vertäusdig a ⁴ umějící vlásti; -wuth f (zurivá) panačnost; -wüthig a ⁴ (zurivě) panačný.

Herrschaft (²⁻) f E₁₅ 1. panství, vláda; minter ³-s - seben být pod vládou š; ³. unter ¹-e - bringen podrobiti si koho; die - an sich reißen panství na sebe strinouti, panství uchvátití; die - süßren vlásti; die - zur Zee haben vládouti na mori; - über sich selbst haben dověsti se opanovati, být pánem sebe samého; ³. der - entziehen panstvi n vlády zવiti koho. 2. panstvo; er hat e-e gute - jest u dobrých pánuv; die allerböschen -en panující rodina; die junge - mladí pání a slečny; meine -en pánové a dámy. 3. panství, panský statek. 4. theol. -en pl. mocnosti (andělské) (ětvrtý kůr andělský).

herrschaftlich (²⁻³) a D₂·₃ 1. panský, vrchlostnýký; -e Sčebin kuchařka u vrchlosti. 2. (e-r Herrschaft naša) e Camipage povoz (jako) panský vrchlostenský.

herrschaft-gebend (²⁻³) a D₂·₃, panství a moc dávající.

Herrschafts... (²²) ... -besüher m držitel panství; -koch m, -köchin f kuchař n kuchařka od vrchlosti, vrchlostenský kuchař, vrchlostenská kuchařka; -recht n právo pan-

ství; -verwöhnner m f sluha přílišnou věrnosti pány kazící; -wappen n znak panstva.

herrschen (²⁻) I. "n (b) C₁₂ 1. panovati; (zásada konstituční) der öffentl. herricht, aber er regiert nicht král panuje, ale nevládne; regerentn vlásti, vládnouti; Blatteru - in der Stadt v městě jsou neštovice; in diesem Hause herrschen Maule und Klauenseuende v tomto domě má dobytek slintavku a kulhavku; fig. über s-e Leidenschaften - ovládati své vášně, být pánom svých vášní, krotiti n držeti na uzdě své vášné. 2. Ergeiz herricht in j-r Zeele jeho duse jest plna etžádosti; Zodesstille herrichte rings umher kolem bylo hrobové tichо; v/a es herricht allgemeine Unsicherheit všude jevi se nejistota. 3. (místa) = beherrschen I. 3. 4. svyc. poroučeti, rozkazovati. 5. veleti. — II. -d part. p. a panující; -d sein panovati; die -de Mode panující n bězná móda; die -e Religion in e-m Ztaate státní náboženství. — III. £₅ D·n E₇ bez pl. = Herrschaf! 1.

Herrscher (²⁻¹) m E₈, -in f E₁₉ panovník, vladač, vládee, velitel.

Herrscher... (²²) ... -besugniis f právo panovnické n vladaúské; -blick m velitelský pohled; -familie f panující n panovničí rod, panovnická rodina, dynastie↑; -gabc f nadání panovnické; -geiſt m duch panovničí; -geſchlecht n = -familie; -gewalt f panovnicka n panovničí moc; -haus n = -familie; -macht f = -gewalt; -paar n dvojice panovnická, panovník a panovnice; -sinn m smysl pro panováci; -ſiſt m sídlo panovnické, residence; -ſiab m zežlo panovnické; -ſiamm m = -familie; -ſuhl m trůn, prestol, stolec panovnický; -talent n = -gabe; -that f ein panovnický; -ton m velitelský n pánovité ton; -wille m vůle panovníkova; -wiltür f libovůle panovnická, despotism(us)↑; -würde f hodnost n důstojnost panovnická; -ziechen npl. odznaky (moci) vladarské.

Herrscherci (²⁻²) f E₁₈ bez pl. panovacnost, vládychtivost.

herrscherisch, herrscherlich (²⁻³) a D₂·₃ panovnický, adv. po panovnicku.

Herrscher erſing (²⁻³) m E₄; a) směšný panovník, králík; b) malý pán; c) teř přih. = Anritetrat.

Herr-fcin (²²) n E₇ bez pl. = Herrlichkeit 4.

Herschel (²⁻¹) npr. m E₂₅; a) id. (nem. hvězdář 1522); b) = ³ Reichenfurnebr.

herschen ... c. n herriden ze.

her-über (⁻²) adv. (přes co) sem; - und hinüber sem a tam; da - tudy sem.

her-über... (⁻²⁻³) ve spoh, a slož. s v vůdy odl. značí bližení se k maluviem přes nějaký předmět: sich -bemühlen namáhati se n neobtežovati si (přes co) sem n k nám; -bringen v/a přeněsti, při- (přes cot sem; brítje mir m-n Hutt berüber! přines mi sem klobouk; über den Almůs -bringen pres reku přeněsti; -geben v/a dátí, podati (přes co) sem; geben Sie mir das Zaljaſaje hecibe; podejte mi (sem) slánku; -helfen v/a (b): D-m -belfent pomoci komu sem (přes co); -reichen 1. v/a = -geben. 2. v/a (b) dosáhnouti (přes co až kam); -schreiben v/a rak. opisovati (= übertragen).

herum...

— 1258 —

herum ...

z Mune ~geten šeptati n dáti hlošo kolem
z úst do ucha. 2. H-gochen n dáváni dokola:
~gehen "n" in: a) um die Stadt ~sünde ~geten
jiti n choditi kolem města n kowola, obcházeti
p obejiti město n kostel; um die Ede ~gehen za-
lybati n zahnouti p za roh zajíti; um den Bart
~gehen obcházeti koho; fig. 3-m um den Bart
(~gehen liehotiti komu (v Bart L.); o striz ob-
cházeti; b) fig. eine hohe Maner geht um die
Stadt herum vysoká zed obkličuje město,
město jest obehnáno vysokou zdí; dies
Band gelt zweimal um den Hut herum tuto
stužku lze dvakrát otočni kolem klobouku;
cin Verist ~gehen tajen dáti mísu (s jídlem)
dokola: die Armenbüchle wird ~gehen bude se
vybírati na chudé; Prv um den Brei ~gehen
choditi okolo horke kase (srrv. Brei Prv.); e =
fich im Kreise ~drehen; das Rad geht nicht herum
kolo se netočí n netočći: es geht ned Alles mit
mir herum jest se všeeko se mnen toči; ig.
tandend Sedanten gehen mir im Stepfe herum
tisice myšlenek mi víři (n roji se mi hlavou
n v hlavě); das geht mir im Stepfe herum to mi
vrtá mozkem, to mi nejde z hlavry, to mne
trápi; d) sem tam choditi, procházeti se;
das Gerüst geht herum pověst koluje; der Ber-
wurz geht mit mir herum tato výčitka, mne
prováži všude; ~greifen "n" (b) omaká-
vati, ohmatávati co; b) nach et. ~greifen sáhati
n hnatati po čem; ~gacen F "n" (b) = ~cet;
~hangen "n" (b) růžno všeti; die Saare biengen
im um den Stepf herum vlasy mu splyvaly
kolem v hlavě; sv. ~hauen "n": fch mit ~m
~hauen biti se, vráti se s kym; ~hergehen ~
"n" (in) = umleraten; ~hehen "n" = ~v" nch: S.
~chen pronásledovati koho; fch mit ~m ~heden
tahati se n hašětiti se s korspiti se s kym;
~hopen "n": a) přivěsti co, dojiti pro co (do
vedlejsiho) n sousedního domu, doskociti pro
co; b) fig. ~helen: a) přemluvíti koh. = sm.
uvésti koho na dobrou cestu; b) vyplisniti,
vypeskovati koho; ~hopfen F "n" (in) hopko-
vati kolem, hopkophen misra na misto; ~hor-
chen "n" (b): um die Ede ~heiden poslouchati
n na (co se deje) za rohem; überall o an allen
Thüren ~horden všude n u všecky dveři na-
slouchati; ~hören "n" n poslouchati. co se
kde mluví; ~hüpfen "n" (in) hopk(ov)ati kolem
a n s města na misto; ~irren "n" (in) blouditi
kolem (choh), tekati kolem, ~irrend a bludny,
těkavě: mit ~n Sedanten ~irren myšlenkami
tekati; ~jagen 1. "a", "r": a) honiti ("r" se)
kolem; b) honiti sem tam; o dšteh co fch ~jagen
honiti se. 2. "n" (in): a) um c-e Ede ~jagen
v běhu za roh zahybati n p zahnouti;
b) hnáti se kolem; c) behati n pobíhati sem
tam; ~klatschen "n" (b) poklepávati, tu a tam
klepati; ~lanben "n" (b): an et. ~lanben peč-
livě zkoušeti, bedlivě zkoumati co; ~kueipen
"n" (b) vádi se po kremách, behati z krémy
do krémy; ~kotettieren "n" (b) koketovati (na
všeeky strany); ~kommen "n" (in): a) um die
Ede ~jemmen zahybati n za roh zahnouti, při-
cházeti za roh; b) obejiti co; ich tam tene
mit meinen Bejuden nicht ~jemmen nemohu být
dnes s návštěvami hotov, nemohu (se)
dnes zbýti návštěv; e) (aus dem Nachbarhanc)

~jemmen ze sousedního domu sem přijíjit n za-
skočiti; d) precházeti, sem tam choditi n
cestovati; cr iſt weſt ~getemmen (on) mnoh
(zem) seestoval, proſel hodný kus světa; e bei
den Yenten ~jemmen být v lidských řečech n
hubách n na posměch světu; ~können "n" (b)
moci kolem, moci obejiti; ~krabbeſen "n" (b);
a ohmatávati n omakávati, lektati, smrati,
an e-m Franzengimmer trabbeſen ohmatávati
ženskou; b) owinmme hemžiti se: ~franca "n"
(b); in et. ~ramen hrabati se n prehrabovati
se v čem; ~kreisen "n" (in) kroužiti, točiti se
(dokola; ~kriechen F "n" (n): a) léžti kolem,
oblézati; b) leza zahybati se; c) léžti sem
tam; in allen Winteln ~riedt in kde jaký kout
sléža)ti; ~kriegen F ~rangen b); c); ~a-
gern: 1. "n" (b) tábořiti vůkol choh n kolem,
být rozložen vojlem; das Hee lagert um die
~~Zehang~~ herum vojsko táboři kolem pevnosti,
vojsko leži n je rozloženo kolem pevnosti.
2. ~lagern "n" kolem taborem se přožiti,
vůk se rozložiti; ~langem: 1. "n" (b) das
Band langt nicht um den Hut herum stužka ne-
vystači (k ovinutí) kolem klobouku. 2. "a"
et. ~langen pod (áv)ati n dáti co kolem; ~la-
sen: 1. "n" (in) a um et. ~lanfen behati kolem
choh, obíhati; das Rad läuft herum kolo se toči
n otáči; b) um die ~e~ ~lanfen běžeti za roh.
(heže) za roh zahybati n zahnouti; e) der Radbar
tam ~gefahren soused k nám přiběhl; d) am-
bertauern pobíhati, sem tam beháti; er läuft
den ganzen ~ag auf den Straßen herum (on)
běhá n pobíhá n f lítá (po) celý n po uliech;
in der Stadt ~lanfen beháti po měste
n městem; miſſig ~lanfen potloukati se, potu-
lovati se; bei allen ~lanſenten ~lanfen beháti po
všeck cupcěch, sběhati všeeky kupce. 2. ~a-
laufen n obiháni, oběh: ~lauſcr in f) m
behálek, f běhna; ~legen: 1. "a" a klásti p
položiti n kolem, obkládati n obložiti; b) tu a
tam položiti; vœ. die Truppen in die Törter ~legu
vojsko po všeck rozložiti. 2. "r" fch ~legen
rozložiti se kolem; vœ. fch um c-e Stadt herum
položiti se kolem města, město oblehnouti;
~liegen "n" (b): a) um et. ~liegen ležeti kolem
choh, obkličovati, obléhati co; die Törfer, welde
um die Stadt ~liegen vsi. které město obklo-
pují n obkličují, vsi (ležící) kolem města;
die Liegende Gegend okoli, vůkoli; die ringen
~liegen den ~ter okolni města; b) růžno ležeti; die
Zeldaten liegen in der Téſerem herum vojáci leži
po všeck; i-e Zaden liegen überall im Zimmer
herum jeho vœi jsou rozhrázeny po pokoji; er
läſt Alles ~liegen všeeko pohodí, nechá vše
pohozeno; ~lungern "n" (b) povaľovati se, vá-
leti se, válašiti, lenošiti, potloukati se, po-
budovati se; ~machen "a": et. um et. ~maden
(u)delati co kolem choh, obdelati co čim, ohc-
hnati, obkličiti co čim; ~mäſeln "n" (b): an et.
~mäſeln = ~lanben; ~mantschen "n" (b): im Wasser
sc. maniden ve vodě ata: se měchati n spličhati;
~näſchen "n" (b) všude mlsati; ~nachmen "n":
a) obraceti n oblatiti; b) ein ~und vom Radbar
mit ~netzen vzíti s sebou n přijěnísti si knihi
od souseda; e) fig. ~a~ ~n. ~nemmen "a" vypě-
skovati, vyplisniti koho (srrv. ~olen b) b.); man
hat ihn in den Zeitungen ~genommen strhali

her-unter

— 1261 —

[hervor...

(planými sliby); S. mit der Beschlagnung stäle slibovati zaplacení komu; N. bei der Maße -ziehen = jübren 1. d.); 2. "n (in) a. um die Stadt -ziehen tähnouti n. jiti kolem města; h. in den Straßen -ziehen tähnouti n. procházeti ulicemi; c) různo n. semtamtähnouti; s n. potloukati se, potulovati se; d) er ist ja mir -acycent (aus der Mäßbarkeit) on se ke mně přestěhval (ze sousedstvar); e) často se stěhovati; er ist jen in der ganzen Stadt -acycent shěhal již všecky byty v městě; 3. "r. sich -ziehen: a) ein Graben zieht sich um das Z窝je herum přikop se tähne kolom zámku, zámek jest obehnán přikopem; ein hebea (Sebirge) zieht sich ringe herum kolem tahne se vysoke pohori; b) fig. sich mit et. -ziehen mití co stále v hlavě; 4. -tichend part., a tekavý, toulavý, potunhý, nětálý; -tichende Belfer kočující národove; 5. je -zichen n. anal. -ziehen: obháněni at; -ptetlu "n (in) P = -schweilen: -zurzeln R"n (in) F cupkovati, dreptiti (semtam).

her-unfer (~2~) = 1. = herab; von oben ~ shora doin; vom Thurme ~ s vóze (dolů) 2. ve -spojen s adv. místa: da ~ tudv. dolů; gerade ~ primo dolů; el. (obyſ e 'runter') die ſiite ~ klobouky dolů! smekněte klobouky! ~ - mit ihm! dolů n. pryče s ním! 3. fig. ich habe ihn noch nie se ~ -ziehen nevidel jsem ho jestě nikdy tak zubozeného; er ist ganz ~: a) jest zcela na miziné; b) jest zcela vyslábly, vychrádly (sř. -kommern b).

herunter... Herunter... (~2~) A. ve spoj. s slož. s P. výdy odl. a ve slož. se ? P. přístušnými a = herab... B. -beten "a = herbeten; -bringen "a = herabbringen a) b) seine Mrantheit hat ihn jebr. -abdracht a) nemoc ho velice strhla n. sebrala; b) nemoc ho privedla na mizinu; -bigen "a: den Htraund -bigen okraj klobouku (dolů) sžehliti; -burzeln F 1. "n (in) die Treppe -burzeln svaliti se se schodů. 2. % -burzeln F 1. svaleni se, přemet, pochop; -dornern F 1. "a (uni) F. -dornern zahřměti na koho. 2. "n (b) hřimati (dolů) (kazatelný); -gchen "n (in) = a: herabgeben; b) f. der Wein geht gut herunter vino se dobre pije; -gichen "a (s)líti (dolů), slévati; f. cin (Las) Wein -ziehen vyzunknouti sklenici vina; -handeln "a: et. vom Preife -handeln na ceně umluviti n s -n utrnouti co; -hafseln "a = abhafseln I. 2.; -hängen "a (b), -hängen "a, "n (b) = herabhängen a herabhängen; f. mein Maßen bängt mir ganz herunter žaludek mi kruči (hlaem); -hauen "a) = herabhanen; 3-m Cins -hauen mrsknouti, sehnlouti koho; vlepiti komu jednu (ránu); b) & odkouti (dolů); -helfen "n (b) 3-m -helfen pomoci komu dolů n. sestoupiti; 3-m vom Pierde -helfen pomoci komu s koně (sestoupiti; -hunzen F "a a "r sich -hunzen vypeskovati koho, vyplisniti komu ("r se vespolck); -jagen "a sháněti (dolů) p. sehnatí; fig. F Wein durch die Schlehe -jagen = -gießen; -fanzeln F "a vypeskovati, vyplisniti, F strhati (v ablangeln 2.); -klappen: "a s-f. Redfragen -klappen shrnouti si n. ohrnouti si límce u kabátu; w (d) ißagen 1. b; -kommen "n (in) a) ob. = herabkommen; b) -gekommen sein býti sešł n. v úpadku n. na mizině; er ist durch unglaubensfälle gan; -gekommenn prísel nochodami úplně na mizinu; er

ist těrpertich und geißig -gekommen sešel tělem i duchem; -kömmung m člověk na mizině, sěšle; -können "n (b) moci dolů, moci sestoupiti; -lassen "a = herablassen 1. c; e-n Red lojten sukni dolů popustiti; obě, ich kann Nichts vom Preise -lassen nemohu dc sleviti; -leßen "n: die Seite -leßen stránku docěst; -machen "a: a) snížiti, skloniti; den Kragen -machen límce shrnouti; h. fig. 3. -machen vypeskovati, vyplisniti koho; c) ein Wurf -machen dílo zlehčiti. 2. % -machen n snízení at; -müssen "n (b) musiti dolů n. sestoupiti; die Sade muß herunter spína musi pustiti; -nahme f = -nehmen 2.; -nehmen: 1. "a sundati, sniti, sejmouti. 2. % -n-nehmen n sněti, sundáni; -purzeln F "n (in) = -burzeln; -racern P "a a "r sich -racern = -burzen; -reißen: 1. "a a) = herabreißen; b) ein Hans -reißen dům strhnouti n. zboriti; c) w "r sich -reißen (s)trhati (se), (7)režati se (na vzájem a vespolek n. druh druhu); -rutschen "n (in) (dolů) sklouznouti, smeknouti se, sjeti; die Heien sind ihm -gerutscht kalhotys n ho spadly; -schießen "n (dolů) sestrěći; -schießen "a. "n (in): a) = herabschießen; b) vom Baune -schießen sestrěleti se stromu: -schlagen: 1. "a a) Aret schlagen jablka sržeti; Rüsse: schlagen ořechy klátiti; den Stepf -schlagen hlavu srzati n. srubnouti; b) die Klappe des Wagenen -schlagen kryt voza složiti n. stálnouti; den Kragen -schlagen = -machen. 2. "n (in) spadnouti, sletěti; er schluß riüdlings die Treppe herunter spad naznauk se schodů. 3. % -schlagen n. pád naznak at; -schlücken: 1. "a polykati n. polknouti; fig. j-c Werte wieder -idenden slova polykati, sám svá slova odvolati. 2. % -schlücken n. polykáni, polknuti; -schrauben "a die Lampe -schrauben lampu stáhnouti; -seßen "c = herabgeben; -süken "n (in) sklesnouti; -sücken "n (in) sestoupiti; -werfen: 1. "a shazovati v. shoditi, házeti a do; Hals über Stepf -werfen stěrmehl v. po hlavě shoditi; man hat ihn die Treppe -gewerfem shodili ho se schodů; Rüsse mit Zeinen -werfen ořechy kamením sržeti n. klátiti. 2. % -werfen n. shazování, shození at; das Hwerjen von Rüßen ist nicht erfaßt klátiti ořechy není dovoleno; -wurzeln F "a viel Arbeit -wurzeln podělati n. vykonati mnoho práce: -zanken "a = ausziehen L.; -ziehen 1. "a) = herabziehen; b) den Hút -ziehen (klobouk) smeknouti; 3-m e-n Ring vom Finger -ziehen prsten s prstu stáhnouti n. svléci komu. 2. "n (in) a) = herabziehen 2. b) přestěhovati se níže; in den ersten Ztock -ziehen přestěhovati se do prvního poschodí (z vyššího). 3. % -zichen n. stažení at.

her-unter-wärts (~2~) adv. (směrem) dolů. hervor (~) adv. 1. ven; ~ mit Euch! vyjděte (ven) 2. na jevo.
hervor..., Hervor... (~2~) ve spoj. a slož. s výdy odl., ve slož. se ? P. přístušným a: A. vycházeni z vnitřního prostoru a přícházeni na jevo; -führen "a vyyvésti; -schleppen "a vyvléci, vytáhnouti; -bitten "a: 3. -bitten prositi koho, aby vyšel n. vystoupil; -sliegen "n (in) vy-letěti; -kriechen "a (in) vylezti. — B. &

hervor...

— 1262 —

[hervor...

pohyb ze zadního prostoru do předního; -spannen v̄, das linteve Mantelfier -spannen zadního mula zapiřáhnouti v prědu. — 4. -arbeiten: 1. v̄a vytáhnouti, vyndati. 2. sich -arbeiten v̄, vypracovati se, vybaviti se, vyprostiti se (odkud); sich unter i-m Pferde -arbeiten z pod kone se vybaviti; fig. vynikovati; h) prokukovati, prozrazovati se; -blifuen v̄ (h); linter dem (sowět) -blifuen mrakem se třipytit, tipytem mračno prorážeti; -blifhen v̄ (h) (b) vybělsknouti; -blifhen v̄ (h, in) vykvěsti, rozpro-; durch et. -blifhen prokvětati ěm; fig. rozvíjeti se, (ro)zkvětati; -brechen: 1. v̄ (in) vyraziti, vyřítiti se; fig. (o všeměle) vzpláti; (to) planemend vyšlehnouti; die Semne bricht aus dem Ge-wölle beiver slunce proráži n. probleskuje z mrraku; ein Fad bricht ungestiftet unter dem Felsjen ferver potok vytryskuje mocně (ze-zpod skáły; 10v. (to) vka) aus dem Tidicht -bieden z houštiny vyraziti; path (o hnišu) vytěci, vyjiti; (to) neštovischě vyraziti se; (vo) aus e-m Seht wacw -bieden z úvozn vyraziti; aus e-m Hinter-hatte -bieden ze zálohy vyraziti n. vyniknouti. 2. 3. H-brechen v.1 vyražení at; -bringen: 1. v̄a) vyněsti (z úkrytu); (b) vytvřiti, (5) ploditi, způsobiti; c) (berausentrenen ohne ein Wart) -bringen beze slova; Tiere auf e-m Instrumente -bringen zvuky z nástroje vyluzovati. 2. -bringend part. p., a tvůře, tvorivý. 3. 5. H-bringen n. -bringung f. vynásení at; -bringer m. tvoritel, tvurce, strůjce at; -bringungskraft f. vývodnost; -drängen: 1. v̄a vystrěti, vytlaciti, vytisknouti. 2. v̄ sich -drängen, vytlaciti se. (pro)tlaciti se; fig. dráti se n tlačiti se n stavěti se v popředí. 3. 5. H-drängen n. -drängang f. vytlačení, pro-; -dringen v. (in) vytlaciti se, vyhrnouti se; der Zcind drang aus dem Walde herver nepřítel vyhrnul se v vyrazil z lesa; das Wasser dringt überall ferver voda se všudy prodírá, voda si všudy razi cest; sich -entwickeln v̄, vyvijeti se v vyhnouti se; -fiechen v. (in) vytékatı vytěci; -gehen: 1. v̄ (in) a vycházeti v vyjiti; h) (centheben) povstati, vzniknouti, vyvinouti se; (centheben) pocházeti; die aus dem Laticin -gegangenen Sprachen feči z latinie povstale; c) (tacifert werten) aus et. -geben jiti n. vyplývati z čeho; darans geht herver, taže... z toho plyne n. vyplývá n. jde na jevo, že.; die daraus -gel enden -gelgen následky toho. 2. 5. H-geben n. vycházení at; -guden v. (b) = -geben; -heben: 1. v̄ a vyzdvihovati; et. über et. Anderes -geben vyzdvihovati co nad co; b) vytýkati v vytknouti, důraz klásti (na co); vyrážeti co (s prizvukem a důrazem); die řebler in e-m Werte -geben chtyby na dile vytýkati; e-c-Meldung, welche die -fermen Lebt satz, ve kterémž tvary vynikaji; ein Wert unterstreichen, um es -zubehor slovo podtrhnouti, aby vyniklo; c) had, genan die Noten -geben noty spravne skandovati; d) stv. -sach. atd. prohlobitati; (druh) Verteilungsnach vyhazovati zem z výhlubni základových. 2. % sich -geben: a) zdvihati se;

h) vynikati. 3. % H-heben n, -hebung f. vytákni at, výtka; -hebungsschichten n. znaménko vytěčení n. pamatovací: -holen v̄a vy-náseti ven, p vyněsti, vyndati, vydobýtí; -feyren v̄a = heransfeben h; -feimen v̄ (in) (py)kliciti, vyrážeti p vyraziti, (py)rašiti, (py)pučeti; der Hart fängt bei ihm an -zufinden vousy mu vyrážeti; -kommen: 1. v̄ (in) a) (aus e-m Verleide) vyjiti (z úkrytu) (o rostlindach) aus der Erde -temen ze země svítiti n. klíčiti n. vycházeti. 2. % H-kommen n. vyjiti, východ; -können v̄ (b) moci ven n vyjítí; -langen v̄ a et. aus dem Zdravte -langen ze skriné vyndati co: -lassen v̄a vy-poustěti p vypustiti; -laufen v̄ (in) vybíhati p vyběhnouti; -luchten: 1. v̄ (b) a) pláti n. plautnouti ěm paprsky (instr.) co prorážeti; was leuchtet aus jener Sde herver? jaký svit vycházi tamto z kouta? co (se) to tam v koutě svítí?; fig. Sottee (Sreje leuchtet aus f-n Werten herver velikost boží obrázi se n. jevi se v dílech božích, díla boží zvěstují velikost boží; h) zářiti; herrlich -lendten pláti divukrásnou září; dies hat nur dazu gedient, i-e lluchnd noch mehr -lendten zu lassen tím vynikla jěstě vce jeho nevina; die schenen Stellen lehden herver in... krásna místa vynikaji v...; c) co leudet aus allen Ticiem herver, daj... z toho všeho pleyne n. vysvítá n. vyplývá n. jde na jevo, že... 2. % H-lenchten n. lesk. záře; -locken v̄ (v-ky) lákati, -londiti, (vy)vábiti; sich -machen v̄, vyjiti, vystoupiti (odkud); -meiſeln v̄a soch. die Äinzen -meiſeln postavy vytesati; -münſen v̄ (b) musiti ven v vyjiti; -nchmen v̄ a; aus et. -neben vyndati, vynti z čeho; -quellen: v̄ (in) (my)prýstiti se. tryskati p vytrysknouti, vyprysknouti, vyplunouti, vyprondouti se; -ragen: 1. v̄ (b) a. činiti, vyvenivati, strměti, treci, čouhati, vyvenhovati; über et. -ragen niti nad co, prevysovi at; er ragte in e-n gangen Kopf über Allen(n) herver byl vyšši o hlavu než všieckni (ostatní): -feljen über das Dorf herver skáły čénje nade vs'; (o uskálch) co aus dem Merec -ragen z moře vyčínivati; h) fig. o osogach. vynikati: ver Allen anderen -ragen nade všecky ostatní vynikati. 2. -ragend part. a a vyčínivající, vysedlé: fig. vynikající, znamenitý; -ragente Periendleiten vynikající n. čelné osol'most; 3. % a) H-ragen n. vyčínavání at; h) -ragung f. au vyčínavání at; b) věc vyčínivající atd.: výstupek, výnelek; -rauſchen v̄ (in) s šumotem vychážeti n. vy-stupovati: (o pramench. řekach a p) šumne n s šumotem vytékati; -recken v̄ a vystreiti; die Bunge veden jazyk vypláznouti; -reichen v̄ a = -langen; -rennen v̄ (in) vyběhnouti n. vyhnati se n vyřítiti se n vypádit odkud; sich -ringen v̄ dohývati se ven; fig. er rang füd aus der Tantebett herver vybavil se z temnoty; -rußen: 1. %a den Tüch -riiden stül ku předu posouvati n. posticiti. 2. % v. (in) vyjiti; -ruſen: v. a) % -ruſen vyvol(ā)ati (z úkrytu atd.) koho; dv. einen Schanpicer -ruſen herce vyvotati; -Seiter -ruſen duchy vyvolávati n. citoati'; h) fig. vyvolati, zpusobiti, nastrojiti; dáti počátek n podnět k čemu, počítě co; Bezwunderung -ruſen obdiv vzbuditi; den Schmerz

["her-wärts", "— 1263 —", "Herz", "— unien bolest z působití; e-n Rechtsstreit -rausen\npříčine n počatek ku při dáti, počít n za-\nciti pí. dáti se n pustiti se do pře; -schaffen \"a\nvytáhnouti, vybavití koho (todku); k. unter dem\nSchute -dabien z pod trosek vytáhnouti koho;\n-jeinen \"n (b) = leichten 1. a (b); -schießen \"n;\na b vystreliti (ze zadu n z dola); b) (in) vyraziti,\nvyřititi se. vyběhnouti (todku); e =\njeinen; -schleichen \"n (in) vyplížiti se, vy-\nkráti se; -schleudern \"a vymistiti, vyhoditi;\n-jehen \"n (b): a) vyhlížeti (ze spoda); b) vy-\nstoupii, vzněti se; -sollen \"n (b) mít vy-\njiti; -sprechen \"p (in) = jeimen; -springen:\n\"n (in) a) vyskakovati p vyskociti (todku);\nb) vystupovati, vyčenivati, vynikati; dies (de-\nsins veringt um drei Soll hervor Rímsa vynivá\nna tri pace; -spriessen: 1. \"n (in) vystriko-\nvati, tryskati p vyprystěti se, vystriknouti,\nvytrysknouti; -stricken \"a (in) vystri-\nnouti; -sprossen \"n (in) = jeimen; -sbrudeln:\n\"n (in) tryskati vytrysknouti, vyprystěti se,\nvyprysknouti, vyplnouti (= quellen 1.);\n- sprung m výskok; -stehen: 1. \"n (b)\na) pichati z dola n ze zadu; b) vyčenivati\n(o -ragen), fig. vynikati. 2. -scheend part. a\nvyenivajici, vynikajici (= -ragen 2. fig.); dies\nWert hat Richte -stehenden toto dílo nijak\nvyniká; -stehen: 1. \"n (b) vyčenivati (e -ragen 1.);\n2. -scheend part. a = -ragen 3. s, n =\n-ragen 3.; -steigen \"n (in) vystupovati; -streca-\nbar a vysteichen, vysunuten; -strecaen:\n\"n vytáhnouti, vystrěiti, vystum uti; den\nStadelt -streden ziharrolo vystrakovati, die Bunge\n-streiden jazyk vyplazovati p vyplaznouti;\n-stremen \"n (in) vyprůditi se, (vyprinouti\nse, (vy)plynouti, (vy)valiti se ven; die Rhone\nstrémi ans dem Zee hervor Rhóna vytěká\nz jezera; -stürzen \"n (in) vyvíjiti se. vy-\nraziti; -zuchen \"a vyhledávati, fig. er such\nAlles teuer, um uns zu heßen vymysli všecky\nmožne prostě lky, aby nám pomohl; ne-\nstále přemýšli, jak by nám pomohl; e-n\nVerant -juden záminku hledati; -steuchen \"n\n(in) vynoriti se; fig. prorázeti, produkovati;\n-stun: 1. \"a va ndati. 2. -ich -hun \"a r) ob-\njeviti se, akazati se; b) vyniknouti, vyzname-\nnati se, proslaviti se; -trciben: 1. \"a vyhá-\nněti p vyhnati. 2. \"n (in) = jeimen; -trcen:\n1. \"n (in) vystupovati p vystoupiti, vyjiti,\nvykoćiti; anſ dem Gebühre -treten z houštiny\nvystonpiti; b) vynikati, vycenivati, vystu-\npovati (n -ragen 1.); c) fig. (idh abgeben) vy-\nnikati, odrázeti se, jeviti se, zraciti se;\ndie blaue Ztiderci tritt auf diesem gelben Grunde\ngut hervor modré vyšívání na žlutém poli\npěkně vyniká n pěkně se nese; -treten lassen\n= -sehen 1. b); vergangene Schrift wieder -tren-\nlassen zašlé písmo obnoviti n oživiti. 2. -tre-\ntend part. a a vynikající; význačný; -tritt m\nvýstup; -wachsen \"n (in) vyrůs (ta)ti; s-\nGänbigter wachsen anſ der Erde hervor jeho\nvěritelů stále přibývá; -ich -wagen \"n odvá-\nžiti se (vyjíti) ven n ku předu; -zahern \"a\nvykouzli, vyčarovati; wie -geanbert jakoby\nkouzlem; -ziehen \"a: a) vytahovati p vytá-\nhnouti; b) = -trenen.", "her-wärts (n=), adv. (směrem) sem.", "Herz (2) n P16, tei Herze (2-) n E1,\n1. a) srdee; mein -schtagt srdee mi bije n thue\nn būsi, io tange das - im Leibe ikathigt pokud\nmi srdee v tele bije; ein Münd unter dem -en\ntragen dítě pod srdeem nositi, být iehotná;\nb) (sidlo eto) ein guttes - haben mítí dobré srdee;\nmein - iſt frei (von Liebesverbätmijnen) mé srdee\njest svohodno n nezadáno; ihm iſt das - jdwer\nsrdee ho boli, mspr. jest mu -žko u (a kolem)\nsrdee; ein weides - haben mítí měkké n citivé\nsrdee; das - bridt mir srdee mi puká; das -\nwollte mir bei diesem Ablichte bersten v iſpruuen\npíi tomto pohledu pukalo mi srdee; ie\nZyraade des -ens reben mluviti od srdee;\nnad -ens Luſt co srdee n hrdlo ráci, do\nsyta, do sytosti, do vule; das - abſießen\nv abſteſsen I. 1.: jein - ausſüßen, dem -en Luſt\nmaden srdee vyliti, srdei uleuiten, dem -en Luſt\nmaden srdee vyliti, srdei uleuiten

Herz...

— 1264 —

[Herz...

srdeč; von ~en gern ze (n od) srdeč rád; J-m
ven ~en gut jein milovati koho z toho srdeč n
z plna srdeč; (Gent ven ganzem ~en lieben mil-
lovati Boha z celho srdeč (svého); Allee
vem ~en herunter reden vypověděti vše, co
jest na srdeči, srdeč iuleviti; mir ist ein Zein
vom ~en gesfallen kamen kávan mi spässl se
srdeč, u srdeč se mi odlehčilo; er lacht nicht von
~en nesměje se ~n smích mu nejde ze srdeč;
du liebst sie also von ~en miluješ ji tedy ze
srdeč n uprimné?; f das ist von ~en (ohv
hich) idlech to jest velmi spätne; jn ~en geben,
zum ~en Dingen o spreden miluviti k srdeci,
(dojimati srdeč; sich et jn ~en geben lassen, sich
et. ja ~en nehmenn zabírati se nad čim, + bráti
p vzíti si co k srdeči; f went das ~ nur schwarz
ijt cit děla vše; Přv. wes das ~ well ist, des
gibt der Mund über ein srdeč pno, tim ústa
pretěkaji; e ~illo mužnostu Mann ven ~en srnatý
muž; ~ haben mítí odvahu, býti srnatný n
zmužily; sich ein ~auffen, sich das ~ nehmenn do-
datati si odvaleny n srnatostoti; das ~ entjatm
ibm o f siet ihm in die Meien odvaha n srnatostat
ho opustila, pozbyl myslí; er hat das ~ anf
dem rechten ſleſte má srdeč na pravem mistě;
3-m ~aßen odvaleny n srnatosti dodávati
komu; d) Brüff. J. an fein ~ drüßen (pri)tisknouti
n (pri)vinouti koho k srdeči n k hádrum n na
praš; e) (Verien) alle ~en flogen ihr entgegen všecka
srdeč letéla jí vstric; (tyraz nžnostu) mein ~! lic-
be! ~m mé srlečko, můj miláčku, má ná dráhu
dušinko (v Hechden); f) (Junereš, Junenenge) im
~en j-s Reiches v srdeč (n uprostřed) jeho ríše;
in das ~ des Landes eindringen vniaknouti do
středu země; 9 ins ~ des ~ens do středu
srdeč; hra v kaželky: ~ sieben poraziti prostřední
kuželky; bot: a) e~a Baumes běl; 9 stěni,
strzen, srdeč, srdečko (stromu); b) flammendes
(o bängendes) ~ = Teppeflügel b); g) (Oerfemung)
goldenes ~ (als Zndum) zlaté srdeč srdečko;
20. = Herzmühel. 2. O hod. = Zschlagwerk; soustr.
pouzdro (soustruhu).

Herz..., herz! ("...") ~abhörtend a za-
tvuzjici; ~action f činnost srdečová; ~ader f
an: a) srdečnice, žíla srdeční; b) = Kranz-
ader; ~allerliebß f a nejmilejsi, roztemilny;
meut ~allerliebster f můj znejmilejsi; ~ana-
něš m bot. = Gehbarzbaum; ~ancurysma n
vyduł srdečová; ~ausdrehend a 1k. srdeč
sřeči n roztahující; ~beben n path chvěni
srdeč; ~heklemmung f sevreni n tiseň srdeč;
~beschreibung f popis srdeč, kardiologie[; ~
~beschwerde f tiseň srdeč; ~bethörend a
srdeč náměci; ~betrübt a hluboce zarmou-
cený; ~beutel m an. (pericardium) osrdeč;
~beutelentzündung f zánét osrdeč; ~beutel-
wasser n voda v osrdei; ~beutelwasser-
jadigt f vodnatelnost osrdeč; ~bewegend a
srdečem hýbající, srdečjemný, (do)jimavý;
~bewegung f fysiol. pohyb srdeč; ~bindsclf n
pav tuhe, sevřené vážání n ouvazek; ~bin-
feri n prov. 1 = ~blatt 4.; ~blatt n: 1. bot:
a) srdeční n střední liste(cc)em, nejmladší
zakraslý listek; n. am listék semenný, dełoha;
~blätter (e) Meßteperis srdečko zelne hlávky;
b) = Einblatt 1. a) (v Ein...); 2. Thra in karty) list
cervených, karta cérvené barvy, f červená;

3. an. † = Zwerchell; 4. fig., f miláček, mazá-
nek, mazlíček; ~blättchen n: a) = ~blatt 1. a)
a 4.; b) = Teppeflügel b); ~blätt(c)rig a bot.
srdečitolistý; ~blümchen n bot. = ~Anger-
blümchen; b) = Verreisb; c) = Einblatt 1. a)
(v Ein...); ~blume f bot. Capraria kozara;
~blümfein n bot. = ~blümchen; ~blut n krev
srdeč; fig. mein ~blut méchte ich für ihn geben
e spfernt svou krev bych zaň dal n vyce-
dil; ~brechend a srdečervouc; ++ srde-
lonný (v ~erreisend); ~bruch m path: a) (cardio-
rhexis) (roz tržení srdeč; b) (cardiocele) kýla
srdeč; ~bruder m = Bunder Hee (v Bruder 3.);
~bube m srdečový spodek (v kartich); ~ curve f
math. = ~linie; ~dame f srdečová dáma
(v kartich); ~dämpfung f ztemnění nad srdečm;
~Drüßen n sevření n týsnění srdeč; fig., f er
ſürt nicht am ~drüßen nic nesmlčí, co má na
srdeči; ~durchbohrend a, ~durchschneidend a
srdeč pronikající, srdečervoucí, srdečeryv(n)ý;
~cinig a ~ srdečm sloučený, (velmi) dü-
věrný; ~cimiger m jediné milovaný, jedni-
áček; ~engelcin a andel (mého ata.) srdeč;
~entjündung f path. zánět srdeč; ~entjün-
dungsficber n path. horečka píi zánětu srdeč;
~erbjc f bot. Cardiospernum srdečovnice; ~cr-
frenend a, ~erfreulich a těsící srdeč, srdeč-
ěsný; ~crgreisend a srdečjemný, dojemný;
(doj)jimavý; ~erhebend a srdeč povznášející;
~erquicend a srdeč obecnující n osvěži-
jící; ~erfüttlerend a = ~erreifen; ~erwei-
chung f path. změknutí srdeč, kardiomalakief;
~erweiterung f: 1. fysiol. rozšiřování srdeč;
2. path. rozšíření srdeč (cardiatica) ~; feschm
= ~franheit; ~ſell n an. = ~bentel; ~ſchutg-
keit f = ~bentelwasser; ~fieber n path. horečka
srdeční; ~ſinger m ~ prstenník; ~ſleifch f
svalstvo srdeční; ~ſlossig a 20. srdečoploutvý,
s ploutvemi srdečitými; ~flüelig a 20. srdeč-
kridlý, s křídly srdečitými; ~form f (tvar)
srdeč; ~ſörnig a srdečtý; verhebt ~jermig
obrácené srdečitý; ~freude f bot. = Verreisb;
~frucht f bot. Semecarpus anacardium divoplod
dlouholistý; ~ganglien pl. uzliny srdečové;
~geslecht n pleteň srdečová; ~geliebte(r) m,
~geliebend f miláček, f milenka; ~gerüchf (f)
fyſiol žumot srdeč, selest; ~geschwulſt f otok
srdeč; ~gespann n: a) path. = ~ipann; b) path.
~gespannfrant n Lconicus cardiaca srdeč-
nik obecný; ~gesperr n path. = ~ipann; ~ge-
ſpiel n milenka; ~gewächs n srdeční polyp;
~gewinnend a srdeč milající, srdečjemný;
~gryč n bot. = Adergraß; ~grabe f jamka
srdečná (scrobiculum cordis); ~hälſte f polo-
vina srdeč; ~haut f srdečnice. srdeční blána;
äußere ~baut = ~bentel; ~höſte f dutina srdečná
(o Kammer); ~hoh n bot (duramen) dřevo od
jádra, jádro; ~horn n 20. Conus marmoreus ho-
molice mramorovaná; ~hypertrophia f path.
ztučnění n zbytnění srdeč; ~igel m 20. Spatan-
gus ježovka srdečovitá; ~innig: a) a srdečný,
duverný; b) adv. srdečně, düverně, ~ Jeju-
andacht f pobožnost srdeč Ježišova; ~fam-
mer f komora srdečná; ~kirsche f bot. srd-
covka. srdečnice. srdečatka; ~kirchenbaum m
bot. Cerasus Juliana třešné srdečovka, srdečatka;
Cerasus duracina třešné chrupavka; ~klappe f

Herz...]

— 1265 —

Herzen...

chlopeň srdeční; -klappentziündung f. path. zánět chlopní srdečních; -klee m. bot. = Bruchampfer; -klopfen n. tlukot n. bušení srdee; -knorpel m. = Brustknorpel; -fohl n. = Wirfingfahl; -könig m. děrvený král (v kartách); -kränfeud a příkorný, krutý, pokořující; -krankheit f. choroba a nemoc n. vada srdeční; -kraut n. bot.: a) = Erdichte; b) = Blättertraut; c) -geipann b); -lähmung f. ochrnuti srdee; -laub n. srdennik, list srdečitý; -läppchen npl., -lappen mpl. an. laloky n. lauläcky srdeční (v obr.); -schre f. nauka o srdeči, kardiologie†; -leidn path. bolest v srdeči, nemoc srdeční; -lieb a milý, drahý, milený; -liebchen n., -liebische(r) m., -liebste f. = Herzen; -linie f. math. čára srdečitá; -los a: a) zo. bez srdee; b) bez srdee, bez citu, bezsrdeční; -leser Menich zatvrzele, necita; -losigkeit f: a) stav bez srdee. akardie†; b) necitelnost, zatvrzelost; c) zhabělost, nemužnost, sketovstvi; -mangel m = -losigkeit; -Mariävercin m. bratrstvo n. jednota srdee Mariina; -miesmuschel f. io slávka srdcovitá; -muschel f. 20. Cardium srdcovka; -muschelstein m. zkamenělina srdcovková, zkamenělá srdcovka; -muskelektziündung f. path. zánět srdečních svalů; -muskeln mpl. an. svaly srdeční; -nagel m in der Mitte des Wagebattens svorník, svoreň, srdeň; -nagend a srdee hlodající n. užírající, srdekrušný, srdecy v(n)ý; -nerv m. an. srdeční čiv n. nerv; -nervengescheit n. an tkanivo nervů srdečních; -ohr n. ouško srdcové; -paralyse f. ochrnuti srdee; -pirsch(c) f. m. srdcová broskev; -pirschbanm m. srdcová broskvoň; -pochen n = -pfeien; -püntklein n. mazánek, mazlíček; -rad n. ob srdečník, srdcové kolo, vačka; -rührend a = -bewegend; -same m. bot.: a) brafitianijcher -same Cardiospermum srdcovnice; b) Erica halicacabz bano mochynovité; -schibe f. O = -rad; -schlächtig a zvörol. zehváceny; -schlächtigkeit f. zehvácenost; -schlag m: 1. biti, tepání, tlukot, tep(ot), bušení srdee; bis zu m-m lebten -schlage pokud mi srdee v těle bude bušiti, až do posledního vdztechu; b) path. ochrna n. -uti srdee. srdeční mrtvieč; -schlächig a zvörol. = -schlächti; -schraube f. math. střední sroub; -schwiele f. mozol srdcový; -sente f. plav. vazně vystřední; -spann path. (cardialgia) bolesti žaludkové; -spinne f. zo. gittige -spinne Latrodectus sive Theridium tredemguttatum zápředník malmignatta; -spitzc hrot(ek) srdee; -sprojse f. bot. hlavní n. srdeční pupen, hlavní osa, stvolek srdeční; -starkend a srdee sílíči; -starkung f: a) posila srdee; b) útécha, po-; -stěle f. místo srdee; -stillstand m. zástava srdee: -stot m: a) an. tlukot, tepot srdee; b) fig. dobiti, dorazení; -liick n. e-s Düsselteines mlyn. srdečník*, srdee mlynského kamene; -ton m. fysiol. ozva srdečná; -kroft m. bot. = Herzenstrost b); -tute f. zo. = -hors; -versetzung f. ztučňení srdee; -vergrößerung f. path. zvětsení srdee; -boll a srdečný (v herzliid); -vorkammer f. přední komora srdeční; -walze f. stěv., dei dřenový drouh, válek; -wasser n: a) an. = -beutelwasser; b) rak. daß -wasser läuft 3-m žáha.

pálí koho (= er hat Sodbrennen); c) lek. srdee sílíči voda; d) zvörol. = Fäule; -weh n: a) bolest srdee; b) zdviňá se žaludku (k vrhnuti); c) fig. hryzení n. výčitky svědomí; d) rak. žáha (= Sodbrennen); -wunde f: a) rána v srdeči n. (zasazená) do srdee; b) fig. rána n. bol v srdeči; -wurm m: a) zo., hou senka motýl Noctua brassicae můra zelená; b) srdnice, škrkavka; c) fig. hryzení n. výčitky n. červ svědomí; -wurz f. bot.: a) Fumaria bulbosa dymnivka prstnáta; b) = (Wütheil; c) = Nienenmörder; -wurzel f. bot. kořen srdeční n. kolový (= Pfahtwurzel); -jerreiſend a n. -jerschneiden a fig. srdeervouei, + srdeelomný; der Anblicb war -jerreiſend pohled rozdíral srdee; fein Weinen iſt -jerreiſend pláč jeho je žalostný n usedavy.

Herzchen (L) n. E₂ (dim. od Herz srdečko, srdečko; mein -! (mé) srdečko! (māj) dráhoušku!)

Herzegorje (L-L') m. E₁₁ = Herzegowinaer.

Herzegowina (L-L') n. L-L') npr. f. nesk.. die = Herzegovina.

Herzegowina-cr (L-L') m. E₆, -in f. E₁₉ Hercegovce, f.-ka.

herzegowina-er (L-L') a. nesk'. hercegovsky.

herzegowin(a)ijch (L-L(-)) herzegowijisch (L-L') a D, 3 hercegovský.

Herze-leid (L-L') n. E₃ bez pl. zkormoucení srdee, hoře, litosf. žal, bol, zármutek; 3-m ein - anthum způsobiti komu žal n. hoře; sie hat viel - ansfehent müßen vytrpěla mnhoje útrap.

Herzelein (L-L') n. E₇ (dim. od Herz) = Herzchen.

herzen (L) n. a C₁₄. 1. L. - tisknouti n. vinouti koho k srdeči n. an srdee, s. om. hladiti, laskati, hýčkati koho, mazati n. se mazliti s 15m. 2. † = beherzen I. 1.; (už jesté part. p.) gegerzt (ve stol.; hartgeherzt = hartherzig. 3. = annunct 2. =

Herzen... (L...): -bündigcr m., -fesſler m., -zähmer m. krotitel srdeči; -könig(in) f. m. srdcový (n. červený) král, f. srdcová dama (srv. tež Herz..., Herzenš...).

Herzen..., herzens... (L...): -angelegenheit f. věc n. záležitost srdee; -angt f., -bängigkeit f: a) path. svírání srdee; b) fig. úzkost n. těise srdee; -beichte f. upřímka zpověd; -beflemmung f. -angt; -bruder m. roztmilný n. přemilý bratřeček; -dieb m. krádee n. lupíč srdee n. srdeči; -ergießung f. výlež srdee, -vejeveni n. odkryti srdee; -freude f: a) upřímná n. srdečná radost; b) bot. = Berreitd; -freund(in) f. m. důvěrný přítel, f. důvěrná přítelkyně; -froh a ze srdee spokojen n. vesel; -frömmigkeit f. nábožnost ze srdee n. opravdová; -fülle f. nápln srdee; -gebet n. modlitba (ze) srdee; -grund m. hloubka) srdee; auš tieſtjen -armute z hloubi srdee; -gut a od (n. ze) srdee dobreý; -güte f. dobrota od srdee; -härtigkeit f. zatvrzelost srdee; -herzchen n. srdee mého srdee (v Herzchen); -irrung f. poblouzení srdee; -junge m. drahý hoch; -feri f. m. er iſt ein leid je to dobrý chlap n. dobrák; -künge mpl. zvuky srdee; -königin f. královna srdee, milenka; sie iſt i-e -kéinig ona jest královnou jeho

Neměckočeský slovník. I. Deutschbemtsches Wörterbuch.

159

herzhaft

— 1266 —

Hetmanschaft

srdee; -kraut n. bot. = Vörreisch; -kummer m zármutek n. hoře srdee; -kundiger m zuatel srdeči; -luft s srdečná n. veliká radost; nad luft do sytosti, do vůle; -mann m, -männchen n roztomilý mužičk; -meinung f opravdově n. upřímně mínení; ich habe ihm m-méinung gejaagt rekl jsem mu přímo své mínení; rekl jsem mu přímo, co míním; -notb) f nejvyšší bída n. tisěn; -qual f veliká muka, veliké trápění; -spráce f re srdee; -tantchen n: bestes -tantchen! roztomilá tetinko! -trost m: a) fotěcha n. ú- srdee: b) bot. Mentha silvestris máta lesní; -weh n = -fummer; -weide f pastra n. rozkos srdee; -willing a ochotne, ze srdee; -wunsh m přání (ze) srdee, srdečně přání; daš išt mein -wunjí toho si přeji z plna srdee; nach -wunnd do sytosti (sry. nad) -luft; -jerknirschung f wun, skrto (měsení srdee (tež Herz), Herzen...)

herzhaft (↓-) I. a D₂,₁₃ 1. srdnatý, zmužilý, odvážný; -er Mann zmužilec, odvážlivec. 2. rozhodně, rádně, jak se patří; -aufreten: a) er kann wegen des franken Fußes nicht - auftreten nemůže bolesti rádně na (nohu) šlápnouti; b) fig. - aufreten srdnatě n. zmužile si počínati; er gab ihm e-n -en Schlag mocně ho uderil. 3. prov. = herzärtend; (o chut) = fauer. — II. s Herzhaftigkeitsfekts f E₁₈, 1. srdnatost, odvaha, udatnost, zmužilost. 2. rozhodnost, síla.

herzhaftlich (↓-...) a D₂,₁₃ = herzhaft.

herzig (↓-) a D₂,₁₃: 1. = herzlich 1. 2. roz(to)-milý; liebes -co kind roz(to)-milé dítě. 3. (to) stromech) mající jádřo. 4. ve slož. hart - zatvrzelý, tvrdého srdee.

herzlich (↓-) I. a D₂,₁₃ 1. srdečný, upřímný; adv. (↓- tež -en) srdečne, upřímně; ich lädte - darüber zasmál jsem se tomu srdečně n ze srdee. 2. laskavý, milující. 3. pako adv. (tnači vysoky stupeň) - gern od srdee räd, milerád, z toho srdee; daš išt mir - teid jest mi to srdečně lito; das išt mir - lieb jsem tomu srdečně räd, teším se tomu upřímně; sie išt - häslid) jest hrozně osklivá; es išt mir - sauer geworden stálö mne to (tuze) mnoho práce; das išt - schlecht jest to velice špatné. — II. s Herzlichkeit f E₁₈ srdečnost, upřímnost.

Herzog (↓, ↓↓) m D₁₁, E₃, -in f E₁₉ 1. vévoda, f -kyně. 2. zo. = a) = (Heßherzog b); b) -, -in Holocanthus diacanthus pomec pruhovaný. 3. -in f lehátko (s operáladý, postel s nebesy, lůžky se sloupky a záslonami.

4. O -in (druh) brídlice v tabulich.

herzogisch skoro † (↓-...) a D₂,₁₃ vévodský (obvyk herzeglich); die H-en mpl. ₩ = die Herzogliche.

herzoglich (↓- ↓↓) a D₂,₁₃ vévodský; die H-en (stoupenci) vévodstí.

Herzogs... (↓- ↓↓...) -geſchmeiß n sběř vévodská; -hut m klobouk vévodský; -kirsche f vojodka; -frone f koruna vévodská; -land n = Herzegewina; -mantel m plášť vévodský; -pulver n druhdy těkár, prášek ze šestnácti dilů cuku a jednoho dilu skorice; -fohn m syn vévodský, ₩ vojvode; -titel m titul n název vévodský n vévody; -vokl n = -geschmeiß.

Herzogthum (↓- ↓↓-) n D₂₅ vévodství; - Zdeſien vévodství Slezské.

her zu (↓-) adv. a her-zu..., Her-zu... (↓-...) = herbei, heran, herbei... a heran...

Heſiod (↓- ↓, ↓↓) E₂₅, Heſiodus (↓-...) E₁, npr. m d. st. v., id. (básník ſe chky).

heſiodisch (↓-...) a D₂,₄ hesiodovský.

Heſpe (↓-) f E₂₂ = ſaſpe.

Heſper (↓-) [řec.] npr. m E₁₅ myth. id., poet. = Abendstern.

Heſperiden (↓-...) npr. fpl. myth Hesperidky (de r. Antlantovy).

Heſperiden... (↓-...) -baum m bot. Muravya a tlustoslupka; -garten m zahrada Hesperidek.

Heſperi-cy (↓-...) npr. n E₂₅ zem. Hesperie (zem. západní) Španělsko.

Heſperis (↓-...) [řec.] f bot. večernice.

Heſperus (↓-) npr. m neskl. = Heſper.

Heſſe (↓-) I. m E₁₁, Heſſin f E₁₉ Hess, f -ka; f blinder - slepoun, blikoun. — II. f E₂₂ prov. 1. = Heße 1. 2. ſečn. spodní část zadní čtvrti (v Haffe).

Heſſeling (↓-...) m E₁₃ zo. = Œbel 2.

heſsen (↓-) vₐ C₁₄ = höſſen.

Heſsen (↓-) npr. n E₂₅ zem. Hessensko, Hessy.

Heſsen... (↓-...) I. (v předč.: přízyuk na násł. slož) -Darmtadt 2c. — II. (↓-...) -ſliege f 20. = Weizenverw. iſter.

heſſ'ch (Hesse, něm. mathematisch) a D₂,₂₃, zejm. -Tterminanten Hessovy determinanty.

heſſisch (↓-) a D₂,₁₃ hesský.

Heſſit (↓-) m E₃ min. hessit, zemnik nedelivý.

Heſſonit (↓-...) m E₃ min. id.

Heſſe prov. J (↓-) f E₁₂ zo. = Cſler.

Heſter-borke (↓-...) f E₁₂ kož. kůra mladých dubů.

Heſlia ₩ (↓-...) npr. f neskl. = Heſta.

Heſt (↓) n neskl.. Heſt ? (čti aj) id., rovno Zuyderského Jezera.

Heſtäre (↓-...) [řec.] f E₂₂ hetéra†, nevěstka, frejířka -řecká.

Heſären... (↓-...) -künſte fpl. úskoky hetér n frejířek.

Heſärenthum (↓-...) n D₃ hetérství.

Heſarie (↓-...) [řec.] f E₂: heterie], družstvo, spolek (bejovný).

Heſärimus (↓-...) [řec.] m D₁₅ mnohозenství, heterismus†), polygamie†.

Heſero... (↓-...) = anders... = fremd...

heterodory (↓-...) [řec.] a D₂,₁ jinověrný.

heterogen (↓-...) [řec.] a D₂,₁₃ heterogenni†, nesteŕnorodý, různó, cizo-, jino-.

heteromorph (↓-...) [řec.] a D₂,₁₃ jinootvarný.

Heteromorphic (↓-...) f E₁₂ Heteromorphismus (↓-...) [řec.] m růžnotvárnost.

Heteromorphit (↓-...) [řec.] m heteromorfit, pluosit (E₂₇).

Heteronomie (↓-...) [řec.] f E₂₂ cizožákonnost, jino-.

heteroplaſtisch (↓-...) [řec.] a D₂,₁₃ jinotvarný, různó.

Heſman (↓-) [rus.] m E₂₅ hetman.

Heſmanſchaft (↓-) f E₁₈ hetmanství.

heu-bar

— 1268 —

[heut(e)]

baum m hot.: a) gemeiner ~schreckenbaum Hyume-
naeva courbaril kurbaril\; b) = Atazie; c) =
umchte Atazie; ~schreckencicade f zo. = ~schrecken-
grille; ~schreckenerfer m kohylkojen, kohylko-
žrout; ~schreckengrille f zo. Cicada kris;
~schreckenkafer m zo. = Zpringläser; ~schrecken-
frebs m 70. Palinurus langusta\; ~schrecken-
frebsartig a langustovitý; ~schreckenfrebsartige
Erustaceen zo. langusty; ~schreckenleher f zo.
= Vielerde; ~schreckenrohrjäger m zo. Lo-
custulla naevia rákosník zelený; ~schrecken-
schwarm m hejno kobylek; ~schrecken-
voget m zo. = Hirtenvogel; ~schreckenwolfe f
mračno kobylek; ~schrecklich a ~ děsný,
děsivý; ~schredliche fremme Frase lioměrnice;
~schuppen m senník (kůlna na seno); ~feil n
pavuzník, utahák, vazák; ~pringer m prov
zo. ~idbrecite; ~stadl m (n) prov j = ~scheuer;
~statt f senník; ~stock m = ~miele; ~toffsel m
prov. j = ~idrede; ~thicher n zo. Colpoda cucul-
lus nálevník senovka; ~ und ~strohhäckel m
vězanaka ze slámá a sena; ~vich n = odě;
~vogel m zo. a) Merops apiaster vlha obecná;
b) Colias hyale žlutásek čicorečkový; ~wage f
senná váhá, váhá na seno; ~wagen m: a) víz
sena n se senem; b) senný víz, víz na seno;
~wucdemaſchine f O obracedlo (na seno);
roztrásadlo; ~wender m: a) obracé n roz-
trázač sena; b) = wendemajbine; ~wice f
kosná louka; ~wurm m zo. (Conchylis rose-
rana) mol révový; ~zeit f = ~erwëctjeit.

heu-bar (~) a D₂,₃ 1. senonosný, seno-
plodný. 2. ~e Wieje kosná louka.

Heuch (~) m E₃,₂ zo. = Heuch.

Heuchel~, heuchel... (~~...) ~bube m lioměrník, pokrytec; ~buſſe f pokrytecké po-
kání; ~chriſt m křeſtan pokrytec; ~frend m přítel lioměrník, přítel pokrytec; neupřímný přítel; ~mann m ~ = Heuchler; ~rede f pokrytecká řeč; ~rene f pokrytecká litost; ~schein m přetvářka, lioměrství; ~thräne f slza pokrytecká.

Heuchler (~) f E₁₈, lioměrnost, po-
krytectvi.

hench(c)liſch (L(2)) a D₂,₃ = henchlerij.

hencheln (L~) C₁₂ I. %n (b) 1. abs. hýti pokrytcem, přetvářovati se; svatouskovati; S-m (tež gegen S. o vor S-m) ~ lichotiti se komu, pokryteky se vtírati komu. 2. skoro † S-m ~ līsati se ke komu, mazliti se s kym. — II. %a = erhencheln 2.; S-m Freundschaft ~ staveći se příleme komu; Frëmmigleit ~ staveći se pobožným, svatouskovati. — III. %r ſich ~ der Zdamerz henchelt ſich zur Welleſt bolest převaruje sě na rozkoš. — IV. %o D~ n E₇ bez pl. pokrytectvi, přetvářka.

Heuchler (~) m E₆, ~in f E₁₉ pokrytec, lioměrník.

hendhleriſch (~) a D₂,₃ pokrytecký, pře-
tvářivý, lioměrný; adv. pokrytecky, liom-
ěrně.

henen (~) I. %n (b) seno dělati n sklizeti. — II. %o D~ n E₇ bez pl. = Heumachen.

Heuer (~) A. m, ~in f E₁₀ hosp. sekáč n
sklizeć (f-ka) sena. — B. I. m prov. s lodice
nájemná. — II. f prov. s 1. nájem(né); zu ~ wohnen
bydliti v nájmu; Prv. Kauf bricht ~ koupé

ruší nájem. 2. najimání, pachtování\; plav-
a) mzda lodnická, nájemné z člunu; b) na-
jímání lodníků na cestu. — C. h-adv. letos.
prov t·s sm. = jet.

Heuer~... (~~...) ~afer m nájemné n spachtované pole; ~bezug m plav. = ~geld a); ~feld n = ~afer; ~geld n plav.: a) ~geld der Matresen mzdza lodníkům; b) = Heuer B. II. 2. plav. b); ~jahr n rok nájmu n pachtu; ~eute pl. nájemníci, pachtýři\; ~lohn m hosp. senosečné, mzdza sklizečům n sekáčům sena; ~mann m nájemník, pachtýř; ~wein m letošní n nové víno; ~wcrf n statek v nájmu; ~wesen n = Mitiewirtsgašt.

Heuerling (~) m E₇: 1. [Heuer B. II.] a) nájemník; b) prov. nádenník. 2. [Heuer c)] letošní ryba n jehně n vinná odnož ád.

hernern (~) I. I. %o C₁₂ najimati p najmouti, (s)paſchovati. 2. ~ = heiraten. — II. %o D~ n E₇ = Heuer B. II. 2.

Heuclt prov. J (~) m neskl. bez pl. = Hennerngeizt.

Heuſ~... (~...) ~aſſe m 70. Mycetes vřeštan,
vřeſtoun; ~bruder m vřeštiſlo; ~huber m f
= Heuter 2; ~kreſſel m vlk, bréadlo, vržak;
~meier m f = Heuter 2; ~meierei f vře-
ſtěni, skučení; ~michel m vřeſtoun, vřeſtil,
skučil; ~topſ m = ~kreſſel.

Heulandit (~) m E₃ min. id., stilbit†,
puchavec połohranolový.

heneul (~) I. I. % (b) C₁₂: 1. výti; (o ádech) řváti, vřešti, brečeti; ~ wie e čel houkatí; der Ibu heult výr huhlá; der Kauz heult kulich kučiá, kujik kujiká n kuvýká. 2. (o větru) skučeti, úpěti; er heult vor Wutn' řve vztekem; Prv. mit den Weljen muſs man ~ kdo chce s vlky býti, muſi s nimi výti. 3. f. tež bibl. úpěti. plakati (hlasiť); ~ wie ein Heuternbund (o Zdchleubund e Reggewoſt) řváti jako kráva. — II. %o D~ n E₇ bez pl. vytí, vřískot; bibl. ein ewiges D- und Sähneflapperu věčný pláč a skřípěni zubu.

Heuſler (~) m E₆, ~in f E₁₉ vřeſtoun,
vřeſtil. skučil, f -ka. 2. † vzdychal (přezdívka
zpatěćníkům) (opak Wübler). 3. zo. = Heuſaffe.

Heuſerei (~) f E₁₈ řvání.

heund (~) prov. j adv. dnes večer.

Heune (~) f E₂₁ = Hühne.

Heurat(h) n. ~ = Heirat(h).

Heurig (~): I. a D₂,₃ (opak ſürrn(c)) letošní; ~er
Wein = Heuerwein. — II. H-cr m (rakl.) 1. =
Heuerwein. 2. f das ist der höchste H-c: a) to je
znamenitý chlapik; b) to jest znamenitý
povedený žert.

Heuriſtik (~) [řec.] f E₁₈ heuristika\;
nalezatelství.

heuriſtisch (~) [řec.] a D₂,₃ heuristický,
nalezatelský.

heut(c) (L(2)) I. adv. dnes(ka); ſiř ~ pro
dnes, pro dnešek; ~ Abend dnes (u) večer,
dnes-ního večera; ~ den ganzen Tag po celý
dnešek, dnes (po) celý den; ~ iiber adt Tage,
von ~ in acht Tagen obeh. acht Tage nach ~ ode
dneška za týden; von ~ an ode dneška;
von ~ bis morgen ode dneška do zítřka;
~ vor adt Tagen dnes (jest tomu) týden (col),
dnes před týdnem; bis ~ do dneška;
~ wo... dnes, kdy...; fig. er ist nicht von ~

heuter]

— 1230 —

Herenthum

(vou geſteru) (on) není dnešní (n. včerejší),
není v temeno uražen, er hat das Heuter
erſt seit ~ teprge dnes dostal horečku; ~ zu
Tage, ~zutage adv..) a) dnes, dnešního dne;
b) nyní, za našeho času, v nejnovější dobe;
Prv. ~ im Gut, mergen im Zdunus bohatství
jest nestálé; ~ roth, morgen téd jsmě tu dnes,
a zitra kdes; was du ~ thun fannt, spare nicht
auf mergen co můžeš vykonati dnes, neod-
kladej nazejtrí. — II. das D.-n neškl. dnešek,
nynější n. prítomná doba.

heuter (L) a D₂,₃ (Lessing) = heiter.

heutig (L~): I. a D₂,₃ 1. dnešní; den ganzen
~en Tag dnes po celý den; zinjen vom ~en Tage
ab üroky ode dneška; am ~en Tage dnes,
dnešního dne. 2. (gegenwartig) nynější: das ~
Bebenen dnešní n. nynější Čechy; ~en Tages
nyní, v nynější době, za našeho času. —
II. D.-c.₅) n D₂,₃ můj dnešní list; unter H.-em
dnes.

heutztage (—L) adv. za naší doby, za
nasich času.

Hevea (L~) f. E₁₅ bot. id. (= chter Heder-
harzbaum).

hebriftisch (L~) a D₂,₃ = hebriftisch.

Hebrachord (L~) [rec.] n E₃ hnd. id.

Hera-ceder n (m) E₆ gemem. sestisten, krychle,
kostka.

hera-edriſch (L~L) [rec.] a D₂,₃ šestiſté-
nový, krychelný; ~es Zſtem min. soustava
krychelná.

Hćragon (~~) [rec.] n E₁ šestiúhelník.

Heragonal (~~) [rec.] a D₂,₃ šestiúhelný;
~es Šſſtem v Šdrstvalhjem.

Heragonal... (~~) ~... ~) -dodekaeder m v
Linarzoid.

Heragni-a (~~) [rec.] f. E₁₅ bot. šestiženstvo.

Herakis-otka-eder (~~) [rec.] n (m)
E₉ osmačtyřicetisten, demantotvar.

Herafistetra-eder (~~) [rec.] n (m)
E₆ šestkrátčtyřstén, čtyřiadvacitisten čtyř-
stěnový, borotvar, boracitotvar.

Hćameter (~~) [rec.] m E₆
v metrice hexametr↑, šestiměr.

Herameterz... (~~) ~... ~) -macher m básník
šestiměrů.

Herametrist (~~) (~~) [řec.] m E₂₁ (Lessing)
= Herametermacher.

Herandrie (~~) [řec.] f. E₁₈ bot. šesti-
mužstvo.

Herangulär (~~) [řec.] a D₂,₃ šesti-
koutv.

Herapla (~~) [řec.] n E₃ id., bible he-
brejská s řeckým překladem v šesti sloupcích.

Herapodie (~~) [rec.] f. E₂₂ šestistopí.

Heratnliſch (~~) [rec.] a D₂,₃ šestisloupý.

Here (L) f. E₁₂, dim. Herchen, Herlein n
E₃: 1. čarodejnice, -ka, kouzelnice, černo-
kněžka; (nadávka) alte ~ stará čarodejnice; f
DU ſteline ~! ty (malá) čarodejko!; f die armc
ubohá žena, nebožka. 2. hlavní figura ve
hře s kouzelnými kartami. 3. zo.: a) Trochus
magus kotouč kouzelný; b) = ſtegenmelter;
c) = ſchnaſte. 4. = Hāſtde.

heren (L) C₁₄: I v₇₄ (b) čarovati, kouzli,
prováděti čáry n kouzla; ich fannt doch nicht ~
což pak čaruji? p čertem nejsem! wie geſchert:

a) jako čarován; b) u velkém spěchu. —
II. %a = auheren 1. — III. %r (ſid.) = ſie herte
ſich zurecht, man wuſſe nicht wie ona se uſtro-
jila (n. vypravila) v minutce.

Heren..., heren... (~~) ... -artig a (jako:
čarodejný; ~bad n zkouška čarodejnic) vo-
den (e ~ Brand a ~ prebe); ~bann m: a)
zaklináni čarodejníké; b) pouto n. kouzlo
čarodejnic; ~bann m zaklinač děbla z ča-
rodějnic; ~baum m Prunus padus stre-mha-
~berg m hora čarodejnic (v sev. Německu Block-
berg v Haren, v n. Německu Heitberg v Schwärzwalde);
~beſen m: a) kosté čarodejnic(e); b) metlié-
natost; ~brand m pálení čarodejnic; ~brut f
děti čarodejnic; ~buch n kniha čarodejnice;
~butter f měkké a mléčnaté máslo; ~ei n:
a: vejce bez žloutku; b) bot. = Erdhömer;
~element n ~ živě čarodejník; ~fahrt f
jízła čarodejník (povětrím); ~jeſt n slavnost
čarodejnic; ~ſer m ~ čarodejný šprýmař;
~ſinger m = Beleunit; ~formel f formule
zaříkací; ~geschigte f příběh n vypravování
o čarodejkach; ~glaube m víra v čarodej-
nice; ~hammer m (kníža z. r. 1489 Malleus male-
ſicarum) Kladivo čarodejníc; ~karte f (anß tem
~wieſe) čarodejná karta; ~kraut n bot.: a) Cir-
cæca čarovník; gemeinčs ~kraut Circæca lute-
tiana čarovník leskły. cernokvět; b) Artemisia
Judaica pelyněk n pelun židovský; c) Hy-
pericum qua.frangulum třezalka čtyřhranňa;
a) = Bärentappe 2.; e) = Alpenweiden; f) =
Aderſpriemen; ~kreis m kouzelný kruh, čar-
děj(nick)é kolo; ~kuſe k kuchyn čarodejník
n čarodejná; ~kunſt f: umění čarodejné,
čarodejnictví, kouzelnictví; b) čarování,
kouzla, čáry, čarodejnické n kouzelné kousky;
~männchen n bot. = Alraun 2. a); ~mchſ! n
= Bärlappſamen; ~meißer m: a) čarodej(ník),
kouzelník; b) zo. = Here 3. a); ~misch f: a) bot.
praſeč, hadi mlčí; b) vyměšování mléka
n novoroězenat; ~naſht f žebírkový stěh;
~nire f ~ čarodejná vodní žínka, rusalka;
~pilz m bot. Boletus luridus hřb kovář, kovář;
~probe f zkouška čarodejnic (zen z čarodejstvi
obšťováních) v ~bad; ~proccſis m proces s čar-
dějnicí n -emi; ~putver n = Bärlappſamen;
~ring m kruh na pastviſtich, na němž ne-
roste tráva; ~ritt m = ~fahrt; ~sabbath m
rej čarodejníc; ~schnecke z. = Here 3. a);
~ſchuſs m path. (lumbago) ústřel bederný, p
houser; ~schwamm m bot. = ~pilz; ~schwarz-
kuſtſ f = Hererei 1.; ~geſen m čarodejné ři-
kání, čarodejná formule; ~spiel n druh hry
v karty; ~spruch m = ~geſen; ~ſteige mpl.
lov. zaječí dráha v oblií; ~ſtich m = ~naſht;
~strang m bot. Clematis plaménka; ~tanž m:
a) tanec n rej čarodejnic; b) = ~riuq; ~tanz-
pfatž m rejiſtiště čarodejnic; ~werk n čáry,
kouzla (= Hererei); ~weſen n čarodejstvi,
kouzelnictví; ~widerruf m bot. = Goldhaar 2. b);
~jirſel m = ~reis; ~junkt f sbor n cech
čarodejnic.

herenhaft (~~) a D₂,₃ = herenartig.

Herenheit (~~) ... Herenthait (~~) f E₁₈
1. bez pl. čarodejnictví, kouzelnictví (caro-
dějnic). 2. s pl. čarodejnictvo, čarodejnice.

Herenthum (L~) n D₅ bez pl. = Herentie.

Heyer

— 1270 —

hier-an

Heyer (²⁻) m E₆. Hcricrigh (²⁻²) m E₃
= Herrenmesser.

Hcerei (²⁻²) f E₁₈. 1. čarodějství, kouzel-
nictví, čary, kouzla; das muš mit ~ zugehen
v tom jsou jistě čay. 2. čarování, čary.

Hege (²⁻²c. v Heide ²c.

Hfz(3), abbr. za Halbiranzband, polofrancouzská
vazba.

Hg. chem. abbr. za Hydrargyrium (= Lued-
hydr.)

hi (²⁻) int. ~! ~! hv. hy!

Hialurgie (⁻⁻²) [frec.] f E₁₈ skl. sklářství,
sklářske umění.

Hläne (⁻²) c. v Hläne.

Hiatus (⁻²) [lt.] m neskl. cism. biat¹, průzev.

Hiberni-en (⁻²⁻) [lt.] npr. n E₂₅ Hibernie,
Irsko (= Arland).

Hibernier (⁻²⁻²) m E₆. ~in f E₁₉ Ir(čan)
f -ka (= Arlander).

hiberniš (⁻²⁻²) a D₂, irský (= irijd).

Hibiscus (⁻²⁻²) [lt.] m neskl. = Cibisch 2.

hibrid... c. (⁻²⁻²) v hybrid...

Dichaderei p (²⁻²⁻²) f E₁₅ žaloby, stěsky.

Hidorn (⁻²⁻²) [langl.] m E₂₅ bot. Juglans alba
a Carva olivaciformis oresták bíł, hnečkory;

Hidorn (²⁻²⁻²) ~hol; n dřevo hickory-
ov; ~nušs f/orech hickoryov; ~nušsbaum
bot. = Hidern.

Hidalgo (⁻²⁻)[Span.] m E₂₅ id., šlechtic (špa-
nělský).

Hidalgothum (⁻²⁻) n D₅ bez pl. hidal-
govství.

hiddi geigei! (⁻²⁻⁻) int. (voßník na husy) hudě
hejhej!

hie (²) adv. † a poet. = hier; ~ und da po-
rúznu, zde i onde, sem tam; ~ und děrbin
ledakams.

hie... 〈²⁻²...〉 = hier...

hich (²) impf. od hauen.

Hieb (²⁻) m l. a (zotlaa) rána, udeření, úder,
úlož, sek, tětí, ruł(nuti); (mit der Wurte o Wurthe)
šlelnuti, mrsknutí; (zreč) ~ beheimen dostatí
bití a výprask; F es hat ~ gejeßt rány pršely
na všecky strany; S-m e-n ~ geven uhoditi
n a udeřiti koho; semr. cerm. den ~ jěšten bitě
sávli; fig. narážka. jízlivá poznámka, sek-
nuti, tetí (koho); J-m e-n ~ verjejen tití a sek-
nouti koho; zatítí žílu koun, usaditi, zpra-
zítí koho; das ist ein ~ anf mich to jest na-
rázka na mne; h (zasazená) rána; (zarejo)
jízva, šrám†; er bat e-n ~ im Gejebte má ránu
v obličejí. 2. a er bat e-n ~: on je trknutý
v tuknutý n pytlem prastěň; h pros. j má
zkušenost n zběhlost n zručnost: c) v ~ 5.
3. p (zotlad, Drunt) einen ~ nehmén vypítí dousek.
4. houp dec preveite ~ druhá séc. 5. fig. f (Ranido)
e-n ~ haben mití špieku, bytí poznápiłý.

6. lec.: a) = Han 2.; b) právo káceti drví.
Hieb..., hieb... (²⁻²...) sechten u šerm šavli.
šermování sekné: ~cěi a nezraniteľný;
~jšnarcr f šrám u jízva (sehnou zbraní);
~wasse f seńa zbran; ~weije adv. sečno;
~wunde f rána (zasazená) ostrým nástrojem,
rána seńa

hiehe (²⁻) (1., 3. os. conj. impf.) od hauen.

hie-bei 〈²⁻²) adv. ~ hierbi.

Hieber (²⁻) m E₆ = Hiebwaffe; zegm. = Han-
degen a).

hiebig (²⁻) a D₂₃ = hanbar.

hie-dannen 〈²⁻²) adv. (schen) odsud.

hie-durch (²⁻²) adv. = hiedurch.

Hief (²⁻) m E₃ lov. zatroubení (lovecké);
zwei ~ thun dvakrát zatroubiti.

Hief... (²⁻²...) ~horn n lovecký roh, lovecká
trubka; in das ~ hern stejen zatroubiti na lo-
veckou trubku; ~koß m = Hief.

Hiefe (²⁻) f E₂₂ bot = Hagebutte.

Hiefel (²⁻) m E₆ kül (při sušení rašliny okolo
kolá).

hieſeln (²⁻) n/a C₁₂ rak. sušiti rašelinu okolo
kolu.

hieſür, hiegegen, hieher, hichin adv. 〈
= hieiriir ²c.

Hiefe (²⁻) f E₂₂ hor. zrna rudy roztroušená
ve skále.

Hiel (²⁻) m E₃ plav. ~ des Maſteſ pata stěžné.
hieſen (²⁻²) (h) C₁₂ plav. byti zádičitný.

Hieling, Hielung (²⁻²) f E₁₈ = Hiel.

hieſt (²⁻) 1., 3. prates. sg. impf. od baten.

hiemit adv. 〈 = damit I.

hie-nach 〈²⁻²) adv. = hienad.

hie-nieden (²⁻²) adv. zde na zemi, na
tomto svět.

hier (²⁻) I. adv. a) zde, tu, tady; ven ~
bis děrbin odtud až tamto); ~ ber sem;
~ durch tudy; ~ hermum tudy kolem; von ~ an
tordud; der Mann ~ tento muž; ~ und da tu
i tam, zde i onde, porůznu; ~ und dort: a) tuto
a tamto, zde a tam; b) ~ und da; ~ auf
Erden = hienieden; ~ zu Lande zde v zemi,
v této zemi, v naší zemi: ~ beigefügt přílo-
žem(0), připojen(0), v příloze, píi tom;
~ jelgend niže, dále; Prau Maranüic = Prau Mar-
quije da paní markýzka sem, paní markýzka
tam (nekonečně poklonkování); na adresach: Herrn V. ~
hier(r)jetbý panu N. zde (loco); iron. (při hloupe-
starot): Zie sind wehl nicht von ~ 2 spadl jste
s nebe?; b) fig. (= an diejer Ţelle c-ē-griades
e-cē-Pudnes): ~ ichleſt die Abbandlung zde se konči
úvaha; ~ ijst nidt zu jcherzen zde n v tomto
případě není radno žertovati; ~ bin ich an-
derer Moimung v této věci jsem jiného mí-
nění; c. časove: (von) ~ an) beginnt ein neuer
Abhängt im Leben tu n odtud počíná se nová
doba života; d) binnen ~ und e-r halben Zunde
od této chvíle za půl hodiny. — II. H. n
neskl. tento svět.

Hier ..., hieŕ... (²⁻²...) ~ümtlich a: ~ümtliche
Reie pripís zdejšího úřadu; ~gegends adv.
rak. v této n ve zdejší krajině; ~gerichtlich a:
~gerichtlicher Rejdej rozhodnutí zdejšího soudu;
~gerichts adv. (gak.) u zdejšího soudu; ~lán-
disch a tuzemský, zdejší; ~lands adv. zde
v zemi, v této zemi; ~ortig a 〈 = ~ländtig;
~orts adv. = ~lands; ~ein n přitomnost
(zdor); ~sitiit a zdejší; adv. na této stran;
~jelbts adv. (právě) zde, tuto; NB. ve stóž. s prp.
v hesla o súbe.

hier-an (²⁻², ²⁻²) adv.: 1. na toto místo; ~ darf
Hieemand gehen sem (n tam) tudy) se nesmi
(chodit). 2. = daran I. 1.; ~ ichleſt füh... k tomu
se poji; ~ tehre ich mich nicht toho nedbám,
po tom mi nic není.

Si-erarch

— 1271 —

Hilfs...

Hi-erarchi (—~) [rec. m E₁₀ hierarchi].

Hi-erarchie (—~) [rec.; f. E₂₂ hierarchie: a) vláda knéžska; b) s. sm. porat v důstojenství kevřinj.

hi-erarchisch (—~) [rec.] a D₂₃ hierarchický.

hieratisch (—~) [rec.] a D₂₃ a. st. v. hieratický; ~c Schrit písmo hieratické n knézské (kursivní v rukopisech sypítskyh).

hierausf (—~) adv. = darauj 1. a 3.

hier-aus (—~) adv. = daraus.

hier(r)bei (—~) adv.: 1. = dabei 1. a 3. 2. (beigefüchtet, entичаен) v příloze, pípojen(o), přiložen(o), při tom.

hierdrin (—~) adv. zde uvnitř, v tomto. hier-durch (—~) adv. tudy, tím (stv. dazdurch 1., 2.)

hier-ein (—~) adv. = darcin 1.

hier-für (—~) adv. = dafür 1. a 2.

hier-gegen (—~) adv. = dagegen I. hie(r)her (—~) adv.: 1. místoš sem; er hat mid ~) geendet posial mne sem; ~! (pojde(t) sem!; biš ~! až sem, až potud. 2. časově bě dotud, až do nynějška, až do těka.

hier-herum (—~) adv. tudy kolem.

hier-her-wärts (—~) adv. (směrem) sem.

hier-hin (—~) adv. sem; ~ und děrthin sem a tam (ant. děrthin).

hierin (—~) adv. v darin 1. a 2.

hier-mit (—~) adv. s tím, tím, tímto (sřv. damit I.).

hie(r)-nach (—~) adv. v danad 1. a 2.

hier-nächst (—~) adv. 1. místoš (tu) blízko, vedle, nedaleko odtud. 2. a) hned po tom; b) mimo toto, kromě tohoto.

hier-neben (—~) adv. v daneben 1. a 2.

hier-nieden (—~) = hierieden.

Hi-eroglYPH<sup>h</sup>hne (—~) f., Hi-eroglYPH<sup>h</sup>n (—~) m E₁₀ hieroglyf, písemný slovní znak (u starých Egyptanů).

Hi-eroglYPH<sup>h</sup>hnen... (—~) ... entziffernung f. rešení hieroglyfů; ~chrift f. písmo hieroglyfické.

hi-eroglYPH<sup>h</sup>hnenhaft (—~) [rec.] a D₂₃ (jako) hieroglyfický, na způsob hieroglyfů.

Hi-eroglYPH<sup>h</sup>nphik (—~) [rec.] f. E₁₅ hieroglyfika, soustava hieroglyfická.

hi-eroglYPH<sup>h</sup>nphisch (—~) [rec.] a D₂₃ hieroglyfický.

Hi-eronymus (—~) [rec.] npr. m E₁ Jerónym, p. Jarolim.

Hi-erophant (—~) [rec.] m E₂₀ hierofant, velekněz eleusinský.

Hi-erosolhna (—~) pln. [rec.] Jerusalém.

hier'rum f (—~) místo hierherum (v darum 1. b).

hier-iiber (—~) adv. v darüber 1., 2. a 3.

hier-um (—~) adv. v darum 1. a 2.

hier-unten (—~) adv. zde dole.

hier-unter (—~) adv. zde dole; ~ ge schiebt die Verlautbarung což se ohlašuje; s. sm. = darunter.

hie(r)von (—~) adv. v davon 1.

hie(r)-wider (—~) adv. v dagegen I.

hie(r)-zu (—~) adv. k tomu (= dazu); was sagt Ihr ~? co tomu řikáte?

hier-zwischen (—~) adv. a) mezi tím; b) mezi to.

Hiesel (dim. od Hies (prov. sj) = Matthijs Matýsek; f: a) matýj, hlupák, blbee, trouba; b) strasidło.

hieſſig (—~) a D₂₃ zdejsí; ~a das ~c (tirdi)be (Zaiv tento n pozemský n časný život).

hieſc (—~) ~c (—~) impf. ind. a conj. od heißen. hieſsen (—~) v. C₁₄ imp. = hiffen.

hie-von (—~) adv. = hiewen.

hie-wegen (—~) adv. = deishvalb.

hiewen (—~) v. C₁₂ = winden.

hieß (—~) int. (volmí na košku) číči!

hieß (—~) m neskl. mae(íček tkocour).

hieze (—~) f. F₂₂ číči, koć(íč)ka.

hie-zu v hierzu.

Dift (—~) m E₃, Dift... = Diefi...).

hihi (—~) int. hihl! (napodobehi smuhat).

Silaro-tragödi-e (—~) [rec.] f. E₂₂ truchlosměsnolura (~ Tragikomédie).

Hildebrand (—~) I. npr. m E₁₅ id. — II. f bot. Verbascum nigrum divizna divolvlnná.

Hildebrandišmus (—~) m E₁₄ id., soustava Rehoře VII.

Hildegard (—~) npr. f E₁₅ Hildegarda.

hilſ (—~) impf. od heijen.

Hilſ..., hilſe... v. 1. sibereita, ~s(f)feritg a hotový n ochotný (ku. pomoci; ~liſchend a = biſleſchend; ~geräthe npl. tes Webels náčiní tkaleovské: tenka s niti osnovovou, kleštičky, nážky, názr, kartáč, hřebínek, jehla, hladitko, zvětsováci skloj; ~leſiter m poskytovatel pomoci; ~s(leiſtung f. poskytování n poskytnutí pomoci; ~los a ubohý: a) zůstavený bez pomoci; b) nepomáhající; c) jemuž není pomoci; ~ſoſigkeit f ubohost, stav bez pomoci; ~rede f ~ = Ausrede 1.; ~reid (—~) k pomoci na pomoc, (hojně) pomáhající: (barntürga) milosrdný; (rečent) spasný; (mnohdo) užitečný; ~m-e ~reidc Hand reidem podatku komu ruku ku pomoci; ~thätig a činně pomáhající, pomocně činný.

Hilſe (—~) f. E₂₂ 1. pomoc; ~leisten e gezwähren poskytnouti komu pomoc, pomáhati p. pomoci komu; ~nt zu ~ femmen přijiti komu na pomoc; ~nětlig haben potřebovati pomoci; (um) ~ ruſen e jſreien volati o pomoc; ~. zu ~ ruſen volati koho na pomoc n ku pomoci. volati ke komu o pomoc: (ju) ~! pomoc! pomozte!; dem (Weſchunije zu ~ femmen paměti přispěti n pomoci: ſid 3. zu ~ nebem vžiti si koho na pomoc; weder ~ nach Math wiffen nevěděti si rady ani pomoci; mit ~ Gottes s pomoci Boží; ibm mujs ~ werden jemu se musi pomoci. 2. mit ~ vielen Geltes mnoho penězi; mit ~ des Vincals pravítkem, podle pravítka; mit ~ der Nacht pod ochranou noci.

3. jad. pobídnuti (koně. 1. † práv. = Crecution).

Hilſe..., hilſe... (—~) ~bitend a, ~liſchend a prosici o pomoc; ~leſtung f. pomoci, poskytnutí pomoci; ~rniſen n m volání o pomoc; ~ruſend a volající o pomoc; ~ſat m O hor. pomocná pumpa; ~ſuchend a hledající pomoci.

hilſtich (—~) a D₂₃ = beſtiftich 1.

Hilſs..., hilſs... (—~) ~action f. pomocná akce, pomáhání; ~adreſſe f. adresa podpůrná;

hilft

— 1272 —

Himnel...

-amt n pomocný úřad; -ämterdirector m, -ämtervorstand m ředitel úřadů pomocných; -arbeiter m pomocník; -armee f voj. pomocné vojsko; -bahn f zatímná dráha; -bau m O hor. pomocne dílo; -beamteneberc m spolek pomocných úředníků; -beamt er pomocný úředník; -bedürftig a porrebující m potřebný pomoci, nuzný; -bedürftigkeit f potřebnost pomoci; -bischof m pomocný biskup; -buch n pomoci, -kuiha; -casse f: a) pomoca n podpůrná pokladna; b) výpomocná n reservní pokladna; -comité n výbor pomocný; -cbene f math. pomocná rovina; -erbietung f nabízení n nabídka pomoci; -factor m typ. = Unterfacter; -function f pomocný úkón; -geld n: a) peníze pomocné, pomoc peněžitá; b) prav. = Executivegebilr; -genossse m = Bureausgesellschaft; -geschrei n křik v pomoc; -gevier n pomocný věnec sachotvý (= Heilneier); -gezimmer n O = Heilzimmer; -gleichung f pomocná rovnice; -haus n útočité; -heer n voj. = armee; -kennlinie f spl. pomocné znalosti; -ketten fpl. zelezn. pomocné retézy; -kunst f pomocné umění; -lehrer m pomocnýčitel; -linie f pomocná čára; -metteur m typ. výpomocný přelamovač; -mittel n (pomocný) prostředek (k čemu); -organe npl. (der Belzei) zřízeni (policejní); -ort m O hor. = Heilzimmerner; -prediger m pomocný kazatel; -questen fpl. pomocne prameny, pomícky; -schadt m O hor. pomocná šachta n jáma; -schlag m pomocný pásek, pěšinka*; -schiffer m O hor. = Mittelstempel; -stempel m O hor.: a) = Heilstempel; b) = Mittelstempel; -stollen m hor. pomocná štola; -strecke f hor. pomocná strída; -thiirslof m O hor., tes. pomocná dvěřej; -trempelet m O = Answechsler; -truppen fpl. pomocné vojsko; - und Schuhverein m 8 spolek pomocný a čranný; -verb n gram. pomocné sloveso; -vercin m pomocný spolek; -vertrag n smlouva o pomoc; -volk n spojený národ; -völker npl. vej. = vorppen; -weise adiv. pomocné, ve způsobě pomoci; -wert n pomocné dílo; -wichtigkeit f = Rechenwichtigkeit; -wissenschaft f pomocná věda; -wort n gram. pomocné slovo; -wörterbuch n pomocný slovník; -wurz f bot. a) = Allemannschränk 1.; b) = Althäua; -jeitwort n gram. = verb; -jollami n pomocný celni úrad.

hilft, hilft (v) 2. a, 3. praes. ind. od heisen.

Bille (v) f E42 1. lov. = Hinde. 2. prov. sýlka.

hitten (v) plav. = bielen.

Hilberts-griff (v, v) m E3 prov. lest. úskok.

Hiliter (v) f E22 bot. = Banernwellweide.

Himalaya (v, v) m E25. Himeia, a -gebirge (v, v, v) n E7 npr. bez pl. nem. Himalaja, pohori Himalajské.

Himalaya... (v, v, v) ceder f bot. Cedrus Deodara cedra himalajský; -gebirge n = Himalaya; -staaten mpl. Himalajské státy.

himalanisch (v, v') a 1, 2, 3 himalajský.

Himbed... (v, v') prov. bot. = Himbeer...

Himber... himber... (v, v') -apfel m chrestác červený; -artig a bot. malinovitý; -artige Pflanzen bot. malinovité, maliny; -aus-

schlag m = beambeutel; -eis n malinove mražené, malinová zmrzlina; -erdbeere f bot. Fragaria virginiana jahodník virginský; -effenz f tresť malinová; -effig m malinovité; -[en]förmig a malinovitý, malintvárný; -[en]gefrorenes n = -eis; -geruch m zápach malinami; -käfer m zo.: a) Byturus fumatus vlnořitník šedy; b) Dasytes stětináč; -meth m medovina malinová; -famt m malinová šťáva; -schnebe f zo. Murex nodus liniska uzlovitá; -felter m rak. = Krächerl; -spath m min. v Manganpath; -staudc f = -strand; -stcher m zo. Anthonomus rubi květopas ostružinový; -strach m bot. Rubus idaeus maliník; -warzenfucht f = Bramboeie (v ane-ichlag); -wasser n malinová voda, malinovka; -wein m malinové víno; -wurm m zo. larva Dasytes.

Himbeere (v, v) f E22 bot. 1. malina. 2. = Himbeerstrauch.

Himbeeren..., himbeeren... (v, v, v) v Himbeer...

himen (v, v) vπ (h) C12 sípati, sípěti.

Himmel (v, v) m E6 1. nebe (sa): a) vom -herab s nebe; bis in den - hineinragen strěmi n čeníti až do nebes, vzpínati se až k nebesům, dotýkati se nebe(s) a hvězď; am weistiden -, am střitdien - na západě n na východě oblohy; unter freiem - (ichlafen (s) pát) pod šírým nebem; wie ein Blitstrahl aus heiterem - jako blesk z čista jasna; v Dudelsach; fig. nem - fallen s nebe spadnouti, neočekávané se zjeviti; 3-m weiß machen, dais der - voller Bausgeigen hängt bulika na nos véseti komu, bulikovati koho; der - hängt ihm (o er mait sich den) - veller Bausgeigen vidí všecko krásné; b) Himmelstreuheit nebe, podnebí, pás; unter griedi-schem - v podnebí řeckém, pom řeckým nebem; e) (sidlo Boha a svatych) in den - femmen přijiti do nebe; Later unjer, der Du bist im - Otče neš, jenž jsi v (na) nebesich; Die Wohlge- schiehe auf Erden wie im - buď vůle Tvá jako v nebi tak i na zemi; fig. 3. in den - erheben vynášeti koho do nebe n na výsost; s. am. (wie) im - seit být i v nebi, být i na vrcholu blaha; fig. aus allen j-n -t gefallen sein být i (úplně) sklamán; rak. er ist wie nebe - gefallen jest trce sklamán; bis in den dritten (e sicbeten) - entziidt sein být i v sedmém nebi; d) Geit: der - bejubuge dich opatruj tě nebe (a Büh); das weiſ der - to sám Büh vi; beim - před živ-vým Bohem, pri sám Büh! - ! nastojte! nebesal! dem - sei Dant budět nebi Bohu díky; der - ist mein Zenge nebe a Büh mi svědkem; geredter -! spravedlivé nebe! spravedlivý Bože!: und wenn - und Helle dagegen wären à kdyby se tomu vzpíralo nebe i peklo; um - so wilen, thunb Žie das nicht pro Boha a probůh, pro lásku Boží neciute toho; e) (klenb) Clement! - und Helle! u všechn řáblů! hrom a peklo!; weiſ der - wie... Büh vi, jak... 2. nebesa (nad posteli); -[na] - nebesa, balda-chýn, - koltry]; (= Verder e-s Wagenes) kryt povozu. 3. a) sol. strop solného lužníku; h) hor. = Hilft 2. 4. lov. tenata n siť na koroptve (= Heilbühnerne).

Himmel..., himmel... (v, v, v') -ab adv. s nebe; -an, -an adv. na nebe, do nebe(s);

Himmelsel

— 1273 —

Himmelsel...

-angſt a, f: úzko až běda: mir wurde anangt, id'babe e-c angan ausgetanen byl jsem v smrtelných úzkostech, prestál jsem smrtelné úzkosti; -anſtrebend a nehe(d)tychtivý; -ath- mend a nebedyšný; -berührend a nebetvěný, nebesažný; -bett a postel n loze s nebesy; -bettanſtellungsgebür f (bei Suten) snațěné, oldavne, ložne: -blau: 1. a blankvtň, azurový, modrojasný; 2 n blankyt, azur, modrojas: -bläuc f blankyt, jasnomodrost; -brand m bot. divizna = Hildebrand II.; -brandblütenthee m rsk. koteni diviznově: -brot n chěb nebeský, mana!; -dankbar a prov. j velice vlčený; -decke f nebesa, baldachň'; -dill m bot. = wilder ſendel; -donnerwetter! int. u sta hromů n dáblů!; -cin adv. do nebe; -eſcment n: um -element Himmel (1. e); -impor adv. vzhůru k nebi; -crz n hor. ruda pronikající na povrch; -faden m babí (n. bapské) léto (v Zemmerfaden); -fahrt f (ir. a) Christi -fabrt Nanebevstoupeni Páné, Boží vſtoupeni; -Clia: -fahrt jízda Elíasova do nebe (na ohnivém voze!); c. Mariä -fabrt nanebevzetí Panny Marie. 2. el. = -fabritſeſt; -fahrtsblume f bot. Polgala vulgaris vítod obecněn; -fahrtsſeſt n, -fahrtsstag m den n svátek Nanebevstoupeni Páné Nanebevzeti Panny Marie; -fahrtsinjef f zem. Ostrov Nanebevstoupeni; -fahrtsf bot. barva nebes, barva blankytná; -ſlug m let k nebesům; -ſroſ a nanejvýš vesely n rád; -ſelb n bot. = wilder ſendel; -gessandt m vyanec nebes; -haut f (bei der stund) nadstropi, obnebi; -hoch: 1. a) a) nebetěný, strmící až k nebesům; b) fig. 3. -hech bitten snažne n úpěnlivě prošiti koho, prošiti koho pro všecko na světě; -hech ergeben vynášeti do nebes n na výsťose; -hech jauchend výskaje z pna hrdla; 2. pot. n = Himmelschěhe; -hund! int. (prokletý) pse!; -kreuzſternmillionen, -kreuztanſendclement, -kreuztanſendapperment! int. = -denerwetter; -kutſche f koár s nebesy; -nah n nebetěný; -reich n království nebeské, ríše nebeská; Priv. des Menschen Wilſe ist fein -reich dko chce kam, pomozne mu tam; -rcin a andělsky čistý; -roth n, -röthe f červánky; -ſchön a nebesky n andělsky krásný; -ſchreind a do nebe volající (o pomstů); neslyšchaný; -ſchwerterl n bot. a) Iris kosatee; b) = Himmelselſie; -ſieigend a k nebi vystupující; -ſturm m myth. boj gigantů s bohv. vzpoura gigantů, gigantomachie†; -ſtürmend a titánský; -ſtürmer m myth. a fig. titánſ, gigant†, dobyvatel nebe; fig. bezohledný radikál, podvratník, pře-; -tragend a nebeno-nvý; -träger m: a) myth. Atlas; b) = Balda-dinträger; c) stav. sloup nebesový; -trunken a zpítý n opojený (nebeským) blahem n rozkoši; -amt adv. po nebi; -boll a svrchovaně bážený (v trunten); -wärts adv. k nebi, k nebesům; -weit a daleký jako nebe (od země), předaleký; id bin -weit daven (enfernt, dais... o žit... jest mne příliš daleko, n ani mne ve snu nenapadá, abych...; das ist ein -weiter linterſchied to jest ohromný rozdil (v Himmels...); -jersörer m nebe (so)borce.

Himmelsel F [himmeln I. 4. b)] (~) f E₁s přílišná sentimentálnost.

himmeln (2.) I. n. b) (C₁₂ 1. prov. J = wetter-landten. 2. litati v povětri, poletovati. 3. = ierben. 4. a) svatouskovati, pobožnůstkariti; b) býtí příliš(né) sentimentální; -II. n/a nebesy n baldachýnem opatřiti; skoro jen v: gehimmelte Beritelle postel s nebesy.

Himmelsel...; himmelsel... (~) f. -achſe f ast. osa nebeská; -anbeter m vzývac nebe; -angel f ast pol nebeský; äquator m ast. rovní nebeský; -atlas m atlas nebes, many nebes; -bahn f dráha nebeská; -baum m bot. = japanischer Hirnbaum; -beschreiber m ast. popisovatel nebes, uranograf†, polograf†; -beſchreibung f popis nebes), uranografie†, polografie†; -beſen m puv. severovýchodní vítřr; -bewohner m nebeſtan: -bild n: a) obraz nebe; b) fig. nebeský n andělský n rozkošný n úchvatný obraz; s. sm. andělská podoba (milenky atd.); -blatt n bot. = Erdgallerie; -bläuc f blankyt†, lazur†, modrojas nebes; -bogen m a) = gewölbe; b) = Regenbogen; -bote m posel nebes n nebe, andel; -brand m bot. = Bärenfrant b); -braut f cirk. nevěsta Kristova, jeptiška; -breite f ast. šírka polu, polárni šírka (výška); -brot n: a) = Himmelbret; b) bot. = Halenbret 2. b); -burg f sídlo nebeské; -bürger m nebeſtan vyvolence (v bewohner); -chor m fig. nebeský sbor; -dill m bot. = wilder ſendel; -duſt m nebeská n rajská n přelíbezná vůně; -crſcheinung f tys. zjev n úkaz na nebi; -ferne f dálka nebes; -ſcite f obloha; -feuer n: a) blesk; b) slunce, žár sluneční; c) fig. nebeský n svatý zápal n vznět; -frende f radost nebeská; -frudt f plod nebeský n božský; -gabe f dar nebes (bo alchymie); -gegend f: a) zem. strana nebes, strana světa, pás(ino); die vier -gegenent čtyři strany světa n světové; nad dieger -gegen v tuto strannu; b) = strich; -gerſte f bot. Hordeum vulgare coeleste ječmén obecný nahý n krupen; -geſchöpf n tvor nebeský; -gestalt f nebeská postava; -gewölbe n klenba nebes; obloha; -globus m koule nebes, koule nebeská (vangel); -göttin f nebeſtanka; -gufer m hvězdař, astronom!; -hecr n bot. vojsko nebeské; -jungfrau f nebeská panna; -karte f mapa nebes, nebevid; -kehr f bot. = Beispiß 1.; -kerze f bot. = Bärenfrant b); -föniqin f královna nebes; -form n bot. = gerſte; -förper m ast. těleso nebeské; -frcis m (o)kruh nebeský; -kugel f koule nebes(ká); -kutn f bot. = Beispiß 1.; -funde f hvězdoznalství; -kundig a znalý hvězd; -länge f ast. délka nebeská (hvězd); -lanf m oběh těles nebeských; -lechre f: a) nebeslovi, uranologie†; b) nauka nebeská; -leiter f: a) bot. febrik do nebe; b) bot. = Gefentwurfel; -ferche f zo. = gemeine Verche; -licht n: a) světlo nebeské n božské; b) die -lichter světanebeská, hvězdy; c) světlo denní, v. sm. slunce; -liic f bot. Iris germanica kosatee; -luſt f nadvzuši, nadvětrí, éther; -luſt f nebeská n rajská rozkos; -mehn n min. zemitá sádra; -papier n massa zábincovitá; -pſerd n zo. = Vitelle; -pforte f brána nebes(ká); -punkt m a: (Seitein-punkt) zentit†, n nadhlavnik; b) nadir†, pod-

Námeckočesky slovník. I. Deutschöhnuches Werterbuch.

160

himmtisch

— 1274 —

hin...

nožník; ~rand m obzor, horizont; ~vau m nebeský prostor, prostranství nebes; poet. die ~räume končiny nebeská; ~richtung f = ~gegend; ~röschen n, ~rose f bot. 13 chris (sve Agrostemma) coeli rosa koukol, nebeská růžička, růže Panny Marie; ~schlösschen n bot. = ~schlußt b); ~schlißft m: a) klíč nebes, nebeklic, Petřuv klíč; b) bot, petrklič, prvosenka; ~schwaden m bot. Panicum dactylon palečkovce prstový; ~speife f: a) pokrm nebeský; b) myth. ambrosie]; ~stengel m bot. = teiner Herbstensian; ~strid m: a) pás(mo), podnebi; b) strana sveta; ~sürmer m nebeborce; ~thau m: 1. mana, rosa medová. 2. bot: a) = Lint-jemnich; b) ti = Entengras: ~trank m nápoj nebeský, (myth.) nektar]; ~yogel m rajka; ~wagen m: a) weth. vůz Apollonův; b) ast. vůz nebeský (souhvezdi Medvěda) a to. aj vůz velký (Velký Medvěd); b) malý (Malý Medved); ~wenden m: um. willen pro boha, f pro páná krále, pro všecko na sveté; ~wonuc f rozkož nebeská; ~ziechen n ast. znamení nebeské, znak nebeský; ~jest n poet. stan nebeský; ~ziege f zo. sluka bekasina (srrv. ti Himmel...).

himmtisch (l) A. Ia D₂, 1 nebeský: a) na nebi; die ~en Körper télesa nebeská; b) ~er Vater otec nebeský; c) fig. nebeský, božský, vzněšený; ~e Schadenheit nebeská krása; das ist! ~ to jest božské!; ~e Geduld = Engelsgeduld; d) zem, das h-t Reich ríse nebes(ká). Čina. 2. božský, duchovní: eirk. ~er (Bruch) pozdravení andělské (Ave) — II. 1. der (die) H-cm f (m) nebesán, f -ka; büh; die H- en nebesянc, andélé, (pohanst) bohové, bozi. 2. das H-e n (věci) nebeské.

himmtißen (l) vₙ (b) C₁₄ rak. = weiterleчен.

himpern prov. (l) vₙ (b) C₁₂ a if et. ~ toužiti n dychtiten a bážiti po čem; auf 3. ~ chovati se vitošivě ke komu.

Himt (l) m E₃, Him pten (l) m E₆ prov. nurna oblihn.

hin (l) adv. A. Mit-tač pohyb od místa mluvíciho k nějakému cíli: 1. (opak her) tam; geht ~: a) jdi tam; b) klič se (odtud); prov. si id bin ~ gewesen ihn zu befunden byl jsem pro tam navštivit; er ist ~ (gegangen) on tam šel; b) s přístov urč. místa auf den Berg ~ na horu; bis zur Maner ~ až ke zdi; nach der Stadt ~ do mésta, k městu; nach allen Ründungen ~ ve všech směrech, na všecky strany; nach oben ~ vzhůru, nahoru; nach rechts (e linſt) ~ v pravo, na pravo, (v levo, na levo); vorš Lher ~ pred bránu; zum Menige ~ gehen jíti ke králí; c) s must. adv. (s nimni často splyvá) v daž ~, dort ~; férn ~, weit ~ daloko; finſt ~ v levo, rechts ~ v pravo; überall ~ na všecky strany. 2 roztazeni n rozložení prostorem: an et. ~, angange et. ~ podél čeho; am Walde ~ podél lesa; der Weg geht durch Wiejen ~ cesta vede lukuani; der Eichen breitet sich über die ganze Maner ~ břečtan se támhe po celé zdi; das geht so in Cinem ~ (ohy). fert. tak to jde in pokračuje neustálě; jüllt vor (mspr. für) sich ~ arbeiten klidně (dále) pracovati. B. časově: 1. trvání: vom Morgen bis zum Abend ~ od rána až do

večera; spät in die Nacht ~ pozdě do noci; es ist noch lange ~ do toho jest jěstě dlouho; bis Dicem ~ až do velikonoc. 2. a nekonečně vlečení: die Sadech dehnt (o sjelept o žieht) sich ~ vše se tahne n se protahuje (do nekonečna); b) živoření, strádání: sich nur so ~ behelfen, ~ freien vytloukati se s bídou, živoriti, strádati, vetiti se; oben ~ povrchně, ledabylo. C. a. sm. 1. ztracen, zmařen; pryč, uplynulý to česel; Alles ist ~ jest po všem (veta), všecko jest to tam, všecko vžalo za své; Prv. ~ ist ~, verfören ist verleca co tam to tam, (o to hlavu nelam); die Freundichait ist ~ jest po prátelství; sie ist ganz ~ vor Maltigkeit jest všecka vysilena n zemdlena; das Pferd ist ~ kiin jest schvácen; vor Freude ~ uradovaný; wo sind die schönen (señalten) ~ kam se poděly krásné postavy? 2. auf et. ~ vzhledem k čemu; id wage es darauf ~ odvážim se; auf diejes (to darauf) ~ jaque er mir... načež n na to mi rekt; auf die Gejahr ~, Alles zu verlieren odhollnd (ja) všecko ztratieren; auf sein Verprechen, na jeho slib, k jeho slibu; auf sein blosches Wort ~ wurdte id es nicht glauben in der pouhe slovo bych mu neuverſtil; aufs Ungeniwisse ~ na nejisto, nazdařbüh. 3. † prov. hin und hin = fort und jost (v fert 2.). D. ~ und her sem tam (v her); das ist ~ wie her (f o Sade wie He) to je pěsky jako za vozem, to je pichnout jako říznout; das ist nicht ~, nicht her není to ani slané ani mastně; und herwerfen prehazovati; ~ und wieder: a) tu a tam; b) ča ~oyv tu a tam, časem, občas; ~ und zuriild tam a zpátky (n napzt); (zlecz.) Bullet jir ~ und zuriild listek (platící) tam a napzt, zpatečni listek.

hin..., Hinn... (l)... ve spoj a slož, s v vidl odl., ve slož se ¾ a přislušnými a. A. Pohyb od mluvíciho k nějakému cíli: a) sich ~begangen v'urbrati se p odebrati se tam; sich an e-l Art ~begangen odebrati se kam; ~können vₙ (b) moci tam (jiti); ~müssen vₙ (b) musiti tam (jiti); ~reiten vₙ (n) jeti (košimo) tam; ~tragten nästli (eco) tam. B. Beze vztahu na určitý cíl: ~falen vₙ (n) padnouti (na nemu). C. Povrchni n ledabylé konání: (nur je) ~fagen vₙ mluvitvi bez rozmyšlení n do větru n co slina na jazvk přímese. D. ~dortern f vₙa léčením věhnost odpraviti (kohol); ~mahlen vₙa požití, pokositi; ~morden vₙ, ~schlachten vₙa zavraždití, po-, pobiti. E. Prodluzování stavu, ponenáhlé ochězení n upadání; ~nallyen vₙ (n) stárnouti; ~thauen vₙ (n) táti. F. ~arbeiten 1.: vₙ (b) auf et. ~arbeiten pracovati k čemu, prací směřovati k čemu, usilovati o co, mířiti n miti namířeno na co. 2. sich ~arbeiten vₙ: a) sich nach et. ~arbeiten pokoušeti se vniknouti do čeho, vnikati do čeho; b) abs. upracovati se. prací se vysílití; ~befördern 1. vₙa dopraviti (tam). 2. H-b. n, H-beförderung f doprava; ~begleiten vₙa doprovázeti tam; ~v-befehlen vₙ v bin B. 2. b; ~bekommen vₙa dostati tam; ~bestellen vₙa: N. zu 3-n o nach e-l Me ~bestellen objednati n pozvati koho ke komu kam; sich ~bettehn vₙ: sich nach Jerusalem ~bettehn do Jerusalema se dožebrati n pro; ~biegen vₙa zalmouti (co) tam; H-blick m: a) pohled na co;

hin...

— 1275 —

hin...

der H-blick auf e-c beffere Zufunct nadleje v lepší budouenost; h) fig. vzhled, ohled, zíetel; um H-blick anf. vzhledem na z ohledu na..., hledie na a k...; -blicken "n" (b) pohlížeti na co; er blutde nur bin jen tam popatril v vrhl pohled, jenom tam mrsk(uu)okem; -blühen "n" (in): a) květí; b) odkvétati p odkvětí, uvadnouti; fig. die Zugend blüte jenell bin mládi rychle odkvětá prechá mji; -bringen "a: a) an e-n Ţrt o "n"-m -bringen (do něsti kam na ke komu; eine Perjen -bringen osobu dovésti n pri-; ich habe ihn -gebracht dovedl jsem ho tam; b) die Zeit -bringen ež s tráviti: seine Zeit unniß -bringen čas (pro mařiti; jein Leben tühmerlich -bringen vytloukati bídně živobyti. vytloukati klinem, živoriti; c) jein Vermegen -bringen jměni promařiti n rozházeti n promrhati; d) bezúčelné (z mařiti n zkaziti; vor sich -brammen "a, "n" (b) bručeti, broukati "a" (do vousu; -brüten: 1. "n" (b) býti zadumán n pohřížen v trudné myšlenky. 2. % H-brüten n zadumání; -burzeln "n" (in) prekotiti se, prevaliti se; -dämmern "n" (in) = dämmern I. 3.; -dauern % "n" (b) trvati, zůstávati; sich -dehen "r: a) v lin B. 2. a; b) sich weit -dehen daleko se (roz)prostirati n se táníhnouti n se rozkládati; -denken: 1. "n" (b) a) mysliti na eo (vzdáleného; zalétám tam často myšlenkami; b) wo denen Sie hin? co pak (jen) myslíte? 2. "r" sich -denken; sich an e-n Ţrt -dennen vmysliti se kam; -deuten "n" (b): auf et. -deuten ukazovati na eo (pristem; -donnern: 1. "a" 3. -dennen hromem zabitati koho. 2. "n" (b) die Kanenen donneru zum Walde - děla hřík k lesu; -dorren "n" (in) = dorren I.; -Drang m tlačení se n draní tam; -Drang des Blutes zum Gebirn nával krve k mozku; -Drängen: 1. "a" tlačiti, tisknouti (co) tam. 2. sich -drängen "r" tlačiti se n dráti se n epáti se tam; er drängt sich überall hin dere se n dovirá se všude; path (to) krví hrnouti se, valiti se (kam); -dringen "n" (in) vniknouti n prostam; -Dürfen "n" (i) el. směti tam; -eilen "n" (in): a) spěchati tam; b) képo dahin eilen (po) mijeti p pominouti, uplynouti, zaniknouti, zajiti; sich -erstrecken "r" = sich -drehen b); sich längs et. -erweitreden táníhnouti se a prostirati se podél čeho; -fahren: 1. "n" (in) a) jeti tam; wo wollen Sie -fahren? kam cheete eti kam pr. jedete b? h) an et. -fahren: a) jeti podél čeho; b) najeti n naraziti eo (siv. fahren 1. 3.); c) über et. -fahren jeti přes eo, přejíždéti p přejeti eo; mit der Hand über et. -fahren rukou přejeti po čem; fig. nadkäffig über et. -fahren odbyvati eo, (ledabylo), povrchně vykonávati eo: d) fig. odejiti, vzdáliti se, rozloučiti se. jiti s Bohem; e) zemřiti. 2. "a" (dovézti koho tam; mein Kritcher wird Sie -fahren müj vozka Vás tam doveze; H-fahrt f: a) jízda tam; H- und Hühnjafrt jízda (tam) a návrat, jízda tam a nazpět; b) smut, úmrtí, dokonání; c) lov. návrat zvířete do houštiny; tež = H-jahrte; H-fährte f tež do hühnjevě lov. stopa (jelena přechajícjicoho s pole do lesa); H-fall m: a) pád, spadnuti; o budověch. spadnuti. sřícení; b) lek (prostratio, collapses spadlost. kleslost, ochablost.

vysilenost: -fallen "n" (in) upadnouti na země; er fiel der Vänge nach hin natáhl se jak dlouhý tak siroký; -fällig a: a) padavý, snadno n brzy padající; (aeternum) vratký, vetký, charný, (idowabi) slabý; na spadnuti, (tand) (Sinfurz drabenc) na zboreni, na sesuti; fig. pomíjejći; -fällig (Seinheit vetké n charnič zdravi; er igt gan; -fällig jest již jako pára nad hin eem; b) % bald hin, bald widerfällig padající hned sem, hned tam; H-fälligkeit f: a) vetehost, charnost, vratkost; b) fig. pomiciejenost, nestálost; -finden "n" (in) a "r" sich -finden nalězti čostu, třetiti kam; sich -slafen P, sich -fläzen P, sich -slegeln f "r" natáhnouti se (klackovité); -fliegen "n" (in) a) letěti. litnouti tam; er lieg nicht hin, er lieg hat nebézel tam, letěl; über et. -fliegen letěti nad čím n přes eo; b) (etiquen) uletěti, ulétnouti, o střele vyletěti, odletěti; fig. prechati, pomignouti, (rychle) uplynouti; c) an der Erde -fliegen letěti při zemi; -fliesen "n" (in) utěci tam; (o čase) ubíhati, utikati, plynouti, prehati, intjeti; -fliesen "n" (in) těci tam; an der Mauer -fliegen těci podlé zdi; fig. o čase = -fliehen fig.; H-iracht f (obeh) povozne tam; -friessen "n" -r "r" -friessen v hin B. 2. b.; -fühlen "n" (b) matkati n hmatati tam; -führen "a, "n" (b) dovésti, pri- tam; H-gabe f: a odevzdáni; b) oddnost; H-gang mi: a) chůze n cesta tam; der H- und Vergangesta cesta tam a nazpět; beim H-sange na cestě tam, jda tam; fig. smrt; -geben 1. "a: a) 3-m et. -geben (reichen) pozdávati komu eo; b) (ubertafeln) prepustiti, přenechati, odstoupiti; (fajsten fajsten) zanekati (čeho); zůstaviti (c) (perem) obětovati eo; jein Leben für das Vaterland -geben zivot za vlast dáti obětovati n položiti; obeh: die Eule zu dem und dem Preise geben dávati leket za to a to. 2. sich -geben "r" sich 3-m -geben: a) oddati se komu; b) obětovati se za koho; c) o zenskej poddati se, povoliti, vzdáti se (nužskému); er hat sich für uns -geben on se za nás obětoval. 3. sich einer Sache -geben oder -ávati se čem; jid hinschneiden jenningen, Verzorgen -geben oddávati) se prostopášnostem in závábám n rozkošim. 4. % H-geben n. H-gebung f: a) = H-gabe; b) sebenzahle, oddanost, resignace; -gegoßen part. p. a od -geisen 2.; -geben "n" (in): a) jítí tam; ibe gebe fegleich him dojdu an ihn; f da geter el - und fügt nicht mehr dostal eo pro to; v to-geben 5. a); b) an er. -geben jítí podlé n podel čeho; dicht an der Mauer -geben jítí podlé samé zdi; längs et. -geben jítí podlé n podél čeho; über et. -geben jítí nad čím n přes eo; vor sich -geben jítí svou cestou; c) fig. leidt über et. -geben dotknouti se čeho, zavaditi o eo; d) to cestě to gešt dicer Weg hin? kam jde n vede tato cesta?; anf et. -geben smérovati, mříti, miti spadeno na eo, smérovati k čemu; anj was -geben Ihre Wünche hin? k cemu se neson Vaše práni? co jest předmětem Vašich tuzeb?; e) o čase: plynouti, mijeti, utikati, prechati; darüber geht die Zeit hin my hovoříme a čas utiká; darüber wird viel Zeit -geben k tomu bude potřebi dlouhého času; f) fig. (srr) hin C 1.) f zahynouti, zemřiti; s. sm. zniciti se, zkaziti se, vziti za své; g) (je) -geben (ještě)

hin ...

— 1276 —

[hin...

ucházeti, býti snesitelným; co gebt je bin jěste
to ujde u uchází; h 3-m et. -geben lsssen pro-
minouti komu co, zamhouiti komu oči při čem;
das soll dir nicht unseitraft -geben to ti beztres
cneprojde, ty se s tim shledáš; -geschören "n
(b): we gebört da hin som to patri; náleži?;
es gebört da hin sem to patří; da geboren Sie
nicht bin sem nepatrite; -gelangen "n (in)
dostati se tam; -gerathen "n (in) upadnouti
tam n v co, ocitnouti se tam n v čem; wo bin ich
-geraten? kde jsem se ocłt?; H-gerichtete(r) m,
H-gerichtete f v -ridten 2.; H-geschiedene(r) m,
H-geschiedene f v -jehden 2.; -gießen: 1. "a
liti p vyliti. 2. -gegossen part. p. a: a) vy-
lity; b) poet. er fand je -gegenen auf ihrem Mue-
bette zastal ji ůvabně rozloženn na loži;
-geworfen part. p. a v -werjen 3.; -gleiten "n
(in) sklouznouti se. smeknouti se. sjeti tam
"ig. über et. -gleiten se = zehen ch: -grämen "a
f-e Tage -grämen, "r sich -grämen celo dni v hori
stráviti n prohorekovati; -halten "a: a) držeti,
nastaviti; die Bade -halten tvář nastavovati;
b) fig. 3. -halten zdržovati koho; et. -halten
zdržovati, protahovati co; 3. mit der Beaufsichtig-
-halten zaplacení zadržovati komu, dlouho ne-
platiti komu; 3. mit Hesjungen -halten ukazo-
vati komu straka na vrbé; 3. mit leeren Ver-
spredungen -halten balamutiti koho planými slíby,
slibovati komu hory doly; c-n kranfen -halten
nemoćného na živě udržovati; H-haltungs-
mittel n lek. udržovati prostředek; -hangen "a
pověsití n za- tam; -hanchen "a dechlnouti tam
n na co; fig. -gehaucht vdechnutý, lehce na-
nesený; -helfsen "n (b) A) 3.-M -helfen
pomoci komu tam; b) D-m -helfsen pomoci komo
na onen svět; lov. dem Cber -helfen kance dora-
ziti. 2. "r sich -helfen = sich hin beheffen (v bin
B. 2. b); hin und her... (L2y) I. sem tam; sich
bin und herdrchen "r točiti se sem tam; -und
herbedenfen "a všemožen uvnážovati o čem; -
und herbewegen 1. "n: a) sem tam pohy-
bovati (co čem); b) a. sm. hybati n zmitati čem
na všecky strany. 2. "r sich - und herbewegen
sem tam se pohybovati, pohybovati se, hy-
bati se; zmitati sebou. 3. % H- und Herbe-
wegen n, H- und Herbewegung f pohyb
sem tam; - und herfahren (t-2 hin und ler
fabren jeti tam a nazpět, a sm. jezditi sem
tam; mit der Hand - und herfabren rokum při-
jížděti; - und herstliegen "n (in) letěti tam
n nazpět. sem tam litati; die Pfeife jegen -
und (ter Sipy litaly s obou stran. 2. % H-
und Herstliegen n let n poletováni (sem
tam; let tam a nazpět; - und herführen "a,
"n (b) vésti tam a nazpět, sem tam voditi;
- und hergehen 1. "n (in) jiti n choditi tam
a zpátky, choditi sem tam; er gieng nur immer
- und her stále jenom přecházel. 2. % H-
und Hergehen n (auf der Ztrake) přecházení (wo
sct: H- und Hergerede n dlouhé n různé
čeri; nach langem H- und Hergerede po dlouhém
inlumeni; - und herlaufen 1. "n (in) běžeti
tam a (na zpět, sem tam běhati n pobíhati.
2 % H- und Herlaufen n přežiňání, po-
běhání sem tam; - und herrathen "n (b)
hádari tak i onak; - und herreden 1. "n (b)
mluviti tak i onak (n o tom i onom). 2. %

H- und Herreden n = H- und Hergerede; u. sm. =
- und herjüreiten 2.; - und herrennen "n (in)
= - und herlaufen; - und herschaukeln "a
houpati (sem tam); - und herschicken "a po-
si (ladi tam a nazpět (n sem tam); man jidicte
- und her poslali tam i onam; - und her-
schifkenkern "a f sem tam klátiti, házeti (čim);
- und herschleppen "a vléei vláčeti tam a
nazpět (n sem tam); - und herschleundera "a
vrhati sem tam; - und hershütteln "a fráti
(čim); - und herschwanken 1. "n (in) klátiti
se. bou (sem tam), vrávorati, potáčeti se. ko-
lisati, váhati, býti na rozpacích. 2. % H-
und Herschwanken n kláčeni se/bou, kol-
sáni, vrtkáni, váháni; - und hergegeln "n
(in) p'outi tam a nazpět, sem tam plouti;
- und herschen "n (1) hleděti sem tam n na
různé strany; - und her sprechen = - und
herreden; u. sm. = - und herjüreiten 1. "n (b):
věsti spor o čem n o co, hovořiti o čem, ha-
dati se o co. 2. % H- und Herjüreiten n spor
hádka; - und herwaceln "n (b) f = - und
herschwanken; - und herwerfen "o = - und
herschleundern; - und herwogen 1. "n (b) vlnhi
se. 2. % H- und Herwogen n vlněni (se);
- und herjerren, - und herzichen, - und
herjupfen 1. "a tahati n skubati (sem tam).
2. % H- und Herjerren "a taháni, skubáni;
-holen "a: H. -helen (jiti pro koho a) dovésti
ho tam n ke komu; et. -helen (dojiti pro co a)
vziti to (s sebou) -hangen "a naslou-
chati, po; -jagen 1. "a hnáti, houiti p za-
hnati tam. 2. "r (in) hnáti se tam; -fehren 1. "a.
a) -fechren (u...!) obraceti p obrátičti tam (n
k čemú); b) -fehren (u...!) (s) mésti n smetati
tam n k čemú. 2. "r sich -fehren (u...!) obraceti
se p obrátičti se tam n čemú; -fniechen "n (in)
pokleknouti tam: -follern "n (in) f upadnouti;
-kommen "n (in): a) přijíti tam; id' werde
-łommen přijdu (tam); id' tomele mirngends lin
nikam nepřijdu n nepůjdu; b) we išt meine
lhr -gefemmen kam se poděle mé hodinky?;
-fräkelnen "n (b) churavěti, chřadnouti; -
friechen "n (in) ležti tom; -fritschu "a načmáratí,
naskrábati tam; H-funst f: a) příchod tam: bei
m-r -hunjt až tam prijde; b) % = žutunnt;
-lachen "n (b): ver sich -lachen smáti se do
vousů n pro sebe; -langen 1. "a podišvati tam.
2. "n (b): a) -langen nad et. sáhati po čem;
b) langen (bis) zu... dosáhnouti (až) k...; c) (u) nepe;
bineidten (po) staciti se do-; das išt langend to
postací; -länglich a dostatech, postací-
telný; H-länglichkeit f do statecnost. posta-
citelnost; -lassen 1. "o (cl.) (v) pouštěti p vpu-
stiti tam. 2. % "r sich -lassen posaditi se; -laf-
fig a % = Jabrläfia, nadlłaſſia; H-läſſigkeit f
% = Jabrläſſigkeit, Radlöſſigkeit; -laufen "n (in):
a) běžeti tam; we išt er - pělanjen? kam běžel
n odběhl?; b) % odbihati p odběhnouti;
c) to (v) e(h) tálmouti se. prostirati se; längs et.
lanen běžeti podél čeho; -leben "n (b) žíti,
zivot tráviti (tak et onak); ferglew -leben (lépe;
Dabinteben) žíti hóz-tarostně; -legen 1. "a
klásti n p položiti tam; děs Meniden Žeho bat
nádi, wo er iehn Hant; -lege syn člověka nemá,
kam by hlavy položil. 2. "r sich -legen lehati
si p položiti se, lehnouti si; f jid slegen (und

hin...]

— 1279 —

[hinauf...]

sěll člověk nevi, kam stoupiti; -tritt m sko-
nání, smrt; -trollen vₙ (in) zvolna se pro-
a) zvolna choditi; b) jiti tam zvolna: vₙ sich
-wagen odvážiti se tam; -wallen vₙ (in) pu-
tovati tam; poct. s. sm = -wanderl; -wanderl vₙ
(in), -wandern vₙ (in) jiti tam, odebrati se
tam; -wanken vₙ (in) kolísavě jiti, potáčeti
se tam; -H-weg (v₂) m cesta tam; auf dem
H-wege und auf dem Herwege (obve: auf dem H-
und Herwege) na ceste tam a zpátky; -weg
(v₂) adv. v heslo o sobě; H-weis m poukázání,
odkaz; -weisen 1. v₄ a. auf den redten Weg
-weisen ukázati komu pravou cestu. 2. vₙ (b)
anf et. -weisen poukázati na eo, upozorniti na
co. 3. -wejsend part. a zröm. grav. ukazovaci:
-weiendes Fürtwort náměstka ukazovaci; H-
weijung f = H-weis; mit (o unter) H-weijung
asg., -poukazuje n -ic(e) na...; -weijungs-
zeichen a odkazné znaménko; -welken vₙ
(in) (v)adnouti; -wenden v₄, v₅ sich -wenden
auf zu nach obráti; v₅ se k...; we hat er sich -
wandt? kam se obrátil; sich an 3. -wenden obrá-
titi se na koho; -werden v₃, rak. f jen v: man
kömme -werden to je k zblázni; - und Wieder-
schreiben psaní a odepisování; -werfen 1. v₄:
a) házeti p hoditi (co) tam; b) převrhnouti,
poraziti; c) fig. auf das Papier -werfen na-
pasi, sestaviti u. sm.: (nur jo -werfen) načrt-
nouti; leicht -gewersene Arbeit povrchni n ledaj-
bylá práce. 2. v₄ sich -werfen prěvhrnouti se,
prekotiti se; sich vor H-n -werfen padnouti
(o vrhnouti se) pied kym na kolena. 3. -ge-
worten pp. a: a) anal. inf. w.; b) bot. padajći
(k zemi), ležići (na zemi), lehly; -wiedcr(nm)
adv. v heslo o sobě; -wimmern vₙ (in): alle kust
des Lebens wimmert hin in ein verlorenes Ad-
všecka radost života zaniká od ztraceném
„ach“; -winken vₙ (o): H-m -winten (po)ky-
nouti ko ku, aby se přiblížil; -wischen vₙ (b):
leicht über et. -wischen pretríti zlehka co; -wissen
vₙ (b) znáti cestu tam; ich weiß niegends - damit
nevlim, co s tim (počiti); -wollen vₙ (b) chl.
chtiti tam (jiti); wo wollen -Zie -? a) kam chete
jiti? kam (půjیدete? b) kam pak s tím!
kam s tou hřintou! Přv. we das Geld iſt, will
Geld - peníze dělají peníze; fig. ich weiß, we
Zie h-wollen vim, kam miríte i bijete; -wün-
chen 1. v₄ id wünchte iht - (wo der Pfeil
wächst) přál bych si, aby se poděl do ho-
roucích pekel. 2. v₄ sich -wünshen přáti si jiti
kam, býtý kde; -H-wurf m: a) ☞ hod; b) ná-
čtek; -wurzeln 1. vₙ (in): -gewurzelt stehen
státi jako přibitý n přimrazený. 2. ☞ (Schiller v₄
primraziti koho (na místě); -jahren v₄ (ža-)
platiti; er hat die Summe nach Leipzigs bingesahlt
zaplatil do Lipska; -jahren v₄ počitati;
-Jaubern v₄ (jako) kouzlem přeněsti; -jei-
gen 1. v₄ ukazovati; s. sm. = -weisen. 2. vₙ (b)
wo zeigt die Wetterjahne -? kam ukazuje ko-
rouhvička? -ziehen v₄: 1. a) tāhnouti tam; er
zog iht zu sich - tálh ho k sobě; b) eine Sache
-ziehen protahovati n prodlužovati; v₅ sich
ziehen tāhnouti se, protahovati se, prodlu-
žovati se; c) H. -ziehen = -batten b); d) fig.
tāhnouti k sobě, vábiti, lákati; sich zu H-m
-gegen fühlen cítiti sympathie ke komu; die

Zeit -ziehen čas tráviti. 2. vₙ (in): nach et. -ziehen
tāhnouti k jiti k čemu; b) länge (o an et. -ziehen
tāhnouti poděl čeho; durch et. -ziehen tāhnouti
šim: c) nach Berlin -ziehen (od)stchovati se do
Berlina. 3. v₅ sich -ziehen: a) v 1. b); b) sich
-ziehen tāhnouti, rozkládati se; c) das übel
hat sich dert -wegen zlo se tam přeneslo;
-ziehen vₙ (h): auf et. -ziehen mříti na eo, za-
myšleti eo; er zieht darauf hin, uns zu schaden
zamyslí nám škoditi; -jögern 1. ☞ =
batten b). 2. % H-jögern n protahování, prů-
tahy.

hin-ab (v₂) adv. dolu směrem od mluvíčho; opak
hin-anf; - mit ihm! dolu s ním; den žluši ~
po proudu (řeky).

hin-ab..., Hin-ab..., (v₂...) ve slož. a społ s v
vůdy odl., se 3c a přešlýsnými a: -dringen v₄ (in)
vniknouti tam dolů; H-fahrt s sjezd tam dolů;
-gehen vₙ (in) scházeti p sejiti tam, sestupo-
vati; také fig. diejer Mantel geht nur bis auf die
Knie hinab plass sahá jen po kolena; -gicken v₄:
a) = herabgießen; b) = trinten; -helsen vₙ (b):
3-m -helsen pomoci komu dolů n sejiti; kom-
men vₙ (in) sejiti tam; -sargen v₄ v rakvi
spustiti; -schießen: 1. vₙ (in) vrhnouti se,
sřititi se tam. 2. v₄: a) einen Pfeil -ziehen stře-
liiti šipem (tam) dolů; b) abs. střeliti (tam) dolů;
vom Berge ins THAT -schießen stříleti s hory do
údolí; v₅ sich -schlängelu vinouti se tam dolů;
-schlendern v₄ vrhnouti, mrštití tam; -schlin-
gen, -schlugen v₄, pozřiti, pohliti, polknenouti;
-schroten v₄: ein Fajš -schreten sud svaliti; -siu-
fen vₙ (in) klesnouti; poct. H-m -sinten být od
koho přemožen, podlehnouti komu; -steigen vₙ
(in): e-n Berg -steigen sestupovati s hory;
-stürzen: 1. v₄: a) = herabstürzen 1.; h =
trinten. 2. vₙ (in) = her-ab-stürzen 2.; -trinten v₄
vypiti.

hin-ab-wärts (v₂v₂) adv. (směrem) dolů.
hin-an (v₂) adv. tam nahoru a vzhůru

hin-an..., Hin-an..., (v₂...) ve slož. a społ s v
vůdy odl. a se 3c; značí polyb od mluvíčho
k čemu, zemdo vyše: -dürfen v₄ směti
k tomu (se přiblížiti); -gehen vₙ (in): an
et. -gehen jiti n bližiti se čemu; den Berg -gehen
stoupati na vreh, slézati vreh; -klettern,
-klimmen vₙ (in): den Berg -kl. lézti na horu,
slézati horu; -kommen v₄ (h) bližiti se čemu;
-kriechen vₙ (in) den Berg -kriechen lézti na
horu, slézati horu; poct (Grillparzer) H. -kriechen
= antriechen II.; -steigen vₙ (in) stoupati, vy-
stupovati; den Berg -steigen vystupovati na
horu.

hin-auf (v₂) adv. (opak: a) her-auf; b) hin-ab.
(in-unter) tam nahoru, vzhůru; von unten ~
z dola na horu; den žluši ~ proti proudu
(řeky); an der Mauer ~ po zdi do vyše; ~ und
binab nahoru dolů.

hinauf..., Hinauf..., (v₂...) ve slož. a społ s v
vůdy odl. se 3c v a; značí pohyb od mluvíčho
vzhůru; sich -arbeiten v₅: sich den Berg -ar-
beiten pracěn n s námahou stoupati n v vy-
stoupiti na horu (n sléz(a)ti horu); fig. jid
arbeiten praci se povzněsti; -bauen: 1. v₄:
a) ein Haus auf den Berg -bauen vystavěti dům
na hóre; b) e-e Treppe -bauen vystavěti schody
do vyše n vzhůru. 2. v₅ sich -bauen ng. (po-)

hin-auf-wärts

— 1280 —

hin-aus...

vznáseti se, -heben v (in): die Zinjen
-geben jiti trosave po schodech: % sich -be-
geben odebrati se nahoru, vystoupiti; -be-
gleiten v'c: 3. -begleiten (do)provázti kohó do
výše; -binden v'a: a) e-n Koffer auf das Verdec
-binden privázati tlumok na střechu kočaru n
omnibus); b) -ausbinden I. 6.; -bringen %a při-
něsti nahoru; -drehen %a tociti n kroutiti do
výše; den Schmurrbart (mit dem Brenneisen) -drehen
kníry (si) zakroutiti (želízkem); -fahren:
1. v'n (in) abs. a den Berg a. -fahren jeti na horu
n do vrchu; den Fluss -fahren plouti proti
proudu (reky). 2. %a vézti nahoru. 3. %a H-fah-
ren n: a) jízela nahoru; b) vezení nahoru;
-heben %a zdvihati (nahoru); -kämmen %a: jejne
Haare -kämmen vlasy (nahoru si vyčesati);
-klettern, -klimmen %a vyleći, vyšplati se
nahoru; -fönnen %a ch. níocí nahoru; -kric-
chen %n (in) zum (s)püst schenden lézti kvrcholu;
-langen: 1. %a podati nahoru. 2. v'n (b) do-
sáhnouti nahoru; -fassen %a pustiti tam na-
horu; -laufen %a (in) bezvětě zahměnout nahoru;
die Wand -laufen bezvětě nahoru po stěně;
-lauschen v'n (b) poslouchati, co se
děje nahore; er lausjene binan zum Feukener po-
slouchal, co se děje (n mluvi) nahore v okně;
-leuchten v'n (b): a) zářiti n vysílati lesk do
výše; b) -lenden svítiti komun (, kdo jde)
nahoru; -rafen %n (in); c-e Treppc. -rafen letěti
(divoce) nahoru da schodech; der Wind bra-
das that binan vitr fuči (dive) z údol vzháru;
-reichen: 1. v'n (b) zu dierich Hebe o die hech reichen
dosáhnouti n dostoupiat té výše n tak vý-
soko. 2. %a = -langen 1.; -reifen %n (in) jeti
n vyjížděti (konno) nahoru; -rüßen %a a %n
(in) = heransprüchen a anprüchen II.; -schaffen %a
= -bringen; -schießen: 1. %a, %a stříleti
do výše. 2. v'n (in) (o ptaku) vyletěti n vzněsti
se (pruade) do výše; -schiffen %n (in) plav. pla-
viti se proti prudu řeky; -schraban %a, %r
jich -vyšroubovati (se) nahoru; -schroten %a (ny-
vahiti nahoru); sich -schwingen %: 1. vymrštití
se, vzněsti se pruade do výše; -sich auf
Bierd -schwingen vyskociti (n vysvihnouti se
a vyhlopnouti se, msprse. vysinouti se na
kone; fig. povzněti se, 2. = -schraban;
-ſieigen 1. %n (in) stoupati, vystupovati nahore;
e-c Leiter -ſieigen stoupati n lézti vzhůru na
přebřiku; e-n Berg -ſieigen stoupati na horu,
sézati horu; auf e-n Berg -ſieigen vystoupiti
na horu; zum (s)püst -ſieigen stoupati kvrcholu;
in die Luft -ſieigen vystoupiti do vzduchu;
fig. weiter -ſieigen začiti vypravovati znova. opa
kovati část vypravování. 2. % v -ſieigen n
vystupování; -ſtimmen %a. a) bud. nadaladiti
výše; b) fig. i-c Almprüde -ſtimmen nároky
vyškovati; -sich -tafen %r tápati nahoru,
lézti nahoru makaje (kolem sebe); -tragen %a
= -bringen; -treiben %a hnaní do výše; -ziehen:
1. % (n) tättnouti co do výše. 2. v'n (in). a) tá-
hnouti do výše, vystupovati; b) stěhovati
se nahoru n výše. 3. %r sich -ziehen táhnouti
se do výše.

hin-auf-wärts (n. 2.) adv. nahoru, do výše.

hin-ans (n. 2.) adv. (opak bin-ein, siv. her-ans)

1. ven: zum Feukener - z okna (ven); hinten -
zadem ven; oben - horem ven; nach dem (in)ten

wohnen bydliit do předu n do zadu. 2. el.
(za -geben): - mit Euch jděte ven! vyjděte!;
- mit den Ruhestörern ven s půvě s rušiteli
klidu; - müßen musiti ven n vyjiti; nicht wiffen,
we: a) nevěděti kudy ven (n vyjiti); b) fig.
nevěděti kudy kam; we soll das -? kam to
povede? co z toho pojde? v hinein 2. 3. über
et. - za co; über das Grab - za hrob.

hin-ans..., Hinaus-... (n. 2.)... ve slož a spoj. a v
výdž odl., se %v a a; znači východ odkud směre
omluvíciho; -banen %v: sein Haus um ein(en)
Meter weiter -bauen přistavěti k domu metr,
dům rozšířiti o metr; -begleiten %a vypro-
voditi odkuda; -(be)zahlen rak. +, + za = anš (be-)
zahlen; -blasen %a vyfouknouti; -bringen:
a) vynáseti p vyněstí; b) %a -bringen dostati
koho odkud, zbaviti se koho; -complimen-
tieren %a vypoklonkovati, F zdvorile od-
běti koho; -danen %a plav.: Boote -Danten důnu
vyvléči; -denken %n (b) 1. in die Aufnunft -denfen
mysliti do budouenosti; über das Leben -denfen
mysliti na svět záhrobní; weit -denfen mítí
smělé n dalekosáhlé plánv; we denfen Sie -
(ohv. hin)? co pak (si) myslíte? 2. % %a einen
(medanten -denten (glopstock) vyčerpetar myšlenku;
-fahren %n (in) a %a: a) herausfahren 1. a)
a b, 2.; (medeißel aus dem (an)ie) vyletěti; b) über
et. -fahren přetjiti eo, jízdo minuten eo;
-führen %a. a) = herausführen; 3. -führen od-
běti koho; zum Zimmer -füßen, aus dem Zimmer
füßren vyvésti z pokojte; zum There -füßen
vyvésti hnanou; b = anführen 1 5.;
-geben %n (in): a) podati ven; rak. Actien
geben vydati akcie (v oběh): (b) er will seine
Jeder nicht -geben nechte dáti dceru od
sebe, nechce, aby cerua od neho oděsła;
c) % fig. rozhlási; -gehen %n (in): a) =
herausgeben 1. a-e; zur Zube (e zur Dihre) -geben
vyjiti ze světnice (n dveřmi); das Zimmer
geht auf den Heiße hinaus pokojde; das in důrů;
b) auf et. -geben končiti jak, dopadati; (abydnen)
míriti, směrovati k čemu; über et. -geben jiti
za eo; das geht über meine hinanme zu pre-
sahuje mé silv; -humpeln f %n (in) vykulhati,
vybelhati se; -langen: 1. %a podati ven. 2. %n
(b): a) sáhati ven; b) über et. -langen přesaho-
vati eo; -laufen %n (in): a) = vybíhati p vy-
béhnouti. běhati ven; b) končiti, dopadnouti jak;
směrovati k čemu; auf Eins -laufen dopadnouti
stejně běti totéž; auf Nichts -laufen nedojiti
(k) výsledku, neskončiti se nijak; alle diese Eins-
laufen laufen auf e-Heiratsantrag hinaus všeaka
tato zvání konči se nabidnutím k sňatku;
auf was laufen alle diese Sper hinaus? k čemu
všechny tyto oběti? sich -lechnen %r = anš-
lehen II.; -leßen %a = anseßen I. 2.;
-leuchten %a (b): a) = heranschleiden; b) fig.
F = 3. -bringen b); sich -machen % = heraus-
maden 2. a); sich -packen f %r kliditi se, táhnouti;
-heitischen %a vymrskati ven; -prügeln %a
vypráskati, vytlouci ven; -ragen %n (b): (geß)
über et. -ragen vyěnivati nad eo, přesahovati
(vyške) eo; -reichen %a a %n (b) = -langen; -ric-
chen %n (b): a) chichati vůni z okna atd. b) f =
-klämeden: e) % die Blumen riechen zum Feukener hin-
aus květiny vysilají z okna vůni; -rüchten: 1. %a
a %n (in): a) = herausprüchen 1. a; b) = ansdieben

Hind

— 1281 —

hin-ein...

I. 2. 2. H-riicken n = auſchieben II.; -ſchaffen %a = -bringen; -ſchlagen %a vytlouei, vypráskati ven; -ſchieben %n: a) strkati p vystrčiti ven; b) = auſchieben I. 2.; H-ſchiebung f = Auſchreibung; -ſchießen: 1. %n (b: über et. -ſchießen přesahovati co. 2. %a e-n Feit über et. -ſchießen přestřeliti cošípem; abs. über et. -ſchießen stríleti přes co, přestřeliti co; -ſchmecken f %n (b) prov. chtíti z domova, poohřdnouti se (po cizině); -ſchen: 1. %n (b) = heranschaffen a). 2. %iſch -jeßen rak. býti na svých (penézích) přijiti ke svým penézům, dostati domů své peníze; -ſcin %n: a) býti venku; b) über et. -jein býti povznesen nad co; über alle Zhande -jein nemiti studu (ani cudu n ni čela), mítí protřelé čelo, mítí z ostudy kabát; -ſchen: 1. %a = herausstellen 1.; b) = auſchieben I. 2. 2. %r -ſich -jeßen %n: a) sednouti si ven; b) fig. -ſich über et. -jeßen = ſich hinwegseßen; -ſperren %a = ausperren I. 2.; -ſtecken %a = herausſtecken; den Kepf zum denfer -ſtecken vystrěiti hlavu z okna n oknem; -ſch -jeßen %a vykrásti se, vyplíziti se; -ſtoſchen %a vystrěiti; -ſtrömen %n (jn) = herausströmen; fig. die Menge strönt hinaus množství se vali (n se hrne) ven; -treiben %a = heranstreiben; das Vieh auf die Weide -treiben vyháněti dobytek na pastvu; -weisen %a: 3. -weisen odbyti koho; -werfen %a vyhazovati p vyhoditi; 3. zum Fenfer -werfen vyhoditi n svrhnouti koho oknem n z okna; Prov. wenn man ihn born wirſt, temmt er hinten wieder herein vyhodte ho dveřmi, přijde (vám) oknem; fig. er wirſt sein Geld zum Fenfer binaus vyhazuje peníze oknem; -ſich -wirbeln %r spěsně vyjiti; -wollen %n (b): a) chtíti ven n vyjiti; b) fig zamýſsleti co, směrovati k čemu; wo will er damit hinaus? co tím chce (říci)? wo will das hinaus? co to znamená? k čemu to povede? ich begreife, wo die Reede -will chápu, co ta řeč znamená (n kam to bije); hoc (o eben) -wollen vysoko směrovati, mítí smělé plány; -wurzein %a: a) typ. F viel -wurzein mnoho pracovati; b) rak. 3. -wurzein vyhnati, vyhoditi koho; -jichen: 1. %a: a) (vy)táhnouti ven; b) vytáhnouti (co) do dešik, prodlužovati. 2. %n (jn): a) = ausziehen III. A. 1. c); b) auſs Land -ziehen jítí n stěhovati se na venek. 3. %r -jichen -táhnouti se do dálky.

Hind (>) n E₃ = Hindin.

Hind... (>)... -fuſſ m bot. = Geißſuß 2. b); -lauf m bot., -länfte f bot. Cichorium intybus čekanka obecná.

Hinde (>) f D₂₂ = Hindin; (k milence:) meine -drahoušku kocičko!

hinderlich (>) [hindern] I. a D₂, 3. 1. závadný, překážející (törenb) rušivý; -jein překážeti, vaditi, býti na překážku n na závadu; J-m in ſ-m Glüde -jein překážeti stěsti čemu; J-m bei j-r Arbeit -jein překážeti komu v práci, vyrušovati koho z práce. 2. es geſtigt ihm -nevede se mu valně. - II. Hinderlichkeit (>) f E₁₈. 1. závadnost čeho. 2. -en pl. závady, překáži (= Hinderniſſe).

hindern (>) I. %a C₁₂. 1. (et. erſt zu Beginnendes = (ta)brániti, z(a)braňovati čemu, překaziti, zameziti (aby nevznikło) co; die Reihe - zabrā

niti cestě, překaziti cestu; das hindert ſ-e Reije nicht zu mu nebrání, aby se nevydal na cesty; 3. am Schreiben (ver) = (ta)brániti komu, aby nepsal; - das et. geschehe zabráníti (ab se nestalo) co; er hindeerte, daß die Dlindtinge nicht hereinfamen zabránil, die upreſſei nevešli (n se nedostali do vnitř); abs. das hindert nicht, daß... to nevadí, aby... 2. (Begonnenes = překážeti, brániti, vaditi, býti na prekážku n na závadu (čemu), (pře)rušiti (co); 3. = překážeti komu; 3. bei (o in) der Arbeit = překážeti komu v práci, vyrušovati koho z práce; 3. in i-m Vorhaben = překážeti ümyslu čemu; das ſener an der Ausbreitung = oheň omezovati: %r (unter) einander = překážeti druh druhu. - II. % 1. H.-n E₇ bez pl. a Hindcrung f E₁₈ překážení, zdržování. 2. jen Hindcrung f = Hindernis.

Hindernis (>) n D₁₃ překážka; (Schwierent) ołtíž, nesnáz; (Ztórna) přerušení; Hinderniſſe anreſſen, auf Hinderniſſe steſsen naraziti na překážky, potkati se s překážkami; 3.-in ein (= Hinderniſſe) in den Wea legen klásti komu v cestu překážky, překážeti komu; ich lege Jber Reise fein = in den Wea nezbrańuji Vasí cestě; alle Hinderniſſe auſs dem Wege räumen odkliditi vſecky překážky s cesty.

Hindernis... (=) n. 19. lańk.
Hindin (>) f E₁₉ lańk.
Hindostan (>) npr. n E₁₅ zem. id., přední Indie.

Hindostanisch (=) a D₂, 3. hindostanský; das H-e D₂, 3, H-n neskl. hindostanstina.

Hindu (>) m E₂₅ id., Hind. Ind.
hinduanisch (=) a D₂, 3. hinduský.
Hindu-fran (>) f E₁₈ Hindka, Indka.
Hindu-kuch (>) npr. n neskl. zem. Hindu-kuš (pohori ve stř. Asin).

hin-durch (>) adv. 1. skrz(e); obyć. překládáse instrumentalem: die Ztadt ~ městem; často spojeno ~ durch: durch die Lungen ~ plíčení; ganß ~ skrz na skrz; hier ~ tudy ~ dort ~ tamtudy; rechtſ (o linte) ~ pravou (n levou stranou). 2. časově: die ganze Nacht ~ (po) celou noc; ganze Jahre ~ po léta, řadu let; durch alle Jahrhunderte ~ po celá století.

hin-durch..., Hindurch..., ve slož. a spoj. s v vidy odl., a so % = durb... I. (>).

Hindustan (>) n. 2c. = Hindostan n. 2c.
hin-ein (>) adv. (opak: hin-aus) 1. a) in ... ~: in die Stadt ~ do města; ins Loch ~ do diry; bis nach Afrika ~ až do Afriky; b) ve spojení s adv. místními: da ~ tudy dovnitř; dort ~ tamtudy dovnitř; oben ~ horem dovnitř; ußen ~ dolem dovnitř, also mitten ~ (in...) do prostředka. 2. el. nur = (částěj herein)! f a prov. těž herein jen dále!; ~ oder hinaus? dovnitř nebo ven? 3. in den Tag ~ v Tag; v také blau II. 3. (Melag 2).

hin-ein..., Hin-ein... (=) ve slož. a spoj. s v odl., se % a: -arbeiten: 1. %a = einarbeiten 2. 2. %r -ſich -arbeiten vpracovati in za- se do čeho (prací) vniknouti do čeho; fig. = einarbeiten 1.; -bauen %a stav. (ve stavěti co do čeho; -beſchießen %a) rak. přivtělití (co k čemu); -bringen %a: a) = hereinbringen - einbringen: I. 1, 2.; b) fiſ. J.

Německo-česky slovník. I. Deutschößhmisches Wörterbuch.

161

hin-ein-wärts]

— 128 : —

[hinter

do města; b) fig. das Dorf mit in die Stadt
ziehen ves privětliiti n připojiti k městu; A.
in et. -ziehen (darin verwědeln) zaplésti koho do
ého. 2. v'n (jut) = einziehen III.; -zwängen v'a
vnutiti, násilně vpraviti.

hin-ein-wärts (v v) adv. dovnitř.

hin-fort (v v), hin-für (o) † (v v(-) adv. bu-
doucně, přišťě, na dále.

hi(c)ng (v) impf. od hangen, hängen.

hin-gegen (v v(-)) adv. naproti tomu, naopak.

Hink... (v...) -kampf m zápas kulžmo n
belžmo; -stand m postoj o jedné noze, držení
se na jedné noze.

Hinke... (v...) -hein n p, -poot m p bel-
havec, kulhavec, f pajda; -spiel n škola,
odstrkování kaménku kulžmo (= Paradies=
spiel); -teusel m kulhavý děbel; -vers m
v metrice kulhavý verš.

Hinkel (v) prov. [původně Hühnel, dim. od Huhn] n
E₆ = Hühnen.

hinken (v) I. v'n (h, při výtěci: změny místa jít) C₁₂
(part. prav. také gehunken) 1. a) kulliati, belhati;
auf e-m Juße kulhati na jednu nohu; ein
wenig -pokulhávati; er ist uns Haus gehint vbelhar
se do domu; b) fig. die Sache haupt, es haupt da-
mit pokulhává to, vázne to; das Gleichniis haupt
přirovnání pokulhává (není zrovna vhodné); es haupt
mit ihm je to s nim spátne n na zadrhmo;
Prv. Freunds' Lob hint, Feinds' Lob klingt chvála
přátel nemá velké ceny. 2. choditi n skákati
o jedné noze. 3. fig. zvolua se pohybovatí,
věci se. 4. O strojich. nejiti stejnoměrně,
s. sm. miti nějakou vadu. — II. -d part. a D 4
kulhavý, belhavý, f pajdavý; Prv. v Bote 2. —
III. H-de(r) m, H-dc f D₂,₃ kulhavý, f -á;
belhavec, f pajda. — IV. v H - n E₇ bez pl.
kulhání, be-.

Hinker(in) 〈 (v v-)m E₆ (f E₁₉) = hinken III.
hinn (v) †, ještě u Goetha adv. = hin.
hinne (v) prov. c adv. 1. = hinnen. 2. = hinnen.
hinnen (v) adv. 1. (von) - odtud; lajs uns
von - gehen pojdem e odtud, odejděme (ž);
fig. von - scheiden = sterben. 2. 〈 zde (uvnitř),
(zde) v domě.

hin-nieden 〈 (v v v) adv. poet dolů.

Hinsch-kraut (v v) n D₅ bot. = Altranfe.

hin-richtlich (v v), hin-richts (v v) v hin... F.
hint (v) adv. 1. prov. d = heute. 2. † = hinnen.
hint-an (v v) adv. stranou; (gute) pozate, v-
hint-an..., Hint-an... (v v) ve spoj. a slúž v v'věz
dol., ve slož. se %; znači odklizení, zanedbání, po-
hrdání: -geben = 1. %a rak. = veräuschen. 2. %
sich -geben = sich hingeden; -haltens v/a =
einhalten II. 1. H-halten n a H-haltung f
= Einhalt; -lassen %a: a) zanechati po sobě,
zůstaviti; b) nechávati stranou, zanedbávati;
-legen %a dáti n položiti stranou; -sehen:
1. %a dávati stranou, odkládati eo, zanedbá-
vati, nevážiti si, nedbati čeho; alle Rücksichten
-sehen nedbati ohledů; N. -sehen nešetřiti n
nedbati ohledů ke komu, jednati s kym ne-
vážně n pohrdavě; 2. % H-sehen n E₇ bez pl.
H-sezung f E₁₈ zanedbávání, opovrhování;
-sehen %n (b) státi stranou, bytí nevšimán;
in opominut; -sehen lassen rak. = -jessen; -ül-
len %a zacházeti s kym nevážně n pohrdavě,
pohrdati kym.

hinten (v) adv. (opak vorn) vzadu; nach -
hin dozadu, na zad; von - ze zadu; - heraus
(o hinaus) wohnen bydliti do z do dvora;
- befindlich zadni; fig. lieber Peter - lieber Peter
vorn přiteličku sem, priteličku tam (samé kompli-
menty); ₩ et. von - her (aus der Erfahrung) beweisen
dokazovati ze zkušenosti n z přezvědu
(a posteriori).

hinten... (v v...) ve slož. s præp. a adv. ko tvořené
adv.: -an v zadu; sich -an stellen postaviti se
dozadu n nazad; -drein = -nach; -hin na-
zad, v zad, do zadu; -nach = -an; časově po-
tom; er kommt immer -nach přichází vždy na-
posled (n pozdě); -nach flug und weife sein pozdě
přicházeti k rozumu; pozdě bycha honiti;
-über pozadu; (auf tenRADen) na hřbet; -um:
a) nepřímo; b) (ungefehrt) obráceně; (im Gegen-
tbeil) naopak.

Hinter-anstellung (v v v) f E₁₈ umístění
vzadu.

Hinter-ausschlagen (v v v) n E₇ bez pl.
jezd. v ausschlagen IV. k II. 3.

hinten-stimmig (v v v) a D₂,₃ hud., o klavirech:
laděný v zadu.

hinter (v) I. prrp. (s dat. na otázku kde?, s acc.
na otázku kam?; často spývá se členem urč. -ll (m) =
~ dem, -n (-n) = ~ den, -s (-s) = ~ das): a)
~ dem (-m, -m) Haue za domě; er saß
mir seděl za mnou; 3. (weit) ~ sich zurück lassen
nechati koho (daleko) za sebou; ~ der Mauer
hervorspringen bytí za zdí a vyškociti otud;
~ sich (gürüd) gehen ohlížeti se; ~ einander gehen
jiti za sebou; ~ einander schalten za sebou spojiti;
drei Wechen ~ einander trī neděle po sobě; er
tann weder vor noch ~ sich nemůže ani ku prědu
ani do zadu; v bringen I. 5. G., ~ sich gehen jiti
nzippeł; ~ S-m her gehen o sein, ~ e-r Sache her
jein v her 5.; die Gendarmen sind ~ ihm her čet-
nici jsou mu na stopě (n ho stihaji); ~ et. her
jein býti posedly šim; v hegen I. 1., Binde 5.; sich
~ die Arbeit her machen dáti se n pustiti se n vložiti
se do práce; 3-m ~ (n) um) die Ehren schlagen
pohlavkovati koho; fig. ich werde es mir ~ die
Ehren schreiben zapamatují si to; 3. ~ Schleus und
Niegel bringen dáti koho za mříže, uvězniti koho;
die Thüre ~ sich zimmaden dvěre za sebou za-
vřiti; fig. die Pferde ~ den Wagen spannen koně
za vůz zapřáhati, dělati věc obráceně; b) fig.
~ m-m Rüden za mymi zády; sich ~ 3. ver-
stecken skrývati se za koho, chrániti se kym;
v Berg 2., Hand (str. 1187.); 3. ~ Sicht führen
vězi; es steckt nicht viel ~ ihm není (n nevězi)
v něm mnoho, není velký chlapiłk; er hat
mehr ~ sich, als man meint vězi v něm více,
než by si kdo pomyślil (a než by v něm
člověk hledal), f nezdá se, ale je; das hätte ich
nicht ~ ihm gesuchtd toho bych v něm byl nehledal,
toho bych se byl do něho nenadál, to bych

*

Hinter-...]

— 1284 —

Hinter-hälfte

byl naň neřekl; ~ die Schule gehen (sowянěn) choditi za Školu; ~ der Thürte Abschied nehmen uplachnouti, vziti do zaječich. — II. a D₂₃₃ (op. vorder, mittler) zadni; die ~en Bäute zadni lavice; žl ~st nejzadněji, nejzáže. — III. der, (die, das) H-e, H-sle D₂₃₃ 1. zadni n poslední (osoba n věc). 2. der H-e m zadek, zadnice, f panímanda (slušnějsi než Arsch); ~m e-n Tritt vor den H-n geben kopnouti koho do zadnice, v Grundeiſ; ~m den H-n voll hauen nařezati kom (do zadnice), p dáti komu na prdel.

Hinter..., hinter-... (v...), ve slož. se s, a, v (A. ve slož. se s (v...)) znači, že néco jest v zadu: -extremitäten fpl. zadní okončiny. — B. v (A. v slož. s v (v...)) vždy odl., konjug. die C₁₈. Význam: 1. do zadu (= nach hinten hin); ~ſchleſchen (v'-v') vₙ (in) vklouznouti na zad. 2. F (prov. = hinunter; ~eſſen ¼a (hltavé) pojídati p snisti, pozřiti. — C. (v... bez přízvuku) vždy neodl., konjug. die C₁₉. Význam různý (v ~bringen B., ~treiben B. etc.).

Hinter-achse (v'-v') f E₂₂ ⊕ kol. zadní náprava.

Hinter-achs-schale (v'-v') f E₂₂, Hinter-achs-schemel (v'-v') ⊕ kol. zadní sárnice n šárka.

Hinter-ansicht (v'-v') f E₁₈ stav. pohled ze zadu.

Hinter-baſe (v'-v') f E₂₂ hýždě, p zadní tvář, zadnice.

Hinter-balken (v'-v') m E₇ pušk. zadní rameno (u zápalký).

Hinter-baum (v'-v') m D₁₁ ⊕ = Garnbaum.

Hinter-bein (v'-v') n E₃ zadní noha; sich aus die ~e schen o stellen: a) (o zvířatech) stavěti se na zadní nohy, (sich baumen) vzpínati se; b) fig. (=) vzpírati se, odpírati, zvěčovati se, protiviti se; b) patami se vypínati, stavěti se na paty, kohoutiti se, čepejřiti se; c) slovo odvolati.

Hinter-blatt (v'-v') n D₅ ob. žápěti, pří.

hinter-bleiben C₆ A. (v'-v') vₙ (in) zůstaviti v zadu n pozadu. — B. (v'-v') I. v₇ₙ (in) neodl. 1. vier Söpne sind hinterblieben zůstali (po něm n po ní) čtyři synové, zanechala(a) čtyři syny. 2. prov. J = unterbleiben; die Zadehinterblieb nedošlo k tomu, sešlo s toho, mspr. odpadlo to. — II. Hinterbliebene (r) m, Hinterbliebene f D₂₃₃ zejm. pl. die Hinterbliebenen pozůstali.

Hinter-brand (v'-v') m D₁₁ der Schweine mrt, snět avini (= Brand 12).

Hinter-brante (v'-v') f E₂₂ lov. beim Bären und Fuchs = Hinterfüß.

hinter-bringen C₁₅ A. (v'-v') ¼a odl. 1. nositi n (od)nésti dozadu, zanášeti p zanésti. 2. hltavě jisti n pojídati, pozírati, shltnouti. — B. (v'-v') I. ¼a neodl.: ~m et. ~ (tajně) donášeti, udávati co. — II. ¼a H-n E₇ bez pl., Hinter-bringer f E₁₈ donášení.

Hinter-bringer m E₆₁ ~in f E₁₉ A. ~ (v'-v') kdo nosí nazad atd. — B. (v'-v') donášeč, udavač.

Hinter-brust (v'-v') f D₁₅ der Injekten zo. zadohrudi.

Hinter-bug (v'-v') m D₁₁ zo. zákolení.

Hinter-bühne (v'-v') f E₂₂ pozadí jeviště.

Hinter-caſſell (v'-v') n E₃ zadní pevnůstka, palubní n zadní půlpalubí; fig. F = Hinterer (v hinter III. 2.).

Hinter-deſ (v'-v') n E₃ plav. zadní paluba.

Hinter-dofe (v'-v') f E₁₂ ⊕ soustr. panenka (n branidlo) zadní.

hinter-drein (v'-v') adv. = hintennach.

Hinter-drein-sicht ~ (v'-v') f † (opak Vorſicht) (Goethe) neprozřetelnost, neproziravost, neobezřelost.

hinter-drücken (v'-v') ¼a C₁₂ odl. 1. strkati n tlačiti dozadu. 2. F (v hinter... B. 2.) (s námahou) pozřiti.

Hinter-ebbe (v'-v') f E₂₂ plav konec odlivu. hinter-einauder (v'-v' n v'-v') adv. za sebou (v hinter I.).

Hinter-eiſen (v'-v') n E₇ a) = Pflugſchär; b) podkova na zadní noze.

Hinterer(r) (v'-v') m D₂₃ v hinter III. 2. Hinter-fährte (v'-v') f E₂₂ lov.: a) stopa zvěře; b) stopa zadních nohou.

Hinter-finne (v'-v') f E₃₂ zo. zadní ploutev.

Hinter-fläche (v'-v') f E₁₂ zadní plocha.

Hinter-flec (v'-v') m E₃ ⊕ ob. špalíček podpatkový.

Hinter-flügel (v'-v') m E₆ stav. zadní křídlo.

Hinter-front (v'-v') f E₁₈ 1. stav. týlní pohled, zadní průčeli n ſačada n fronta. 2. voj. zadní čelí, rub čelí.

Hinter-fuſ (v'-v') m D₁₁ zadní noha (v ~bein, i fig.).

Hinter-gang (v'-v') m D₁₁ 1. východ. 2. prov. narovnání, s-, vy, po- (po dobrém).

hinter-gangen (v'-v') f part. p. od hintergehen B.

Hinter-gebände (v'-v') n E₆ zadní budova.

Hinter-gebirge (v'-v') n E₆ zadní horstvo.

Hinter-qedante (v'-v') m E₂₁ (gen. ~nš) obmysl, záluď(a), tajná n vedlejší myšlenka, tajná výhrada v mysli.

hinter-gehen C₁₀ A. (v'-v') v₇ₙ (in) odl. jítí do zadu. — B. (v'-v') I. v₇₄ neodl.: S. ~sklamati koho n důveru ši; š sm. (o)klamati, (o)šiditi, (o)šáliti, obelstiti, podvěsti. — II. ¼a H-n E₇ bez pl., Hintergehung f E₁₈ klam, šalba, podvod.

Hinter-geschirr (v'-v') n 1. ⊕ a) řemeni na zadní koně; b) zadní řemeni košské. 2. F = Hinterer (v hinter III. 2.).

Hinter-gesicht F (v'-v') n D₇ = Hinterer (v hinter III. 2.).

Hinter-gestell (v'-v') n E₃ 1. ⊕ zadní podstavec. 2. fig. ein langeß ~ haben býti váhavý n zdouhavý. 3. F = Hinterer (v hinter III. 2.).

Hinter-glied (v'-v') n D₇ 1. (v pl. těž ~maſen nesl.) zadní úd. 2. math. ~ e-8 Verhältnisse řadní člen poměru. 3. voj. zadní řad.

Hinter-grund (v'-v') m D₁₁ pozadí; im ~e v pozadi.

Hinter-grund-... (v'-v...) ~gardine f ⊕ stav. zadní oпаňa.

Hinter-gurt (v'-v') m E₃ voj. an Kanonen = Kammerband.

Hinter-haar (v'-v') n E₃ zadní vlasy, u. sm. vlasy v copu, cop.

hinter-haben F (v'-v') ¼a B₂ odl. mítí v sobě co (pokrm, nápoj).

Hinter-hälfte (v'-v') f E₂₂ zadní půlka.

Hinter-halt]

— 1285 —

Hinter-halt («—») m E₃ 1. a) záloha; e-n → legen postaviti n nastrojiti záohu; im → liegen býti v záloze; ans dem → c hervorbrechen vyraziti ze zálohy; s. am, leč' (ka), nástraha, osidla, past, (überfall) přepadnutí. 2. fig. = Hintergedanke. 3. voj. záloha, mužstvo v záloze. 4) s. am. Rüdchalt überhaupt; e-n → haben: a) mítí co v záloze n F pro strýčka Příhodu; b) mítí (tajnou) podporu n protekci (mocné osobnost). 5. a) chem. stribó, jež lučavka sta. zůstavuje se zlatem; b) ⊖ sol. rozdil o který areometr při určování obsahu rapy udává méně.

hinter-halten C₇ A. («—») v'a odl. zatajovati, skrývati, u-. — B. («—») I. v'a neodl. 1. a) ˇ. S-m et. ~ (bezprávně) zadržovati komu co, ujímati komu čeho; b) (bezprávně) zatajovati komu co. 2. prov. = hinterreiben. — II. % H~ n E₇ bez pl., Hinterhaltung f E₁₈ zadržování, zatajování.

hinter-hältig. hinter-hältig, hinter-hältisch («—») a D₂,₃ přetvářený, tajený, potelný, potměšilý.

Hinter-haltigkeit ˇ («—»-) f E₁₈ bez pl. = hinterhalten B. II.

Hinter-hand («—») f D₁₅ 1. der Auffen zadní ruka opice. 2. joz. zadní půle konz. 3. hra: v př der ~ sitgen, die ~ haben v sein býti zadák n vzadu (ve hře).

Hinter-haupt («—») n D₅ bez pl. týl, záhlavi (v Hinterkopf).

Hinter-haupt(s) ... («—»...) ~ sein n kost záhlavní n týlová; ~ beingrube f jamka kosti týlové.

Hinter-haus («—») n D₆ zadní dům.

hinter-her («—») adv. 1. místně po zadu, v zadu. 2. časově potom, později; die Heue tam ~ potom dostavila se litost; Prv. ~ išť man am flügten pozdě bycha honiti.

Hinter-hirn («—») n E₃ = Kleinhirn.

Hinter-hof («—») m D₁, zadní dvůr.

Hinter-hut («—») f neskl. voj. zadní voj.

Hinter-Zandi-en («—») npr. n E₂₅ zem. Zadní Indie.

Hinter-Zandi-er («—») m E₆, ~ in f E₁₉ obyvatel Zadní Indie.

hinter-indisch («—») a D₂,₃ zadoindický.

Hinter-kamm («—») m D₁₁ hřeben na rozčesá(vá)ní (copu).

Hinter-kammer («—») f E₁₂ zadní komora.

Hinter-keif («—») m E₃ voj. zadní n hybný klin.

Hinter-keule («—») f E₂₂ zadní kýta.

Hinter-kiemer («—») mpl. E₆ 10. zadožabři plži.

Hinter-kinnbacken («—») m E₇ zadní čelist.

Hinter-klaue-e («—») f E₁₂ zadní dráp.

Hinter-knobben («—») m E₇ ⊖ zadní strana vysoké peci.

Hinter-kolben («—») m E₇ botka n kápě n kápí n čepička hlaviště.

Hinter-kopf («—») m D₁₁ = Hinterhaupt.

Hinter-korn («—») n E₃ bez pl. zadní obli, zadina.

Hinter-ladec... («—»...) ~ system n soustava zadovky (nabíjení od zadu).

Hinter-laden («—») m E₇ 1. zadní krám. 2. zadní okenice, okenice v zadu (= hinterer Fensterladen).

hinter-laden («—») voj. I. %a C₉ odl. nabíjeti od (n ze) zadu. — II. % H~ n E₇ bez pl., Hinterladung f E₁₈ nabíjení od (n ze) zadu.

Hinter-lader («—») m E₆ voj. (puška) zadovka.

Hinter-ladungs... («—»...) ~ gewehr n ručnice n dělo zadovka, mspr. odpadnice; ~ fanone f dělo nabíjené od zadu; ~ waffe f = ~ gewehr, ~ fanone.

Hinter-lage («—») f E₁₂ sklad(iště).

Hinter-land («—») n D₃: a) zadní (n v zadu, na zad(nim konci) ležiči) země; b) půda n pozemky za domem sta.

Hinter-laßs («—») m D₁₃ 1. bez pl. nechání n zůstavení čeho (za sebou); er gestand den absichtlichen ~ des Ringes přiznal se, že schválně prsten nevral s sebou. 2. s pl. lov. nechávání zadní nohy za přední v jelení stopě.

hinter-lassen C₇ A. («—») I. %a odl. nechati koho vzařu. — B. («—») neodl. 1. J-m cin Andenten ~ zanechati n zůstaviti komu (co na) památku (pri odchodu); er hinterließ den Befehl, daſs... odcházeje nařídil, aby...; er hinterließ mir, Ihnen zu jagen... odcházeje uložil mir, abych Vám řekl... 2. odkázati, zůstaviti (umiraje n poslední vůlí); die H-en = die Hinterbliebenen (v hinterbleiben II.). — II. %n (b) lov. der Hirsch hinterläufst jelen nachává ve stopě zadní nohu za přední (v Hinterlaßs 2.). — III. % H~ n E₇ bez pl., Hinterlassung f E₁₈ = Hinterlaßs.

Hinter-laßenschaft («—») f E₁₈ pozůstalost.

hinter-laſtig («—») a D₂,₃ plav. zádítižný.

Hinter-lauf («—») m D₁₁ lov. zadní běh n noha (jelení sta).

Hinter-leder («—») n E₆ ⊖ ob. opatek.

hinter-legen («—») I. %a C₁₂ uložiti, uschovati, deponovati†. — II. % H~ n E₇ bez pl., Hinterlegung f E₁₈ uloženi.

Hinter-legende(r) («—») m, Hinterlegende f D₂,₃, Hinter-leger («—») m E₆, ~ in f E₁₉ ukladatel, schovatel.

Hinter-legungs=... («—»...) ~ bescheinigung f potvrzení o uschování n o uložení. Hinter-lcib («—») m D₇ zadek těla.

Hinter-litf («—») f E₁₈ bez pl. 1. lest, obmysl, úskok, zrada. 2. Istivost, zrádnost, úskočnost, perfidie†.

hinter-listen ˇ («—») %a C₁₃ obelstiti, pře-, oklamati.

hinter-līſtig («—») I. a D₂,₃ Istivý, obmyslný, zrádný; (ſalſch) falešný, neupřimný; (o všech) omylný, klamný. — II. s Hinter-līſtigkeit f E₁₈ Istivost, obmyslnost.

hinter'm, hinter'm = hinter dem.

Hinter-mann («—») m D₅ n. zadák (tež ve hře i voj. = zadní muž); fig. er išť mein ~ jest za mnou pozadu ve služebních letech. 2. obch. zadní indossator (n rubopisce) na směnce.

Hinter-maſt («—») m E₉ plav. zadní stežeň.

Hinter-mauerung («—») f E₁₈ ⊖ stav. bok klenby, zadní zdivo, (část klenby mezi rubem

[Hinter-mauerung]

Hinter-maucrungs-stein

— 1286 —

[hin-über

jejun, mezi podpernou záj a vodrovnicí procházející temenem
závěrkul.

Hinter-maucrungs-stein (v -v-/-v-/-v-) n D₂₁ klenby.
m E₁. kámen k vyzdvínaví boků klenby.
2 (opak Verblender) cihla.

hinter'n (v-) = hinter den.

Hinter-naht (v-) f D₁₅ zášev, zadní šev.

Hinter-parier-stange (v-/-v-) f druhá n
Zadní příčka u meče.

Hinter-psfand (v-) n D₅ ⊕ hor. sesílení
roubení důlního.

hinter-psfänden (v-) n₄ C₁₃ ⊕ hor. sesílení
roubení důlní.

Hinter-pslicht (v-) f E₁₈ plav. zadní půl-
palubí, paloubka; bouda otevřených lodie
(místo kajuty) v niž plavci spí.

Hinter-psörtchen (v-) n E₇ 1. zadní
branka; fig. = Hinterthüre 2. 2. f = Hinterer
(v hinter III. 2.).

Hinter-psfote (v-) f E₂₂, zadní pracka;
fig. p sich auf die -n stellen = sich auf die Hinter-
beine (v toto) stellen.

Hinter-Bommer (v-) m E₂₁ obyvatel
Zadniho Pomoranska.

Hinter-Bommern (v-) npr. n E₂₅ zem.
Zadní Pomořany n -sko.

Hinter-quartier (v-) n E₃ 1. příbytek
zadní n do zadu. 2. ⊕ ob. = Hinterleber.

3. prov. f = Hinterer (v hinter III. 2.).

Hinter-rad (v-) n D₅ zadní kolo.

Hinter-raſſt (v-) n D₅ zadní (n druhé)
kolo (puſky).

Hinter-rauf-wolle (v-) f E₂₂ klk(y).

Hinter-raum (v-) m D₁₁ pozadi.

Hinter-reihe (v-) f E₁₂ v-oj. zadní řada.

Hinter-rhein (v-) npr. m E₃ Zadní Rýn.

hinter-rückig (v-) a D₁₃ fig. Istvý, falešný.

hinter-rücks (v-) adv. za zády (tež fig.);
fig. Istvě, obmyslně, zárněd.

Hinter-ruhe (v-) f E₁₂ ⊕ = Hinterraſſt.

hinter, hinters (v-) = hinter dar.

Hinter-ſaſs (v-) m E₂₀ (gen. ...ſsen),
Hinter-ſaffe (v-) m E₂₁ 1. = Nachfemme.

2. nižší vasal, podlenník. 3. (v Beisſaſs 2.) =
Kethjaßd, Koffatthe.

Hinter-ſaffen-Gut (v-) n D₅ 1. nižší
léno. 2. majetek baráčníka n domkáře.

Hinter-fattler (v-) n E₆ Hinterſaſſa.

Hinter-ſaſs (v-) m D₁₁ 1. log. důsledek,
závěr(ek). 2. gram. = Nachjaß.

Hinter-ſchiff (v-) n E₃ záčd lodi.

hinter-ſchlingen B₁, hinter-ſchlücken C₁₂
F (v-) n₄ odl. pozřiti, pohlítiti.

hinter-ſchüttten F (v-) n₄ C₁₂ odl. =
hintertriften.

Hinter-ſchwung (v-) m w. zákmih.

Hinter-jeite (v-) f E₂₂ zadní strana.

hinter-ſinnen prov. j (v-) v-r sich ~ C₁₂ odl.
zšíleti, pominouti se smysly.

hinter-ſinnig prov. j (v-) a D₁₃, Hinter-
ſinnigkeit (v-) f E₁₈ = verriüdt, Verriidtheit.

Hinter-ſiſ (v-) m E₃ zadní sedadlo.

hinter-ſpatiig (v-) a D₂₁₃ ⊕ souk ~ed
Garn příze koncová; ~ed Haar vlas nevěrný.

hinter-stellig (v-) a D₂₁₃ 1. (cruſtiantia)
zadržený, opozděný. 2. = hinterhaltig. 3. et.

~ machen = hintertreiben B. I.; rak. ~ bleiben =
unterbleiben.

Hinter-ſteven (v-) m E₆ plav. osina, zadní
klonovtec.

Hinter-ſtern F (v-) f E₁₈ (Logau) = Hinterer
(v hinter III. 2.).

Hinter-ſtück (v-) n E₃ zadní část.

Hinterſt-zuvördert (v-) n neskl.
(Goethe) = Husteron-Proteron.

Hinter-theil (v-) m (n) E₃ zadní část,
zadek; ~ des Schiffees záč lodi.

Hinter-thür(e) (v-) f E₁₈, 2 1. zadní
dvěře. 2. fig. sich e-e ~ (Ausflucht) offen halten za-
necnati n zůstaviti sobě vrata n koží vrátka
n -ce. 3. F = Hinterer (v hinter III. 2.).

hinter-thürenhaft (v-) a D₂₁₃ ne-
chávající si kozích vrátek, mající vždy ně-
jakou vytáčku.

Hinter-treffen (v-) n E₇ v-oj. zadní šik,
zadní voj.

hinter-treiben C₆ A. (v-) n₄ odl. hnáti
p vyhnat do zadu. ~ B (v-) n I. % neodl.
et. ~ zmařiti, překaziti co. — II. % H~ n E₇
bez pl., Hintertreibung f E₁₈.

Hinter-treppe (v-) f E₂₂ čelelní n zadní
n poboční schody.
hinter-trinken F (v-) n₄ B₁ odl. vypiti
(rázem), f vyzunknouti.

hinter-tückisch (v-) a D₂₁₃ = beimtiidtich.
Hinter-verdeſt (v-) n E₃ = Hinterdeſt.

Hinter-viertel (v-) n E₆ zadní čtvrt(ka).
Hinter-wald (v-) m D₅ zálesí (v Americe).

Hinter-wäldler (v-) m E₆ zálesák.

Hinter-wäldlerei (v-) f neskl. zá-
lesáctví.

hinter-wälderisch (v-) a D₂₁₃ zálesáčký.

Hinter-wand (v-) f D₁₅ stav.: ~ e-8 Kamitš
zadní stěna krbu.

hinter-wärts (v-) adv. 1. (směrem) do
zadu; ~ ješen hleděti do zadu. 2. = hinter-
riüdſ; jako prp. s gen. = hinter.

Hinter-wichtigkeit (v-) f E₁₈ bez pl.
= Hintergewicht.

Hinter-zaſſen (v-) m E₇ ⊕ hut: ~ beim Frisch-
herd = Aschenzaden.

Hinter-zaßte (v-) f E₂₂ ⊕ truhl.: ~ e-r
Hobelsbant zadní vozík hoblice.

Hinter-zeug (v-) n E₇ ⊕ seal. zadní řemeni.
hinter-ziehen B₆ A. (v-) n₄ odl. I. % n 1. táh-
nouti do zadu. 2. F ~ srkati. — II. ~ v-r
ſich ~ táhnouti se napzét. — III. v-n (jiit) od-
šehovati se do zadu. ~ B. (v-) n I. % n ~
neodl. 1. zadržeti, neprávem si podržeti,
zpronevěřiti. zneužiti. 2. = hinzichen 1. b. —
II. % H~ n E₇ bez pl., Hinterziehung f E₁₈.

Hinter-ziem (v-) m E₇ 1. = Engbrüſtigkeit. 2. bot.
(-kraut n) = Bitterjüſt b).

Hinter-zimmer (v-) n E₇ zadní pokoj.
Hinter-zimmer (v-) n E₇ zadní pokoj.

hin-iüber (v-) I. adv. na druhou stranu
přes co. za co; über den Berg ~ přes vrch (na
druhou stranu), za vrch; fig. wir sind noch
nicht über den Berg ~ nevýskejme, ještě jsme
nepřeskočili; nechvalme dne před večerem;
er ist idem über den Nyluiſ ~ jest již za řekou;
fig. er ist ~ jest již mrtev n nebožtik; da ~
tudy (přes co). — II. % H~ n E₇ uživ. v: H~ und
Herüber pohyb sem a tam.

hin-wieder(um)]

— 1288 —

[Hirein]

—<u>schergest</u> (wieland) život prolaškovati; —<u>schüpfen</u> v'n (in) = —gletten; —<u>sehen</u> v'n (b): a) hledeti stranou, odvraceti zraky; über et. —<u>sehen</u> hledeti pres co; b) fig. über et. —<u>sehen</u> nevschlimmenti si <u>cho</u>, (zach) mhouřiti oko při <u>zem</u>; —<u>sein</u> v'n. über et. —<u>jeu</u> miti co (již) za sebou <u>we</u> fig. býtý zbaven <u>cho</u>; id) bin über solche <u>Bornurtheile</u> (erhaben) jsem povznesen nad takové předsudky; —<u>sehen</u> 1. <u>ta</u> = wegseten. 2. <u>sch</u>. —<u>sehen</u> %: sich über 1. —<u>sehen</u> nevschlimmenti si, nedbati <u>cho</u>, nedati na co; sich über die <u>Megel</u> —<u>sehen</u> nedbati n nešetřiti pravidla; —<u>thun</u> v'a odkliditi, mspr. odstraniti; —<u>wenden</u> v'a odvraceti p odvrátiti.

hin-wieder(um) (lulvü) adv.: a) opět, zase, na druhé straně; b) čašołs: zase, pohruhé, opět, znova, ještě jednou.

Hin (ü) npr. m E₃, Hinze (ü) E₉ (gen. üi —ens) 1. Hynek, —ec, —čík, —če (srr. Hein); Prv. — und Kunz ten a onen, Petr a Pavel; es kümmert mich nicht, was — oder Kunz dazu jagen wird nedbám, co řekne Petr nebo Pavel. 2. (tě — e E₂₁) macek, macík, jméno kocoura; pl. die —en pl. kočky.

hin-zu (üü) adv. k tomu.

hin-zu..., Hin-zu-... (üü...) vo poj. a slož. a v, vidý odl., ve slož. s v, vidý odl., ve slož. se % a příslušnými a. Význam: A. pohyb od mluvíčího k nějakému mistu; —können v'n (b) moci k (čemu), moci se přibližiti; —kriechen v'n (in) lézti k (čemu), přílež(a)ti. — B. Množem se, přidávání; —banen v'a pristavěti; —bekommen v'a dostati k tomu n mimo to; —bitten v'a: mehrere freunde —bitten pozvati k tomu několik přátel; —bringen v'a (k tomu) přiněsti; —denken v'a přimysliti; das übrige können Sie —denken ostatní si domyslete (n) —ite; —dichten v'a přibásniti; zu e-r Erzäufungset. et. —dichten přibásniti (n přimysliti si) co k vypravování, vypravování na dsazovati; —sich —drängen v'n: a) tlačiti se. hrnouti se k <u>chem</u>; b) fig. cpati se, vtírati se, do- se kam; —dringen v'n (in) = —drängen a); —fügen 1. v'a et. zu et. —fügen pripojiti o ko <u>chem</u>. 2. % H-üigen n E₇ bez pl. H-üigung/E₁₈; H-üigse'n H přidavek, dodaték; H-gang m príchod, přibližení se k (čemu); —gcben v'a rak. = —thun; —geben v'n (in) přicházeti, přijítí; —gehören v'n (b) patriti n náležeti k tomu; sich —gezellen v'r pridruziti se, přitovaryšiti se; —greichen v'a přílevati p přiliti; —kommen v'n (in): a) = herbeifommen; b) noch —kommen k tomu ještě přijítí; es famen noch andere Schwierigkeiten — k tomu přidružily se (n připojily se) ještě jiné obtíže; H-funst f přibytí; —lassen v'a připustiti; —legen v'a = —fügen; —reichen v'a připočítati, —sti; —reichen v'a přiřaditi; —riücken 1. v'a připojiti. 2. v'n (in) přibližiti se; —schleichen v'n (in) připlížiti se, přikrásti se; —schreiben v'a připisovati p připsati; —sehen v'a = —fügen; freilich, setze er —ovsem, připojil (n dodal); daž <u>sehen</u> Sie — to si při (vy)myšlite; —fchung f připojeni, přidáni; —thun 1. v'a = —fügen. 2. % H-thun = H-üigung; s. sm. (Bebilfe) přispění, přičinění; —treten v'n (in): a) = herautreten; b) pojiti se, přistupovati, přidávati se k <u>chem</u>; —tritt m přistoupeni; —wählen v'a k tomu n mimo to zvoliti, volbou přidati; —werfen v'a přihazo-

vati p přihoditi; —<u>ählen</u> v'a připočítati, —sti; —<u>iesen</u> v'a = —fügen; 3. zu et. —<u>iesen</u> (e-r Gejetlmaßt) privěsti koho k <u>chemu</u>; e-n zweiten Arzt —<u>iesen</u> povolati n přibrati druhého lékaře; —<u>ichung</u> f přivedeni.

hin-zwischen (lulü) adv. = inzwischen.

Diob (üü) npr. E₂₅ Job; fig. = Dulfver.

Diobš..., hiobs... (üü...) —artig a (Goethe): mir wird —artig trpim; —bote m posel neštěstí; —botchrift = —poſt; —geduld f Jobova n análska trpělivost; —poſt f zpráva Jobova; —thräne f bot. Coix lacryma slzivka obecná. hip (ü) int. = hep.

Hipparch (üü) [rec.] m E₂₀ a. st. v. hipharch], velitel jízdy v Rěku.

Hippe (üü) f E₂₁ 1. (Gartnermeßer) žabka, kosiř. 2. (Senſe) kosa zejm. smrti. 3. oblatenbühner Kuchen) oplatka. 4. = Siege. 5. zo. Gasteropelecus sternicula ostrobrích brasilský.

Hippel (üü) I. m E₉ = Benis. — II. f E₂₂ prov. J 1. = Hippe 3. 2. = Hipplein 2.

Hippel—... (üü...) = Hippel—...

hippein F (üü) v'n (in) C₁₂ hopk(ov)ati (= hippen).

Hippen—... (üü...) —bäcker m pekař oplatek, oplatkář; —klinge f ostří žabky n kosiře; —wink m von Freund Hein nemoc před smrti.

Hippiatric (—L) — Hippiatrich (—L—L) [rec.] f neskl. lěčení koní, zvěrolékařství.

hippiatrichs (—Lü) [rec.] a D₂,₃₅ hip(p)iratrichý, zvěrolékařský.

hippig (üü) a D₂,₃₅ prov. bídný, špatný.

Hipplein (—L) n E₇ (dim. od Hippe) 1. žabka. 2. kožička.

Hippo—... (üü...) [rec.] = Pferd—...

Hippodamia (—L—L) [rec.] npr. f E₁₅,₂₃ id., Hippodameia (manželka Pelopova).

Hippodrom (—L—L) [rec.] n E₃ d. st. v. id.; nnyi: a) závodiště při dostizích koškých; b) jízárna, cirkus (krasojeddecký).

Hippogryph (—L—L) [rec.] m E₂₀ (gen. tě —š) myth. hipogryf, okřídlený kůň.

Hippofraš (—L—L) (+ + z řec. správněji Hypofraš) kořenné vino.

Hippokrates (—L—L) [rec.] npr. m neskl.

d. st. v. id. (otec lěkařství, † asi 380 př. k.).

Hippokratiker (—L—L) m E₆ hippokratik, stoupenec Hippokratův.

Hippofratich (—L—L) a D₂,₃₅ hippokratovsky;

—es Gesicht zsinala tvář umírajého.

Hippokratis-strach (—L—L—L) m D₁₁ bot. Hippocratea bejinka.

Hippokrene (—L—L) [rec.] f E₂₂ bez pl. d. st. v. id., studánka na Helikonu, s. sm. studnice Mus.

Hippolog(c) (—L—L(—)) [rec.] m E₁₉,₂₁ znalec koní.

Hippolyt (—L—L) E₂₅, —us (—L—L) E₆ [rec.] npr. m id., Hypolit.

Hippona (—L—L) [rec.] npr. f E₁₃,₂₃ myth. bohyne chovu koní.

Hipponatfe-iſch (—L—L—L) a I, 2, 3 v metrice: —er Vers šestistopy kulhavý n Hipponaktův vers jambický, cholijamb.

Hippopotamos, Hippopotamus (—L—L—L) [rec.] m D₁₃ (těž lt. děkinováno) zo. hroch.

Hircin (—L—L) [lt.] n E₃ bez pl. id. dátka korlovinca zapachající.

Hirschauer

— 1290 —

Höis

-käser; -klec m bot. Eupatorium cannabinum konopáč; -lohl m bot. = Lungentraut; -kolben mpl. paličky jelení; -kolbensumach m bot. Rhus typhina škumpa ocetná; -lofp m hlava n koule jelení; -koth m = -lozung; -kranheit f zvěrol. jelení nemoc ztrnutí (te-tanus); -kraut n bot. a) bělolist německy (= Beruštraut c); b) = Bergpeterlein; c) = Bitterfuß b) a; -kugel f jelení koule ne bezoár†; -kuh f lań; -lager n lov. jelení lože; -latid m bot. = Hulattidb; -lauf m jelení běh n noha; -laus f zo. Pediculus cervi veš jelení; -leder n usně jelení, jelenice; -ledern a z usně jelení; -loke f lov. = -ruß; -lofung f lov. jelení trus; -luchs m zo. Lynx cervarius rys obecný; -mangold m bot. = Bodcraut b); -möhre f bot. = Gartenpastinakenwurzel; -minze, -münze f bot. = Flachdraut b); -neč n lov. = -garn; -očs m zo. los africký; -part m = -garten; jako npr. Jeleni park (u-tohrádek u Versailh); -pašinake f bot. = Bergpeterlein; -plan m lov. shromáždště jelenů; -ruß m lov. říjnice, -čka (nástroj k nápožobeni jeleního řánu); -ruthe f lov. jelení žíla; -schädel m jelení lebka; -schale f lov. jelení spár; -schöter m zo. = -läser; -schuh m lov. přílepek (mastná hliny na nohách jeleněch), střevíc; -schwaden m lov. jelení výsada; -schwamm m bot. Clavaria botrytis kuřátka jarmuzová z bilá, koží brada bilá; -schwanz m = -schwaden; -schweiß m lov.: a) jelení barva (krev); b) mléko = polévka s chlebem a jelení krvi (pro lovečké) pasy); -ſiſe f bot. = Bergpeterlein; -ſprung m: a) lov. skok jelení; b) bot. Corrigiola drobnokvět; -ſtein m = -hangel; -talg n jelení lůj; -thiere npl. jelení; -thränen fpl. jelení slzy (ztvrdlý výměšek žíaz v dřelech jeleněch oěd); -trüſſel f bot. = -buff; -weichſel f bot. = Belladonna; -wildbret n lov. jelení zvěřina, jelenina; -wirt m hostinský "u jelena"; -wundkraut n bot. = Alpbraut; -wurz f bot.: a) = Beerwurz; gewürzhasfe -wurz Athamanta libanotis sesel širolistý; b) kleine (o ſaltdie) -wurz Laserpitium pruthe num hladýš pruský, hladíč obecný; c) = Bergpeterlein; d) Dnyas octopeta dryadka osmilistá; -wurzbliih f bot. = Amſteltraut; -zagel m jelení ocas; -zahn m kousák; -zicqe f zo. Antilope cervicapra sajka jelení, jelokoz, sassi†; -ziemer m jelení hřbet; -junge f: 1. jelení jazyk; 2. bot.: a) Scolopendrium bindas obecný, jelení jazyk, písaný tráňk; b) kleine -junge = Ceterach; c) blühende -junge = Drachenwurz d).

Hirschauer Stüdtl (2—2) n E₆ tak. kocourkovský kousek (= -schwadenstreich).

Hirschin (2) f E₁₉ = Hirschhub.

Hirschling (2) m E₃ jmáno někohka hub, zejm.: a) = schmacht after Brätling; b) gisſiger = -Birken reißer.

Hirſe (2) f E₂₂ bez pl. (původně, ale †m): a) proso; edche (e groſse o gelbe) = Panicum miliaceum proso (obecně; gemaßſene -jáhly); b) Deutliche = Setaria germanica bér německy; c) indiamische -d(h)urraß.

Hirſe..., hirje..., Hirschen... (2—... ) -(n)ammer f zo. = Granammer; -brei m jáhlová kase, jahelník; f er břicht ſ-e Finger im -brei jest vełni choulostivý; -dorn m bot. = Atreuz

dorn; -(n)crz n min. ruda seménková n nučická; -feld n prosné pole, prosniště; -(n)feunich m bot. = Dirje a); -fieber n path. = Friejer; -ſink m zo. = Ammer; -ſormig a = -fornſormig; -gras n bot. Milium pšeničko; -hiilsen fpl. omelky; -korn n: a) prosné zrn(k)o; b) path. = Gerſtern; c) zo. Voluta miliaria vinutice prosová; -fornſormig a jálhity; -fornqroß a veliký jako prosné zrno; -kuchen m pšenník; -mehl n prosná mouka; -mühle f opíchač, jahelna, prosník; -mus " = -bri; -(n)natter f zo. Coluber miliaris užovka zrníčková; -ſame m prosina; -ſtampſe f = -mühle; -ſlein m min. cenchrit†; -(n)unkraut n bot Phalaris canariensis lesknice n chrastice kanárská; -vogel m zo = Grünfint a).

Hirſen (2) m E, bez pl. = Hirſe.

Hirſenz... (2—... ) v Hirje...

Hirt (2) m E₂₀, (gen. těž -s,) = c m E₁₁, -in f E₁₉ pastýř (fig.), pastvec; Prv. wie der — so die Herde jaký pán, takový krám.

hirten (2) v' C₁₃ avýc. = weiden.

Hirtenz... hirten... (2—... ) -amt n úřad pastýřský; -art f pastýřský způsob; -brief m cirk. pastýřský list; -bube m, -büblein n = -tubé; -dichter m skladatel pastýřských zpěvů, básník bukolický, bukolik†; -ſeſt n slavnost pastýřská; -ſleich n: ungarijches -licijd = Gulaſchleijd; -ſlote: a) flétne Panova; b) pastýřská flétna, šalmaj; c) bot. Alisma plantago žabnik jitrocelový (v Fröschleßel); -ſormig a jálhity; -gedicht n básen pastýřský n bukolická†; -geſang m zpěv pastýřský; -geſpräch n rozmluva pastýřů; -gott m bůh pastýřů n stád, zejm. Pan; -göttin a bohyně pastýřů, zejm. Pales; -günsel m bot. = Hirschle; -horn n pastýřský roh; -hund m ovčácký n domácí (pastýřský) pes; -haus n, -hütte f pastouška; -junge m, -knabe m mladý pastýř n pastvec; -lebu n pastýřský život; -lied n pastýřská písen; -lieddichter m = -hinter; -lohn m výpasek, pastevné; -los a bez pastýře; -mädchen n mladá pastýřka, paška, pastýřské děvče; -mäfig n (div. po pastýřsku; -pſcife f = -ſlote b); -pſlicht f pastýřská povinnost; -rohr n = -ſlote b); -jchalmef f = -ſlote b); -jchaupiel n drama pastýřská, pastorála†; -spiel n: a) hra pastýřská hůl; b) bot. Dipsacus pilosus štětka chlupatá; -tabmuschel f zo. Ostrea spondyloides ostnatka pastýřská; -ſück n = -dauapiel; -täche f: 1. pastýřská torba; 2. bot. těž -täſchchen, -täſchel kraut n: a) Capsella bursa pastoris kokoška pospolitá, pastuši tobolka; b) durchwachſene -täche Thlaspi perfoliatum pénizek prorostly; -vogel m zo. Pastor špaček pastýřský; -volk n národ pastvecký n pastýřský; -wohnung f pastýřský byt, past(o)uška, salas.

hirtenhaft (2—) a D₂₁₃ = hirtenmäßig.

Hirtenschraft (2—) f E₁₈ bez pl. 1. pastýřstvi.

2. pastýřstvo, pastýři.

Hirtenthum (2—) n D₅ bez pl. = Hirtenschraft 1. hirtlich (2) a D₂₁₃ pastýřský.

His (2) n neskl. hud. id. (to ½ tonu zvýšené b).

Hiskias]

— 1291 —

[Hobel]

Hisfias (~⊥, ⊥~) npr. m neskl. bibl. Ezechiáš.

Hispani-en (~⊥~) [lt.] npr. n E₂₅ d. st. v a poet. za Španien.

Hispani-er (~⊥~) [lt. | m E₆, d. st. v. a poet. za Španier.

Hispaniola (~-⊥~) [lat.] npr. n E₂₅ zem. id., Domingo.

hispanisł (~~⊥~~) a D₂,₃ d. st. v., poet. = spaznič.

hispanisieren (~-⊥~) [lt.] %a, %n (b), %r *ich* ~ (po)spaněłstiti (se).

Hispanismus (~-~) [lt.] m E₁₄, hispanismus(us)†, zvláštnost jazyka ** nělského.

hiss (v) int. lov. volání na psy (při štvan).

Hissz... (~2...) ~block m plav. zdvihaci kladkovnice; ~-tau n plav. zdvihací lano.

Hisse (~) f E₂₄ plav. kladkostroj.

hiffen (~) %a C₁₄ = aufhiffen.

Hitt (~) int. 1. (volání vozkovo) čihý (v levo; opak hótt); der Eine will ~, der Andere hótt jeden jde hótt, druhý čehý; weder ~ nech hótt verschen nevěděti kudy kam; &. sm. jen k popohnání koně: hý(je). 2. = bſt.

Histolog(e) (~~~~) [řec.] m E₂,₂₂ an. histolog†, tkanivoslovec.

Histologie (~~~~) [řec.] f E₁₈ id., nauka o tkanivech, tkanivoslovi.

Histołogisch (~~~~) [řec.] a D₂,₃ an. histologický†, tkaniva (organického) se týkající, tkanivoslovný.

Histořchen (~⊥) n E₇ (dim. od Histerie) historka†.

Histori-e (~-~) [lt.] f E₂₂, něk) Historia s lt. deklinačí id.: 1. dějepis, dějiny, děje(prava). 2. příběh, událost, vypravování, povidka.

Histořen... (~~~~) ~małer m historický malíř.

Histori-ieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ = historiieren.

Historik (~) [řec.] f neskl. způsob psáti dějiny.

Historiker (~) m E₆ historik.

Historiograph (~-~) [lt. ~řec.] m E₂₀ historiograf, dějepisec.

Historiographisch (~-~) [lt. ~řec.] a D₂,₃ historiografický, dějepisný†.

Historisch (~) I. a D₂,₃ historický†, dějinný. — II. das H-e n D₂,₃; das H-e von o all et. historická část čeho.

Historisch-kritisch (~-~) [lt. ~řec.] a D₂,₃ historickokritický.

historiſieren (~-~) %a C₁₂ pojimati n vykládati historicky, historisovati†.

Histrio (~) [lt. | m E₂₅, pl. ~nen (~-~), těž Histrione (~-~) m E₂₅ d. st. v. herec (etrurský v Rímě); žert. a šp. sm. komediant.

Historionisch ~ (~-~) [lt.] a D₂,₃ herecký, komediantský.

Hitsche prov. (~) f E₂₂ 1. = Kröte. 2. (v Harce a rak) šál v podobě pláště, v němž ženy nosi děti. 3. = Schemel.

Hitzchel (~) f E₂₂ prov. = schwarzer Helunder.

Hitz..., hiz... (~...) ~beule f, ~bläschen n, ~blase f, ~blatter f, ~blätterchen n opar; ~blatterig a oparový; ~blütig a = heißblütig;

vedřiny, žaroprázdeň, vederky, parníčky; ~ſerien p' (školní) prázdniny za vedra, ~topf m prehlý, prudký n z horka nakvasený, prehlivec, náhlik; ~köpfig a: ~képsig fein býti hned hrr!, býti hned z horka nakvašen: ~pideł mpl., ~podeń fpl. v ~bläschen; ~ſchlaq m úpal, úžeh, zá- (sřv. Sonnenſtich); (sřv. těž Hitz..., Hitze...).

Hitz (~) f E₂₂ (pl. ~) 1. horko, žár; (~ des Sommerš) vedro, parno; brennende ~ znoj; ~ des Feuers žár ohně; es iſt e- druſende ~ jest horko k zalknutí; jeſt (až) mrtvo; in der ~ (prov. den Hizen) reden třeſtiti, blouzniti, mluviti pomatené; dem Braten zu große ~ geben pečeni příliš prudece péci; in der ~ trinten píti, když se člověk uhřeje; dieser Wein hat zu viel ~ vino má příliš mnoho ohně. 2. fig. prudkost, prehl(iv)ost, náhlost, vzkypění, zápal, zanícení; in ~ gerathen vzkypěti (hněvem ata); ſ. in ~ bringen dopáliti koho, podrážditi koho; in der erſten ~ v prvním vzkypění vášně; in der ~ nachblaffen (o)chladnouti (v zanícení); ſeine ~ läſt nach jeho zanícení chladne. 3. ~ es wird ~ keſten to dá práci n. f hracka, při tom 5 zapotím(e). 4. zvěrol. říjny sliz (u kobyl). 5. Œ pek.: a) doba jednoho vytopeni peci; b) pec naložená (pećivem). 6. zlod. = Žtuse.

Hizěz... (~) I. = Hizg... — II. ~grad m stupeň horka; ~ (grad)mesſer m tſys. kalorimetr†, teploměr (na měření specifické teplotě těles); ~ (grad)mesſung f měření (specifické) teplotě; ~-monat m horký měsíce (ve franc. republ. kalendáři thermidor); ~-eiger m tſys. pyroskop†.

hizen (~) %a C₁ (τa topiti).

Higig (~) I. a D₂,₃ 1. horký, (brennend) palčivý, (feurig) ohnivý, (erhißend) rozpalující; ~e (Gerränte rozpalující u. sm. líhové) nápoje; ~erl e-e ~e Leber haben mítí vysmolený chrčtan, býti piják n pařídlo. 2. fig. a) (eifria) ~ ver jelgen úsilné n horlivě stihati; ~er Angriff prudký útok; ~es Geſecht tuhý boj; es eieng jech ~ zut šlo do tuha; b) (leiden(s)chafftich) vášnivý, náruživý, prudký; ~ hinter et. her sein býti náruživé zabrán do čeho; ~ werden rozpalovati se (vášni); c) (leicht in ſorn gerathend) prudký, prehl(iv)ý, náhlý, (hned) z horka nakvasený, popudlivý. 3. o kobylách: (= roſſig, brußig) říjny. — II. s ~ Hizigkeit f E₁₈ prudkost, nakvaſenost atd.

Hitzing (~) m E₃ = ſen.

Hleis top. M (v) Hluzov.

Hlinsch top. Č (v) Hlince.

Hlinz top. Č (v) Hlince, Hlinsko.

Hl. abbr. za Halßlederband.

Hm (~) int. = hem.

ho! (~) int. id. ~ ! hoho! id.

Hoazin (~) [amer.] m E₃ zo. Opisthocomus cristatus jakůra chocholatá.

hob (~) impf. od heben.

Hobbes (~, št. hobes) npr. m neskl. id. (filosoſo).

höbe (~) impf. conj. od heben.

Hobel (~) m E₆ 1. Œ truhl. hoblík, struh. 2. fig. F er fann mir den ~ ausbläsen at mně fouká hoblík (n pelibi kapsu). 3. f = Vierhebel.

*

[och...]

— 1295 —

[Hoch...]

se vysoko, vznešený; -fliegender (Weiß daleko-
sáhlý n vysoko se pronúči v vznešený duch;
-fliegende (weit ausgebende) Pläne dalekosáhlé
plány; (ehegreisig) otižádostivý, také = jahrend;
~ o frasich atd. jalový, nabubřelý, nabobtělý;
-flieger m zo. = Flugfisch; -flug m: a) vysoký
(vz)let (také fig.); b) (lov.) vysoký lov (honnými
ptáky); -flut f vystoupení vody, povodeň,
velká voda; -folio n papír s větší výškou
než šírkou; -fiirftlich a = fiirftlich, na př. Žene
Hjirftliide Durchlaucht Jeho knížecí Jasnost;
-füßig a = -beinig; -garn n náhonec; -ge-
achtet a vysoce n velice vážený, velevážený;
-gebenecli(c) t a (o Panně Marju) požehnaná, plná
milosti; -gebietend(er Herr) a vel(e)možný
(pán); -gebirge n vysoké horstvo n pohori;
-gebirgšleben n život ve vysokých horách;
-geboren a vysoce urozený; zejm. jako titul: H=
borener Herr Graf! (vysoce) urozený pane
hrabě; S-r H-geboren dem Herrn Grafen X...
(vysoce) urozenému panu hraběti X...; -ge-
brüftich a = -briurig; -gedacht a: a) vysok-
myslený, vznešený; b) ~ svrchu vzpome-
nutý, zmíněný (= vorhererwäbt); -gedicht ~
n velebáseň, velepišený; -gecht a velecténý,
vysoke-; -gcsärbt a živě zbarvený; -geſciert a
vysoce n velice slavený, veleslavný; -gcschühl
a) cit povzušejeń n vznešený n hublený;
b) srdeč city prekypující, náplň n plosten
srdeč; -agripfelt a s vysekým vrchemo,
s vysokými vrcholov; -gechen n obch. der freije
stoupání cen; -3chend a plav. (o moři) rozvlněný,
neponojný, bouliřivý; -gehörnt a vysoko-
rohý, s vysokými rohy; -gclſaht a skoro†
jěžit žert. = -gelbrt; -gclb a jasně žlutý; -ge-
legen a vysoko ležící n položený, vyvyšený;
-gelecht a velmi učený, veleučený; -geliebt a
velice milovaný; -gelobt a velechvalný,
velice chválený; -gcnabelt(c) 2dulte) a (šitky)
s vělikými puklami; -gencigt a velice na-
koněný n blahosklonný; -gencigt(c)t adv.
velice blahosklonně; -gcnuſſ m vzácný n
skvělý n pravý pozitek; -gc-óhrt a s dlou-
hýma ušima, ušatý, často žert. za ~cbebrt; -qc-
pricjen a vysoce velebený n slavený, vele-
slavný; -gericht n: a) prapaviště, stínadlo,
šibenice (= Halgen); b) (hebe Gerichtsbarkeit hrdel-
ní soud(nictví); c) (ptáčnictví) věšák, -adlo; -ge-
richts-Herr m hrdelní soudeč; -gericht(c) Gesicht
a velice červený n zapálený n ru-
měnný (obličej); -gcsang m píseň velebná
n vznešená, slavozpev; (gebeig) chvalozpěv,
~ sm. oda; -geschalt a lov. vysokopásný;
-gechücht a vysoce vážený, velevážený; -ge-
chmač m znamenitá chuť; -geschossen a vy-
soký, vytáhlý; -geschuht a (o konſch) bílý s čer-
nýma nohama; -geschürzt a vysoko vyka-
saný; fig. -geschirzte Múje Musa laškovná n
čtveračivá n dovádivá n skotačivá n žertovná;
-geschwoſlen a vysoko n velmi nabubřelý n
nabobtnály n naběhlý n rozvodněný; fig. na-
dutý, nafoukaný; -gcsegnet a: a) velmi po-
žehnaný; b) někdy = -dchwanger; -geſiunnt a
povzněného smýšlení, (cetě) sčlechtný; -ge-
ſpannt a velice napjatý; fig. gespannte Gr-
wartung velmi napjatě n zimničné očekávání;
-geſtalt f vysoká postava; -gestapct a:

a) (vysoko) nakupený, nahromaděný, navrst-
vený; b) fig. ~ domýšlivý, nafoukaný, na-
dutý; -gestellt a: a) vysoko postavený;
b) patb. -gestellter lrin moč velké váhy speci-
fické; -gestimmt a (o nástrojich) vysoko nala-
děný; fig. přepjatý; -gestirnt a se dživěným
čelem, (s) čelem vzhůru; -gcthiirnt a: a) s vy-
sokými věžemi, vysokovězatý; b) fig. vysoký
jako dům n hora, převysoký; e) ~ = -gct
napelt a); -getroſt a velice potěčen; -ge-
wachsen a vysok(orostl)ý, veliký, vysokého
vzruštu; -gewalt f vyšší moc; -gewild(c) n
lov. = -wilſt(bret); -gewinn m veliký zisk; -ge-
wölbt a vysoko klenutý; -gewölbe n vysoká
klenba; -gieb(c)lig a (o domu atd.) s vysokým
št tem; -glanzpolitur f největší lesk; -gra-
dig a vysokého stupné; -gradigkeit f zem. fig.
vysoký stupeň, síla, intensitaț; -gräſlich a =
gräſtlig; die -gräſtliche Familie hraběci rodin;
v titulu: Em. M.-gräſtliche Guaden Vaše hraběci
milost; -grüin n živě n jasně zelený; -gucker m
zo. = johder; -halsig a dlouhorký, s dlouhým
krkem; F -halſiges Kleid šaty po krk upjaté:
-halten % a vysoce n mnoho si vážiti; -hebe-
halte f ius. = -hebe-halte beider Arme gefreit
vordärt (o seitwärts) předpažení (upažení);
-heilig a pře-, svatosvatý; -her adv. s vy-
soka; -herrlich a vzněsený; -herig a
velkodušný, šlechetný; -herig feint býti sle-
chetného srdeč, míti šlechetného srdeč; -her-
zigcift f velkodušnost, šlechetnost; -hin adv.
do výšky, do výše; -hol n les: a) (o)klestky;
b) vysoké drívi; e) vysoký les; -hübig a
dlouhého běhu; -intercſſant a velice zimá-
javý; -jaqb f lov n honba na vysokou
(n na velikou) zvěř; -kamm m tkalc. brdo
damaškové, brdo o nítěnkách s vysokými
očky; -kant m, -kante O f e-s Brettes
etc. orez n ořízka prkná; -kantig O a na sto-
jato, na vřsku, na hranu, na strmo; -kanti
legen poľažiti na hranu, postaviti úzkou stra-
nou n p na store; -keſh O f truht. žlábkovec
(hoblik); -kettig a O = -käſtig; -kirche f cirkev
angličanská n episkopální, státní cirkev
(v Anglii); -kirchliche r m biskup(ov)ec, epi-
skopál; -klieternd a vysoke lezouči, sphavýv;
bot. vinoucí se vysoko; -flingend a: a) vý-
soko zn(ž)icí n zvučící, a. sm. odrážející, oz-
ózvající se, zvučný; b) zejm. fig. -flingender
Titel zvučný n pyšný titul; -flingende Rede
(o Worte) zvučná n nabubřelá slova; srg. -tra-
bend b); -komisch a velice komický; -fraut n
bot. = -Till; -land n krajina n země hornatá,
hornatina, vysočina, plateau↑; -länder(in f)
m: a) horal (zejm. skotský); b) skotský tanec,
skotská; -land-lehm m geol. náplav n hlína
s vysočin; -ländisch a horský; -lautend a:
a) = -flingend a); b) lov. -lautender Hund pes,
který přišed na stopu štěká; -leuchter m bot.
= -Angenpappel; -licht n: a) staf. skryté v tajné
okno n okénko; b) poſt skvěl n zářivé světlo:
ſunens -ličt úplněk, měsíc v úplňku; -lied
~ n vznešený zpěv, velepišen; -liſen O flp.
tkale. nítěnky (n adlatý) svysokými očky; -ſö-
ſlich a veleslavný; -mäßlich a: a) jako titul =
-gebietend; b) (rak.) prevysoký; -maſtig a plav.
s vysokým stežném n stozarem; -maul n

Hoch...]

— 1296 —

[Hoch...]

20. odrúda lososa s hákovitými čelistmi;
-mcisterthum n velmistrovství, hodnost vel-
mistra; -mese f círk. velká (mše) v ant;
-mittel a (o zboži nadprostrední; -měgend a
= -gebietend; Úbre Hměgenden (áříve titul nizozem-
ských gener. států); -mulde f zem. koryto (horské);
-muth m vysokomyslnost, hrnost, zpupnost,
pýchra, nadutost, arrogance, drzost; Prv. -muth
femmt vor dem Fall pýchra předchází pád;
-muthsen %a v heslo o sobě; -muths a srd-
natý; -muthig a (anal. „muth“) vysoko-
myslný, hrdý, pyšný, arrogantní, drzý (srr.
stelj); %a. -mißtbig bebanbeln zacházeti s kým
s vysoka, hleděti na koho s patra; -mißtig
werden (t)hrdnouti; -mühigkeit % f = -mut;
-muths-Narr m, -muths-Binsel m pyšný
troup, trubec, nadutý hlupák, hloupý fu-
riant; -muths-Teufel m (obyč. círk.) démon
pýchry; -muths-Wahnsinn m = Chreyenwahn-
sinn; -nasig f a pyšný, nadutý; -nasigkeit F f
pýchra, nadutost; -nöthig % a nejvýs po-
třebný, naléhavý, nutný, pilný; -nothpinc-
lich † a trestní, hrdelní; -ofen m ⊤ hut vys-
kók pec. domna†; den -ofen außlauben pustiti n
zadouti vysokou pec, začítati taviti; den -euch
ausblagen vyhasiti n zastaviti vydouti vys-
kou pec, ukončiti taveni; -ofenanlage f
⊗ hat. vysokopecní závod n hut; -ofenbe-
trieb m ⊤ hut. vysokopecní dílo n taveni;
-ofenbruß f ⊤ hat. hrudnice vysoké peci;
-ofencampagne f ⊤ hat. doba vysokopecní
(ho taveni); -ofengang m ⊤ hut. chod (ta-
veni ve) vysoké peci; -ofengaie npl. ⊤ hat.
vysokopecní plyny; -ofengejic n ⊤ hut. pod-
stata n hrnidlo vysoké peci; -ofcngicht f ⊤
hut. kološník vysoké peci; -ofengušn ⊤
peca; litina (čugunová) z vysoké peci a vysoké
n z prvi-
ho taveni; -ofenhiütte f ⊤ hut. = -ofenan-
laege; -ofenindutriec f ⊤ hut. vysokopecní
prymysl: -ofenmauer f ⊤ hat. ozdvika n
ozdivo vysoké peci; -ofenmeister m ⊤ hat.
mistr vysokopecní n vysoké peci; -ofenpro-
cjs m ⊤ hat. pochod vysoké peci m vysoké
pecní; -ofenroheisen n ⊤ hat. surové zelezo
n čugun vysokopecní (z prvého tavení);
-ofenschacht m ⊤ hat. šačht(ovk)a vysoké
peci; -ofenschlade f ⊤ hut. vysokopecní
truska; -öfuer m ⊤ hut. hutník vysokopecní;
-öfnerci f ⊤ hat. hutnictví vysokopecní,
domnaŕství; -orange (ěti oránz) a živě
n zlaté oranžový n pomorančový, zlatočer-
vený; -ortig a, -ortlich a rak. přícházející
s hora n od výššího úřadu; adv. s hora (=
-héheren Orts); -pfad m chodník; -pflaster n
bitl. vyyvšené místo vydlázděné; -pflan m
⊗ stav. rovné a otevřené prostranství před
velkými stavbami, prostranství, (planina,
plahočina); -platcau n vysoká planina n ro-
vana, vysočina; -poctiich a vysoce n velmi
poetický†; -precisen %a v heslo o sobě; -precišlich a
velice chval(iteb)ný; a. sm. (vele)slavný, zna-
menitý, slovutný; -preislichen Indenfenš slavné
paměti; -priester m velekněz; der römische
H-priester papez; -prima n zboži zvláště vý-
borne; -punkt m výška; -quelle f zřídlo
prýšticí se s hor, zřídlo horské, ručej, horský
pramen; -quellen (-Wasser)leitung f ⊤ vodo-

vod zřidel horských, horský vodovod; -ru-
gend a vysoko čníci n strmící; -randig a
s vysokým okrajem; -relief n = Hautrelief;
-renaissance f obrozený sloh ve svém květu,
přesná n prísná n vyvinutá renessance†, kvinto-
čentó; -richten n zdvihání; -rolltau n plav.
provazec kladkový; -rosenroth a silně
cervený, tmavérůžový; -roth a živě čer-
vený, nachový, sarlatový; -riicen m zo.
a) = Budelisch; gemeiner Hrúden Kurtus in-
dicus kurt indický; b) hlemýžd s nádorem
pro vajička = Čierichnede; -ruſ m (projvo-
lání slávy; -rund a vyp(o)uklý, vydutý;
-runde f vyp(o)uklost, vydutost; -jänger m
hud. zpévák vysokého hlasu, diskantista†;
-ſchäftig a ob. vysokoholénkový, s vysokými
holénkami; -ſchäftig ⊤ a tkani čaloun vzor-
kový (když povstává navořlem níti do listá n látce větší vzor);
⊗ (o sloupech) s vysokým dířikem; -ſchafftuhm ⊤
⊗ textil. stav se strojem listovým; -ſcharfach m
šarlat hollandský; -ſchäbar a vysoce vá-
ně, levěvážený; -ſchäzen %a v heslo o sobě;
-ſchäzung f = -abtung; -ſchauer m zo. Anableps
tetrophtalmus halančí čtyřoký druhdy též čt verok-
od; -ſchiff n stav. = Hauptdiffer b); -ſchlagend a:
-ſchlagendes Herz srnce silně bušici n tlu-
kouci; fig. šlechetné n vzněsené srnce;
-ſchab(c)liq a: m zo. vysokobý, majici
zobák vyšší než širší; b) fig. také = -nälig;
-ſchäubler mpl. zo. vysokozobi; -ſchneidiq a
dobre vybroušený; -ſchule f vysoké školy,
vysoké učení, universtita†; technitje ſchule vy-
soká škola technická; -ſchüller m poslu-
chač vysokých škol n vysokého učení, akala-
demik†; -ſjult(c)rig a: a) vysokých ramen,
ramenatý; b) mající jedno rameno vyšší (než
druhé); -ſhušs m přestřel, ráná n vštřel
jdouci (přilís) vysoko, přestřelení; er hat e-n
-ſhušs gethan, také das if ein -duſus střelil (přilís)
vysoko. přestrelil; -schwanger a (jsouci)
v pokročilém těhotenství, na slehnutí;
-ſchwan m (Murex trunculus) zo. ostranka
jadeiská; -schwarzwild n nov. = Där; -schwung
m ta. skok do výšky; -ſechiff n lod pro
dlouhou plavbu; -ſegler m zo. = Pfeilschwan;
-ſelbſt a = Dero; -ſeljig a zemřelý, (v Pánu)
zesnulý; die -felige Königin zesnulá královna;
der -felige Kaiter zesnulý císař, nebožtik
císař; -ſinn m: a) snaha povznění se, sle-
chetná ctižádost; b) snaha po dobrém a šle-
chetném (Groschumt) velikomyslnost, šlechet-
nost, ušlechtilost (myšleni, vzněsenost po-
vahv; -ſinnig a: a) snazici se povznění,
šlechtně ctižádostivý; b) šlechtný, veliko-
myslný, ušlechtilý; -ſinnlich % a velmi ná-
zorný n jasný; -sommer m pokročilé léto;
-ſpiec n hazardní hra; -sprung m skok do
výšky; -sprungmaschine f ⊤ tkale. stroj pro
proslúp hoření, listové stoj zvedací; -ſamm
m strom vysokomenný; -ſtämmig a o stromech:
vysokomenný; fig. štihl, vytáhlý; -ſtape-
lei f šejdřství, podvodnictví, taškářství;
-ſtapoln %a (b) v heslo o sobě; -ſtapolcr m šejdř,
podvodník, podvodný vypinavec, taškář, da-
rebák (vydávající se za urozeného člověka); -ſteppc f vy-
soká step; -ſtellung f vyvýšení, v těsnopise: po-
stavení ve výši; -itich ⊤ m plný, vysoký

Hoch

— 1297 —

Hoch-zeit(s)=...

steh; -stic̈erei f vyšívání plné, vysoké; -ſiſt n: a) kapitula (dómu); (Erbstibutum) arci-biskupství; b) freies deutsche -ſiſt svobodnýstav německý; -ſiſtſkirche f kostel kollegiální n kathedrální; -ſtimme f hud. soprant\; -ſrahl m paprsek vody jdoucí do veliké výše; -ſtraſe f silnice; -traſenräuber m loupežník pocestný, zákeřník, zbojník; -ſirebend a kdo má veliké záměry n cíle, vysoko směřující, dalekocínlov; u. sm. křižadostivý (s. i. ſliegend b); -tanz m slavnostní tanec; -that f = Großthat; -thiere npl. živočichové nejdonalejší člověk a opice); -thucrei f = Vernehnthuerei; -thurm m vyšší část věže; -ton m v inetrice silný prizvuk; -fönend a = -flingend; -tönig a (plno)přizvučný; -torn m kovaný konservativec (v Anglii); -tornthum n strana kovaných konservativečů; -trab m = -trabentheit; -trabend a: a) o koni vysoko n těžkopádně klusající; b) fig. (ſich fest gebarend) vypinající se, nafoukaný, nadutý; zejm. o ſeži přílišně důrazný, pathickýt\, emfatickýt\, deklamatorskýt\, nabubřelý, vychloubavý; -trabenheit f (přílišná) důraznost, emfase†, pathos†; -traber m kůň vysoko n těžkopádně klusající; -trächtig a: a) † = hoffärtig; b) = -ſchwanger; -tragend a = -dchwanger; -träger m ndatec; -treciben n plav. výnor, zmenší dohlunosti; -und Deutschmeister id. (viděnské plak); -verdient a velice zasloužilý, velezasloužilý, mající veliké zásluhy; -verehrung f vysoká n veliká pocta n úcta n vážnost; -vermögend a vel(e)mocný, prov. velkomožný; -verrath m velehrada; -berräther m velezáradce; -berrätherisch a velezárný; -verständig a velmi rozumný; -vogel m zo. Aepyornis maximus obrovský pták z rodu Aepyornis; -wache f, -wacht f (obyč. voj.): a) stráž na výšině, povýšená hlídka; b) znamení d(áv)ané stráži na výšině; c) strážní budka; stav, hlásná věž, bartyzán; -wachter m hlídač na výšině; -wald m vysoký les; -waldumfront a ověčený n ohranicený vysokým lesem; -waldwirtschaft f hospodářství kmenné; -waldig a vysokolesní, -lesý; -waldung f = -wald; -warte f = -wache c); -wasser n: a) velká voda, rozvodnění, povodeň; b) největší příliv; -wasserkatajrophie f katastrofa n poroma způsobená povodní; -weg m silnice; -weiſe a velmi moudrý n rozumný, velemoudrý; sp. am. (chummeisterlič) pedantickýt\, puntickářský; jako titul úřadu: slovutný; -weiſheit f titul úřadu; slovutnost; -weiſsprung m ul. skok dalekovysoký; -weiſht a veledůležitý, velmi důležitý, veliké důležitosti; -wild(bret) n lov, vysoká zvěř (zvěřina); -wohledel a vznesený; -wohlehrwürdig † a veledůstojný; -wohlgeboren a vysoce blahorodý, s Vysokoblahorodi; Sr. H.-wohlgeboren Herrn Baren von... Jeho Vysokoblahorodi panu baronu...; -wirden (titul vyšſchach dachovnach): Erw. H.-würden Vaše Veledůstojnosti n Velebnosti; -würdig a: a) veledůstojný, velebný; b) katol. das H.-würdigste nejsvětejší svátost oltářní; -wurz f bot. = Vergenzian; -zange f ⊕ veliké klešťe; -jeit f: a) 〈 (u̯l) významná n zvláštní n zna-

Némeckočesky slovník I. Deutschbühnisches Wörterbuch.

menitá doba; b) (u̯-) v Hochzeit hoslo o sobě; -zu(ver)echrend a zasluhující veliké úcty, velectěný.

Hochdorf top. Č (v) Nahořany; top. M Vysoká.

Hochgart top. Č (v) Hodéhrady.

Hochheim (u̯-) npr. n E<sub>55</sub> zem. id.

höchlich (u̯-) adv. (dosti) vysoce, velmi, značně; ich bin = erstannt divím se velice.
hoch-muthen (u̯l-) v<sub>1</sub> a C<sub>13</sub> neodl. jednati s vysoka, spatně nakládati n zacházeti s kým.

Hoch-ofen top. Č (v) Bećov.

hoch-preifen (u̯l-) v<sub>1</sub> a C<sub>6</sub> odl. (nad míru) velebiti, (velice) slaviti, vynáseti.

höchſt (u̯-) sup. od hoh (v toto), jako adv. v hoh II., jako s v hoh IV. A. ... n B. 2.

Höchſt..., höchſt... (u̯...) v slož. se a S a I. obyč nejvýš; na př. = běſcnuert a nejvíce (e) daněmi stížen, nejvíce poplatný; -betrag m nejvyšší summa; -commandierender m nejvšší velitel, kommandant†; -geſjellt a zaujímající nejvšší postavení; -möglich a nejvýš n nejvíce možný; zum = möglichen Einreize v nejvyšším možném kursu; -persönlich a: -persönlicher Redt právo lpfíci na osobě n osobou sloučené. -II. v slož. e a pron. vtztahujících se na vladarské osoby (syr. allerhöchſt) na př. = dere Zuhu Váš syn, syn Vaší Výsosti atd. = dieſelben Jejich Výsosti; mit = eigener Hand, = eigenhändig vlastní rukou; -ſelig a = hohſelig.

Hochstadt top. C (m) Vysoké.

Höchstädt (u̯, u̯l) npr. E<sub>25</sub> zem. (bavorské n) id. hoch-stapeln (u̯l-) v<sub>1</sub> (b) C<sub>12</sub> neodl. žiti ze šejdřství, provozovati šejdřstvi (v Hochstapler).

höchſtens (u̯-) adv. (na)nejvýš, leda (v hoh III.).

Hoch-zeit (u̯-) f E<sub>18</sub> 1. svatba, oddavky, veselka; zur = geladen sein, auf e-r = sein býti pozván na svatbu, býti na svatbě; = halten prov. i: = machen slaviti šnatek, ženiti se, vdávati se; wann machen Žie ? kdy budete mítí svatbu?; er ist auf seines Großwaters = gewesenhnodně toho pamatuje. 2. typ. dvojitá (chybná) sazba.

Hoch-zeit... 〈 (u̯-...) = Hochzeits...

hoch-zeiten f prov. (u̯-...) v<sub>1</sub> (b) C<sub>13</sub> mítí svatbu, ženiti se, vdávati se.

Hoch-zeiten-macher ⊕ f (u̯-...) (Hochzeit 2.) m E<sub>6</sub> typ sazeč sázející dvojitě.

Hoch-jeiter prov. J (u̯-) m E<sub>6</sub>, -in f E<sub>19</sub> = Bräutigam, pf Braut.

hoch-zeitlich (u̯-) a D<sub>2,3</sub> svatební.

Hoch-zeit(s)=...; hoch-zeit(s)=... (u̯-...) = bett n svatební lože (= Braubett); -brandt m svatební zvyk n obyčej; -bricf m list zvoucí na svatbu; -bitter m člověk zvoucí na svatbu; -fadel f pochodeň svatební; -feier f; -feſt n slavnost svatební; -feierlichkeit f; -ſeſtlichkeit f slavnostní ráz svatby; -gabef = -geſhent; -gant m host na svatbě, svatebčan; -gedicht n svatební báseň, epithalamium†; -critich n pokrm, který vasalové při svatbách ve svých rodinách lennímu pánu odváděli; -geschenk n svatební dar; -geſjellschaft f společnost svatební; -geſwand n = -ſleid; -gott m myth. bůh manžel-

163

Hof

— 1298 —

Hof...

ství, Hymen†; ~kleid n svatební roucho n
šaty; ~kuchen m radovanec, radostník;
~lader m prov J = ~bitter; ~leute pl. svatebníci;
~mahl n = ~jchmaus; ~mutter f svatbi,
matka nevěstina n žena, která jí svatbu
stroji; ~nacht f = Prautnaht; ~paar n snoubenci;
~reducer m tlampač; ~rcise f cesta
po svatbě; ~ring m = Čhering; ~schmaus m
svatební hostina; ~stifter m snoubce, původe
n strůjce svatby; ~tag m den svatby;
~bater m f otec nevěstin, starosvat (v ~mutter);
~woche f první týden manželství, libánky;
~žng m svatební průvod.

Hod (v) n E₃ plav. 1. ohrada pro živá zví-
řata (na lodi), klec. 2. ~ zu Masten místo na
břehu uzavřené koly.

Hodz... (v...) ~gang m chůze po bobku;
~hüpfen n skok po bobku; ~auf m běh po
bobku; ~spiel n: a) hra v karty (n prvních 6 trumfů
v ní); b) čechračka, roznožka (hrá, píl ní děsi
přeskakují); ~sprung m skok po bobku.

Hode (v') f E₂₂ 1. hosp. kupa snopů (na
poli), mandel. 2. těl. dřep, skrěka. 3. (ve hře ve
vrěhby) k utvoření pásu potřebné rohy. 4 p =
Rüden, na př.: S-m die ~ dvě hauen namlátiti komu,
dátí komu nepočítaných (do hřbetu). 5. prov.
ranec; e-e ~ dvě (Gras) ranec trávy.

hodeln (v') vₙ (b), ¼a C₁₂ = hoděn.

hoden (v') C₁₂ I. vₙ (b) 1. = aufhoden.
2. a) seděti na bobku, krčiti se, chouliti se;
take v₇ sich in einen Winkel ~ schouliti se, skr-
čiti se do kouta; b) prov. J svéc = sitgen, sich
seßen; na př.: komm, hod' diłg! pojď si sednout!
3. F immer zu Hauje ~ dřepěti stále doma,
nehvýbati se z domova; hinterm ſeu ~ seděti
za peci; (immer) über den Bücheru ~ seděti nad
knihami, ležeti v knihách. ~ II. ¼a = auf-
hoden II. ~ III. % ~ H- n E₇ bez pl., anal. ~ I.,
sedění na bobku, dřepění atd.

Hoden-... (v')... ~blatt n bot. = Zäpflein-
kraut; ~träger m ☉ hor. horník nezapsaný.

Hödcn-frau prov. (v'-v') f E₁₈, Hödcu-weib
(2') n D₃ = Höderin.

Hoder (v') m E₆, ~in f E₁₉ 1. osoba dávající snopy do kup n do mandelu. 2. pecivál, ~álek.

Höcker (v') m E₆ 1. vyvýšení, vypuklina,
hrbol. š. sm. = Holper. 2. Budet) hrb; ein Mameit
mit wei ~ n velbloud dvouhrbý n o dvou
hrbech.

Höcker-...; höcker-... (v')... ~artig a hrbo(l)ovitý; ~huhn m 20. = Hefte; ~äfer m 20. Gibbium hrbolatec; ~kana-ric(n Schmcke) f zo. Strombus urceus křidlatěnec hrbolatý; ~foralle f zo: a) korál hrbolovitý z rodu Monticularia; b) Madrepora porites větěvník lehký; ~rabc f zo Parthenope horrida krab hrbolatý; ~krenzspunc f zo. Epeira angulata křižák ostnitý; ~lump m 20. Cyclopterus lumpus hranáč sědy, mořský zajíc; ~muskehn mpl. svaly hákovité; ~ochs m 20. Bos bison tur, zubr litevský v Budelecho; ~pilz m bot Tubercularia hlivenka; ~raupen fpl zo. housenky výrůstkaté; ~rochem m Raja sephen rejnek hrbolatý; ~schmcke f zo. Pupa gibba zrnovka; ~schwan m 20. Cygnus olor sive gibber labut hrbolatá n velká; ~thier n zvíře s hrbem n hrbovaté; ~tragend a

s hrbem, hrbatý; ~wal m zo. velryba hrbatá;
~jahn m = Maizahn (sřv. Bucelz-...).

Höcker-... ~ = Höker-...

Höcker-blatt (v'-v') n D₅ = Brüsch 1. bot.

Höckerchen (v') n E₇ dim. od Höcker hrb ol)ek.

höckerhaft (v') a D₃ = höckerartig.

höckericht, höckerig (v') a D₂,₃ 1. = höckerartig. 2. hrb ol)atý, s hrb ol)em, -y.

Hockerl f (v') n E₇ vid. malá lénoška.

Hode-stühlchen f (v') n E₇ auf dem ~
tragen nositi (bochánkem) na rukou (hrá).

Hoddent (v') m E₆ bot. = Budweizen.

Hoddig (v') m E₃ bot. = Holunder.

Hode (v') f E₂₂, m E₂₁, ~n m E₇ varle,
pl. varle, nároky, f moudí, p kulky.

Hodeget (~-v') [rec.] m E₂₀ vůdce.

Hodegetik (~-v') [rec.] f E₁₈ hodegetika†,
návod ke studiu.

hodegetisch (~-v') [rec.] a D₃ hodegetický†,
návodný.

Hodemisch top. Č (v) Hodomyšl.

Hoden=...; hoden=... (v')... ~ (aufhebe-)
musfel m (cremaster) vešaci sval varle;
~bruch m path. = ~sachbruch; ~brüchig a mající
kýlu sourkovou; ~entzündung f path zánět
varli; ~förmig a podobný varił (haut m
an. varletnice nároková; ~kern m an. hřeben
varletní (corpus Highmori); ~kraut n bot.
~Drdie); ~loš a bez varli, bez moudí; ~loſig-
keit f vykleštěnost; ~musfel m an. = ~auſ-
hebenmusfel; ~sach m an. šourek, pyptík (scrotum);
~sach-bruch m path. kýla sourková; ~sach-naftf
sev na sourku; ~sach-entzündung f zánět
sourku; ~sach-förmig a sourkovitý; ~jau f bot.
~Butfidwamm b); ~wassergeſchwulſt f vodna-
telnost varletnice.

hodig (v') a D₂,₃ mající varle n moudí.
Hödiž top. M (v) Hödice.

Hodometer (~-v') [rec.] m (n) E₆ cestoměr,
hodinky krokové.

Hodometrie (~-v') [rec.] f E₁₉ měření
cesty.

hodometrisch (~-v') [rec.] a D₂,₃ cestoměrný.

Hof (v, ψ) m D₁₁ A. 1. dvůr (proster obklíčený budo-
vamí); kleiner ~ dvore(če)k; auf dem ~e sein býti
na stranen; auf den ~ gehen jítí ke stranu;
~ und Haus v Haus. 2. dvůr: a) sidio vladařské;
b) a osoby k nšmu náležející; bei ~e při dvoře, u dvora;
an den ~ gehen jítí ke dvoru. 3. fig. dvoření;
~S-m den ~ maden dvořiti se, kořiti se komu.
4. dříve: skvělé ~ důstojních shromáždění; nyní
(Seировs) ~ soudní dvůr. 5. skoro † místo kolem
uzavřené, ohrada (v Bauhof). 6. kolo (okolo)
mářice n slunce; fysiolog. a path. tmavý okolek bra-
davky prsní. 7. velká n znamenitá budova,
zejim. jako npr. = (Bauhöf); na př.: der Baiřijsch ~
hostinec n hotel u bavorského dvora; † =
Balaſt. 8. obydlí statkářovo na venku, dvůr,
lvorec; zu ~eienen robotovati. 9. (venkov-
ský) statek, hospodářství, dvorec; das Dorf
hat jehn Děse má deset dvorec n statků; fig.
das weiß der ganze ~ vi to kde kdo. — B. (‡) npr. n
E₂₅ (nšm. M) id.

Hof top. M (n) Dvořice.

Hof=...; hof=... (v')... ~afer m: a) pole
dvorské n náležející k (panskému) dvoru;

höfeln

— 1300 —

[höflich

-raute f bot. = Sberraute; -rcht f pr. 1. právo dvora. 2. a) právo pánovo nad robotníky; b) právo robotníků; c) sbírka výnosů ve věčech feudálních; -recurs m rekurs ke dvoru. stížnost odvolací; -rcite f pr. n dvůr statkářský; -richter m předseda dvorního soudu, dvorský súdi; -rolle f: a) úloha n role, kterou někdo hrajte při dvore; b) seznam robotníků; -schaupieler m dvorní herec; -schenk m = -mundichent; -schlange f zo. Colubr. auricus užovka nádvorská; -schrzan m, -schrzanje m (f) podlý dvořan n -enín; -schrzanjenmäfig a po způsobu (podlých) dvořanů; -schrzanjenschaft f, -schrzanzentjum n kamarilla†, dvorní strana (politická); -jitte f = -brand; -sitz m sídlo (vladařské), residence; -schneider m dvorní n dvorský krejčí; -sprache f muva dvorská; -štaat m: a) (†také f) (česarský) dvůr, dvořanstvo, komonstvo; b) nádhera dvorská; -staats-holz-verwalter m správce lesů vladařských; -stadt f: a) † = -štaat a); b) † sídlo panovnické (obv. Restdenzpfad); -stallmeister m dvorský podkoni; -statt f: a) = Hof 9.; b) † = -štaat; -stätter m räk. = Kessat; -stelle f dvorský úřad; -stil m sloh dvorský; -stube f světnice na dvůr; -tafel f dvorské desky; -tag m: a) slavnostní den u dvora; b) (re)venantag; c) stání při polnim sude; -thcater n dvorské divadlo; -thiir c f dvěre u dvora n dvůr; -trauer f dvorní n dvorský smutek; -vich n dobytek ze dvora (n dvore) n ve statku; -voigt m (ná)dvorník, dvořák; -wehr f seznam dvorce n statku; -welt f dvorský n u sm. dvoranský svět; -wesen n dvoranství; -widrig a proti(vný) dvorskému zvyku; -wirtshaft f hospodářství: a) u dvora b) ve dvorcí n ve statku, selská živnost; -wohnung f byt (jdoucí) do dvora; -zahtamt n dvorský výplatní úřad; -zins m povorčen; -zuckerbäder m dvorní cukrál; -zwang m: a) způsob m mrav n etiketa dvorská; b) povinnost robotní.

höfeln («) v («) n (b) C₁₂ 1. Ḥ-m ~ lichotiti, nochlebovati komu. 2. abs. býti dvorný, závoriłý.

Hösen top č (v) dvorce.

Höf(c)ner («)m E₆ 1. = Hofbeifiger (v Hifšner). 2. statkář robotník.

Hoffa(h)rt («) f E₁₈ bez pl. 1. vypinavost, vzpupnost, hrdopyšnost, pýcha, hröst. 2. bot. stinfende ~ Tagetes patula aksamitník obečný, afrikán, umrlčí květ, karafiát in-dianský, karafiat.

höf-fäthirtig («) a D₂₁₃ (srv. Hoffa(h)rt) hrdý, pycný, vypinavý.

Hoffa(h)rts-Muskel («-«) m E₆ an. pravý horní sval oční.

Höffen («) I. %a † %n (b) C₁₂ 1. doufati, naditi se; ich hoffe ihn zu sehen doufám (n. nadej s), ze ho uffidm; ich hoffe, daß er gehund ift; ich heife, er ist gehund doufám, ze jest zdráv; ich will mdt, daß er abreist, ohne mich zu besuchen doufám, ze neodeestuje, aby mne nenavštivil; doufám, ze mne navštivi, nežli odcestuje; auf (Seit ~ doufati v Boha; zu

Gott ~, dass... doufati v Boha, že... 2. auf et. ~ očekávati co, čekati na co, naditi se čeho; ich hoffe, Sie haben viel Vergnügen gehabt myslim, že (n zajisté) jste se hodně bavil; das korn läst reichen Ettrag ~ obili slibuje hojnou žeň; großes Vermögen hat haben mítı naději na veliké jmění; mehr als ich (o wie ich es nicht) gehofft hätte vice než jsem doufal, wie než bych se byl nadál. 3. lov, o zvěři (flugen) pozastavovati se. — II. % H ~ n E₇ bez pl.

hoffentlich («) [hoffen] adv. jak lze se naditi, nepochybně, nejspíš(e) snad, bohdá, tuším; er ist ~ gesund jest, jak lze se naditi, zdráv; jest bohdá zdráv.

Hoffer («) [hoffen] m E₆, ~in f E₁₉ osoba doufajici.

höflich («) a D₂,₃ Θ hor. (o dolu atd.) nadějný.

Hoffmanns-Tropfen («-«) [Fr. Hoffmann, něm. lekar + 1742] mpl. E₇ lekár. Hoffmannské kapky.

Hoffnung («) f E₁₈ 1. naděje, čáka; feine ~ mehr haben nemiti už naděje; die ~ verlieren pozbývati naděje; ~ fassen f schöpfen pomouti naději; Ḥ-m ~ auf et. machen (o einflößen) dávati n dělati komu naději n čáku na co; sich ~ auf et. machen, die ~ hegen kojiti se naději, mítı naději na co; f-e ~ auf Ḥ. segen (o bauen) skládati naději v koho; er schmeidelt sich mit diejer ~ těší se (n koji se) tou naději; sich mit citten ~ en tragen kojiti se marnými nadějemi; Ḥ. mit leerer ~ abspeisen tahati koho za nos, ukazovati komu straku u vrbě; Ḥ-m die ~ benehmen o raubent zbaviti koho naděje; zem. Vergabeirae der guten ~ Předhoří n mys Dobré Naděje. 2. guter ~ sein, in ~ sein býti v naději n utežkem, býtı těhotném.

Hoffnung..., hoffnungz... («-...») = Hoffnungs...

Hoffnungs..., hoffnungs..., («-...») ~ bau m Θ hor. nadějně n rozvědne dílo; ~ kauf m obch. koupě věci nadějně (obv. Gelegenheitstauf); ~ oša bez naděje, beznaděj; ~ loßigkeit f beznaděj(nost); ~ ort m Θ hor. nadějný n rozvědný předek, nadějná štrida; ~ reich m a plný naděje; ~ schein m, ~ schimmer m zákmit naděje; ~ schlag m hor. nadějný n rozvědný překop; ~ selig a blažící se n blažený naději; ~ spiel m hra v kostky; ~ strahl m paprsk naděje; ~ trunken a opojený naději; ~ voll a: a) mnohoslubný, nadějný; b) ~ reich.

höfieren («-») [Hof] C₁₂ I. %n (b) 1. žiti n vésti veselý život; (johmanien) hodovati. 2. přispívati k zábavě společnosti zejm. hudbou. 3. Ḥ-m ~ dvořiti se komu (= den Hof machen). 4. náhderný dvůr vésti, vésti si nádherně. 5. potřebu konati (srv. Hof 1.). — II. % %a Ḥ. ~ (tractieren) hostiti, častovati, uctívati koho.

höflich («) [Hof] a D₃ a) původně dvorský, k dvoru příslušný; b) nyně zejm. šp. sm. úlšný, podlízavý, patolízalský.

höflich («) [Hof] I. a D₃ (opak greb) 1. zdvořilý, dvorný, způsobný; gegen Ḥ. ~ sein býti ke komu zdvořilý. 2. Θ hor. ~ ede nadějný důl, nadějná žíla. — II. s Höflichkeit («-») f E₁₈ a) bez pl. (daß Höflichkeit) zdvořilost, dvornost, způsobnost, galantnost; gegen die Höflichkeit verſtehen nesrovnávati se s dvornosti; b) s pl. projev zdvořilosti, zdvořilost; Ḥ-m

["Höflichkeits-...", "— 1301 —", "[Hohen-ſtaufen", "Höflichkeiten erweisen chovati se zdvořile ke komu;\ner fagte mir viet Höſlichkeiten byl samá zdvořilost\nke mně; ſie fuchten einander an Höſlichkeiten zu\niübertreffen závodili vespolek zdvořilosti.", "Höflichkeits-... (\"u-...). -bezeichnungen fpl.,\n-bezeugungen fpl. projevy n osvědčování\nzdvořilosti (sřv. Höſlichte b); -brief m list\nze zdvořilosti; -formel f formule zdvoři-\nlosti; -formen fpl., -gebräuche mpl. formy\na obyčje zdvořilosti, etiketa; -katechis-\nmus m: er hat den -katechismus nicht gelernt\nneni (příliš) zdvořilý; netrpí přebytkem\nzdvořilosti.", "Höſlich-ſein (\"u-\\.) n E₇ bez pl. = Höſlichteit a).\nHöſting (\\.) m E₃ dvořan. \\.-enín; zejm. přih.\n= Höſchrange.", "Höſting top. Ž (v) Dvoreček.", "Höſtungs-... (\"u-...). -dienſt m služba dvo-\nřanská; -kunſt f uměni býti dvořeninem;\n-ſchaf f zástup dvořanů.", "Höſtiz 1. top. Ž (v) Jedlka. 2. Hvězdov.", "Höſner (\\.) m E₆ = Höſener.", "Höſt Ο n E₃ = Heoiv 2.", "högenl prav. J (\\.) vₐ C₁₂ vid. J. ~ vysmíváte\nse komu, tropiti si šašky z koho.", "hoh (\\.) 1. = hoh. 2. int. = ho.", "hoh-gappen p prav. S (\"u\\.) vₐ (b) C₁₂ = gähen.", "Höhe (\\.) f E₂₂. 1. a) (Hödein) výše, -ka-\nina, vysota; (Simmel) Chre sei Gott in der -l\nsláva Bohu na výsostech! b) math. výška;\nc) fig. auf der - der Zeit na výši času; mit\n3-m auf gleicher - sein býti na stejnen výši\ns kym.; der Preife výše cen; hud. der Zone\nvýška toná; diese Sängerin hat e-e schöne - tato\nzpévačka má vysoký hlas; er kanu zu diefer -\nuidt hinauffommen nemuže tak vysoko (7a)zpi-\nvati; mal. - der Farben živost barev; d) (Erd-\nerhebung) vyyvýšenina, výšina; e) voj. -e- Dataillon\nhlobunka (počet pořadi za sebou stojících)\npraporu; 1) plar. táž zeměpisná šírka; auf\nder - von Lifjabon tčež zeměpisné šírky jako\nLissabon; - des Gewölbes výška klenuti, šip.\n2. in die - do výše, do výšky, vzhůru; in\ndie - fahren: a) jeti do výše, vystupovati;\nb) vzhopititi se, vyškočiti; in die - jliegen\nvzletati p vzletěti; in die - gehen o steigen\nstoupati; obch. alle Artikel gehen in die - všecko\nzboži -stoupá v cené; Kohlen find in die - ge-\ngangen uhlí (dat.) připlatilo; viá. vor Wuth in\ndie - gehen vztekem vyškočiti; in die - heben\nzdvihati (do výšky); in die - kommen zdvi-\nhati se, vznáseti se p vzněsti se; fig. po-\nvzněsti se; in die - richten vzpřimiti, vzty-\nčiti; in die - schießen vyraziti do výše,\nvyletěti, rychle se vzněsti; sich in die -\nschwingen vzněsti se (do výše); in die -\nschßen vyhlížeti; die Preife in die - treiben\nhnáti ceny do výše; in die - wachsen růsti\n(do výše); in die - werfen házeti do výše;\nin die - winden o ziehen zdvihati (do výše).\n3. Ο sklen. stojaté rameno křídlového rámu.", "Höhe-..., höhe-... (\"u-...). -lied (gen. des\nHohenliedes) Píše písní, velepíš (píše ná-\nSlamounova); -priester m velekněž; -priester-\nlih a velekněžský; -priesterling m vele-\nkněžour; -priesterthum n velekněžství.", "Höhe-... (\"u-...). -abweichung f Ο písmol.\nodchylka výšky; -hobelmaſchine f Ο písmol.\nstroj hoblovací na výšku; -punkt m vrch ol;)\nf-\\.-punkt erreiden dostoupiu vrcholu; -punt\ntes Gliides vrchol stěsti; -rauch m = Höhen-\nraud; -ſchaf n ovce krátkou, kadeřavou\nsrsti; -ſinn m organ vypínavosti n domýšli-\nvosti n pýchy; -ſtab m Ο sklen. = Höhe 3.;\n-stand m stupeň výšky.", "Höheit (\\.) | [původně Höh-heit] f E₁₈. 1. vznešenost, velikost. 2. vysoká hodnost n důstojnost. 3. (Ober-) svrchovanost, moc, vláda, panství; díjes Land jieſt unter englischer zato země jest pod angliekou vládou; en = Höheitserchte. 4. (titul knížecích osob) Výsost. (Srv. stupnić: Erlaucht, Durchlaucht, ~ Viagesjät.)", "höheitlich (\\.) a D₃ týkající se Výsosti,\nvladařský, souverenit.", "Höheit(s)\\...; höheit(s)\\... (\"u-...). -blíčend\n\\-a kdo touží po velikosti; -läfterung f\nuražení n urážka Veličenstva; -recht n:\n) obyč. pl. právo vladařské; právo ku\nvladaření; -jichen n odznak svrchovanosti,\nsymbol (nád)vlády.", "Hohcuz... (\"u-...). = Höch\\.. ~ Œauern m\nVysoké Taury.", "höhen (\\.) I. vₐ a vₐ' sich C₁₂ = erböhen I. -\nII. -\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-

Höhle[...]

— 1303 —

Höhnerrei

smovec hranolový; -¡piegel m vyduté zreadlo; -¡piegefrämen m rám vydutého zreadla; -¡lampfer m ⊕ klob. shánecka; -¡lege mpl. ⊕ typ. dutá príložka; -¡stempel m ⊕ zam. čekan, razítko; -¡strängig a ⊕ přád. s nitmi volně točenými; -¡traše f úvoz; -¡taube f zo. = Heiztanke; -¡travere f vož. povn. přehrada dutá v vyklenutá, prevalent dutý v vyklenutý; -¡treppe f ⊕ schody závitnicové s prochážejícím vřetenem, točité schody; -¡venc f = -ver; -¡wangig a vpallých tvář (= -bädig); -¡weg m úvoz, úžlabí, (Zaúdno rokle, -ina; -weide f bot. Salix caprea jiva; -werden n stávání se dutým, vyhlubování se; -werden der Bähne vyžírání (se) n kotlavění zubů; -¡werk n ⊕ krytina kůrková, střecha z flanderských tašek, krytba prejzová; -¡weipe f zo. Alyvia řetězanka; -¡würmer mpl. zo. hlístí, červi cizopasní; -¡wurz f bot.: a) třeine; b) -¡wurz; = Biberwurz; c) runde -¡wurz = Dömerflug b); -¡wurz(c)lig a bot. dutokofenný, s duťými kořeny; -¡jahm m ⊕ zvěroł. (a jednokopytníka a příškyvaku) prostřední zub. 2. bot.: a) Galeopsis konopice; b) gelber -¡jahm = Giltneffel; -¡jegel m ⊕: a) kůra, prejz†; b) dutinkovitá cihla; -¡jegeldecker m pokrývač prejzy, prejzaŕ; -¡jegelmuschel f zo. = Riejenmuschel; -¡zirkel m ⊕ kružidlo na vydutiny.

Höhle[...] I. = Höhlen[...] — II. -cjejen n: a) jur druoste vydubovátko na ovoce; b) = -alzye cjejen.

Höhle (n) f E₁₂ 1. ⊕ nádoba k odklízení rudy. 2. = Höbwege.

Höhle (n) [hohl] f E₁₂ 1. dutina. 2. jáma, (wotte) jeskyně; - der Thiere brloh, doupě, skrýv. 3. bídný příbytek. f díra.

Höhle... (n) = Höhlen[...] = Höhlen...

höhlen (n) C₁₂ I. v'n (in) stávati se dutým; vyhlubovati se; zejm. o zubech kotlavěti, výzírati se. = II. v'n dříve užíváno za holen.

Höhlen top. Č (v) Holany.

höhlen (n) I. v'n a v'n říš (vy) dutiti, (vy) hloubiti (v'n) se. = II. s 1. ⊕ E₁₂ bez pl., Höhlung f E₁₈ (vy)hloubení atd. 2. jen Höhlung dutina.

Höhlen... höhlen... (n) -aſſe m zo, opice jeskynní; -ausfüllung f ecol. vyplnění n výplňky jeskynň; -bár m zo. medvéd jeskynní (předpotopní); -bewohnend a přebyvající v jeskyni; -bewohner(in) m obyvatel (f -ka) jeskyně; -biene f zo, pískorypka (věela); -brunnen m pramen n zřídlo jeskynní; -eingang m vchod do jeskyně; -ente f zo. Tadorna cornuta husa lišči; -eule f zo. = Erdeule; -řiſch m to. Amblyopsis spelaeus tupohlavec jeskynní; -fruchtf bot. (opak Fäderrundt) plod jednopouzdrý; -fund m nález (učiněný) v jeskyni; -hnjanc f zo. Hyaena spelaea hyéna jeskynní; -lalk m min. druh dolomitu; -kröte f zo. Alytes obstetricans poloropucha vejconosná; -löve m Felis spelaea lev jeskynní; -mensch m člověk jeskynní; -schwalbe f zo. Collocalia nidifica salangana; -stempel m chrám (vytesaný) ve skále; -thiere npl. zo zvířata jeskynní; -vielc fraß m zo. Gulo spelaeus rosomák jeskynní; -vögel mpl. zo. lelkové jeskynní; -zahn m bot. = Hanjnesſel a).

Höhler prov. (n) m E₈ 1. bot. = Holunder. 2. F vid. das ist schon der höchste - to jest prazvlästní n prapodivné.

Höhler (n) m E₈ 1. vyhlubovač, hlubíc.

3. prov. hluboký sklep ve skále.

Hohheit (n) [hohl] f E₁₈ v hohl III.

hohl-hippe(In) p (n) v'n) v'n a C₁₂ 3. - tropiti si úsměsky n šašky z koho.

hohſicht, hohſlig (n) a D₂₃ = hohl.

höhlig (n) a D₃,₃ 1. plný jeskyní, plný jam, jeskyňovatý, jamovatý. 2. ⊕ v'n. kazovitý, vyprýskaný.

Hohlunder (n) v'n) v'n. = Holunder v'n.

Hohlung (n) f E₁₈ dutina.

Höhlung (n) [höhlen] f E₁₈ v höhlen II.

Hoh-meier (n) m E₆ prov. j = (Wronkeucht).

Hohn (n) m E₃ bez pl. 1. hana, posměch vý-, pohrdání, potupa; 3-m zum -e: a) na zlost n a příkoři n a vzdor komu, nedaje koho; b) ku posměchu komu; - sprechen (n) = reden Schiller: a) 3-m - sprechen, tež -scheu tropiti si Z koho posměch n šašky, posmívati se komu, hanobiti koho; 3-m - sprechen (pohrdavě) vzdorovati n odpírati komu, stavěti se proti komu, vyzývati koho; c) den Gesetzeh v'n. - sprechen odpírati n odporovati n rouhati se zákonům, dem Schangefilhle - sprechen urážeti stud. 2. skoro † potupa, hanba. 3. zeja, poet. = des Winters zhouby z'my. 4. předmět výsměchu n pohrdání n potupy.

Hohn..., hohn... (n) -ecken v'n skoro † v -neuten; -gedicht n (auf et. c.) 3. posměšná bášeň, satira; -gelach n, -gelächter n: a) výsměch, posměch; -gelächter! to je k smíchu n směšné; 3. mit -gelach empfangen vysmáti se komu; b) zum -gelach werden přijiti v posměch; -geschrei n posměsný křik; -geziſch n výsměsný sykot; -lache (n) = -gelächter; -lächeln: a) v'n (b) neodl. potupně se usmívati, vysmívati se, po- se; b) v'n -lächeln n potupný úsměv, výsměch, posměch; -lachen: a) v'n (b) obyč. neodl. vysmívati se, po- se, opovržlivě s. smáti; b) v'n -lachen n = -gelächter a); -lachend a výsměsný, po-; -lacher(in) f m výsměvač, po-, úšklebník, úšklíbaček; -necken v'n (v -neuten) vysmívati se komu, tropiti si žerty n šašky n smích z koho; -neckerei f výsměch, po-; -rede f posměsná řeč; -schrift f po-; posměsný spis, satira†, pamflet†: -sprechen v'n (b) = Höhn sprechen (v hohn 1.); -sprecher(in) f výsměvač, po-, posměvaček.

Höhne... (n) = Höhn...; -ton m výsměsný ton.

höhlen (n) I. v'n, v'n (b) C₁₂ 1. a) 3. - výsmívati se, po- se komu, tropiti si posměch n žerty n šašky z koho, posměšně tupiti n hanobiti koho; b) v'n - posmívati se komu; c) et. a: a) vysmívati se žemu; b) opovrhovati ším, nedbati čeho; c) vzdorovati čemu. 2. skoro † spílati, láti komu. II. % 3. ⊕ n E₇ bez pl. výsměch; a. sm. potupa.

hohnNaturen (n) f (n) v'n) v'n zkaž. z hohlhippéln [n] v'n C₁₂ = höhlen.

Höhner (n) m E₆, -in f E₁₉ vysměvač, f -ka, f posměvaček.

Höhnerrei (n) f E₁₈ v höhlen II.

hohniepeeln

— 1304 —

[holkericht

hohuiepeeln p (⊥~) [v hohnepiepeeln] %a C₁₂
= hóhnen.

hóhnišch (⊥~) [Hóhn] a D₃ posměšný, vý-, vysměvačný, po-, jízlivý, zlomyslný, potupný.

hoho! (—) int. hoho!

Hoh-ofen ◊ ("^L~) m E₅ vysoká pec (=
Hodvenen).

ho-hopp! ◊ (—) int. stav. vod. (povel) ho hup!

ho-huſſa! (—) int. hejsa!

hohoh! int. plav. (volání pláveč) hoj!

Hohofiloritl [mexik.] n E₇ bot. Myrospermum
sansonatense

Hoh-tlakuatn (—~—) [mexik.] n E₂₅₂ zo.
Cercolabes insidiosus ohonotoč, lapol, svizelník.

hojaj(u)cn (⊥~) %n (b) C₁₂ 1. (o ostl.) hýkati.
2. hlasité zívati, p tež hojappen (⊥~) C₁₂,
na př.: ~, daſs die Kinnbaden hätten aus einander
gehen mögen zívati. až sanice praskaji.

Hojer (—) m E₆ beran.

Höfe (—) m E₂₁, Hökin f E₁₉, Höker (⊥~) m
E₆, Höferin f E₁₉ prov. hokynář, f -ka.

Höfe.... Höken... ~ ("^L~) = Höfer...

höken (⊥~) %n (b) C₁₂ = höfe(r)n.

Höfer (—) m E₆, —in f E₁₉ v Höfe.

Höfe(r)=...; höke(r)=... ("^L~) = -frau = f
= Höf(rin) (v Höte); ~kram m, ~faden m krám
a obchod hokynářský; ~mážig a po hoky-
nářsku, hokynářský ata; ~waren fpl. zboží
hokynářské; ~weib n =: Höf(rin) (v Höte).

Höherei (—) f E₁₈ hokynářství.

höke(r)n (⊥~) %n (b) C₁₂ hokynářiti.

Hokko (—) m E₂₅₂ zo. (p-tak) hokko pospolity
Crax alector.

Hokus-pokus (⊥~~) [původně v Angli jako npr. m,
zkaž. z lt. hoc est corpus] m (n) neskl. id.:
a) výkřik kejklířuv při produkei: tady je
to! tu to máme! stań se! čary-máry-fuktyk?
b) jako s kouzelnický kousek, kejklířství;
fig. klamné zdáni, strojená tvář, pokrytectví.

Hokus-pokus-macher (⊥~~) m E₆ kejklíř.
hola! (—) int. = hella!

hold (—) I. a D₂·₃ 1. s dat. ſ-m ~ (genereit) sein
přáti, býti přizniv a nakloněn komu, mítí rád
koho; das Gildf ist ihm ~ štěstí mu peje.

2. (ergeben) oddaný, oddán. 3. (annutbtig) půvabný,
rozkošný, roz(to)milý, spanilý, ušlechtilý,
milostný. — II. Holde(r) m D₂·₃₃, Holde f
D₂·₃₃, tež Holin f E₁₉: 1. (dřeunt(m) přítel,
f -kyně; (Geliebte(r) milenec, f -(en)ka; mejn
H-chen! má rozkošná přítelkyně n milko!

3. lěna vasal†, poddaný. 3. půvabná n milostná
osoba; težm. die H-innen (obv. Huldimen) Gracie†,
Milostenky. 4. die Hinnen eufem. nórní stra-
šidla n příšery. — III. † H-f neskl. = Hulb.

Hold ..., hold=... (—) ~lachefund a líbě se
usmivající; ~felig a: a) pnyv něhý v vděků,
milostný, pře(s)panilý, okouzlující, (velice)
půvabný, čarovný; b) (butvě) blahosklonný,
prející, příznivý; ~seligkeit f líbeznost, mi-
lostnost, nehá, spanilost, půvab(nost).

Holdchen (—) n E₇ dim. od hold II. (v toto).
Holde (—) f I. E₂₂ ☉ hor. = Holde 3. —
II. D₂·₃₅ v hold II.

Holden-rose (—) f E₂₂ bot. = Ballbaum.

Holder (—) m I. bot. E₆ = Holunder. —
II. Holde(r) I₇ v hold II.

Holder-gewächse (—) npl. sg. D₆, pl. E₄,
bot. rostliny bezovité n kalinovité.

holdig ~ (—) a D₃ = hold I.

Holdin (—) f E₁₉ v hold II.

holdrio! (—) int. holao!

Holdschaft †, ješt prov. (—) f E₁₈ = Liebschaft.

Holeditz top. Č (v) Očedělice.

holen (⊥~) %a C₁₂. 1. et. ~ (do)jiti pro co,
přiněsti co; 3. ~ dojiti pro koho, přivěsti koho;
~ Žie meinen Hüt dojděte mi pro klobouk,
prineste mi klobouk; man hat mich geholt
přišli pro mne; e-n Art ~ (do)jiti pro lékaře;
e-n Art ~ lassen poslati v vzkázati pro lékaře,
zavolati lékaře. 2. die Braut heim ~ (při)věsti
si (domů) nevestu; er hat sich in Prag e-e
Jrau geholt (ode)jel si pro ženu (a se oženit)
do Prahy, odejel do Prahy a tam se oženil;
wo hat er das geholt? kde to vzal? kde k tomu
prišel?; wo ~ Žie Ihr Brot? die kupujete
chleba? kam chodite pro chleba?; der Hund
holt das ins Wasser Geworfene pes prináši a
běha pro (to), co se hodí pes vody; 16k. ein
Kind mit der Zange ~ ditě kleštěmi vyndati
(z matky); Metalle o Erje aus der Erde ~ dobývati
kovů n rud ze země; et. aus der Taše ~ vyndati
a vytáhnouti z kapsy co; aus dem (o vom
Zeller ~ bráti s talíře; von der Wand ~ sníti
se stěny; man hat diese Wadacht alle unsere Apfel
geholt pokradli nám této noci všecka jablka;
die Gendarmen haben ihn geholt četnici proin
prišli (n ho zatklí); hoł ith der Teufel! vem
ho das! spral ho kat!; da ist nichts zu ~ tu
neni co bráti (n vziti); hoł's der Fuchs vzal
to das! i neš! bei diesem Leher ist nichts
zu ~ u tohoto učitele se žáci ničemu ne-
naući; hier ist für dich nichts zu ~ zde neni
pro tebe nic; die Ware holte gute Preise zboží
produvalo se draho; Prv. er weiß, wo Lufas
Bier helt vi jméno houbám, není v temeno
uražen. 3. (einziehem) Athem ~ (v(y)dychovati,
dychati; sich bei ſ-m Rath(s) o Troſt ~ jiti si
pro radu n pro útechu ke komu, hledati rady
a útechy u koho; skoro † e-n Seuſzer von Grund
aus ~ vzdychnouti z hlboka. 4. sich (dat.)
et. ~ přijiti k šemu (bezdkěky), uloviti si, utr-
žiti si, uhnati si co; er hat sich e-n Schuupfent
geholt ulovil si (n utržil si) rýmu; sich Schläge ~
utržiti si výprask. 5. ☉ eukr. den Buder ~
michati krystaly ve formäch. 6. plav. vléci a
táhnouti (co) lany. 7. prov. (na hor. Ryně) = nebmen.

Holfer (—) m E₆ 1. kdo pro uěco jde, kdo
néco prináši ata. 2. ryb. hák na veliké ryby.
3. ☉ tkalec. zvedák (= Aufsieber).

Holewinig top. Č (v) Holubin, -nik.

Holfter (—) f E₂₂ = Halfter 3.

Holfter-... (—) I. = Halfter-... — II. -kappes f
über den Ristofenholfter préklop přes bambitnici a
p pres holstru; -muschel f zo. Pinna kyjovka.

Holgen prov. J (—) m E₇ = Bilderbogen.

Holiz top. Č (m) Holice.

Holt (—) m E₆ plav. hurk†, starodávná trans-
portní loď (hollandská).

Holken ~ (—) m E₇ bot. wescher ~ Luzerne.

holkericht ~, holkerig ~ (—) a D₃ =
holperig.

Höllengrund]

— 1306 —

[Hol;

f lápis'; ~ strafen fpl. tresty pekelné; ~ stück n
Θ krogš. (tajnč) uſetiený kus látky; ~ wädchter m
hlídač n strážce podsvěti(e) (lumbă); ~ wurm m:
a) čábel; b) ro. = ~ rade b); ~ zopf m bot.
zdrojnivka protiborečná; ~ zwang m zaklí-
nání čerta, círy čary, nesrozumitelná n za-
klinaci kniha n ſeč.: ~ winger m ˚ peklo.

Höllengrund top. C (to) Peklov.

Holleschan top. M (to) Holešov.

Hollesrich top. Č (to) Holostřevy.

höllisch ( ~ ) [Höllje] a D₂, 1. pekelný; die ~ en
Děchte moci pekelne. 2. ohromný, nesmírný;
es ist ~ weiß jest nesmírné horko; ~ furdt ver
Z-m haben báti se koho jako čerta; ~ fluchen
kliti, až se všecko otrásá; kliti jako forman.

Holunder n. ( ~ ) = Holunder n.

Holm ( ~ ) m E₃ 1. prov. vyyvšenina, výšina;
(Hugel) kopec, rejm. ostrov z vody vysoko vy-
čnivající; (chatomjeb) (maly) poloostrov. 2. Θ
transversal, ramenace, jarníce, zhlaví; voď stav.
(Bochträger) stativo. 3. (š.) stérin, zerd (při bradlech)
4. plav loděnice (= Zdihsswerft).

Holm..., holm... ( ~ ) ~ gang m = Weise
kampf; ~ reich ˚ a kopеченý, palrbkovitý.

Holo-eder ( ~ ) [rec.] m E₆ min plnotvar,
pinoplochý tvar krystalit.

holo-edrisch ( ~ ) [rec.] m D₂, 3 min. plno-
plochý.

Holm-edrie ( ~ ) [rec.] f E₁₈ pluplochost.

Holosernes ( ~ ) npr. m neskl. (Scheller) to
Holosfern ( ~ ) E₂₅ bibl. id. (vůjce assyrský).

holographisch ( ~ ) [rec.] a I, 2, 3. ~ Se
Testament zavét cele vlastnoručné n vlastní
rukou psaná.

Holometer ( ~ ) [rec.] m E₆ ast. holo-
metr.

Holothurie ( ~ ) [rec.] f E₂₂ zo. Holo-
thuria sumyš.

Holotonic ( ~ ) [rec.] f E₂₂ path. ztrnutí.

Holper ( ~ ) m E₆ (pl. 1 ~ n) 1. nerovnost,
kostrbatost, drsnost půdy. 2. dotknutí, otře-
sení.

Holper-beere ( ~ ) f E₂₂ bot. = Griffele
beere.

holp(cricht, holp(corig ( ~ ) ~ ) I. a D₂, 3
drsnatý, kosti batý; er Weeg drsná n kostr-
batá cesta; fig. ~ er Ztít drsný sloh; ~ lejen
váznouti, kobrtati, zajikati se pri čteni. —
II. s Holp e rigkit ( ~ ) ~ f E₁₈ drsnost,
kostrbatost.

holpern ( ~ ) v'n (b) C₁₂ 1. der Weeg holpert
cesta jest drsná n kostrbatá. 2. klopjátu,
potářeti se: to povozu drkotati se, p dr(n)ati
de: da femnt ei gehelpert tu se sem klátí; der
Wagen helperte den Berg hinunter vůz drkotal
se s vrehu dolů: fig. die Zache helpert več po-
kulhává.

Holſche ( ~ ) f E₂₂ prov. = Holſchuh.

Holſte ( ~ ) m E₂₁, Holſtin ( ~ ) f E₁₉ =
Holſteiner(in).

Holſtein ( ~ ) npr. n E₃ zem, Holſtýnško.

Holſteiner ( ~ ) I. m E₃, ~ in f E₁₉ oby-
vatěka (ka) Holſtýnska, Holſtýnan (ka). —
II. ~, h~ a neskl. = holſteiniſch.

holſteiniſch ( ~ ) a D₃ holſtýnský.

Hol-tan ( ~ ) n E₃ plav. dopravní lano.

holter, Holter ( ~ ) I. int. = haſt III. a jako
s E₆ = Halter II. — II. f int. ve spojent „pol-
ter“: ~ potter, ~ die Polter, ~ dipolter střem-
hlav, horempádem, o překot; ~ potter die Treppe
hinunter fallen sl-těti horempádem se schodů.

Hölſte ( ~ ) f E₂₂ bot. = Holſbirne.

Holunder ( ~ ) m E₆ bot. 1. bez (Sambu-
cus) (= flieder 1.); gemeinere (o schwärzer) ~ černý
bez Sambucus nigra; retber ~ = Bergholunder.
2. ipanijcher ~ Syingera persica ſeŕk perský.

Holunder..., holunder... ( ~ ) (prov. j
často za to Holder... ~ ) ve slož. so s a: ~ ar-
tig (e Planzen) a bot. bezovitý; ~ baum m bot
= Holunder 1.; ~ beree f bot. bezinka; ~ blätter-
waſſer n = ~ waſſer; ~ blüte f bot. (prov. j Hol-
ferblüh f) bezový květ; ~ blüenthee m be-
zové thé; ~ brei m bezová zavařenina, za-
vařené bezinky; ~ bühſe f dast. bezová bou-
chačka; ~ ſeld n bezovistě; ~ holj n dřevo
bezové, bezovina; ~ (o Holder-klüchelchen n
koláek bezový; ~ latverge f léktvar be-
zový; ~ mark n dřen a duše v bezu; ~ piliž m
bot., ~ (o Holder-klüſer m = brie; ~ schwamm
m bot. Exidia auricula Judae ušička obecná,
bezová houba, prasatěnka ušatka, uchá;
ухо n ouško Jidášovo, ucho židovské;
~ spanner m zo. Acaena sambucaria cípokřídlce
bezový; ~ stande f, ~ straud m bot. = Ho-
under 1.; ~ subſtan f bezovina; ~ thce m
= ~ blüenthee (sřv. flieder...); ~ waſſer n bezovka,
~ ice.

Holj ( ~ ) n D₅ (bez pl.. druhy drívi Holje, Holje).
1. dřevo, drvo. dřívi. a) ~ ipalten dřívi štípati;
žt Rinnen tangliedes ~ žlabovina; ~ ohne Rinde
lupenee; ~ weldes baid treduct dřívi posušitě;
~ von alten Ztěden dřívi babkovité n zabab-
čilé; hohles o ausgefaultes ~ palubeň, duté n
vvhnilé dřevo; tuísterndes ~ prasbotina; mo.
jeſes ~ (z)práchnivina, práchno; von ~ gebaut
roubeny; ~ im Zast syrove dřívi; ſich in ~
verwandelt, zu ~ werden dřevněti; fig. Manner
von anderem ~ e (Zwange)... muži jiného rázu;
aus ganzem (o ſollem) ~ sfeiden miti všeho
v hjojnosti n do sytostí; ihr jalt weides ~ zu
ipalten (vy) máte snadnou práci; ich méchte lieber
~ spalten (o haſen) raději bych dřívi štípal;
er läſt ~ auf ſich ipalten necha na sobě dřívi
štípati; er ist von ~ durch und durch to je ho-
tove dřevo, to je hotový špalke n pařez; ~
jägert (laut schardchen) silně chrupati; někdy F
viel ~ haben miti hodně peněz; (při kulčenku a ku-
žělech) wieviel ~ (ist ned)? kolik kuželek máme
jestě dělati, kolik zběvá, na kolik jde?; F das
ist viel ~ to je priliſ drahé, to jest mnoho
peněz; Prv. ~ in den Bucht e in den Wald tragen
nositi dřívi do lesa, nositi sovy do Athen;
we ~ gebanen wird, fallen Zpáne kde se dřívi
řeze, tam padají piliny, kde prší, kape ve
střechy; man taun nicht alles ~ zu Bolzen
dreben ne každému dřevu dáno být fládrem;
frummes ~ gibt auch gerades Feuer krivě dřevo
take rovné hoři; i černá kráva bilé méleko
dává; b) zahrad.: větve stotmu der Baum schjefst o
treibt ins ~ strom vylhání větve; e) vče ze dřeva:
~ (Zdajit) der Flinte pažba ručenice; das ~ at
der Lause dřeve, kopiště; viel ~ werfen pora-
ziti hodně kuželek; (Götenbüd) modla (ze dřeva);

Holz...

— 1307 —

Holz...

mit cinem ~e (ztoce) schlagen bíti holí; p ~e be-
chen dostati biti, utržiti výprask, být bit;
an daš ~ (den (atgen, sremy) pängen pověsiti na
drevo, šibenici n a kríž; (o Krist) ukřizovati;
jíšes ~ via. = Clarinette; filše ~ (o Zißhelb)
rawelu milkovati se; d) (strom n keš, obyč, so zfetelom
na jakost dřeva) hartes ~ tvrdě dřevo; weiches ~
měkké dřevo; lebendiges ~ = Laubholz; todtes ~
= Radelholz; e) los.: ine ~ fahren jeti do lesa;
2: bot.: das ewige ~ Pistacia lentiscus řečik
trysla n čočice, lentišek†, tryšla, mokleč,
strom lentyškový n mastykový; b) gelbes ~
= Gelbholz b); c) heiliges ~ = Strojsejbenel;
d) stinkendes ~ kassiat, kassia západní; e) wu-
dee ~ = Ginter.

Holz..., holz... (y...) -abfall (regebot, zane)
odpadek dřevní, otesky, odrtiny, skolky,
nátoň, trýsky, piliny; -ablader m = aus-
lader; -abladestelle f/skladiste dřivi; ablagef,
-ablagerungsplan m dřevárna, drevince,
dřevn sklad n ohrada; -abraum m zběr
drivi; -abschäusungsregister n seznam od-
hadu dřivi; -abtödungsvertrag m smlouva
o mýčení, mýtní smlouva; -abtrich m vy-
mětní dřev; -ähnlich a dřev podobný,
dřevovitý; -alkohol m chem. = äther; -amcisef
zo. Lasius fuliginosus mravenec černoleský;
-amt n dřevný úřad; -anbau m setba dřevin,
devin lesní; -anweciser m los. vykazovatele
drivi; -anweisung f = ausweis; -apfel m
plané jablko, pláne, pouchner; -apfselbaum m
bot. Pirus malus silvestris planá jablón, pláňka;
-arbeit f: a) dělaní dřivi, dřevařská prace;
b) umělá prace ve dřevě; -arbeiten fpl. o ch.
= waren; -arbeiter m: a) drvoštěp, drevo-
štěp, -rubec, drevář, rubar; b) obrabiteł
dřeva; -arm a chudý dřívím lesy; -armut f
chudoba (v) dřivi, nedostatek drívi; -art f
druh dřeva; -artig a na zpusob dřeva,
dřevovitý; -asbcft m wín dřevnatý n obyčejný
asbest, horní dřevo; -aše f popel ze dřeva;
zert. ungebrannte -ajde liskový olej, biti, vý-
prask; -aſt m (hlavní) větev; s. sm. větev;
-äther m chem. alkohol methylnatý; -aus-
arbeiten n zdělávání dřívi; -ausſchichter m
vyrovnavać n skladac dřívi; -ausſänder m
roubný, hlídač dřívi; -ausſeher m = -aus-
ſchichter; -aufsug m vytahovadlo dřívi; -aus-
bau m θor. výstoj dřevén; -auslader m
skladac dřívi; -ausländen n vyhazování
dřívi na břeh; -ausſänder m vyhazovac
dřívi na břeh; -ausſchwcme f náplavča;
-ausweis m výkaz dřívi; -art f štípací se-
kera, rozštěpačka, kládnice, kalačka; daš iſt
wi mit e-r -art zugehauen f to je jako sekerou
přisekáno (hrubá spracováno); -bahn f: a) cesta
lesem; b) dráha s dřevěnými kolejemi, tram-
wayt; -balg m Θ dřevěný méch; -band n
obruč; -bau m: a) (opak Stein, Maſſiv.) stavba
ze dřeva n dřevěná; b) = -anbau; -bauer m
podlesák, dřevář (sřv. -fuhrmann); -bedarſ
m (spotřeba dřívi; -behälter m dřevník; -beigef
prov. J = -stall; -beize f mořidlo na drevo,
ložidlo; -bekleidung f Θ vykládání na oblo-
žení dřevem, (vy)drřevení; -bericht m los.
lesní zpráva; -bestand m porost dřevní,
dřevina, -iště; schönster -bestand nepjěknějši

drívi; überläßiger -bestand pěstálé drívi;
-bestandsregister n seznam dřevišť n po-
rostu; -bestofung f obrost, porostění; -be-
m g m brani n odbírání drívi; -beugungs-
quelle f pranen (brani) drívi; -biegcma-
schine Θ f stroj na ohýbání dřeva; -bicuef
zo.: a) Nylocopa veela dřevozá, drvodělka;
b) Hylacus ploskocelka; -bildhauer m,
-bildner m zežbär. xyloglyſt; -bildnerfunf f
bezbäustvi; -bildung f bot. dřevnatění; -bind-
der m otýpkár, vazač dřívi; -birne f bot.
Pyruscommunis planáhruška, planička; -blase-
instrument n bud. dřevěný nástroj dechový;
-blatt n bot. Xylophylla květolist, smutěn;
-blende f Θ peření, přehrada dřevěná;
-bloß m Θ dřevěný špalek, pařez (v Bled);
-blume f bot: a) weiße -blume = Bühn-ane-
me; b) blaue -blume = Mütterkraut; -boß m
1. ryl, koza, kláda, špalek ( = Zagebted). 2. =
Feuerbed. 3. fig. f: a) člověk umíněn, urputný
n zarputilný tvrdoſijný n svěhlavý n tvrdo-
hlavý, f paličák, hlavice; h. nemotuca, f
pařez, špalek. 4. zo.: a) = Unbelaus; b) Ce-
rambyx tesařík; c) Ixodes ricinus klíš
obecný; d) weider f bot Leptera úzkorfunk;
-boden m: a) půda lesní dřevní n na drívi;
b) půda na drívi; c: dřevěná podlaha; -boh-
rer m 1. Θ vrták (do dřeš). 2. zo: drvohrzy,
dřevokaz, vrtavec; b) zejin. Lymexylon navale
drvohrzy lodní; Cossus ligniperda drvo-
pleń; -boſhrurm m zo.: a) šašeł lodní; b) =
božer 2.; -bra(h)me f houština u vchodu
do lesa; -braun n barva dřevová, hněd
dřeva n dřevová; -bringbarſcit f doprav-
nost dřívi; -bringung (siveſen n) f doprava
drivi; -bruſe f dřevěný most; -bügel m
dřevěný obloſcek; -büſc f boſne f drboß;
-bund n častěj; -bündel n otýpka dřívi; -bün-
deljaufen m hromada otýpek drívi; -kultur f
vzdělávání lesů; -comment (a) kommuni
m student. jen: mit θ-m auf dem -comment�en biti
se (holí) s kym. s. sm. práti se; -kultur f. = -an
ban; -eßlinder m dřevěný váleč; -dch n
dřevěná strecha; -darre f Θ solv. místo,
kde se suší dřívi; -deputat n deputatní
dřívi; -dcube †f = diebtaht; -dieb m zloděj
dřívi, dřevokrádce; -dieberei f, -diebstaßt m
krádež dřívi; -dose f dřevěná tabatěrka;
-dreſsler m soustruzník dřeſa; -druck m Θ
typ. dřevotisk; -druckfunſt f dřevotiskařství,
xylografiel; -einfassung f Θ dřevěné oblo-
žení; -einfegcarbeit vykládání ve dřevě;
-einschläger m = -ausſchichter; -entfremder m
zlodej dřívi; -entfremdung f krádez dřívi;
-entfremdungsgeld n pokuta lesní; -ent-
fremdungsprotokoll n protokol o krádeži
dřívi; -erde f dřívi (v půdě) zpráchnivělé,
prst dřevnatá; -erſparnis f úspora dřívi;
-efſig m dřevěný ocet; -ctat m rozvrh dřívi;
-ertract m výtažek ze dřeva; -fach n e-
suntice dřevěná přílurada kočáře; -fachl f smol-
nice, louč, dračka; -ſällen n poražení n ka-
cení n mýčení dřívi; -ſaſier m poražeč dřívi;
-ſällung f mýčení n kácení m poražení dřívi;
-ſällungsauſwiscm výkaz mýčení dřívi, pře-
hled poražek; -fang(rechcn) m sloup na drívi;
-farbe f barva dřeva; -faser f vlákno dřívi,

*

holzbar

— 1310 —

[Homo-eder]

dehet; -torf m rašelina dřevitá; -trage f;
a) nosidla na dřívi; b) nositka (dřevena);
-tragend a dřevnatý, dřevonosný; -träger m
drvoňos; -trank m koření dřevově n lotové
n ryvi, koření pro čištění krve, řezanice
dřevová, thé dřevní lotové n krev čistící;
-transport m doprava dřívi; -tricb m hot.
pipen na dřevo n na větev (no na kveu); -trift f:
a) lesní pastva; b) právo pásti v lese;
-triftanstalt f ústav k plavení dřívi; -typen-
abrik f o továrna na dřevěné typy;
-nyr f dřevěné hodiny; -unterlage f
dřevný podklad; -verband m, -verbindung f
o hor., tes. vazba (důlního) dřeva n výdrevy
n srubu; -verbrauch m spotřeba dřívi; -ver-
dämmung f o hor. zahrazení dřevěné; -ver-
derbend a dřevo kazící, dřevohubný; -ver-
derber m f spatný truhlář; -vergolder m o
pozlacovací dřeva; -verhacking f zásek n
sekání dřívi; -verbau m zásek z dřívi;
-verkehr m dřevný obchod; -verkleidung f
truhl. otýň; -verchohlung f o wbl. zuhleni
dřeva; -vermesser m méřící dřívi; -ver-
schlag m dřevěné pažení; -verluft m ztráta
n schodek při dopravě dřívi; -verschleißer m
prodavač dřívi; -verschrotung f srub; -ver-
silberer m via. velkoobchodník n prostředko-
vatel obchodu dřívím; -verwalter m správce
skladu dřívi, dřevný správce; -ver
m o hor., tes. (o)pažení, za-; -vögel mpl. 20. ptactvo
lesní; -vorrath m zásoba dřívi; -vorrath-
plech m zásobiště (na) dřívi; -wadel m prov. d
čas (vhodný) k porážení dřívi; -wagen m:
a) vůz na dřívi; b) vůz dřeva; -wand f
dřevčná stěna, peření, pažení; -waren spl.
bžoží dřevěné; -warcenhänder m obchodník
dřevným zbožím; -wärter m lesní hlídač,
hajný; -weg m: a) cesta lesní n do lesa;
b) fig. f auf dem -wege sein býti na špatné
ceste, zabíhati se, býti na scestí; -weide f
pastva lesní; -welle f o: a) dřevěný válec;
a) = -binbel; -werk n o stav., tes. roubení,
ina, srub; -wesen n dřevaření; -wespe f
20. a) vrtalka, pilatka; b) Sirex piloritka;
-wirtshaft f dřevní n lesní hospodářství;
-wolle f dřevěná vlna; -wurm m 20.:
a) červ hubičí dřevo; -rom. b) = -made; c) =
-bet 4. b); d) Cossus ligniperda drvopleň topo-
lový; -zahu m bot. Galcopsis konopice; -zain m
hranice dřívi (= -stěje); -ziechnen n = -aus-
weis; -zitc f doba délaní drivi; -zelle f bot.
buňky n pletivo dřevní n prosenchymatické;
-zjetel m výkazní listek na dřívi; -zeug n
dřevnatina; -zimmer n o hor., tes. srub; (ve
stění dvereje: v (schtě) věnec; -zimmerung f
o hor. dřevěný výstroj. vydřevení n výdřeva
důlní; -zinn(er) n) n o hor. dřevitý činovec;
-zucht f pěstování n udržování lesů, dřev-
nictví, stromařství; -žüchter m pěstovatel
dřívi n lesů; -zurichter m spracovatel dřeva;
-zweig m jalová větev.

holzbar (✓) a D2,23 les. mýtný, na porážení.
Hölzchen (✓) n E7 (dim. od Hol) 1. dřívko.
2 lesí(če)k. 3. prov.: a) sirka, zápalka (=
Streichföldchen); b) bot. = Holzbirne.

hölzelu prov. (✓) ⅝ (b) C12 rak. losovati
sirkami.

holzen (✓) [Hol] C1, I. vₙ (b) 1. porážeti
n káceti n mýtiti dřívi; (Hol famme/n) sbírati
dřívi; (daß Hol wegsäffen) dřívi domů odvážeti.
2. = aufbaumen. - II. ¼a 1. opatřiti n obložiti
dřevem; den Djen - naložiti (dřívi) do peci.
2. f student. a) (✓)bíti, (s)tlouci, (s)práskati;
vₚ sich - n vₚc (sich) - bíti se, rváti se, práti se;
b) abs. spatně sermovati. - III. % A. Hol-
E7 bez pl. a Holzung f E18 anal. - I. a II.
B. jen Holzung f = Geschl. - IV. a D3 zejm.
ve slož. na př. cben- ze dřeva ebenového.

Holzerci f (✓✓) f E18 pranice, rvačka,
pračka, mela.

hölzern (✓) [Hol] a D3 1. dřevěný, ze
dřeva; -c Brüde dřevěný most. 2. fig. die-
věný, prkenný, nemotorný, neohrabaný; daß
H-c prkennost; o chuti: (sajtlos) mldý; o zvuku:
dutý, temný.

holz-haden (✓✓) vₙ (b) C12 odl. dělati n
sekati dřívi; via. iš laše auf mir nicht - ne-
nechám na sobě dřívi štípati, nedám sebou
orati.

holzicht, holzig bot. obě. (✓) [Hol] a D3 dřev-
natv; - werven (to i. kvi, ſepá) dřevnatěti; -c Be-
jahrenbeit dřevnatost.

Holzin (✓) f E1 vlčice.

Holzungs..., holzungs..., (✓...) ve slož. se S a:
-berechtigt a opravněný k mýčení dřívi;
-recht n právo mýtiti n dělati dřívi; -und
tristberechtigt a opravněný dělati dřívi a
pásti v lese.

homagial (✓-✓) [st.-lt. od homo] a D2,13
poldanský.

Homagial... (✓-✓) -cid m = Hulbigungsseid.

H'ombrc (éu lOnbr) [portug.] n neskl. 1 id.
(hra v karty). 2. = l'ombrift.

H'ombrc... (éu lOnbr) -spiel n = l'ombrere;
-spicer m = l'ombrift.

H'ombrift (éu lOn-) m E20 hráč l'hombru.

Homer (✓) npr. m E25 (acc. üt -en) a. st. v.
Homer(s) (rec. básník).

Homer... (✓-✓...) -lesend a čtoucí Homera;
-überseßung f překlad Homera (srr. Home-
us ...).

Homeride (✓-✓) [řec.] m E11 Homérove:
a) clen rodiny Homérovy na Chiu; b) básník
epopeji z kruhu homérského.

homériš (✓-✓) a D2,13 homérskv; na př.:
-ces Gelächter homérsky (n -ický) smích.

homérišren (✓-✓) C12 I. vₙ (b) psáti
po zpusobu homérském. - II. % velebiti
koho jako Homéra.

Homerns... (✓-✓...) -kopf m (Schiller) hlava
Homerova (srr. Hemer...).

Homiletik (✓-✓) [řec.] f E18 homiletika†,
nauka o kazatelství.

homiletisch (✓-✓) [řec.] a D2,13 homile-
tický†, vykládací.

Homiliar (✓-✓) [řec.] n E3 (pl. -i-en -✓-)
= Homiliennammlung.

Homicil (✓-✓) [řec.] f E22 cfrk. homilie†,
výklad textu svatého písma.

Homili-en... (✓-✓...) -sammlung f sbírka
homilií, homiliář; -schreiber m spisovatel
homilií.

Homo..., homo... (✓...) [řec.] vša. = gleid...
Homo-eder (✓-✓) m = Holoeder.

Homo-edric

— 111 —

[Honiž...

Homo-edric (~-~) f = Holoebrie.

homogen (~-~) [rec.] a D₂,₃ věd. homogenni†, stejnorodý, jedno-, sou-.

Homogen... (~-...;) -cſen n stejnorodé n jedno- n slitkové železo; ~ſaſt m jednorodá n stejno- n jednaká ocel.

Homogen(c)itát (~-(-)~) [rec.] f E₁₈ stejnorod(n)ost, homogenitá†.

homolog (~-~) [rec.] a D₂,₃ stejnorodý, souznačný, stejno-, shodný.

homonym (~-~) [rec.] věd. I. a D₂,₃ stejnjmenný, souzuvnčný, stejno-. — II. D₂. n E₃, E₉ homonym(um)†, slovo stejnozuvnčné.

Homonymik (~-~) [rec.] f E₁₈ homonymika†, slovník homónym.

homonymiſch (~-~) [rec.] a D₂,₃ = homonym I.

Homöopath (~-~) [rec.] m E₂₀ lék. hom(o)epat†.

Homöopathie (~-~) [rec.] f E₂₂ homoeopathie†, léčení nemoci podobnými (n stejně působivými) prostředkv.

homöopathisch (~-~) [rec.] a D₂,₃ věd. hom(o)epat(h)ický.

Homunculus (~-~) [lat.] m E₂₆ věd. človiček.

Hon (~) n E₃ zlod. = Wěld.

Honau (top. Č) Hanov.

honett (~) a D₂,₃ = honett.

Honey-Water (~~n~~, ~) bei hon'nî-uótr) n E₆ vodička proti prašivině.

honicht (~) a D₂,₃ sladký jako med, medovy.

Honig (~) m E₃ bez pl. med; fig. aus j-m Munde floſs (o s-f Rebe Rebe wie) Wilch und ~ slova jeho byla sladká jako med; Prv. ~ im Munde, Galle im Herzen na jazyku med, v srdej jed; wilder ~ Johannes deſ Zünſers = edcher Maunntee; den ~ ausnečmen (aus den Waben) vybírati med; fig. J-m ~ ums Manl jdmieren matzati komu med okolo wěst = balamutiti koho.

Honig..., honig... (~~n~~...) -apſel m: a) (jako med) sladké jabliko; b) bot. = ſüßer Bifſen (v toto 3.); -artig a na způsob medu, medovitý; -balggeschwulſt f path. boulbel klihovitý (meliceris); -bär m zo. Ursus arctos medvěd obecný, brutſch; -bau m = Bienent-bau a); -bauer m = Zeißler; -baum m: a) dutý strom, v němž věčely ukládají med; b) bot. Me-lianthus medokvět, medový strom; -beckn m medovnice; -behälter m, -beheltnis n bot. medník; -bemme f krajíc pomazaný medem, chléb s medem; -bereitend a zo. při-pravující med; -bercitung f připrava medu; -biene f zo.: a) Apis mellifera pláſtnice, včela medonosná; b) u. sm. = Arbeitsbiene; -birne f (bruška) medovka; -blaſc f váček medovy (v těle věchm); -blatt m bot. = Bergmelijſe; -blumef bot.: a) květina medonosná; b) = baum b); c) = Frauenfraut a); -bläte f medný kvét; -branutwein m medová kořalka; -brot n: a) = bemme; b) = Leßbuchen; -bussard m zo. Pernis apivorus včelojed; -dachs m zo. Mellivora capensis medojed kapský, tatel; -dorn m bot. = erbje; -driuſ f bot. medová zláža, mednik; -erbſc f bot. Gleditschia dřezovec, gledička; -ernte f sbírání medu, medobraní; -erzeugend a zo. tvořící med, medonosný;

-cſſend a = -cſeſſend; -cſſer m medujed; -cſſig m medovy ocet, oxymel†; -ſatſe m zo. = -bussard; -farbe f medová barva; -farben a medové barvy, medobarvý; -fladen m: a) = wabe; b) = luchen; -ſleden m pl. lov. prašiviny; -ſlieſſend a medem kypici n oplovující; -cſeſſend a zo. medem se živící, medozravý; -cſeſſer m f medožrouſt; -aßet f vidlice na med; -gebend a dávající n poskytující med; -cſeſſ n: a) = tovi; b) = behälter; -geſb a zluty jako med, medozluty; -gelte f medovnice; -geschmaſt m chuť medem n medová; -geschwulſt f path. = -balggeschwulſt; -gewirk n = wabe; -gras n bot. a) = Darraras, hafarartiges -gras = Slatt-haſer; b) daſ hohe -gras d(hurra!; -grind m path. (impetigo) chrásty; -grübchen n; -grubeſ an Blumentrenßtattern bot. medník, medová jamka, nektarium†; -haltig a obsahující med, mednatý; -händler m obchodník medem, medar; -hummecí f čmel, medák; -kelch m bot. = -behälter; -kſce m bot.: a) = Aderchotentlee; b) = Bärentlau c): c) gleiner -kce Trifolium procumbens jetel položený; -knoblauch m bot. Nectarascordium; -korb m medovice; -kuchen m: a) perník, marcipán = Lebuchen; b) pláſt(ey) (= wabe); -kuchembäuer m, -kuchler m perníkář; -kuchem n zo. Indicator Sparmanni kukačka medozvestná, medozvestka; -kuſſ m hubička (sladká) jako med; -laffend ~ a sladece zvátlající; -lippe f: 1. a) fig. -lippen pl. rty, z nichž plynou sladká slova n sladké polibky; b) = -mund bj; 2. bot. pysték, pyst medovy; -maſgen = -blaſc; -meſch m brecka medová; -monat m, -mond m (Flitterwochen libánky; -mondliſch ~ a libánkový; -mund m fig.: a) medová ústa, osoba sládece mluvíči; b) sladká n působivá ústa; -nachtfalter m ...; přastevník medovy; -pſlaſce f bot. = Herſelantblume; -pſlaſter m zvöſſ náplast medová; -precſe f ráz, y); -ratel m zo. = -dachs a); -rath m, -ro(o)s n, -rost m = wabe; -rede f (medo)sladká reč; -reidh a bohatý n hojný medem; -ſaſt m medová šťáva; -jammeń n ter Bienen sbírání medu; -ſaugend a zo. medossavý, ssající med; -ſauger m zo. Mcllithreptus medossavka; -ſcheibe f = wabe; -schimmel m (kuň) sivák (zlutavý), plavák; -schmettering m zo. Lycacina Argiolus modrásek krušinový; -ſchritte f = bemme; -ſchuppe f bot, lupet medníkový; -ſcim m strdi, tekutý med bez voſtin; ſüßer dem = jeim nad med sladší; fig. ihre Rebe floſs wie = jeim von ihren Lippen ſec její byla sladká jako med; -ſemmeń f houska s medem; -ſiſberschte f bot. Protea mellifera stříbrnene mednatý: -ſein m věd. medek, mellit†. pryskyřice jehlancová; -ſcinfaucr a chem. -jicu-iaure Lheuerke = ſein; -ſteinjaure f kyselina medková; -ſimmeń ul medovy n sladký blas; -ſtock m medný úl; -ſüſ n sladký jako med, medosladky; medovy; -ſilſe Reben ſeći n slova sladká (jako med); -ſüſe f medová n veliká sladkost; -taſel f = wabe; -täubling m bot. Agaricus russula čirůvka červená, holubinka, holoubek; -thau m medovice (tepkařová látka na rostlinných od cizopasniků); -topas m min. topas žlutý; -topſ m:

Honighum]

— 1312 —

[Hopfen...

a) hrnec na med; b) hrnec medu; -tra-
gend a = -erzeugend; -trant m medový
nápoj, medovina; -vielfraß m zo. Gulo melli-
rorus medojed kapsky; -vogel m zo. a) =
-jauger; b) -vögel pl. = -freiser b); -wabe f
plást(ev) (medu), voština; -wasser m medova
voda, lekar. = -weln m medové
vino, medovina; -wertzeng n bot. mednik;
-wide f bot. Lathyrus pratensis hrachor luční;
-woche f libánky; -wort n sladké slovo;
-zeh(e)nte m desátek z medu; -zeit f =
-erte; -jelle f buňka (medová); -zucker m
chem. medový cukr.

Honighum (~~) n D₅ bez pl. sládkost.

Honifcn (~~) m E₇ prov. bot. = Weizen.

Hon(n)ett (~) [fr.] a D₂₁₃ a) slušný, ná-
ležitý; b) počestný, poctivý.

Hon(n)ctetät (~-~) [fr.] f neskl. (Goethe)

a) slušnost; b) počestnost.

Honnetschlag top. Č (v) Hodňov.

Honneur (~, eu honöer) [fr.] m E₂₅ 1. čest
(= Hrebe). 2. -s pl. a) die -s des Haupts madnen
vitati (a uctivati) hosty (zvané); b) voj. po-
cy (vojenské); c) (v kartách) páni; d) (při hře
v kuželkách atd.) honér.

Honorant (~-) [lt.] m E₂₀ obch. id., pří-
jemce směnky pro čest.

Honorar (~-) n E₃, Honorarium (~-~~) n
E₁₂ [lt.] honorář, čestný plat.

Honorar... (~-...) -forderung f požada-
vek honoráre.

Honorat (~-) [lt.] m E₂₀ obch. id., od koho
směnka pro čest se přijímá.

Honoratioren (~~-(-)~~) [lt.] pl. osoby
tríd vzdělanějších, předáci, honorace†.

Honoratus (~-~) npr. m E₁ Honorat.

Honoria (~-~) npr. f E₂₁ Honorie.

honorieren (~-~) [lt.] I. v/a C₁₂ 1. = ehren.

2. platiti honorár, honorovati. 3. obch. e-n Wechsel -
prjimouti směnku pro čest podpisu. 4. plav.
e-e Klippe - vyhnouti se úskali. - II. % H- n
E₇ bez pl., Honorierung f E₁₈.

honorig f (~-) [lt.] a D₂₁₃ = anständig 1.

Honorius (~-~) [lt.] npr. m E₁ id.

Honved (~) [mad.] m honvéd↑, zeměbranec
(madarský).

Honved... (~...) -officier m honvédský
důstojník; -soldat n = Honved.

Hoofd (²) [holl.] n E₁ ⊖ 1. domutěrka
provaznická. 2. hlava přistavní hráze, mola↑.

Hoofd-tane (n/a) npl. E₃ plav. = Wanten.

Hook (², eu hůk) npr. E₂₅: -fcher Schlüssel
Hook-év klíc.

hop! (2) int. = hopp!

Hope-it (~-~) m E₃ min. id., lupenec hrano-
lový.

Hopf (2) m E₃ 1. přih. nováček, rekrut,
F zajíc, ucho. 2. prov. (Zlat) tvaroh.

Hopfen (~~) m E₄ 1. bot. a pív. chmel (obecný)
Humulus lupulus; den - steigeln chmel tyčiti;
der - schöpf chmel se osýpá; den - pflülden
e fejen chmel česati n shirati; den - nehmen
chmel bráti (na várku); den - geben zachme-
liti várku, dáti chmel; fig. da iſt - und Malz
verferen vše jest ztraceno n zmařeno; an dem
iſt - und Malz verferen to jest nenapravitelný
člověk. 2. bot. spanijcher - = Bedesdosten.

hopfen (~~) v/a C₁₂ 1. Bier - dávati chmel
do piva. 2. = hupfen; Prv. das iſt gehopft wie ge-
ſprungen to je pěsky jako za vozem, chnichtoun
nebo než řinout; to je pořád pét (sřv. breit I. 4.).

Hopfen..., hopfen... (~~) -afer m:
a) půda na chmel n chmelná; b) = -jeld;
-ahutich a podobný chmel, chmelovitý;
-antlage f chmelnice; -ballen m cícha n žok
chmele; -bau m chmelařství, -ení; -bauer m
chmelá; -berg m vrch osazený chmel; -
bier n chmelové pivo; -bierbottich m kuláč;
-bitter a hořký jako chmel; -bitter(ſtoſſ m) n
chem. hořčina chmelová; -bitterfeit f chme-
lová horkost; -blattlaus f zo. Aphis humuli
mšice chmelová; -blume f květ chmelový,
aroma chmelové; -blüte f chmelový květ,
hlávka n hlavička n šištěčka chmelová; -bo-
den m: a) = -ader a); b) půda n sypka na
chmel; -börje f = -balle; -brand m spašený
chmel; -bruch m zčeření piva; -buche f bot.
Carpinus Ostrya habr březový; -cultur f =
baut; -darre f = -valky n sušírna na chmel;
-dolde f = -blüte; -crnte f česání n žěn n
sklízení chmele; -cule f zo. Hepalus humuli
úzkokřídlec chmelový; -čehjer m: a) česač
chmele; b) sazenice chmelová; -feld n chmel-
nice; -frucht-zapfen m bot. = -japfen; -gar-
ten m = -feld; -gärtner m = -bauer; -ge-
miße n chmelová zelenina; -halle f chme-
lova tržnice; -halten n ⊖ pív. držení n roz-
pouštění chmele; -handel m obchod chmel,
chmelařství; -händler m obchodník chme-
lem, chmelá; -haupt n, prov. -hängel n bot.
= -japfen; -heſe f záběl (= Verheſe); -herr m
prov a) = -händer; b) zo. kukla baboučky
bíle C (Vanessa Calbum); -hornbaum m bot.
= -buche b); -kammer f, -käfen m chmelná,
sousek, skřich: -keim m chmeliček; -keim-
chen t pazoušek chmelový; -keſſel m pív.
mladinka chmelná; -keſſel m bot.: anfehreter
e gefter -ſlee Trifolium agrarium jetel polní;
b) Medicago lupulina toſie detelová; -kette
f = -bentleſte; -kopſel m = -japfen; -korb m
⊗: a) chmelni koš; b) = -jeiger; -krań m:
a) věnec chmelový; b) dočesná; -land n
země chmelná n bohatá chmelom; -ſeſe f
česání chmele, chmelobrani; -lučerne f bot.
= -ſlee b); -mehl n chmelová moučka, chme-
lový prášek, pulupin; -ál n chmelový olej(i)
ček); -pſlanze f chmelová sazenice; -pſlan-
zer m ⊖ = -ſtide; -pſliücke(n n) f česání
chmele (= -ſele); -pſliicker(in f) m česač
(f-ka) chmele; -pſlantage f chmelnice, sadba
chmelová; -płaſ m chmeliště; -ranke f
úponka chmelová; -raupe f zo. housenka
úzkokřídéelee chmelového; -rebe f chmel(ina);
-reich a bohatý n hojný chmelem, chmel-
natý; -reſveo Bier pivo obsahující hodně
chmele; -reis n šlahoun chmelový; -saf m
pytel n žok na chmel, chmelák; -ſaiger m ⊗
= -jeiger; -ſafat m chmeliček, salát chmelový;
-ſchneckenſke m bot. = -ſlee b); -ſchweſelungs-
anſtalt f chmelosírna; -ſeide f bot. = -Nadhe-
ſide; -jeiger m, -jeicher m ⊗ prov. ciz na chmel,
cediullo chmele; -ſeſling m sazenice chme-
lová; -ſieb n cizek; -ſieden n vaření mla-
dinky s chmelem; -ſiedepfanne f pánev na

Hoplendorf

— 1313 —

[hören

předky; -spargel m = -teim; -spici m spel| n roubik (zapichovaný) do cích chmelové (taby se zkusilo, nezohriva li se chmel); -pinner m zo. = -ente; -stange f: a chmelná tyče, chmelnka; b) /g. vytáhlá osoba, tyčka; dírr wie e-stange suchý jako tyčka n bidlo; -nichel m ⊕ prutbojník; -itok m = -ěstling; alter -sted babka; -jřich m chmelový korec; -sud m vafeń mladinky s chmelem; -treter m slapac, našlapovač chmele do žoků; -tricb m prv. v chmelně slahoun n prut chmelový, (ve spite) chmelnička; -würze f chmelená mladinka; -zapsen m bot. palička n hlavička n hlávka chmelová; -ziche f žok chmelový, cíchá chmelová; -zichen n pěstování chmele; -jünsler m zo. Hypena rostralis můra chmelová.

Hoplendorf top. Č (v) Chmelik.

Hoplscngarten top. Č (v) Chmelnice.

höpfig (2-) a D,23 (o)chmelný.

Döpfner (2-) m E6 chmelar.

Hophra (±-) npr. m E25 Hoßra, Apries (egypt. kribt).

hopſla(ina)! (2-) int. hopla!

Hopſletik (2-) |rec.| f nauka o výžbroji.

Hoplit (2-) [rec.] m E20 d. v. hoplit(a |, těz kooděnec (n faků).

hopp! (2-) int. a) (pobídnutí ke skoku) hop! b) (na- načení rychlí čízdy).

Hoppas f (2-) m = Hopa I.

hoppasjen F (2-), vₐ (init) C₁₄ = hepjen.

hoppatatschig f (2-), a (1)₂₃, vd = schnippisch.

hoppeln F (2-) vₐ (b) C₁₂ = hepjen.

Hoppel-poppel (2-) m E₆. 1. žloutek tlučený s cukrem a rumem. 2. = Wijchmaja.

hoppcn (2-) vₐ (b) C₁₂ = hepen, híppen.

Hopper (2-) m E6. 1. = Hopa I. 2. = Ænang fein. 3. P = Hürper.

Hoppern (2-) f pl. E₂₂ rak. = Hesperum.

Hoppe-vogel (2-) m E₄. 70. = Weichdorff.

Hops (2-) 1. m sg. Dn. pl. E₁ skok. — II. h.-

int. 1. = hopp! 2. (imp. od hepen) skoč! hop!

Hops... (2-) ... = tanz m, ... walzer m = Hepfer 2.

hopsa(ia)! (2-) int. hopsa(sa)!

hopsen f (2-) vₐ (b) C₁₄. 1. s. sm. hopsati, hopkati, skákati. 2. tančiti skočnou.

Hopsjer (2-) m E6. 1. f kdo hopsá n skáče, skokan, hopsal. 2. (tanec /h/ taktu) skočná.

Hopsjer-gang (2-) m D₁₁ vsi. hopsavý pochov.

Hör... (2...) -bank f lavice v posluchárně; -fähigkeit f chopnost slyšeti; -fcher m = Gehörfehler; -gast m bei Verteilungen host přípřednáška, mimorádný posluchač; -gewölbe n akustická klenba; -rohr n roura akustická (b Herdorff); -saal m posluchárna; -schäfung f der Schweite odhad vzdálenosti die slyšeného výstřelu; -schwefer f = Hordichwefer; -trichter m = -rohr; -weite f (dálka na doslech; außer weite z doslechu; er ist außer weite jest z doslechu; a) není ho slyšeti; b) neslyši nás; -werkzeng n: a) ústroj n orgán sluchový; b) nástroj akustický↑. (Srv. téz Gehör... = Hörd...)

Hora (2-) [lat.] f E₁₈ (pl. Horen) 1. hodina. 2. círk. die -s (tumengebete) jíngen zpívati hodinky. 3. pl. myth. Hory (bohyně času).

Horatier (2-) [lt.] mpl. E₆ a. ss. v Horatiově (tři bratři, kříži v oni proti Curiam.ám).

Horatisz top. Č (v) Hofetice.

Horatius (2-) [lt.] npr. m E₁ obj. Horaz Horatius, f Horác (básnik fínšký).

Horaz (2-) [lt.] npr. m E₁₆ pl. E. v Heratius.

horazisch (2-) a D₂₃; horatiovský, horákovský.

hörbar (2-) a D,23 I. slyšitelný; s. sm. snisitelný. — II. Hörbarkeii (2-) f E₁₈ v pl. slyšitelnost.

Horbel (2-) f E₂₂ prov. 1. zo. = Bläsiente. 2 pohlavek, hlavoun.

horbeln (2-) vₐ C₁₂ prov. = ohrſeigen.

Horch... (2-) -lappen p mpl. berl. uši (= Schem); -rohr n mys. akustická roura; lek. schluchátko; -schwefer f (reholni) sestra (provázející do hovorný jinou na poslech); -winkel m kout(ek) k nasloucháni.

Horch (2-) f E₂₂. 1. (cas Horchem) sich auf die -ſteffen jiti na poslech. 2. prov. = Horbel 2.

horchen (2-) I. hₐ (bₐ) vₐ C₁₂ poslouchati. na-; an der Thüre ~ naslouchati u dveří n za dveřmi; často v imp. aby se v/budila porozměr: herb! man tlopfe slýš! někdo kiepe; den Wicien (o die Worte) -v ~ poslouchati n na- (pozorně) er slova; er hordet ihm jedes Wert von den Lippen neušlo mu ani jedine jeho slovo, visel na jeho rycht; auß v, auf v ~ Lehren ~ poslouchati koho n naučeni cich; schweigen Sie, man herzt mlěte, někdo poslouchá (n poslouchají nás); außerferam ~ natahovati uši; er herbt auf jedes Wert dává pozor na každe slovo; † wir ~ gehorchem deinen Befeelen posloucháme n jsme poslušni tvých rozkazů; an 3-m ~ spchovati koho. — II. % H ~ n E₇ bez pl.

Horcher (2-) m E6, -in f E₁₉ nasl(o)uchač, posluchač; Mengieriger) zvědavec; Prv. der ~ an der Wand hěrt sám eigene Zand kdo za dveřmi poslouchá- sám o sobě slyča.

Horcherei (2-) f E₁₈ (stálé) nasloucháni.

Horcher-ohr ~ (2-) n E₉ (Klopstock) zvědávech ucho.

horchfam (2-) a D₂₃; ein -es Drh leihen (toeth) popráti sluchu.

Horde (2-) f E₂₂ 1. hordaſt, tlupa (toj. m. tatarského kmene kočovného); die greje o geltene ~ zlatá (h)orda (nemjočnži kmen mongolský). 2. zo. - (zejm. o motylech) čeleč. 3. = Hürde. 4. -n pl. sol. police n půlky (v suširné soli).

Hordc-in (2-) [lt.] n E₃ bez pl. věd id., prvek v ječmeni (a kukuřici), ječmenovina.

horden (2-) vₐ C₁₃ hosp. = pferdhen.

Horden... horden... (2...) -dach n ⊕ pletená strecha; -tročnung f ⊕ sušení v lísách; sol. sušení (vařené soli) na policích; -wicfe adv. v hordách, v tlupách; -wilde(r) m divoch z hordv. (srr. 1. Hirden...)

Horen (2-) [lt.] f pl. E₂₂ myth. v Hora 3.

hören (2-) h₁₂ NB. Part. pract. pr. inf. hören (mto) gehört, na př.: ich habe ihn jüngen hören slyšel jsem ho zpívati. — I. vₐ, vₐ (b) 1. slyšeti: a) miti słuhe) er kamnt auf dieicm Œure nicht (gut) ~ neslyši (n nedoslyčá) na toto ucho: fig. daven will ich nicht ~ o tom nechei (nic) słyšeti; gut o jcharf o fein ~ dobre słyšeti, miti dobrý n bystrý sluch; jidcet

Nemekockesky slovník. I. Centjochbenjiches Wörterbund.

165

hören]

— 1311 —

[Horn]

o hart ~ špatné slyšeti, mítí špatný sluch, nedoslychati; thun Žie deo nicht, als ob Žie nicht hören! nedelejte, jako byste neslyšel! ich fange an schlecht zu ~ počínám nedoslychati; schlecht ~d nedoslychavý, f natvrdlý; b) et. ~ (durchs Weber wahrnehmend, Ohränch) ~ slyšeti šumot; man hört die Kanonen jest slyšetěla; ich habe es ganß genau (o mit m-n eigenen Ohren) gehört slysel jsem to zcela dobre n na vlastni usi; man fennte ein Blatt zur Erde fallen ~ bylo by (možno) slyšeti i mouchu leteti; bylo by slyšeti nejmensí hnutí; s inf. n v zavisle věž ich höre, daje (o wie) er die Treppe heranstommt, ich höre ihn die Treppe heranstommen slyšim ho jiti (nahoru) po schodech, ich höre ihn rufen slyšim ho volati; slyšim, že (n jak) volá; an dem Gepelter der Mutide (a aus dem Zabel) höre er, daje... poznał z (n podle jásotu), ze...; c) (zvöldem k obsahu) e-n Zänger o ein Denitüti ~ slyšeti zpěváka n hudební kus; ich höre gern Italienjrd räd slyšim n poslouchám vlastinu (n mluviti) vlasky: rejs. m gen. da wirst du mal (viel re). Yobea ~ uslyšis velkou chválu; ~ m. et. zu ~ gehen dátı komu co na srozuménou; ich labe ihn nie die Wahrheit sagen ~ nikdy jsem neslyšel, aby mu někdo řekl pravdu; faſa ~ mluví!; nie gehört (anberbör) neslýchany; d) (ter benen) Gott wird dich ~ Bühn tě uslyší n vy: u. sm. er hat nie ~ wollen nedal si nikdy říci; † a poet m ~ gehordem poslouchati, býti posluſen koho; Prv. wer den Verſucher willig hört, iſt zur Hälſie schon bethört kdo svůdei sluchu dopřává, už se dal svésti; wer nicht ~ will, muſs ſüßen kdo si nedá říci, muſi trpěti; e) cirk. Beidte ~ slyšeti zpověd, zpovidati; die Messe ~ slyšeti msi, býti na mſi; (ein theorethiques etc.) Collega ~ slyſeti n poslouchati čteni n piednášku (theologickog atd.); bei e-m Profeſter ~ poslouchati professora; f) ~, také ~ ſagen durch Andere erlaſbrem slyſeti (mluviti), dovidati se, na př.: ich habe gehört (o ich habe sagen hören), dais er trant iſt o jei tranſ slyſel jsem n doſlechl jsem n dověděl jsem se, že stůňne (srrv Derenagen); ich habe davon gehört slyſel jsem o tom; laſsen Žie (bald) et. von ſich ~ dejte (brzo) o sobé věděti (n zprávy); er hat sich lange nichts von ſich ~ laſsen nedal o ~ sobé dlouho věděti! Žie ſelten jpon von mir ~ (hrozba) však mne poznáte! et. für fest, sicher ~ slyſeth co jako jisté n za jisté n na jisto. 2. poslouchati; (3-4 Mede beaſten) rede, demn ich höre mluví, (já) slyším n poslouchám; auf N. o auf et. ~ poslouchati koho n co, u. sm. posluſen býti koho (rady o); nicht auf 3-4 Bitten ~ býti hluchý kím prosbám; der Hund hört auf den Namen Barb pes slyſi na jméno Bary; jako imp. (k upozorněni) hör! ~ Žie! (pojslyš! -te! poslechni! -čte!; skoro jako int.: ~ Žie (eint) mal, wie lange soll ich nech warten? poslechnite, jak pak dlouho mám jěstečekati? v parlamentě hört! slyšte! 3. gram. o písemenech: gehört werden (lauten) zníti; deutlich ~ laſsen jasně vysloviti. 4. prov. d = gehören; dast hört mir to patři n náleží mně, to jest me. ~ II. †7. sich ~ 1. er hört füh (selbst) gern räd se (sám) slyší n poslouchá; er hört füh gern loben räd se slyší chváliti. 2. (ittinqen) (obv. anhören II.)

das hört sich gut to se dobre poslouchá; die Hlétte hörete sich völlig wie Geige Hétna zněla jako houſe. 3. sich ~ laſſen: sich vor ~ m ~ laſſen dátı se slyſeti před kym; u. sm. o uměli: (redend, ſingend etc.) laſſe dich doch ~ mluví; das läſt sich ~: a) (tungt gut) to se dá slyſeti, to je hezké na poslech; b) (verdient (heber) to jest dobre n rozumné, f to si dám(e) libit, to je (přec) něco. ~ III. % H- n E7 her pl. slyšeni; es vergeht Einem H- und Zehen člověka prechází zrak i sluch.

Hören-fagen (n. 2-2) n E7 her pl.: et. nur von ~ wijſen věděti co jen z doslechu n F od slyšeni.

hörenswert (n. 2-2) a D2-3 hodný poslechu.

Hörer (n.) [bören] m E6, -in f E11. 1. (3u hörer) posluchač (f ka). 2 posluchač vysokých škol.

Hörerschaft (n.) f E14 posluchačstvo.
hörig (n.) a D1. I. podblany. ~ II. H-c. r/m 1. robotník (= Herberger). 2. a dríve nevolník; b) ∩ klient ſimškého patreia.

Hörigkeit (n.) f E18 poddanost, -stvi, druhdy nevolničtv.

Horizont (n.) [rec.] m E3. 1. id. obzor (= (Geſichtsstreis); fig. das geht über meinen ~ to přesahuje muj rozum. 2 O hor. patro (důlní, horizontal (n.) I. a D2-3 vodorovný, horizontální); f a fig. es HandwertCommerce];

fie träibt das ~ Handwert jest nevéſkou. ~ II. H-c f E22 math. vodorovná čára.

Horizontala... (n. 2-2) ...ebene f rovina horizontální; ~ linie f vodorovná čara; ~ ſage f vodorovná poloha; ~ projection f deskript geom. vodorovný průmět; ~ juchſus m výſtriel v přímém (vodorovném) směru.

Horizontale (n. 2-2) f E22 math. = horizontal II.

Hörlije prov (n.) f E12 1. bot. = Hartriegel. 2. zu. = Hernis.

Horsſke prov. (n.) f E22 bot. = Hartriegel.

Horn (n.) I. n D5 (k. 1. fpt. -c) 1. roh; kleines ~ růžek; a den Stier bei den Höhrnern laſſen chytili n popadnouti býka za rohy; auf die Höhrer spießen napiechnouti n nabodnouti n nabrati na rohy; ein Ztoſt mit dem ~ trknuti; Ztoſke mit dem ~ trknáni; mit dem ~ toſen trkati; Prv. am ~ faſſt man den Tchien, beim Worte den Mann dobytek za rohy, lidi za slovo berou; (n. v. očeeh rohu podobněch): die Œmuen freuen ihre Höhrer aus hlemýždi vystrkuji rohy; b) fig. ~ m die Höhrer bieten (ich zur Weide segen) nastaviti n ukázati komu rohy, postaviti se komu (na obranu); ~ m die Höhrer stugen sraziti komu rohy, skrotiti, zpražiti, usaditi koho; sich die (tellen): Höhrer ablaufen e abſtoßen: a) otrkati se, zkrotnouti; b) (alc ne fig.) otlouci si rohy (při vraženi do čeho); v auſſetzen I. 1.; ſich den Œstr um die Höhrer werfen laſſen podrobiti se; et. auf jeine (o auf die eigenen) Höhrer nehmen vziti na sebe n (na svá bedra; e) jen o ženach; ~ m (dem Chegatten) Höhrer auſſegen nasaditi rohy manželovi, býti muži nevěrná; er hat Höhrer befommen žena mu nasadila rohy, žena je mu nevěrná; Höhrer tragen býti rohounem, mítí rohy n nevěrnou ženu; d) bibl. (znamení síly) ~ des Heilſ roh spásy; e) (duty roh jako nádoba) ſülle děn ~

Hornz...

— 1315 —

[Horn...

naplně svůj roh!; das ~ des überflüsse roh hож-
nosti (v Küllhern a); f) jako łatka. roh(ovina)
(bei pl., ve smyšla „Hornarten“ pl. -c) das ist ~ to
je roh(ovina) n z rohu; das Heit an diesem
Meier ist von ~ strěnka nože jest z rohu n
rohová. 2. (Piercreb) kopyt o; das Kleisch ist
(hart) wie ~ maso jest tvrdě jako pod(ce)ev;
g) roh(ovitý předmět); Herner des Mündes
rohy měsíce; zem. das Woldene ~ bei konstantinopel
Zlatý roh. 3. hud. roh; auf dem ~e blafen, ins
ſtehen foukati n troubiti na roh; fig. mit 3-m
in ein (o in daselbe) ~ blafen piskati n hráti
kým stejnou, shodovati se, notovati si s kym.
4. (pošivo) rohli(če)k. 5. zem. mys, předhoři.
6. (Bozen) łuk. 7. vysoko strmící vrchol
alpský. S. O beim Haipel = Haipelhern. — II. M
E, grefer = Annar; kleiner = Februar.

Horn..., horn... 2... -affe m (pěvo) roh-
lieck 'v Hernden); ~ auhntich a podobný rohu,
rohovitý; -ambos m O kov. rohatka, -ina-
-arbeit f rohová prací veči z rohu; -artig a
rohovitý (v -auhntid); -auswuchš m zo. rohový
výruštek; -band n O knih. vazba z bílého
pergamenu; -bajš m hud. ve varhanč; rohový
bas; -baum m bot. = Flagelbuche; -beize f O:
a moření rohu; b) mořidlo rohu; -bereiter m
O = -arbeiter; -biene f lo. Eucera antennata
věela dlouhorožka; Eucera longicornis dlouho-
rožka obecná; -bläser m hud. trubač (naroh),
hornista; -blatt n bot. Ceratophyllum růžkate;
-blei n: 1. chem. = Chlorblei, Bleichlerid. 2. min.
= Bleihernerz; -bleier n min. = Bleihernerz;
-blende f min. jinoraz, amfibol'; -blendeſems
-blendegeſtein n. geol. amfibolit; -blende-
schiefer m amfibolová brídliche, bríličný am-
fibolit; -blume f bot. Ceratopetalum chatlacka;
-boč m beran; -borſsen f fl. O vlákna ro-
hová, štětiny; -buche f bot. = Hagebuche;
-bügel m rohový obloženek, obložen z rohu;
-buſch m bot. Ceratiola; -cicade f zo.
Centrotus cornutus ostnohřbetka lísková;
-dosſe f tabatěrka rohová n z rohu; -drehš-
ler m, -drcher m O soustružník rohu;
-durchſaule f zvěrol. = -aule; -einsaß m
kaleni v rohu n rohem; -erz n min. kerar-
gyrit, rohovec stříbrný n krychlový; -eule f
zo. Bubo ignavus výr; -farbe f: a) barva
rohu; b) barva na rohy; -farben a, -farbig a
barvy rohové; -ſasan m zo. Ceriornis satyra
kur satyr; -ſaule f zvěrol. podebrané kopyto;
-ſeile f O podkov. pilník na kopyta; -ſels m
min. trap(ová hornina); -ſeffel f lov. závěsník
na troubu; -ſeit a (o dřevě) tvrdý; -ſiſch m zo.
a) Ostracion quadricornis havýš čtyrrohý;
b) Syngnathus acus igla hranatá, jehla moř-
ská; c) = Degensfluid a); d) Balistes ostenee;
bunter -ſiſh Balistes capriscus ostenee modravý;
gestreifer -ſiſh Balistes vetula ostenee babí;
-ſiſchbein n nepravá n imitovaná kostice;
-ſliigel m zo. krovka rohovitá; -ſliigelig a zo.
s rohovitými krovkami; -ſlügler m zo. =
käfer; -ſörmig a rohovitý, v podobě rohu;
-ſrucht f bot. Ceratocarpus; -ſuſh m zo. noha
ozbrojená kopytem n ztvrdlou pokožkou;
-ſuſzig a kopytnatý; -garnitur f úprava
z rohu; -geruch m zápach rohů (při pálení);

-geschmetter n hlahol n zvuk rohů, fantary;
-gewächs n rohová narostlina; -gewebe n
ro tkanina rohová, rohovina; -gewölbe labuti
n O tas. klenuti stoupající, kobyli hlava, labuti
krk; -gold n min. zlato 9½ karatové; -griff m
rohová rukovět; -hart a tvrdý jako roh;
-härtung f kaleni rohem; -hajpel f O str.
klikový vrátek, lebédka; -haut f: a) tvrdá
kuže, mozol; b) -hant des Anges rohovka;
-hantabfeſſ m path. hlíza rohovková; -haut-
blatter f path.: a) = -hantabſeſſ; b) primét n
flykténa rohovky; -hautbruch m path. kýla
rohovková; -hautentzündung f path zánět
rohovky; -hautſiſtel f pistel rohovková;
-hautſleck m skrerna rohovková, bělmo;
-hautgeschwir n vied rohovky; -haut-
förperchen npl. těliska rohovky; -haut-
narbe f jizva rohovková; -hautrübung f
path. zákal rohovkový; -hautverwachſung f
path. srostlost duhovky s rohovkou; -haut-
vorſaſt m path výhřez rohovky; -hängt a
mozolný, -ovatý, ztvrdlý, zkornatelý; -hecht m
zo. Belone vulgaris jehlič rohozobá; -hilpe
bot. Bucida aceras svitoul; -huſſig a = -hüſzig;
-igel m bot. = Derentrene b); -jaqd f. -jagen n
hounba s troubenim; -käſer m zo. a) =
Hirichtäſer; b) Oryctes nosorožní kapucinek;
c) Cerophytius větvekorožec; -famm m hřeben
rohový n z rohu; -kappe f rohová botka;
-katarrh m zvěrol. katar rohový; -fern m
vnitřek robu; -firche f bot. = Měnctirſche;
-klampe f plav. oviječka; -kappe f: a klapka
rohová (v Klappe); b) hud klapka u rohu;
-kſel m bot a) tei -kſechſche f = Aderichten-
ſlee; b) gemeiner liee = Boſchornkraut; -kluſt f
zvěrol. rozſtep, rozſtěpený kopyto (koňské);
-kluſtig a zvěrol. s rozſtěpeným kopytem; -fo-
balt m min. rohový kobalt; -kohſe n pálený
roh; -kopſ m, -köpſchen n bot. Ceratocephalus
rohohlavec; -koralſe f zo. Gorgonia rohovitka;
warzige teriale Gorgonia verrucosa rohovitka
strupatá; -korn n bot. = Bauchfrant; -franz-
thierchen n n. obrněný nálevník bíčikovitý
z rodu Ceratium; -fraut n bot. a) Cerastium
rožec; b) = Bauchfrant; -kümmel m bot.
= Aderitterpern; -leicſe f O = Pürieneſt; -lerche f
zo. Blennius cornutus slizoun rohaty: -los a
bez rohu, bez rohů, bezrohý; -maſſe f ro-
hová massa n łatka, rohovina; -messer n:
a) nůž na rohy; b) nůž rohový n z rohu;
-metalle npl. kovy rohové; -milbe f zo.
roztoč z rodu Oribates; -miſtkaſer mpl. f zo.
Copridae výkalnici; -mohn m bot. Glaucium
rúzkovatec; -muſik f hud. hudba rohová
n na roh; -naſe f zo. = Rhinoceros; -oſch m:
a) vůl; b) fig. boži hovado. vůl na kvadát;
-ohreule f zo. Otus vulgaris kalous, sova
ušatá; -pipe m (ětu -pajp) angl. tanec námořnicky;
-pol m bot = Kaltenscherf; -preſſe f O lis na
rohy; -queſſilber n = Calemel; -rad n O
kolo s pákami; -raſpel f O rasple (struhák)
na roh; -rijs m zvěrol. = -fluſt; -ruſ m hud.
(za)troubeni (na roh); -jame(n) m bot.
a) Ceratocarpus = -ſrucht; b) Ceratospermum
-ſaſh m lov. šnůrová okrasa rohu; -ſchabſel n
O ostružky n oskrabky rohové; -ſchein m
ast. novoluni ùnorové; -ſchiene f O přidržná

*

Hörnchen,

— 1316 —

Hosea

kolejnice; -schlange f. 70. = a) Vipera cerastes zmije rohatá; b) Serpula lumbricalis (lemnyza); -schlußm dilemma (— Schlußdilemma); -schnabel m. 20. Niphosoma caninum pschlabec zelený, bojohl; -schnaße f. 20. Phalangium cornutum seká rohatý; -schnecke f. 20. Buccinum surmowka, -schrot n: a část rohu k zpracování úření; b) odpadky z rohu; -schröter m. 20. = Hiridäten; -schuppe f. 20. der Schmettertunge rohovitá supina u motyče; -schwämmer mpl. 70. houby rohovité; -schwaurweipe f. 20. Urocerus (Sirex piloritka); -schwäzung f. ceréní rohem, opalování; -schwein n. 70. = Hiridücker; -schwingel m bot. Ceratochloa pendula; -sigual n. lov. signál na roh, znamení (dané) roliem: -šitber n. min. kerargyrít, rohovec stíbrný k krychlový; -spalte f. m: a rozstěp n. sterbina u rohu; b) = střít; -spalig a zvěrot. = střítig; -späne mpl. 6 odtěpky rohové; -spite f: a špička rohová (u dymyk atá); b) 6 půšk. špička rohová, kapucín (na přednim konei pažby); -statt, -stätte f 60. hor. vrátovště: -ſtein m. min. rohovec, rohový kámen; -ſtoff m. chem. rohovina, keratin; -hój m. lov. zatroubení na roh (= sigual); -strauch m. bot. = Hartriegel a); -ſubſtanz f. látka rohová, rohovina; -tange mpl. bot. Florideac rasy zduchovité n květně; -thier n. 70. zvíře s rohy, rohaté zvíře; -thierchen n. 70. Ceratidium rohovinka; -viich n: a) rohatý dobytek; h fig. hlupák, trouba, vůl; -viichdumm a hloupý až bučí; -viper f. 70. = -idtanac a); -vogel m. 20.: a) Bucceros zobozuřee; b) 4 = Maſnar; -werk n: a) (ružné) věci z rohu; h) vej. pevn. hradba rohová; -weipe f. 20. vosa rohatá z rodu Synagra; -jaſhn m. 20. Dentalium corneum kelatna rohovitá; -jange f 6 klešťné na plešení rohů.

Hörnchen (L), Hörnein (L) n E, (dim. od Hert) 1. růžek, malý roh. 2. hud. růžek, trubka. 3. rohlí(če)k (pěčivo).

hörnchen-tragend (L-L) a D, 2, 3 bot. růžkognosný.

hornen, častěn hörnen (L) C, 12. I. 7a 6. = 1. dati o nasaditi rohy komu 2 měniti v roh(ovinu). 3. 4. 3. ans dem Schlade = probuditi roko troubenim. = II. 7. ſich = 1. lov smítati parohy. 2. 7c die Wüde = sich közli se trkají. = III. 7n (b) 1. trkati (rohy). 2. hud. troubiti. = IV. p. F. gehört s rohy, rohatý. = V. a D, 2, 3 = hörnern.

Hörner..., hörner... (L-L) = -artig a rohovitý, podobný rohům; -hecherpolyp m. 20. Antennularia antennina korál rohatý; -dreh her m f nasazovac rohů; -kce m bot. = Luzerne; -länſe fpl. 20. cizopasni koryň rohati z čeledi Tunnellinac; -loſigkeit f bezrohost. nedostatek rohů; -mohn m bot. = Hornmohn a); -rauſe f. 20. housenka rohnen; -ſchall m. hud. zvuk rohů; -ſchluß m. log. vidlička, dilemma†; -ſchorf m. bot. Anthoceros hlevik; -ſchwamm m bot. = Keulenſchwamm; -ſtein m. min = Keratit; -tragend a nosici rohy, rohatý; -träger m: a) rohaté zvíře; b) fig. f = Habnici; -tuſch m. hud. = Fanfare, hörnern (L) a D, 2, 3 rohový.

hornicht, hornig (L) a D, 2, 3 1. = hornartą. 2. = gehört v hernen IV.).

Hornicfe (L-L) f E, 22 = Elsebeere.

hornig (L-L) a D, 2, 3 = hornidt.

hornigelu (L-L) 7n (b) C, 12 prov. J 1. = juden.

2. = hageln. 3. šyše = burnuffen.

hornißieren (L-L) I. v. 1. C, 2 = hernen I. 2. = II. 3. 6 H = n E, 20. pl., Hornißierung f. E, 18.

Hornis (L-L) f D, 14, Hornisse (L-L-L) f E, 22. 20. Vespa crabro sršen, sršan.

Hornissen-birne (L-L-L) f E, 22 bot. Pirus Pollveria hruše(n) n hruška šipková.

Hornijschwärmer (L-L) m E, 20. = Wenenſchwärmer.

Horniſt (L-L) m E, 20 trubač, hornista†.

Hörnler (L-L) m E, 20. = Hidichäfer.

Hornung (L-L) [Hern II.] m E, 3 ünor.

Hornungs...(L-L) = blämchen n bot. = Zschneeglöschchen; -hecht m štika trouč se v únoru.

Horo...(L-L-L) | lt. 1c. | ſec. | 6 = Ztundem...

Horoskop (L-L) | ſec. | n E, 3 aſtr. id., hvězdočet, hádání z hvězd při narození.

horrend (L-L) | lt. | a D, 2, 3 hrozný, strašný, děsný.

horidoß! (L-L) int. mit H- und Hiffaſa (u Bürgra) s krikem a rykem.

Horsſ (L) I. m E, 1, f E, 18 1. křovi, houſt(ina). 2. místo, kde rostliny hustě buji. 3. = Heger 5. 4. hor. nepravidelně zahnutí žíly do výše; zed. horní okraj zdi. = II. (jen m E, 3) hnízdo (ve-

lukých ptáků, zemj dráveči)

Horsſ... (L-L) = butter f = Grasbutter; -jče- maſchine f zasévadło trávy.

horſten (L-L) v. 1 b) H, 13 hnízdití.

Horror (L-L) [lt. m E, 5 = Abſtren.

Hort (L) m E, 3 1. poklad; der Nibelungen - poklad Nibelunků. 2. bezpečný úkryt; (ßu-

flündsert) útočiste. 3. zaštitá, opora; (Zdour) štit; (Jels) skála.

Horte (L-L) f E, 22 = Hürde.

Hortenſa (L-L-L) E, 21. I. npr. f Künigin - (obyč. Hortenſe) královna Hortensie (matka Na- poleona III. = III. f bot těz Hortenſi-c (L-L-L) f E, 21 Hydrangea hortensis hortensie.

Horticultur (L-L-L) | lt. | f E, 18 zahradničví.

Horticultur...(L-L-L-L) = botanik f botanika zahradnická.

Hosanna (L-L) [hebr.] int. n E, 22 = Hosanna.

Hoſche (L-L) f E, 21 1. zařízení k svážení, zem. pív. sladu s půdy. 2. ob. kousek kůže na zvětšení formy.

Höſchen (L-L) n E, dim. od Heſc (v toto, zemj 3).

Hoſe (L-L) f E, 22 1. pl. -n o cin Paar -n kalhoty, spodky; -ně, ſie bat die -n at ona má kalloty, ona (v domě) vládne; er maſt in die -n, er bat die -n well, rak, dem wird jeine -ſchluß zu eng má strachu plné kalhoty n P spr. plnou pr..., strachem dělá do kalhot; v Herz 1. c); Prv. v bin D. 2. (u zvířa = Keule, unteridemel. 3. těz Höſchen (L-L) n E, dim. pylový obal na nohách veľ. 4. kalhotky, rónsky (v ptáků). 5. bot. botka některých tráv. 6. smršť (větrová n písková). 7. 6 ob. prostředek pořešvu. 8. podlouhlý soudek na máslo. 9. 4, jeſt prov. = Strumpſch ebne Zede.

Hosea (L-L) npr. m E, 25 bibl. Oseáš.

höjein

— 1317 —

Huh ...

höjein (↓) C₁₂ I. vₙ (h) die Vienen ~ věely litaji s pelem do ůle. — II. vₐ = hosen.

hosen (↓) I. C₁₄ vₙ obléci koho do kalhot u kalhoty na koho. — II. gehost p. p., a D₂₃ v kalhotach.

Hosen..., hosen... (↓..-) ~udler m zo. = Sternarier; ~band n: a druhdy můsto ~träger; b) podvazek; c) toj ~band orden m podvazkový řád (sv. Jid v Angli); ~bein n noha-vie, ~boda m vnitřek kalhot; ~brummer m p spatné pivo; ~bund m pás na kalhoty; ~bunter f máslo v podlouhlých soudeči, souderkové máslo; ~nijch m zo. Loligo sagittata oliheň sipatá, ~liicher m: a) správkář kalhot, záplatář; b) lov. zert. despívající prase: ~gurt m = ~band; ~halter m, ~heber m = ~träger; ~lacker(ling) m = ~scheifer; ~klappe f poklopec u kalhot; ~knopf m knoflík u kalhot a ke kalhotám; ~knüpf er m des malý hoch; ~krenz n kreis. roz krok (u kalhot); ~lat m = ~klappe; ~laußen n běhání dvou osob v jedněch kalhotách (du); ~leder n kůže na kalhoty; ~los a bez kalhot; ~losigkeit f stav bez kalhot; zejm. fig. sanseculottism(ust)†: ~oterer m f. vd. šibal, pálený chlapík; ~lupf m prov. = ~träger; ~lupfen n prov j druh jasu), ~macher m kalhotář; ~mämmchen n, ~maß m ditě, které dostalou poprvé kalhotky; kalhotádek; ~naht f šev kalhotový u kalhot; ~neisel f = ~band; ~röhrenapparat m ⊖ but. Calderovo ohřívadlo, Calderův větroživný přístroj (pro vysoké pčen); ~rolle f F. av. mužská úloha; ~sack m = ~tajde; ~scheifer m P spr. rahrbotk a, straspytel; ~schliß m rozparek u kalhot; ~schmalle f přezka u kalhot; ~schneider m (krején) kalhotář; ~schnupfen m P spr. kapavka (= Lipper). ~schüller m nákolenice, kůže na kolenou jezdčových atd.; ~stoff m = ~seng; ~tajsch f kapsa u kalhot; ~tačeln pl. ter Marchen kružkiny na rouskách; ~träger m kśanda, šle; ~trägerknopf m knoflík u kśandy a ke kśandě od kśandy; ~verfäuser m prodaćavé kalhot; ~zeug n látka na kalhoty.

Hosianna (~-~) [hebr.] int. a n E₂₅ hosh(i)anna!

Hospit (↓) [lt.] m E₂₀ (zák) externista.

Hospital (↓-↓) [lt.] n D₂₅ nemocnice, p špitál.

Hospital... (↓-↓...) ~arzt m lékař v nemocnici; ~fiecher n horečka nemocniční; ~schiff n plav. námořní a plovouci nemocnice, lod v nemocnici proměněná.

Hospitaliter (↓-↓-) m E₉, ~in f E₁₉ špitalník, f -ice.

Hospitant (↓-↓) [lt.] m E₂₀ = Hörgaſt.

hospitieren (↓-↓) [lt.] vₙ (h) C₁₂ hospitovati.

Hospitium (↓-↓) [lt.] n E₂₅ (pl. tož Hospitien) 1. = Hospiz. 2. student. = Nundgesang.

Hospiz top. Č (v) Hostikovice.

Hospiz (↓) [lt.] n E₃ hospie, klášterní noclehárna.

Hospodar (↓-↓) [slov.] m E₃, E₂₀ Hospodár (stáry titul knižat podunajských).

Hospodarat (↓-↓) [slov.] n E₃ Hospodárstvi.

Hostau top. Č (m) Hostouň.

Hostein top. Hostýn (hora na Moravě).

Hosterig top. M v. Hostice.

Hosterliy top. M (v) Hosteradice.

Hostes top. M (v) Hostkovice.

Hosti-e (↓-) [lt.] f E₂₂ hostie†.

Hosti-cu... (↓-↓...) ~erhebung f pozdvihování hostile; ~bichje f pouzdro na hostii, lunula†; ~gefäß n nádoba na hostí, cibor†; ~häuschen n stánek na hostii, tabernakulum)†; ~kapfet f, ~schachtel f = ~acjäß; ~teller m patena†.

hostitilisch (↓-↓) a D₂₃ d. st. v. hostilský, týkající se Tulla Hostilia (krále ſimškeho).

Hotel (↓) [fr.] n E₂ hotel.

Hotel... (~-?) ~gefelschaft f: a) společnost majici hotel; b) společnost v hotelu; ~näherin f švadlena po hotelich; ~omnibus m omnibus hotelový; ~verkauß m prodej hotelu; ~zug m (železniční) vlak hotelový. Dotsch-potisch (↓-↓) [fr.] n neskl. kuch. hovězí sekanina (s kašťany a mrkví).

hott (↓) int. hot: a) (v levol.) b) popohánění vůleč

Hotte (↓) f E₂₂ nůse

Hotte...,Hotje... (↓-?) v Hotze..., bette... hotten f (↓-) "n (h) C₁₃ jeti pojvozem; fig. co will mit der Zade nicht redt ~ věc nejde ku předu.

Hottentotte (↓-↓) m E₁₁, ~ Hottentott (↓-↓) m E₂₀ (u Gethor) toj pl. neskl., Hottentot-tin f E₁₉ Hottentot, f -ka.

Hottentotten... (↓-↓...) ~feige f hot Mesembryanthemum edule kosmatec jedlý; ~land n země Hottentotů; ~vanze f zo. plošće hottentotská z rodu Tetyra.

Hottentottinen- Schürze (↓-↓-↓) f E₂₂ an. zástěra Hottentotek, uměle prodloužený poštěváček (clitoris).

hottentottisch (↓-↓) a D₂₃, hottentotský.

Hotto (↓) I. n E₂₅, tež ~gaul m, ~pferd n děs, hatou, (hopsa)konieč, kůž; ~pferd tež = Věbelle. — II. h- int. = bett.

hotto-hü! (↓-↓) int. = bett b).

Höhre (↓) f E₂₅ prov. 1. = Hötte. 2. kolébka.

Hösel (↓) f J₂₃, 1. houpačka. 2. = Hutsel.

Hohen (↓) vₐ C₁₄ prov. 1. kolébati. 2 = heimleuchten.

Hohendorf top. M (v) Hodslavice.

Hohenzloh top. Sl. od Osoblaha.

Houri (↓-) f E₂₅ = Huri.

Höner (↓-) m E₉ beran (= Nallbect a).

hr! (↓) int. = hurr.

hšch! (↓) int. = huchš.

hu! (↓) int. výraz brážny hu!

hü! (↓) int. 1. = bett b). 2. ~ ! ~ šekání.

Huano (ěu uáno) m E₂₅ bez pl. = Huano.

hub (↓) † a pošt. 1. a 3. pers. impf. ind. od heben.

Huh (↓) I. m D₁; 1. zdvihání, zdvižení mspr. zdvihnutí. 2. (hebe tež Hebenš) zdvih. 3. a pohyb pístem jednou nahoru a dolů; b) zdviž, množství polybem tím výčerpane.

4. ⊕ but., st. ~ des Hammers rozmach mlatu.

5. = Musbuh I., 2. — II. f E₁₈ dvye. díra.

Huh... (↓..-) ~brüche f = Bygbriide; ~dauern m ⊕ str. = Hebedaunen; ~ende n ⊕ par. str. konec zdvihu; ~höhe f ⊕ sr. výška zdvihu;

~pumpe f ⊕ hor., str. zdvihavá n zdvihaci

Hubara|

— 1318 —

Huf...

pumpa; ↪pumpenkolben m Ḁ hor., str. piston
zdvihači pumpy; ↪saß m Ḁ hor., str. zdvihači
n zdvihový stav (násosní n pumpový); ↪ und
Truckpumpe f Ḁ hor., str. zdvihaci a tlaková
pumpa; ↪ und Haingericht n ⌜ = Dinggericht;
~ventil n bei pumpen Ḁ hor., str. zdvihaci záklopka
n klapka; ~jähtler m Ḁ počtář.

Hubara (~-~) m E₂₅ zo. Otis h(o)ubara oboj-
katý drop asijský n africký, hubara†.

Hube (L-) f E₂₂ prov. = Huse zc.

hübe (L-) + a poet. 1. a 3. impf. conj. od heben.

Hubel (L-) m E₆ 1. ⌜ kaf. 2. ~ a odvozeniny
prov. = Hebel a odvoz.

Hübel prov. (L-) m E₆, dim. ~chen (L-) n
E₇ vyyvšenina, vršek, pahorek, pahrbek,
návrší; (Hauwenjš ~) krtina.

hüben (L-) adv. (opak drüben) s této strany,
po této straně.

Huben-gericht † (~~-~~) n E₂ = Dinggericht.

Hubert (L-) E₃, ~nš (L-) E₁ [lt.] npr. m
id. (biskup, patron lesníků).

Hubertsburg (~-~) npr. n E₄₅ id. (zamku
v Sasku); ~er Friede Hubertsburský mír uzea.

Hubertus... (~-...) ~bruder m ⌜ lovec,
myslivec (= Häger); ~orden m řád sv. Hu-
berta.

Hubner † (L-) m E₆ = Dingmann.

Hübsch (S-) a D₂₁, hezký, pěkný: a) ira. daš
wird e-e ~ Geistidte werden! to bude pěkná n
hezká věc! to bude pěkné! b) (o vravech a chování
míly, způsobný, příjemný, lásky milování
hodný; daš in nicht - von e-m jungen Mädchen
to není hezké na mladé děvě; ajen S. ~
tjum chovati se libězenké ke komu; c) (e wie es
jich geßert) er zeidnet - hezky a pěkně kreslí;
dašto skoro pleonast. sei ~ artig! bud (hezky) způ-
sobný! wir sind - zu hezje gefemmen príš
jsme pěkně pěšky; d) (bedeutend) er hat -ce
Vermögen má hezké a slušné n značne jmení
Hübsche ⌜ ~ ⌜ f E₂₂ obv. Hübschheit (L-) f
E₁₈ hezkost, pěknost.

Hübschlerin p (L-) f E₁₉ vid. = Huse.

Huch (L-) I. m E₃ = Hanckblatt a. 2. zo.
těž ~e (L-) f E₂₂, ~en (L-) m E₇ Salmo huocho
siven dunajský. — II. h-! int. a) (vykřik radostů)
juch(he)! b) (vykřik užasů) o(c)h! možno-li pak!
není možná!

hucheln f prov. v'n (b) C₁₂ hloupě se smáti,
chechát se, hihniati se, he- se.
Hucht ⌜ prov. f (vestl.) = Ţtaude.
Huchen (L-) m E₇ zo. v Huch I. 2.
Hud-auf-die-Magd (L- L-) f neskl. 1. =
Herbstzeiteile. 2. = spanijder Hlieder.

Hude (L-) f E₂₂ 1. kupa sena. 2. nůše.
3. prov. p = Húdten: v Heode 4.; H-m die ~ voll
ligen nalhati komu vše'ko možné.

Hudebein (L-L-) m E₃ jen v: Hans ~, der
unglückliche chronik Jan, havran nehlalhý.
huckeln f (L-) n (b) C₁₂ = humpeln.
hucken (L-) C₁₂ I. n (b) = hoden. — II. n
dati a vzítí na záda.
Hude-pack(c) (L-L-) f neskl. a h- adv.
3. ~ tragen nésti koho na zádech n na híbeté.
Huder (L-) m E₆, ~in f E₁₉ 1. = Hoden im.
2. = Heten(in).

Hude (L-) f E₂₂ 1. ~ Sāme hejno hus.

2. skladište drívi na biehu řeky.

hoden (L-) C₁₂ I. n (b) = hoden. — II. n
dati a vzítí na záda.

2. = Heten(in).

Hudel (L-) m E₁ 1. (Sappen) hadr. cár.

2. (hump) ničema, lotr. 3. + = Hude.

Hudel... (~~-~~) ~pack n sebránka (ničemů);
~tag m lenivý den.

Hudelei (~-) f E₁₂ 1. břídilství, hudlařství,
kvápň a ledabylá n povrechní práce; (Dantengerei)
lenosiň. 2. trápeni, soužení.

Hud(c)ler (L-L-) m E₆, ~in f E₁₉ 1. hudlař,
břídil. packár. 2. trapić, sužovatel.

hudeln (L-) I. n (b) býti měkšě atd. jako
hadr; s. m. lenošiti, zaháleti, povalovati se.
2. hudlati, bříditi, pracovati lehkomyslne n
povrechně n ledabyló. — II. v'n 1. ct. ~
(γ)hudlati, (γ)bříditi, (γ)packati co; de labyló
odbývati n (n, dělati co; o psaní n) na čemáratí,
(na mazati. 2. γ. ~ týrati, trápiti koho. —
III. f v'n sich kliditi se, tálmouti, jiť po svých.

Hudler (L-) m E₆, ~in f E₁₉ = Hudele.

Hudson(s)... (~~-~~) ~bai f zem. záлив Hud-
sonův; ~bai-eischörnchen n zo. Sciurus hudo-
niensis veverka hudsonská; ~sluš m řeka
Hudsonova; ~straše f zem. úžina Hudsonova.

Hus (L-) I. m E₃, ⌜ D₁₁, E₉ 1. kopyto;
kleiner ~ kopýtko. 2. = Huseisen. 3. geom. síkmý
skrojek valče. — II. h-! int. v Huse I.

Husf..., husf... (~~-~~) ~artig a kopytovitý;
~beiu n kopytní kost; ~beschlag m: a) oko-
vání; b) ~eisen; ~beschlagbrüde f kova-
niště (mostina, lisa); ~beutner mpl. vačnatei
kopytnatí; ~bogen m = ~förmiger Vegen;
~breite f šířka kopyta; ~eisen m podkova;
e-m Pferde die ~eisen auflegen okovati koně;
e-m Pferde die ~eisen abreissen koni podkovy
strnouti; ⌜ p ein eisen abwerfen (o děsě) dátí
se svěsti; ~eisenausbiegung f S- tar. vy-
skružení podkovovitě; ~eisenbogen m S tar.
oblouk podkovovitě; ~eisen武miq a pod-
kovovitě; ~eisengehalt f: a) podoba pod-
kovy; b) bot. = ~eisenfrant; ~eisenfle m,
~eisenfrant n bot. Hippocrepis podkovka; deut-
licher ~eisenfle Hippocrepis comosa podkovka
vlasatá; ~eisenmagnet m rys. magnet pod-
kovitě, podkovýka magnetová; ~eisenjef f
zo. Rhinolophus vrápenec; ~eisenrundbogen m
S stav. klenbový oblouk podkovovitý, klen-
bový pás podkovový; ~eisenspitbogen m S
stav. klenbový oblouk podkovovitý špi-
catý; ~eisenzange f kleště na podkovy;
~entzündung f zvěrol. zánět kopyta; ~förmüf
terung f zvěrol. proštěpení kopyta; ~förmig a
kopytovitě; ~förmiger Vegen stav. oblouk podko-
vovitě a maurský a arabský; ~füßig a kopyto-
nohý, kopytnatý, kopyty opatřený; ~gän-
ger mpl. ssavci kopytnatí; ~geschwir n zvěrol.
= Hernjänte; ~hammer m kovaci kládivo;
~käfer m zo. Hoplia drápkatec; ~frankheit f
zvěrol. nemoc choroba kopyta; ~rone f koruna
kopyta; ~lattich m bot. Tussilago devětsil; ge-
meiner o bunter ~lattich Tussilago farfará devět-
sil mensí, podběl; greger ~lattid Tussilago peta-
sites devětsil obecný; ~maischwamm m bot.
Agaricus gambosus májovka luční: ~messer
a) m kopytomér; b) n podlov. orezávadlo
kopyt; ~miesmuschel f zo. Mytilus ungulans
slávka podkovovitá; ~muschel f zo. Hippopus
zéva podkovovitá, koňská noha; ~nagel m
podkovník, -ák; ~nagel eisen n zelezo na

Huse

— 1319 —

Hühnenchen

podkováky; -nagel-zwicke f hrot podkov-
níku; -pſötler m 70. = Hatzbuſer; -raſpel f
raſpleſ; -räumer m čistidlo kopyt; -ſalbe f
75. věrol. mast na kopyta; -ſaun m zvěrol = trene;
-ſchlag m: a) = beidlag; b) úder kopyta;
c) stopa kopyt(a, d) = Leinfad; e) hosp.
= Hauenübtag; -ſchmied m: a) podkovár;
b) ſig nemotorný n neohrabaný pracovník;
-ſchmiede f podkovárna; -ſchmiede-ham-
mcr m kladivo podkovárske; -ſchmiede-
eifen n železo podkovárske; -ſchwinden n =
-erdiüteruna; -ſohle f pata kopyta; -ſpalte f
šterbina kopyta; -ſpur f = -idtag c); -ſtem-
pel m průboj podkovni; -thiere npl. kopyt-
níci; -tritt m stopa kopyta; -zange f klešte
na podkováky; -zertampt a kopytem roz-
dupaný n roztepaný; -zcug n náčini pod-
kovárske; -žwang m zvěrol. stísnění n stla-
čení kopyta; -žwängig a zvěrol. úzkopytyn'.

Huse (L) f E₂₂, hosp. lán, hon (kus pozemku) jste
velkošti); š. em. pozemek.

hujen (L) C 12 A. hosp. I. "n (ju) (to žačném dobyku)
obrátiti se, jítí nazpět; huj! vohni na žačny dobytek
zpátky! — II. "a (nazpět) obrátiti. — B. "a
1. (podkovou) okovati; zejm. gchufst s ko-
pytem; 70. guchfte Thiere = Hugänger. 2. prav. J
zápasiti s kym.

Hucen... ("......) -geld n = -ſteuer; -ge-
ridht n polní soud; -gut n statek celolan-
sky; -ſchoſm, -ſteuer f, -zins m † a prov.
lanové, poradelné, osep.

Hüſſcner (L) m E₆ (celoľaník).

Hüſt..., hüſt..., ("...). A. -ader f žíla kyčelní;
-vein n kost kyčelná; -beinbruch m path. =
Gefäubruch; -blatt n = -vein; -darm m ky-
celník; -gegенд f krajina kyčelná; -gec-
lenk n klobu kyčelní; -knochen m mit der Fanne
kost dolovatá; -laſhm a (čašto hüſtenlahm)
stržený; -lendenarterie f tepna kyčlobe-
derni; -pfaſnne f puſka n číška kyčelná.
-riemen m v ~ B.; -ſchmerz m path. bolest
kyčelní; -ſtück n fern. zadek, ledvina; -ſtio
m. 1. podpor v kyčlich; -wech n path; bolest
v kyčlich. — B. = Hieſ...; Hift; -horn n,
-ricmen m = Hieſhorn, Hieſriemen.

Hüſte (L) f E₁₂ 1. kyčel, -le; (t). -n ſest! ruce
v bok! 2. někdy místo Lenden: ſich die ~ n jižiren
boky n bedra si opásati; Söhne, die aus j-r ~
(g)efommen synové vyšli n jeho boku.

Hüften..., hüften... ("...") -laſhm a,
-nerb m = hüſtlaſhm, Hüſtnerv.

hüſtig (L) a D₂,₃ mající kyčli; -schön-
krásnokyčelný.

Hugel (L) f E₂₂ obrouček na formě
cukrové.

Hügel (L) m E₆. 1. pahrbek, pahorek,
chlum, kopec, vršek, návrši; ~ über Thal
und ~ über Berg und ~ za horami a doly,
přes hory a doly; poet. mohyla (= Grabhügel);
(Edrhaunen) vršek, vyyvšenina; (Erdschöle) hrouda.
2. an. chochlík, hrbolek, svalec (tuberculum).

Hügel..., hügel... ("...")-ab adv. spahorku
(dolá); -an, -auf adv. (vzhůru) na pahorek;
-ameise f 20. = Waldameise; -artig a =
 hüſſe(lig) 1.; -ei n Ovula oviformis vejcovka
hrbolatá; -erdbereere f bot. = Haarbereere a);
-fuſm pata pahorku; -gauchheil n bot. Ana-

gallis fruticosa drehnička krovitá; -geschlecht n
kury; -hain m háj na pahorku; -lette f =
-riewe; -foralle f 20. korál hrbolovitý z rodu
Monticularia; -land n pahorkovitá země;
-pilz m bot. = Herbstmeuſſeren; -reich a pahor-
katý, hojný pahorky; -riewe a řada pahorků;
-region f oblast n obvod pahorků; -rohr n,
-ſchilß bot. n = Vergißilß; -ſtad f město na
pahoreich; -ſtelzen fpl. ptáci kurovití; -taube
Columba laticauda holá ſiroocasi n pavi;
-waldmeiſter m bot Asperula cynanchica ma-
řinka psi.

Hügelchen (L) n E₂ (dim. od Hügel) paho-
reček, pahrb[e(č)e]k), chlumek, vrš(í)c)ek; an.
v Hügel 2.

hüg(c)licht, hüg(c)fig (L) a D₁,₃ 1. pa-
hrbkovitý, pahorkovitý. 2. pahorkatý, palub-
katý.

hügeln (L) 1. "a (C₁, 1. kupiti. hromaditi.
2. pahorky n mohylami (po)krýtí. — II. ge-
hügelt: 1. anal. ~ 1. 2. a pahorkový, pa-
horkovitý; b) pahorkatý, (mající pahorky),
mající podobu pahorku n chlumu; die gebiigelte
ſluit vlny jako chlumy, chlumy n hory vln; ~
die siebengebiigelte Stadt město sedmipahorkove
n a sedmi pahoreich (Rím).

Hügelung (L) f E₁₈ vyvýšenina.

Hugenott (L) m E₂₀, Hugenotte (L) m
E₁, ~ in E₁₉ hugenot, f -ka.

Hugenotten... (~ ~) ... -krieg m válka
hugenotská.

hugenottisch (~ ~) a D₂,₃ hugenotský.

Hughes-Apparat (et hjuz-) m E₃ (telegra-
fický) přístroj Hughesův.

Hugo (L) E₂₅ I. npr. m k. j. sm. id. — II. npr. m
Bister — id. (bäkник frane, 1802—1845)

huh! hüſ! (L) int. = hu, hü.

huhjahnen f prov. s "n (b) C₁₂ = hojahnen.
Huhn (L) m 1. slepice (= Henne) mit den
Hühnern zu Bette geheit choditi spat se slepi-
cemi (brzo); junges ~ slepička, kuře; veridit-
neten ~ kapoun; das wäßlje ~ kopfe, krůta;
Prv. das Huhn legt durch den Kropf jak se sle-
pice krmi, tak snáši; dej kravám do držky,
daji tobě do dižky; Hühnern, die frähen, dreht
man den Halſ um slipka at se neozývá, dokud
kohout neazpívá; kluge Hühner legen auch zu-
weilen in Heſſeln i nejmoudřejší pochybi; ko-
byla má čtyři nohy a přece často poklesne;
i mistr tesař se utne; ein blindeſ ~ findet
auch ein Kern i slepá slepice zrno najde
(= Kühlein). 2. kuře. 3. 20. Hühner kury;
svſc. große Hühner = Auerhähne; (samička některych
ptáků) das ~ des Birlhahnes slepice tetřívka;
lov. abbr. za Rehhuhn. 4. kuch. verlorenes ~: a) kne-
dličky z bílého prsního masa drúbeže;
b) jídlo z hrachu, tureckých fazolí, kořínků,
slaniny ata.

Huhn-... ("...") = Hühner-...

Hühnenchen (L) n E₇ (dim. od Hühn) 1. kuře,
slepička, kohoutek; fig. F liebot. mein ~ mé
kuřátko! můj drobečku! 2. fig. ein ~ im
Salje haben miti na svědomi co; ich habe neb
ein ~ mit Hühnem zu pflüdien o zu rupfen mám
(ještě) s Vámi co mluviti; Prv. jedes ~ bat
jein Hüttenka každý pták má své hnízdo.

["Hühner...]", "— 1320 —", "[huldig]", "3. bot. druh trávy v bažinách. 4. zo. unjres lieben Herrn = Marienfjerder.", "Hühner..., hühner... (\"...\") = aar m 20. =", "-gier; -abend m prov. večer před svatbou;", "-ähnlich a, -artig a 20. kurovitý; -art f", "druh slepie: -ange n: a) slepieč oko; b) =", "Cf. Sfierange; -angenbaum m bot. = Holzkirche;", "-angendoctor m chir. = angenoperateur; -augen-", "entwurzler m = angeneperateur; -augen-", "heitend a hojící kuří oka; -augenheitkunde f", "lčení kuřich ok; -augenmesser m chir. můž", "na kuří oka; -augenoperateur m vyře-", "zavač kuřích ok; -augenpfäster n, -augen-", "reibchen n pilníček na kuří oka; -augen-", "ring m hroužek na kuří oko; -berec f", "bot = Hanswurz b); -beize f honba na ko-", "roptve; -bisß m bot. Stellaria media ptarinec", "obecný n polni; v -darn; -braten m pečené", "kuře; -brußt f: a) kuch. bilé maso (z psou", "drůbeže, b) path. (pectus gallinaceum) kuři", "praš. pracič hruń; spr. Sünjebruit b); -darm m:", "1. slepičí strevo. 2. bot. a) Alsine kuříka; b)", "h) Anagallis arvensis drechnička rolní; c) =", "Chrenpreis 2. b); d) = -biš; e) 'Veronica agrostis", "rozvazil polni; -bruhe f polévka z kuřat;", "-dieb m: 1. zlodej slepie. 2. 20. a) = Hanswüteri;", "b) = aeter; -ci n: a) slepičí vejce; b) Ovula", "oriformis vejeovka; -falk m 20. = -habinid;", "-fauß m lov. a) hon(ba) na slepie; b) u. sm. lov", "koroptvi (siti); -fänger m: a) honce n (u sm)", "zlodej slepie; b) lovec koroptvi (siti); -fell n", "tózká hedvábna látka; -fennich m bot. =", "Hausenfuß 3. a) -fennichsche f bot. Echinocloa", "crus galli jezatka kuří noha, kuří noha, je-", "žatka; -fleisch n maso slepičí; -frau f pro-", "dayacka slepota z drůbeže, drůbežnice; -ži-", "caſſe n podpouštka z kuřat; -futter n kuři", "zob, slepičí zob. svpaní; -garn n koroptvi", "siti; -geier m 20. Milvus regalis lunák cervený", "n královský; -geschlecht n vád kur, kury;", "-habicht m 20. Astur palumbarius jestáb;", "-hahn m kohout; -handel m drůbežnictví,", "krosnárstvi; -händler(in f) m drůbežnik,", "f -ice, krosnár, f -ka; -hauß n: a =", "-stall: b) plav lodní posada; -hoſ m plav =", "-haus b: -hofs m slepičí dvur; -hund m lov,", "ohar, stavečí pes; -Kette f lov. pásmo ko-", "roptví; -ſlee m, -kohl m bot. = δελθimmet b;", "-korb m kukané, stepičí posada; -fraut n", "bot. Petiveria lukovon; -lager n lov. lozsko", "koroptvi, koroptvěte; -laus f 20. čemlík,", "čmelka, šmelka; -leder n obch. kozinka, nej-", "jemnější jehnetma; -leiter f hradiště spre", "slepie; -loſdrant n bot. = Lüſdriant;", "-mann m drůbežník; -markt m drůbežný", "tih; -maſt f krmeni slepie (kuřat); -maſt", "anſtalt f ústav ke krmeni kuřat, výkrma", "kuřat; -milch f: a) žloutek s cukrem v horké", "vode; b) bot. = δελtwiebet; -myrte f bot. =", "-biš; -neſt n slepieči hnízdo; -neſt n lov. =", "-garn; -peſt f kuří pád; -raute f bot. =", "Händeltraut; -ruſ m lov. a) volání koroptví;", "b) volání na koroptve; -ſalat m kuch. kuře", "v saláté; -ſalbe f bot. = δελſümmet b);", "-ſchrot n lov. broky koroptví; -schwanz m", "20. = Pfautante; -schwarm m bot. = -biſe;", "-ſtahl m = Blasenſtahl; -ſtall m kuřinec. kur-", "ník; -ſtallthüre f dvěre u kurníka; -ſtange f", "posada, bidlo, hřada; -juppe f = -bruhe;", "-ſteige f, -ſtice f = -leiter; -ſtichen f pl. 10.", "kurostihláci; -taube f 20. Columba laticauda", "holub široocasý (n pávi, pávka; -tod m bot.,", "a) schwarzer Nachtschatten; b) Lamium amplexicaula", "huchavka objimavá; -tritt m bot. = (Sauh-", "heit a); -vich m drůbež, haved; -vögel mpl.", "kury; -bogt m slepičník; -vokl n: a) sle-", "pice, kury; b) lov. = -lette; -wärter m =", "-vegt; -wärterin m slepićnice; -weh n:", "a) záskrt, tipec; b) záducha; -weihe f 10.", "= -geier; -wurz f bot.: a) = Verschutbeltraut;", "b) = Drechwurz a; -wurzfraut n bot. = Lütt-", "bred); -zucht f chov slepie; -zange f = Nict-", "naqel.", "Hühnerologe* (~~-~~) [něm. + + sř. koncovkou]", "m E12 kuroznalec.", "hühnerologisch* (~~-~~) a D2, kurozna-", "leeký.", "Hühnelein (—) n E2 = Hühnen.", "huhu (—) I. int. = hu. = II. H. — (—) m E12", "20. Cuculus aegyptius kukačka egyptská.", "huhup! (—) int. volání dudka.", "hui I. int. 1. (mažnáje rychlost) und = war er fort", "a už byl ten tam; ~ to über den Zahn a já", "(udělal) hop přes plot; ~, ſliecht! utecte", "(rychle!) 2. (výraz 1adost) ~, dáš schmeckt! ah, to", "chutná! 3. vyraz osklivostí fi! fuj! 4. ~, (weje šudabe)", "dáš Žie... Škoda, že jste... = II. H. ~ m neskl.", "in e-m H. ~ int. v okamžiku. = II. a neskl.", "(jen attributná) přenáhlený, ukvapený.", "hui-en (—) r'n (b) C12 = bajten II.", "hujus (—) [lt. = dieſes] pron. dem. tohoto", "mesice; den jünnen ~ pátelo (dne) tohoto", "mésice.", "Hujſſer (en -issjei) [fr.] m 1. (priědvernik.", "2. sluha, posel. vykonavatel soudní.", "Huk (—) f E13 1. věc ohnutá; plav. udice", "na ryby. 2. a (üſinfet) kout; b) (ververiagende", "candice mvs. 3. (sädföem čípek v krku); 3-m", "rie ~ anſtichen: a) zdvihati komu mandle; b) fig.", "vypeskovati. vyplíšniti kohe.", "Huk... (\"...\") -jpannen, -jpanten fpl. neskl.", "plav, zebrouška, šika zebra (na příde a zádi);", "-wurzel f bot. koren zvonku modřenkového.", {"bbox": [469, 635, 859, 64

huldigen.

— 1321 —

Humboldt's...

huldigen (ü...). I. v. (h) m. 1. dem *Hiirten* ~ panovniku holdovati „hold vzdávati věrnost přisahatůi. 2. fig. N-m-jeviti n osvědćovati v vzdávati účtu kom; e-r *Tame* ~ dvořiti n koriti se děmě; e-r *Hidung* ~ holdovati směru; dem *Zerjahritte* ~ prátí pokroku; dem *Gejehe* ~ podrobovati se zákonu; den *Künften* ~ pěstovati umění. — II. % 1. H- n E<sub>r</sub> bez pl., *Huldigung* f E<sub>18</sub> holdování, vykonání přisahy. 2. y-n *Huldigung* f: 1. hold, vykonaná příšaha; die *Huldigung* leisten (vy)kon(áv)ati hold n přisahu věrnosti.

Huldiger (ü-) m E<sub>6</sub> holdovník.

Huldigungsh... (ü...-) ~ *brief* m list holdovací; ~ *cid* m přisaha holdovací n holdovní; ~tag m den holdování.

Huldin (ü-) f E<sub>19</sub> Graciej, Milostenka.

Hulfter (ü-) f E<sub>22</sub> = Halfter 3.

Hull (ü-) m E<sub>9</sub> 1. plav. odstavený n vybrakovany koráb n trup lodní. 2. = Holf.

Hüll ..., hüll..., (ü...!) ~ *Blatt* n bot. zákrov, pokryvka, podhal; ~ *Blatt* (e)rig a bot. zákrovnatý, okrovnatý, pokryvkatý, podhalnatý; ~ *förmig* a bot. zákrovu podobný, v podobě zákrovu; ~ *frucht* f bot. krytoplody; ~ *frücht* ler mpl. rostliny krytoplode; ~ *fäumen* n bot. češule, číška, kotlik; ~ *käshenträger* mpl. číškonosné n kotíkonosné rostliny: ~ *keimig* a odětokelný; ~ *kelch* m bot. zákrov (= *blatt*); ~ *kelchförmig* a zákrovu podobný; ~ *moos* n bot. Fontinalis: a) zdrojuvka; b) recánka protihoreční; ~ *schnecen* fpl. 70. hlemýždi vytvořující ulity; ~ *schuppen* fpl. 60. kryci šupiny; ~ *schwäanzig* a 20. s pochvou ocasní; ~ *ständig* a zákrovni, pokryvkový.

Hüllchen (ü-) n E<sub>7</sub> (dim. od Hülle) obalek.

Hülle (ü-) f E<sub>21</sub> 1. obal, zastření, obložka, přikrov, pokryvka; fig. greve o plumpe ~ drsný n těžkopadný zevnějšek nd; bot. obal; fig. irdidje o stěrbohne ~ tělesná schrana, tělesné ostatky. 2. die ~ der Stadt rouska noci; unter der ~ der Freundigdaft pod rouskou (n pláštikem) prátelství; die ~ fiel von m-n Augen rouska spadla mi s oči, prozřel jsem, rozbřesklo se mi; ohne ~ bez přetvárky, bez obalu. 3. roucho, oděv. 4. die ~ und Hülle v Hülle 2.; in ~ und Hülle v hojnosti, přehojně. 5. prov s čepička, čepeček.

Hüllen (ü-) C<sub>12</sub> I. v. a v. sich ~ 1. zakrývají, zastřatí p zastřiti, (o)baliti, za-, zavinouti; den Mepf in ein Duch ~, ein Duch um den Mepf ~ hlavu šátkem zahaliti; fig. et. in Duntel ~ haliti co v temnotu; fig. sich in Schweigen ~ býti pohřížen v mlčeni. 2. aus ct. ~ rozhaliti, rozhaliti.

Hüllen..., hüllen... (ü...) I. = Hüll... ~ II. ~ *bauchpilze* mpl. břichatky ~ *los* a bez rousky, bez obalu.

Hülle-pracht (ü...) f E<sub>1</sub>, skvostný obal, skvostná rouska.

Huller-de-buller prov. s p (ü...ü) int. bum bum!

Hulman (ü-) m E<sub>25</sub> 20. = Braminenaffe.

Hüllchen (ü-) f E<sub>22</sub> (dim. od Hülle) sešul-1(in)ka.

Hülse (ü-) f E<sub>22</sub> 1. šěšulka, -ina, slupka; Gerreide~ plucha, pleva; ~ n der Weinbeeren

nach dem Auspreisen matoliny. 2. lusk(a). 3. prov. bot. cesmina (= Zedehalme); gemeine ~ flex aquifolium cesmina evropská, cesmina vodolist. 4. zo. Solen střenka mořská. 5. trubka na raketě, oča etě at; 6. str. toulec, tulej; but. str. ~ des Hammers = Hammerhülse. 6. voj. ~ eines Bajounnettes trubice u bodáku; ~ der Patrone toulec n slupka n kuklice nábojnice n patrony.

Hüllsen (ü-) C<sub>14</sub> I. v. a = anshüllsen. — II. % sich ~: 1. loupati se. 2. dostávati slupky n lusky atd.

Hüllsen..., hüllsen... (ü...) ~ *hühntich*, ~ *artig* a sešulkovitý, luskovitý; ~ *baum* m bot. a = Hülse 3.; b) gemeiner ~ *baum* Hymenaca courbaril kurbaryl oheuný, anima†; ~ *becre* f bot. bobule cesminy: ~ *boden* m voj. am (vědeče) dno u nábojnice n patrony; ~ *bohrung* f am Gewebere vývrt v toulei n v trubici u pušky n ručnice; ~ *idhe* f bot. = immergrüne *Idhe*; ~ *förmig* a sešulkovitý, luskovitý; ~ *frucht* f luštenina, lu-kovina; ~ *frucht-händer* m obchodník lušteninami; ~ *futter* n pice lušteninová; ~ *gewächse* npl. bot. a = *früchte* b; h) cesminovité rostliny: ~ *mäpiq* a (jako) luskový, luskovitý; ~ *motte* f 20 *Purrganca* chvostik; ~ *papier* n papír luštenový; ~ *tragend* a luštenatá n luskata rostlina, luskova, luštenina, kulovatina; ~ *wurm* m 70. a) larva chrostika s obalem: b) boubel tasemnice jaterní, méchožilně.

Hüllsicht (ü-) a D<sub>2,3</sub> luskov-it)ý.

Hüllig (ü-) a D<sub>2,3</sub> luskovatý.

Hülst (ü-) m E<sub>1</sub> prov. = Zedehalme.

hum! (ü) int. (už hum!) hm!

human (—) [t.] a D<sub>2,3</sub> humanní; vlídný, přivětivý, laskavý, lidumilný.

Humaniora (—ü—) [lt.] mpl. neskl. studie humanitní.

Humanisieren (—ü—) [lt.] v. v. a D<sub>2,3</sub> sich ~ humanisovati, vzdělávati (v. se).

Humanismus (—ü—) [lt.] m E<sub>14</sub>, id., studie humanitní; system vychovávaci, založený na studiích humanitních.

Humanist (—ü-) [lt.] m E<sub>14</sub>, humanista†: a) filolog (z-jm. xvi. stol.); b) učitel rečí klassických: c) student humanitní.

humanistisch (—ü—) [lt.] a D<sub>2,3</sub> humanitni†.

Humanitari-er (—ü—) [lt.] m E<sub>6</sub> anthro-pomorfista†.

Humanität (—ü—) [lt.] f E<sub>18</sub> bez fl. huma-nita†, lidskost, lidumilnost, privětivost, vlídnost, laskavost.

Humanitäts... (—ü—) ~ besreßungen fpl. snahy humanitní; ~ *duſel* m sentimentální n přepjatý humanism; ~ *schwindler* m nepravý humanista, lžihumanista; ~ *studien* npl. = Humaniora.

Humbert (ü-) npr. m, kř. jm. E<sub>25</sub> id.

Humboldt (ü-) npr. m E<sub>25</sub> id.

Humboldt... (ü...) ~ denkmal n pomník Humboldtův; ~ Barnhagen'scher Briefwechsel dopisováni Humboldtovo s Varnhagenem.

humboldtisch (ü...) a D<sub>2,3</sub> humboldtovyský.

Humboldt's... (ü...) ~ *hafen* m in Berlin Humboldtův přístav.

Německočeský slovnik. I. Deutschbohmisches Wörterbuch.

166

Humburg

— 1322 —

|Hund

Humburg [h, ſu homburg] [fangl] m E₂₅¹
humburg, sálení, šalba, balamucení (obecen-
stva, sarlatán-tvi.

Humbuger [h, h] humbuguachr: ²⁻¹⁻¹ m
E₉₁ provozovatel humbugu, balamuti!

humbugifisch F (h, h) a D₂₃, šalebný,
balamutivý.

humbugifieren F (h, h) vₙ C₁₂ (b) pro-
vozovati humbug.

Humerale (h, h) [lt.] n E₂₅ id., náramenník
rějim, u mesnilho šatu kněžského.

Hummel (h, h) f E₂₅ 1. zo. a) Bombus čmelák(ák), medák; æmeine ~ B mbus terrestris čmelák zemní; b) ~ Trebue. 2. fig. (wilde) ~ ztřestěná osoba, divoké n rozpustilé devče; p ~ it im Auß haben mítí v p....i čmeliky, býti nepo-
sedný. 3. hud. a jaká dudy; b) połniłde ~ ky-
tara o dvou strunách.

Hummel... (h, h) ~ ſänger m lapadlo čme-
láků; ~liege f zo. Syrphus moucha pestřenka;
~lied n čmelí písen; ~milbe f zo. Acarus
gymnopterorum roztoč čmelákový; ~motte f
zo. ~ dwärmner; ~sauger m zo. medosavka
z rodu Aparus; ~schwärmer m zo Macroglossa
fuciformis chobotnatka chrastavecová; ~vo-
gel m zo. ~ Kehlibri.

Hummelchen (h, h) n E₉ (dim. od Hummel)
1. zo. čmelíček, čmeláček. 2. hud. vrčidlo
u varhan.

hummeln (h, h) I. vₙ (b) C₁₂ 1. bzučeti.
2. pobihati, běhatí, těkati. — II. h, H, n E₉
bez pl. 1. bukot. 2. pobíhání.

hummen f (h, h) vₙ (b) C₁₂ dělati hm! (něd
rauſtern) chrchlati; (brummen) brumlati, broukati.

Hummer (h, h) m E₉ 1. zo. Astacus marinus
rak mořský, homar†. 2. plav. vrcholiště čnělky
stožárové.

Hummer..., hummer... (h, h) ~ artiq a
homarovitý; ~brecher m želízko na otvírání
mořských raků; ~gat n plav. otvor na kladku
ve vrcholiště čnělky stožárové; ~krebje mpl.
zo. raci mořští; ~laus f zo. = Krebsbere;
~panzer m zo. krunýř raka mořského.

hummeln F (h, h) vₙ (b) C₁₂ bručeti.

Humar [lt.] I. (h, h) m E₂₅, pl. ~čs (h, h)
vlhkost lidského těla. — II. (h, h) m E₉ 1. id.,
(chvilkový) rozmar; mspr. nálada; guter o
ſchledter ~ dobrý n špatný humor m rozmar,
dobrá n špatná mira n mspr. nálada. 2. humor;
na veselem názoru světa spočívající líčení
lidských slabostí. 3. rak. das Denfer hat feinen ~
okno se špatně zavírá a otvířá.

humoral (h, h) [Humar I.] a D₂₃, týkající
se vlhkosti lidského těla, od vlhkosti po-
cházející.

Humoral..., humoral... (h, h) ~ siebec n
horečka humorální; ~patholog(c) m 16k hu-
morista, přivrženec humorismu; ~patho-
logie f humorism(us)† (nanka Galenova o zkařených
aſtavsch; ~pathologifisch) a humoristický†, týka-
jící se humorismu.

Humoreske (h, h) [Humar II.] f E₂₂ bu-
moreska.

Humorist (h, h) [Humer II] m E₂₀ humo-
rista: a) rozmarný člověk; b) humoristicky
spisovatel.

humoriitisch (h, h) [Hamer II.] D₂₃, I. a
humoristický; s. (m.) rozmarný, žertovný. —
II. H-es n. Humoristica mpl. šprýmy, kudr-
límky.

Humpc (h, h) f E₂₅ = Humpen.

Hümpel (h, h) m Pₙ prv. s = Haujen.

Humpclei (h, h) f E₉₁ = humpeln II.

Humpclei F (h, h) f E₈ = Stümperci.

Humpc(ler (h, h) m E₉ kulhač, belhal,
pajěla.

Humpc(f)er F (h, h) m E₆ = Stümper.

humpc(f)liq (h, h) a D₂₃, 1. = hetperig.
2. kulhavý, be-, f pajdavý.

humpeln (h, h) I. vₙ (h, h) C₁₂ kulhati, be-, f
pajdati. — II. h, H, n E₉ bez pl. kulhání.

hümpeln F (h, h) vₙ (h) C₁₂ Špatně n leda-
bylo pracovati.

Humpen (h, h) m E₇ veliký pohár.

Humpl... v Hummel...

Humse F (h, h) f E₃₁ = Hummet.

humſen (h, h) vₙ (h) C₁₂ bzučeti.

Humnus (h, h) [lt.] m neskl. prst: a) úrodná
půda; b) zeme tvořící se tlením organických
látek.

Humnus..., humus... (h, h) ~ boden m
prst: ~körper m organická součástka půdy;
~janer a: ~ancrees Zd, humat†; ~jäure f
chem kyselina huminová.

Hund (h, h) m E₉ 1. pes; wie ~ und kage leben
ziti ›spolu) jako pes a kočka, lastěiti se;
et. vor die ~ es werden hoditi co psům; es nimmt
fein ~ ein Ztützt Brot von ihm nikdo s ním ne-
chce nie mítí. Just v obecné nevážnosti;
er ist bekannt wie ein binter ~ je všechn znám
co neberný peníz n F falešný šesták; er ist
mit allen ~ en gehebt jest všemi mastmi mazaný,
jest vychytralý n pálený kostelník; damit
lebt du feinen ~ vom ſien (o binter dem ſien
berver) tím nikoho nepřílákáš; ca fann feinen ~
aus dem Bad- ſien leden není k ničemu; wie
ein begesserer ~ abziehen odtáhnouti s nepo-
řízenow; prov. den ~ ausbannelt = den Eiſ (p toto 1)
läutten; F auf den ~ tommen přijíti ve psi. pri-
jiti na mizinu; 3. auf den ~ bringen přivesti
koho na mizinu; auf den ~ fein býti na
miziné; er gebt vor die ~ e prícházi na mizinu;
dohořívá mu k prstům; es ist weder ~ noch
stake zu jenen není videt živé duše; p spr.
tir soll der ~ was (dcheißen) naprdí ti čuba;
p er ist nicht wert, daß ihn ein ~ anſchiffi (o an-
pist) nikdo si oň ani podpatek neutře, jest
v obecné nevážnosti; da liegt der ~ begraben
v begraben I. 2.: begessene ~ jüdchen das Waser
koho kaše spádila, ten i na podmáslí fouká;
es regnet auf den todten ~ prši jen se leje;
běje ~ c, zevijen hell; běje ~ e haben gewölbten
zerzauste Thren zív pes je žřídka zdráv; c; die
belten, beißen nicht pes, který štěká, ne-
kouse; ein blöder ~ wud jetten sett v blöde(c) I 2.
2. zo. liegender ~ Pteropus vulgararis kalon jedly.
3. rether ~ = Zoba lachniciel. 4. O stav.: a) lauen-
der ~ ve ſkolách meander†, bludistě; zedn.: bludna-
počet: mal.: alagrek†, krekt; b) kamínka po-
stavená před kamny, pruská kamna; c =
Hemmgabel am Wagen: o) = (öpethund; e) bed.
Handhafen a); f) vod. st. = Bühne 1.; g) hor.

Hund ...

— 1323 —

hundertst

vůz a vozík (důlní). 3. prov.: a) cíu ~ Landes
šestina jitra; b) 60—70 kůsu raseliny (na-
kládáných a lodi).

Hund ... ↗ (2—3) = Hundes...; Hundes...

Hündchen (2—3) n. E., psícek, pejsek, stěné.

Hunde ..., hunde ..., (2—3) ... ~ arbeit f/ psí
a koňská práce; ~art f: a druh psů a psí;
b) způsob psí: nach ~art po psím způsobu,
po psímu; ~arbig a: a psovitý; b: psich
mravu; ~aufscher m psá; ~ausstelung f/
výstava psů; ~bahn f/ těžná dráha; ~band-
wurm m 20. Tacnia serrata tasemnice psi;
~bank f/ Θ = ~ban; ~belten n stěkot psi;
~bett n psi n bidné lože; ~blaff m stěkot;
rig, e-n ~blaff weit nedaleko; ~brot n chléb
pro psy: ~daths 20. = gemeiner Dachv; ~brüde f
Θ = ~bahn; ~Dorf n podzemní stavby a dou-
pata psouna stepniho: ~ende n plav c-é Tainwetter
konec nového provazu: ~fell n kuže psi;
~fleisch n psi maso; ~flößer m: a hledač blech
psich; b) lov. = ~aachndt pthl. ~förderung f/
Θ hor. prevozka n doprava vozová; ~fraß m psi
zrádlo; rig. bidné jídlo, bidná strava; ~ge-
belt n stěkot psi (= ~bellen); ~geburt f/ esté-
není; ~geld n: a hadr peníz, bidný peníz;
für ein ~geld vertanjen prodávati za babku n
za fatku; b) peníze mrzce nabyté; ~geruch m
zähpach psi. psina; ~geschlecht n plémé psi;
~gefangen n Θ hor.: a vozikové lávky; b
vozikové koleje; ~haar n = Hundehaar,
~haargras n bot.; Triticum caninum býr psi;
~hans n: a) psinec; b) plav. budka vzestupová;
~hiitte f = !ans a); ~igcl m 20. ježek; ~jun-
mec m: a) lov. sluha n psů, psovoda; b) rig.
bidák, bidník; c) hor. mladik j voziku důl-
ního; ~fälte f: es ist eine ~täte jest tuhá zima;
~karren m = ~wagen; ~kajen n Θ hor. korba
vozík(ová); ~ferl f m o Hundesett; ~fohl m
bot.: a) Apocynum toješt, psí mor, psí ka-
pusta; ~fohl mit Grundheitblättern, Apocynum
androsaemifolium tojest mucholapná; b) ac-
meiner ~fohl o Hundesbtl Thelygonum cyno-
crambe; ~koppel f smecka psů; ~loth m lejno
psi; ~frankheit f/ psi nemoc; ~fürbis m bot.=
weise Gichtrübe; ~lauß m Θ hor. vozikové lávky;
~läuter m Θ hor. = ~stößer; ~lauß f/ z0.
Hundestide; ~leben n f/ psi a bidný zivot; ~lieb-
haber m milovník psů; ~liebhaberei m mi-
lovnictví a obliba psů, záliba ve psech;
~loch n: a) psinec; b) fig. bidné obydlí;
~) d. ins ~ed weiden uvrhnouti koho do ve-
zeni; ~mager a nesmírné hubený; ~marſe f
znémka psi; ~mente f smecka psů; ~milbe f
20. = Hundstide; ~murmelthier n 20. Arctomys
ludovicianus psoun stepni; ~namen m psi
jméno; ~narr m zuřivý milovník psů, blá-
zen do psů; ~narrheit f/ veliká záliba ve
psech; ~peitsche f (prov. a Hundspeitsche) kara-
báč, důtky na psy; ~pſcife f pišťala na psy:
~pille f/ pilulka pro (nemoené/ psy; ~pünt f
plav. kančík lanový; ~rad n Θ hor. vozíkové
kolečko; ~roggengrás n bot. = Haargras;
~ſcheu: 1. a bojíc se psů. 2. f strach pred
psy; ~ſchlag m: a: plene psi; b) chytní
(potulných) psů; ~ſchläger m prov.: a) =
Abreder; b) karabač; ~ſchwalke f bot. Cynometra
blumous; ~ſcuche f. ~kaape f/ psi nemoc;

-ſperre f kontumace psů; die ~werre anordnen
prohlásiti kontumaci psí; ~stall m psinec;
~ſteuer f dań ze psů; ~ſlößer m Θ hor. voz-
nik, vozié; ~streſc m sávvolný kusek;
~tage f bot. = Erdephen; ~töſle f/ p zlý pes;
~trab m jad. drobný klus; ~trach f/ f: a osté-
není; mspr. vrh stěnát; b) hrozný kraj;
~tragen n dříve noseń psa za trest; ~trott m
= ~rab; ~wache f plav. straž od půlnoč do
ctyr hodin rano. populnočni stráz; ~wage m
1. a) vůz tažený psy; b) vůz na psy.
2. Θ hor. vozík důlní (=Hund 2. g); ~wärter m
hlídač psů, psář; ~weizen m bot. = ~barbras;
~wetter f n psi počasi, dnozrný, nečas;
~wurf m = ~geburt; ~zecke f 20. Ixodes caninus
klistě psi; ~jeichen n = ~marte; ~jüchter m
pestitel n vychovavatel psů; ~jüchterci f
pěstění n výchova psů; ~zwinger m psinec.

hundeln (2—3) n (b) C12 provatě jako pes.

hündeln (2—3) n (b) C12 1. podlízati, plaziti
se (jako pes pfed moenym); ~d podlízavý. 2. ↗
stěnití se.

hundert (2—3) I. num. c. sto; ~ Mann
sto mužů; žwei ~ Mann dvě ste muzá; žwei ~
und dreißig dvě ste (a) tricet; im Zabre drei ~
roku třistého; ~ (und) ein, ~ zwei sto (a) jeden,
sto (a) dva; bis ~ jählen počitati do sta.
Prv. ein Kair macht ~ jeden blázen nadelá jich na
sta. — II. H. — n 1. (eie Zabt — érlo sto. 2. ~Zuch
to kušá, stovka; hinn vom H. pět ze sta;
ſe femmen zu Hsien přicházei po stech. —
III. skoro † num. o. D213 = hundest; der —e
Hett stý dil.

hundert (2—3) n (b) C12 plavatě jako pes.
hundeln (2—3) n (b) C12 1. podlízati, plaziti
se (jako pes pfed moenym); ~d podlízavý. 2. ↗
stěnití se.

Hundert ..., hundert ... (2—3) ... ~armig a
storamenný; ~blätt(c)rig a stolistý; ~fach a:
a) vež ~fältig a stonásobný, adv. stonásobné,
stokrát tolik; b) das ~fachte e-r Zabt stoušobné
číslo; ~füßig a stonohý; ~glied(c)rig a stó-
článkový; ~gradig a stostupňový; ~qualden-
note f/sto(zlato)vka; ~guldig a stozlatový;
~händig a storuky; ~herr m Θ a st. v. centum-
vir], ~ stopán; ~jährlig a stoletý, po sto letech
se opakující; ~mal adv. storát; ~malig a
stokrát se opakující, stokrátný; ~mann m
~ = ~herr; ~markſchein m stomark(a); ~nayv-
wurm m 20. červ stojamka; ~pſünder m to-
liberka: ~pſündig a stoliberni; ~rubeſ-
ſchein m storubl; ~jüntig a stosloupý;
~tage mpl. sto dni; ~tägig a stodenni;
~tausend: a) num. c. sto tisic; b) n ~tau-
sende von Exemplaren sta tisic exempláři; zu
~tausenden po stech tisiců; ~tausendſtich m
o./. prov. = Gründling 1.; ~theil m = Hundert-
tel; ~theilig a: a) stodílný; b) u. sm. = ~an-
dia; ~thorig a: das ~theige Theben stobranné
Theby; ~weise adv. na sta, po stech; ~jün-
gig a stojazvěný.

Hundertel ↗ (2—3) n E6 = Hundertel.

Hunderter (2—3) m E6 1. math. stovka);
an die Schner jefgen die ~ po desíckách při-
jdou sta. 2. stovka (éislo). 3. F je ein ~ fünf
asi pět set tolarů.

hunderterlei (2—3) adv. stery.

hundertl (2—3) num. o. D2 stý; rig. von
dem (o vom) H- en ias Tainwetter femmen, das

*

Hundertkel.

— 1824 —

Hunds...

Hc ins Janiendie durch einander werfen mliti
pate přes devate; das weiß der Hc nicht toho
nevi jeden sta.
Hundertkel

(2) n. P. (s)e(tina.

hundertjens (2) adv. po (n mspr. za) stě.
Hündin

(2) f. P. cubik. a. fena, psice.

hündisch (2) a D2-3. ps. povyský; a sm.
fig. podlizavý, otroký, nestydatý, necistý,
sposty.

Hunds... hunds2... (2') -affe m zo. Cyno-
cephalus pavian; -apfel m bot. = Erdaviel d);

-ange n: 1. psí oko; 2. fig. nestydatý n
chlipný pohled; 3. bot. a) = Fürbraut a;

b) = Berufrant e); -augig a psooký; -ban-
kert m vid. nadáka panchart, psina; -baum m

bot. a) = Abtbaum 1.; b) = Dantbaum; -berec f,

-beerbaum m. -beerürauch m bot. a) = Hart-
rieget a; b) = Abtbaum 1.; c) = Dächerberec;

d) = Ballbaum; e) = Rüdbann; -hiss m;

a) kousnuti psa; b) bot. Colchicum ocun;

-blume f bot. a) = Dille a; b) = Augen-
wurz c) = -blüte f bot. = Beigiamenblume;

-braunwurz f bot. Scrophularia canina krtici-
nik psí; -bräune f por. zánét v krku, zá-
skrt; -buchtabe m písmě R; -dads m

20. = gemeiner Tachb. -dille f bot. a) Anthe-
mis cotula rmen smradlavý; b) Anthemis ar-
vensis rmen rolní; -dorn m bot. a) = Anber-
berec; b) = Kelbreje, Hagerese a); -dreck m

psí lejno; -eppich m bot. = Petersliebe a);

-flechte f bot. Peltigera canina hánvanna psi.

jaterník, psí mech: -sloh m zo. = -lau-

-förmig a zo. psovitý: -soit velmi f m D5.

a. bídák, podlce, lotr, nestyd; rak. f (možn. dětoch) darebák; h. play tež jet lanový obojk

(věneček) u kladkovnice: -fötterci velmi f
bidáctvi. lotrovství; -fötiši a bidáčký,
lotrovský, nestydatý: -futt m D7 velmi

f = -fett; -gemein a: a) (prašprostý; b) -ničmyný, -bidáčký, mrzký, poolí;

ge- meiheit f nicemnost, bidáctvi, mrzkost,
podlost; -gerecht znalý psů; -gesicht n:

a) -pí oblicej n vzezrení; b) bot. = Dělo-
trant 2. e); -gefündel n spřěz. sběř, sebránka;

-gíſt n: bot. a) jed prsy; b) = Cijenbut m);

-gras n bot. Dactylis srha; -grasfalter m zo.
= Kaffeeveget; -garte f bot. = Cieksurte;

-haar n: a) srst psí; b) píša, pesík, nepo-
trebná srst; c) fig. baare aufsteigend leíti se

tim, co nemoc zpusobilo; -ha(a)rig a prov. d
zlý; -hai m to. a) Galeus canis psohlav

občeny, hladkoun psový; b) Scyllium cani-
cula máčka skvrnitá; -hode f: a) psí varle;

b bot. = Herbjeitje; -jung a (rak. velmi mlady,

mladický; -famille f bot. = Dille b); -fer

bel m bot. = Cieletbel; -firsche f bot. = Ab-
baum 1.; -klaue f psí dráp; -knobfanch m

bot. Muscari racemosum modrene n blehýjač:
hroznatý; -kohl m bot. a) = Hundeteb); b)

b) Asclepias syriaca klejicha hedvábná, esku-
lapka syrská; c) Mercurialis perennis bazanka
n. bazanka uzimni n lesní psoser, psí lebeda,

hazalka, bazilka, bazalize; -folben m bot.
= -rube b); -kopf m: 1. psí hlava; 2. bot.

a) = Vertram; b) = Brachdistel; 3. zo. a druh
žraloků; b) =affe e) netopýr; d) stav. psí

hlava (kako okrasal); -kopfaffe m zo. =affe.

-föſsig a psohlavý: -koth m: a) = Hunde-
teh, Hunde Wednesday; b) bot. = Zieſelkraut; -krampf m

path chorobné stahování úst k jednomu uchu;

-frankheit f psinka; -kraut n bot. a) =
schwarzes Wilfenkraut; b) = tobl; -kreſſe f bot.

= wilde Kresse; -kürbis m bot. = Cieksurte;

-lattich m bot. a) = Angemur; b) Thrin-
cia; -lauh m bot. a) = Bärenlauh; b) toješt
konopná = Hanj d); -lauſ f zo. Tricho-
dectes latus všenka psi; = Iedern a ze
psí kůže; -loden fpl. psí hedváb; fig. F

Loden bekommen dostati výtopek; -mäſig a
f po zpusobu psa n psů, jako pes; s sm. =
bühnisch zejm. fig.; -maul n: a) psí huba;

b) zo., upír z rodu Molossus; -meſſe f zo. Pa-
rus ater sýkora úhelníček; -melde f bot. =

a) = Blutkraut a; b) = Allant; e) Chenopo-
dium vulvaria merlik smradlavý, psoser;

-milch f: a) mléko feny; b) bot. = Cieſ-
milch b); -mocſe f bot. = Icharladrethe -ruthe;

-moos n bot. = -lede; -müde a f (velice
avený, Futahaný jako kůň n prumarská
kobyla n pes; -neſſel f bot. = Heßabab 2. a);

-pard m zo. = Lunge; -peterſtie f a) bot.
Achthusa cynapium kozí pelizent; = Ver-
ben n kraut 2.; -pſlanne f = Zindelvianne;

-quede f bot. = Feldweizen; -raufe f bot.
Erucastrum Foktevnik; -raute f bot. = Bau-
wurz; -rebe f bot. = weiwei ſteimbrech; -recht n

n = -Nägerrecht; -reisſer m bot. = Bratpatl;

-ripe f: a; žebro psí; b) bot. = Zimul-
aderutkraut; -romci f bot. = Dille a); -roje f

bot. = Haardieke a; -riube f bot. = weiſe (Stichtüre); -rüſt npr. m zem. v heß o sobz; -rüthe f

1. úd psí; 2. bot. Cynomorium hivenec. hou-
benee; -ichladrethe -ruthe Cynomorium coccineum hivenec rudý, houbenee sarlativ

-jattem m prov. zo. -Bärenraupe; -scham f

bot. = Hundeichnallte; -ſchierling m bot. = -peterliebe a; -ſchidſcherte f bot. = -lede; -ſchlange f

20. Niphosoma caninum psohlavec zelený, bo-
joži; -ſchlecht a praſpatný, hanebný, bidny;

-jüdeltes Weißer hanebné počasí; -ſchlinge f
bot. Periploca svidina; -schwäanzig a pso-
ocasý; -ſtern m ast. Sirius psí hvězda;

-ſtricht n. lov. směčka, psovodec, provaz na
psa; -tage mpl. psí dni, duba letního vedra;

-tagsferien pl. prázdniny za letního vedra.
*vedriny* = -theſt n lov. -Kägerreicht; -tide f

20. Ixodes ricinus pripinák, kliště obyčejne:
-tod m bot. = Cijenbut b); -beichen n, -viole f

bot. Viola canina violina psí; -voigt m dozorce
nad psy; -weizen m bot. = Lucede; -winde f

n. t. = -ſchlinge; -windhafm m bot. Agrostis
comina psineček obečný; -wolle f bot. virgi-
nische -welle = Stiegenjalle 2. b); -würger m

bot. Cynanchum tolita; -wurz f bot. Anacamptis
rudohlávek; -wutn f (psí) vzteklost, vztek-
lina, pominulost, besnost; -wiithig a stížený

vzteklinou, pominutý; -tý. vztekly; -žahu m:
1. psí zub; 2. an trihák, (lidský) špičák vedle

rezáků; 3. bot. a) Erythronium kandík; b) =
Angemur; c) = Jemnichgras; 4. zo. Denta-
lium entalix kelnatka; 5. = Špičaté želžikso
sochařské; 6. F rak. klacek, hrubec; -žuh-
ner mpl. Cynodontes šelmy psovité; -žahu-
gras n bot. gefingertes -jabugras Cynodon dacty-

Hundsrück

— 1325 —

[hüpfen]

lon paléčkovec obeený; -zahnpath m uhlícitan vápenatý v krystalech vápnotvarových; -jecke f zo. = Helzbed 4. c); -zorn m bot. Carlina acaulis pupava bílá; -zunge f: 1. psi jazyk; 2. bot. Cynoglossum užanka; gemeine -zunge Cynoglossum officinate užanka lékařská, mýšenec.

Hundsriicf (z-) npr. m zem. der -id. (pohori v Nm.)

Hüne (z-) m E<sub>21</sub>.

Hünin (z-) f E<sub>19</sub> obr.

Hünen..., -hünen... -bett n. -grab n náhrobek, mohyla; -gestalt f obrovská postava; -mässig a po způsobu obrů, obrí; -stark a sílý jako obr; -weib n obrovská žena; -wuchš m = -gestalt.

hünenhaft (z-) a D<sub>2,3</sub> = hüünnemässig.

Hungar (z-) m E<sub>21</sub> zc. = llugar zc.

Hungar (z-) m E<sub>6</sub> bez pl. 1. a) hlad; -haben mítí hlad; keinen -haben nemiti hladu; -s o vor - sterben umříti hladem n -dy; das ist e-e Heirat, we der - zu Gevatter steht nouze s bídou se žení; b) (hungeremt) hlad (a nouze), drahota. 2. fig. lacnost čeho, dychtivost po čem. 3. lek. = Hungereur.

Hungers..., hunger..., (z-.) -bach m potok ob čas vysýchající; -blümchen n bot.: a) Draba chudobinka, osívka; gemeines -blümchen Draba verna chudobinka jarní, osívka chudina, nouze; b) = Bergfreise; c) blauze -blümchen = Händelfraut; -blume f bot. Chrysanthemum segetum kopretina osenní; -brunnen m = -quelle; -cur f léčení hladem; -regreng a působící hlad; -ertragen n snášení hladu; -franzosen mpl. zvěrol. chřadnutí; -gecheul n řvání n řev hladem; -gestalt f: a) vyhladovělý n vychrtlý obličej; b) vyhladovělé n (hladem) vychrtlé tělo; -grimmig a hrozní hladový, hltavý; u sm. zúřivý hladem; -harfe, f m hosp. tahouny, bejky; pohrab(ov)áčky; -harken v<sub>n</sub> (b) hosp. pohrabovati; -hode f druhdy hosp. prvni snopy, jež se směly skliditi před odvedením desátku; -jahr n hladový rok; -korn n hosp. = Mutterkorn; -kraut n bot. a) = Ampfer; b) = Butterwedentorn; -leider m hladoměri vec; -leiderehe f manželství bídy s nouzí; -leiderei f hladoměri-) vost; -leiderisch a hladoměri vý; -manu m = -leider; -psfarre f chudá fara; -pfote f sen v -pfeten Blaen o jangen = am -tude nagen (o -tuch); -quelle f pramen ob čas vysýchající; -rechen m hosp. = -barte; -schlank a vyhladovělý, (hadem) vychrtlý; -schneue f zo. = Bielfrässönede; -sinn m hlad; -stein m Otol. = Pfannenstein; -stelle f bídné místo; -postaveni; -strafe f trest hladem; -thurm m hladomorna; -tod m smrt z hladu n hadem, vyhladovění; den -od sterben umříti hladem; sicht den -od geben umoriti se hladem; -tuch n původně, rouška, kterou se v posté zastiraly oltářní obrazy v katol. církvi; fig. am -tude nagen umírati hladem, hladověti, strádati, trpěti nouzi; -thphys m patb. tyf z hladu; -wach a probuzený n bdcící hladem; -wespenartig a zo.: -wespenartige Hauptsügler cizopasné zlabaty se zakrnělým zadečkem; -wurm m fig. hlad; -wurzel f bot. Helnia esurentium; -wüthig a trápený n mořený hladem, (ve-lice) hladovící, hladový; -jähne mpl. špičky

stoliček u mladšich oveč; -jíze f zvěrol. žuba; -jwetsche f bot. bouchor, okurka.

Hunger(r)er (z-)) m E<sub>6</sub> = Hungerleider.

Hunger(r)ig (z-)) a D<sub>2,3</sub> 1. hladový, lačný; ich bint - jsem hladov n lačen, mám hlad, lačním, chce se mi jísti; fig. nach (o auf) et. - jeim býti lačen čeho, dychtiti po čem. 2. (fümmertich) nuzný, chudý, skoupy; in diejem Haufe gebt es - her v tomto domě se (nikdy) neujardi.

Hungerleiden top. M (v) Hladov.

Hungerling, Hühnerling (z-)) m E<sub>3</sub> (ra-)ný, spatný hrozen.

Hungern (z-) C<sub>1</sub>. I. v<sub>n</sub> eš hungert mich, mich bünnert mám hlad, hladovím, lačním, jsem hladov n lačen. - II. v<sub>n</sub> (b) 1. hladovti, lačníti, mítí hlad, býti lačen n hladov: - wie ein Welsi mítí hlad jako vlk. 2. trpěti n snáseti hlad; (tasten) postiti se, nejisti; (z příčin zdravotních) zachovávati dietu; fig. auf et. - býti lačen čeho, dychtiti n bážiti po čem. 3. ⊙ kožel. die Seder haben in der Grube gebungert usné neměly dosti trisla. - III. v<sub>n</sub> sich: - sich wieder gesund - uzdraviti se hladem in dietou; sich wort (o zu Tore) - hladem zemříti. - IV. % H- n E<sub>7</sub> bez pl. hlad(ovění).

Hunger's-noth (z-)) f D<sub>15</sub> hlad (a nouze), drahota (z neúrody ata.).

Hungerer (z-) m E<sub>6</sub> 1. = Hungerleider. 2. ~ = llugar.

hungrig (z-) a D<sub>2,3</sub> = hungertig.

Hünkel (z-) n E<sub>2</sub>, prov. = Hiifhnen.

Hunne (z-) m E<sub>21</sub>, Hünnin (z-) f E<sub>19</sub> Hun, f -ka.

hunnisch (z-) a D<sub>2,3</sub> hunský.

Hunshaft (z-) f E<sub>12</sub> voj. setnina.

Hunt (z) ⊙ hor. = Hunt.

hunten † (z-) a d/n. dole.

Huntowiz top. Ž (v) Chomoutovice.

Huntsman-stahl (z-)) m E<sub>3</sub> cementová ocel roztavená.

Hunyad (z-) npr. m E<sub>25</sub> Zehann = Jan Hunyady (vévoda sedimhradsky v XV stol.).

hunzen (z-) v<sub>a</sub> C<sub>1</sub>, 1. plísniti, peskovati. 2. ~ (z) kaziti, po- (v verhunzen).

Hape (z-) f E<sub>22</sub> hud. trubka s jedným torem.

Hupenz... (z-)) -signal n signal trubkou. Hupf (z) m E<sub>3</sub> skok.

Hüpf... hüpf... ...-) auf m divý muž, zlý duch; -füß m = zdečituj; -käfer m zo. dřepěk z rodu Hallomenus; -lušig a mající chuť hopkovati n poskakovati, hopkavý; der ist -lušig ten má (n tomu je) do skoku; -mansf f zo. Jaculus labradorius skokan labradorský; -schritt m poskok (s nohy na nohu); -spiel n chození o jedné noze; -spinne f zo. Salticus skokan strakatý.

hüpfeln (z-) v<sub>n</sub> (b) C<sub>12</sub> hopkovati (drobnými skoky).

hüpfen, poct. hupfen (z-) I. v<sub>n</sub> (b, s vytězením zůmě místa sů), ~ v<sub>a</sub> C<sub>12,14</sub> hopk(ov)ati, poskakovati; auf einem Weine - poskakovati o jedné noze; vor Äreude - radostí poskakovati; prov. s gehüpft wie gejprungen píchni nebo rízni, prašť nebo uhod, pěšky jako za

Hupfer]

— 1326 —

[Husar]

vozem. — II. ♀d A₂₃₃ hopkavý. — III. ř. H- n E. bez pl. hopkání, poskakování.

Hupfer (↓) m E₆ prov. = Hupf.

Hüpfer (↓) m E₆. 1.-in f E₁₉ hopkal. f-ka, poskakovac, f-ka; žert. blecha (= Žleb). 2. zo. a) Hentvreden: kobylka; b) = Hüpfläger; c) Orchesia skákavec; d) pl. = Žlebtrebeje; e) Empis kroužilka (moucha); 1) Exococtus letoun (rshb.) 3. malý skok, skůček. 4. kratší konec udice.

hüpferhaft ♂, hüpferlich ♂ (↓↓) a D₂₃₃. 1. hopkavý, skákavý. 2. mir ist ~ chce se mi hopkati n poskakovati.

Hüpferling (↓↓) m E₃ zo. Cyclops quadricornis buchanka.

hüpfern ♂ (↓) % C₁₂ mid hüpfert chce se mi poskakovati. je mi do skoku!

hupſ- und sprung-luſtig ♂ (↓ ↓ ↓↓) a D₂₃ hopkavý, skákavý.

hup(p)! (↓) int. = heup!

Huppe (↓) f E₂₂ pistaika z kůry.

hüppeln f (↓↓) vₙ₁ (b, in) C₁₂ = hüpfeln.

hups! (↓) int. = heupp!

hupčen p (↓) vₙ₁ (in) C₁₄ = hüpfen I.

Hürde (↓) f E₂₃ 1. lis(ka, košatina: ~ zum Tirdschen ven Zand prohazovacka. 2. ohrada (zejm. na ovee). stavallo.

hürden (↓) I. vₙ₁ C₁₃ hosp. 1. dáti do ohrady n do stavadla (= pferden). 2. hnojiti hnojem ze stavadel. — II. % 1. H- n E₇ bez pl., Hür- dung f E₁₈ dávání do ohrad(y). 2. jen Hür- dung = Hürdengelecht.

Hürden... (↓↓...) -bekleidung f obložení: proutim n pletivem z prouti; -draži m (sinu!) drát na lisy; -dung m hnuj ze stavadel: -geslecht n pletivo n pletenina z prouti, košatina; -gerten fpl. prouti na lisy; -lak- ger n hosp. stavadlo; -schlag m: a) žřízení stavadla; b) právo na žřízení stavadla; -werń n = -getlecht.

Hurdy-Gurdy (↓-↓, ču hóerdy goperdy) [angl. f E₁₈ (pl. -ß) a] druh kolovrátku, flashet. h) prib. tanečnice německá v městech kalifornských.

Hure (↓↓) f E₂₂ (gen. a dat. -n) často abbr. H... (obyč spr.) 1. nevěstka, p spr. kurva|. 2. (= (bejdravod) ein Mädchen zur ~ machen déve zka- ziti n p spr. kzkurven. 3. (= Beifotaſaferi) soulož-nice, kuběna, milostnice; die bavuteniude ~ (katolicky) Rim (prib.) B. bot. nachte ~ = Heibl- zeitleſe; ſtinkende ~ Bublraſter. 4. zo. a) vážka (= Libelle); b) a) Venus meretriv začěnka; b) Donax scortum sekeranka.

huren (↓) C₁₂ I. vₙ₁ (b) 1. kurviti se; mit ſ-m ~ kurviti se s kym; er húrt wie ein Marüleit e wie ein Žteineſel kurví se jako králík n p. 2. hul. provozovati modlárství n modlo- službu. — II. % H- u E. bez pl. = Hurerei.

Huren..., (↓↓...) -angcn npl. chlipné oči n pohledy; -balg n: a) = Hure; b) p spr. kurvy -yn; -benget m p kurvá; -blic m chlipňy pohled; -bod m kurvá, kurevník; -bričc f pokuta za modloslužbu; -geslecht u plemé kurevské; -gesindel n p sebranka kurevská; -gewerbe n remeslo kurevské; -gras n bot. = Gerſtern; -hans n kurevna, hampejz,

bordel†; -hengſt m p = -bed; -jäger m = -bed; -tind n: a) nemanželske dité, p spr. panchart†; b) typ. poslední řádek odstavek na začátku stránky; -fuecht m = -bed; -folit f path. kolika kurev; -kraut n bot. = Karutant- mäuchen; -leben n život kurev(ský); -liebe f: a) láška kurvy n kurev; b) láška chlipná n vlná n smyslná; -licd n oplzlá n necudná píseń; -muſchel f zo. = Hure 4. b); -mutter f = -wirtin; -neſt n kurevské hnízdo, kurev- ský pelech (= -hans); -paſc m p = -gehund; -johm m kurvy syn; -ſtrang m bot. = Wald- rehe; -bater m = -wirt; -weiß n p kurva†; -weiſel m v. důstojník majici dohlídku nad ženami a dětmi ve vojště; -wirt m majitel hampejzu, kuplíř, hampejzník; -wir- tin f majitelka hampejzu, kuplířka, hampejz- nice; -wirtſchaft f hampejznictví, kuplířství; -wirtſchaft betreibt mítı hampejz †bordel†; čs ist die reine -wirtioait to jest hospodárství kurev; děje se vše co chti kurvy; -wurz f bot. = groſes Bitterliiſch b).

Hurer (↓-m F₆ kurvá, kurevník).

Hurerei (↓-f) f E₁₈ kurvářství, kurevnictví, kurevni.

hureriſch (↓-a) a D₂₃ kurevnický.

Huri (↓-) [ar.] f E₁₈ (pl. -ß huri (ska)†, kráska z ráje Mohamedova.

Hurfenthaſt top ǔ Hurya.

hurliburſi (↓-↓) int. hrr!

Hurlibuſch (↓-↓) m E₃ rak. ztřestěnec.

Hurmanni sol. solné kužele (v Sedmihradskul).

Hurnigeln (↓-↓) vₙ₁ (b) C₁₂ prov. j = hagelnt.

Hurnuſs (↓-m D₁₃ švyc. jakási raketa.

Hurnuſsen (↓-m C₁) h C₁, švyc. pouštěti rakety.

Hurnuſſer (↓-m E₆ švyc. pouštěć raket.

Huron (↓-n, ču jüren) npr. m E₂₅ zem. id. (hrabství a řeka v Syc Amerie).

Hurone (↓-m E₁₁ Huronin -↓) f E₁₉

Huronec. f -ka.

Huronen... (↓-..) -ſec m zem. jezero Huronské.

huroniſch (↓-a) a D₂₃ huronský.

hurr! (↓) int. (napodoben: rychlíčko pohybu) hrr!

hurrah (↓-f) int. H- n neskl. hurá!

Hurrah..., hurrahs... (↓-... -...-).-ruſ(cu)n m = Hurrab; -ruſend a volajici hurá!

hurrahen (↓-m vₙ₁ (b) C₁₂ křičeti hurá.

hurre (↓-f. int. 1. = burr. 2. (napodobení vrčení) vtr!

Hurry f ♂ (↓, ču hóery) [angl.] n E₂₅: čs wird ein ~ geben bude n strhne se bluk.

Hurſch top. ǔ (v) Hoſtee.

Huri (↓) m D₁₁ prov j = Žtraud.

hurten (↓-m vₙ₁ C₁₂ †hěšte čt. v rozběchu trčiti. -hurtig I. (↓-a) D₂₃₃ hbitý, čily, mrštný; bystrý, rychlý; mač ~ pospěš si! ~ dejej!; p spr. jedněle mač ~ pruјem, běhavka. — II. s Hurtigkeit f E₁₈ hbitost atd.

Hur; top. ǔ (v) Hoſtee.

hujſa ♂ (↓-f) int. = bujſa(b).

Husar (↓-f) maſd. m E₂₀ (gen. těž -ß) husar†; fig. ſiern. brauner ~ blecha (= Žleb); wahrer ~ ženská jako husar n kyrysar.

Husaren...

— 1327 —

Hut

Husaren..., husaren..., (↓...→) -anzug m
husarský oděv; -art f způsob husarský;
nad -at po husarsku; -dolman m = -pěl;
-geheuk n husarský opasek (s dvojím zá-
vesným remenem); -hose f husarské n těsně-
přílehající kalloty; -jače f husarská ka-
zajka; -knopf m bot. Spilanthus oleracea pla-
matka zemá; -mäfig a(dv.) po husarsku;
-ostfier m důstojník husarský n od husár;
-yelc m dolmant; -regiment n husarský pluk;
-jäbel m husarská (krivá) šavle; -taſche f
a) husarská torba; b) zo. Perna cphippium
tobolanka; -whiſt m druh whistu.

husarenhaft (↓→), husariſch (↓→) a D 213
husarský.

huch (↓) I. int. 1. (napodobení velké rychlosti) huš!
frnk! šust! 2 (poroučení ticha) pſst! 3. (před mrazu)
brnr! — II. H- m E₃, 1. ryehlý (a neocéká-
vaný) pohyb, ryehlý útěk; auſ den H-, unterm
H- bez zastávky; ☉ hor. H- beſommen zaku-
siti ztrátu. 2. (prudká) přeháňka. 3. (Sbrjege)
pohlavek.

Husche (↓-) f E₁₈ 1. = Huſch II. 2., 3. 2. rána
(daná komu)

Huschelei (↓→) f E₁₈ práce spěchem po-
kažená.

huchcchig (↓→) a D₂, 1. na kvap dělaný,
povrechní, ledabylý. 2. tichý, příjemný.

huchſeln (↓-) vₙ (b) C₁₂ pohybovati se
s tichým šumotem.

huchſen (↓-) C₁₂, 14 I v/a 1. f H. ~ pohlavkova-
vati koho; v'rc sich mit S-m herum ~ rváti se
s kym. 2. ryche n tajné odniti. — II. vₙ (b)
sjetti, pře- svézti n kmitnouti se po čem;
fig. über et. hin (o ſort) ~ dotknouti se čeho,
zavaditi o co.

Huchiz (top. Č) Hoštice.

huchig (↓-) a D₂, 13 = huſchelig.

Huch-kopſ f (y2) m D₁₁ rozeuchaná n roz-
drechaná n ježatá hlava.

Hüſing (↓-) f E₁₈ plav. provazec spojovaci
(kt spojen dvan lan).

huſs! (↓) int. lov. huš! uška!

Huſs (↓) npr. m neskl. (to gen. Huttens):
Sohann ~ Jan Hus.

huſſa(h)! (↓-) int. hejsa! s. sm. = hurrah a lov.
= huſs!

Huch ⌒ (↓) m E₂₀ = Huchar.

Hutſit (↓-) m E₂₀ Husita.

Hutſiten..., (↓→...) ~frieg m Husitská
válka.

hutſitich (↓→) a D₂, 3 husitský.

hüſt! (↓) int. = hüſt 1.

hüſteln (↓-) I. vₙ (b) C₁₂ pokašlávati. —
II. % H- n E₇ bez pl. pokašlávání.

husten (↓-) C₁₃ I. vₙ (b) kašlati; fig. auſ
(o unter) 3-8 ~ jein býti pod ochranou 4;
et. in f-e ~ nehmen vziti co v ochranu; b) straž;
sich alle Nach auf f-e ~ steffen postaviti se každé
noci na straž; auf j-r (o der) ~ jein mítí se
na pozoru, býti opatrný n obezřelý; jeien Žie
auf Jhrer ~! mějte se na pozoru! hledte se!
2. zeju. prov s = Herde 1., Hude. 3. právo päſti
na cizim pozemku. 4. pastviště, pastvi(n)a.
Hut..., hut... ("...)-abuchmen, abziehen n
smekání n smeknuti n snimání klobouku;
-affe m zo... roſtrother -affe Macacus (Inuus
sinicus opice čapkovitá; -band n stužka na
klobouk(u); -baum m bot. Terminalia catappa
vrcholák katapa, vrcholatík zakuklený;

Husten (↓-) m E₇ path. kasel.

Husten..., huſten..., (y2...) -anfall m zá-
chvat kasle; -sieber n horečka katarrhová;
-trapſm m křecovitý kaſsel; -krant m bot. =
Hutlattid a); -ſtiltend a tiſſei kaſſel; -tiltende
Müttel prostredek od kasle n proti kaſli-
-wurz f bot. = Hutlattid a).

Huster (↓-) m E₆, -in f E₁₄ 1. kaſlal, f -ka.
2. f (bez f) ⌜ zakasliń.

Hüſterchen f (↓→) n E₇ (dim. od Hütten)
kaſliček, slabý kaſſel.

Hüſterei (↓↓) f E₁₉ kaſlání, kaſſel.

hustern ⌜ (↓→) vₙ (b) C₁₂ = hüſteln.

hutig ⌜ (↓→) a D₂, 3 kašlavý, kaſſlem
stíženy.

Hüſung (↓-) f E₁₈ 1. plav. = Hülſing. 2. dném.,
ale čaště obydli, přístřesi.

Hut (↓) I. m D₁₁ 1. a) klobouk; roſther ~
cerveny klobouk (fig. odněk kardinalství); ~ ab!
klobouk dolů! smekni! smekněte! den ~
vor 3-m abnehmen oziehen smeknouti. klobouk
před kym (s hlavy) smeknouti n sundati ~
sniti; den ~ auſ haben mítí (klobouk) na
hlavě; f-n ~ auſſegen dáti na hlavu, posa-
diti si n dáti si klobouk na hlavu; den ~ auſs
Ohr seget o stillpen dáti si klobouk na stranu
(furiantsky); den ~ ins (Weſicht ziehen o tief in
die Hugen drüden stáhnen) vraziti si klobouk
do oči; (k nezvoſařovi, jenž nesměká behalten Žie Ahren
~ auf, die ſperlinge darunter künften weſtliegen
(o spr. die Länje künften sich erläufen) nesmekejte,
vši by se Vám rozlezly; fig. viele Kýpse unter
einen ~ bringen wollen chtiti sjednotiti mnoho
různých minéní; Abr hatb sie Alle unterm
máte je všecky ve své moci; mit 3-m unter
einem ~ e spielem býti von jedno s kym; die
Jran hat den ~ žena vládne n rozkazuje; Priv
mit dem ~ in der Hand fennmt man durch das
ganze Land se zdvorilostí nejdál dojdes; b) fig.
(Gere) pán, mužský; c) mhla zastírající vrcho-
lek hory; d) bot. ~ der Pilze kloboukovitá
plodnice hub; e) zo. (stappe) chocholka ptaći;
f) pív. vrchní kvasnice; g) kožel. vrstva třísla
(na močených kožích). 2. (Brot) ~ Buder ho-
mole cukru; drei ~ Buder trí homole cukru.
3. zo. a) Helix pileus hlemýžd chocholatý;
b) Madrepora pileus větevník chocholatý;
c) v 1. e) (Kappe der Vögel). 4. ☉ geol. ~ c-š
(Sanges železný klobouk (rudné žily); ~ c-š
Treibherdes nut. klobouk odháněci pěci; ~ c-t
Ranze záštěři kazatelně; (Ratm) ~ c-t Defillier-
blaje záklopka n klobouček křivule. — II. f E₁₈
1. a) (Hutſicht) dohlídka, dozor; (Zous) ochrana;
in (o unter) 3-8 ~ jein býti pod ochranou 4;
et. in f-e ~ nehmen vziti co v ochranu; b) straž;
sich alle Nach auf f-e ~ steffen postaviti se každé
noci na straž; auf j-r (o der) ~ jein mítí se
na pozoru, býti opatrný n obezřelý; jeien Žie
auf Jhrer ~! mějte se na pozoru! hledte se!
2. zeju. prov s = Herde 1., Hude. 3. právo päſti
na cizim pozemku. 4. pastviště, pastvi(n)a.

Hüt [...]

— 1328 —

Hütten—

- blättchen n. bot. listek n. řasa na spodní straně klobouku houbového; -blume f. bot. = wildes Bohnenblatt; -brüder mpl. = Brüller; -biirste f. kartáč na klobouk; -defekt m. dno klobouku; -fabrikant m. = mader; -fabrication f. = maderei; -feder f. péro na klobouk(u) n. za klobouk(em) = -filsz m. plst (na klobouky); -form f: a) forma klobouku; b) forma n. kadlub na klobouky; -förmig a kloboukovitý; -futter n. podšívka klobouku; -futteral n. pouzdro na klobouk; -geld n. plat za pastvu; -genoffe m. spolustrážce; -gerchtigkeit f. pastevné právo; -gerippe n. kostra klobouku; -geschäft. -gerwerbe n., -handel m. kloboučnictví; -händler m. obchodník s klobouky, kloboučník; -haus n. hor. = Zechenhaus; -kopf m. svršek (n. dutá část) klobouku; -krämpe f. ⊕ klob. střecha (klobouku); -los a: a) [Hut I.] bez klobouku; b) [Hut II.] bez dohlídky, bez dozoru, bez ochrany; -macher(in) f. m. kloboučník, f. -ice; -macherci f. -macherhandwerk n. kloboučnictví; -macherinnung f. ceech kloboučnický; -mandel m. krytý n. stojatý hrotek, panák; -mann m. 1. ⊕ hor. horní n. důlní dozorce; (Steiger) podůlní. 2. ⊕ = Hirt; -nadeln fpl. špendliky do (ženských) klobouků; -pandel m. = schachtel; -pilz mpl. Pileati houby kloboukaté; -qualle f. 20. Cassiopeia medusa čepickovitá; -rand m. = krámpe; -rechen m. věšák na klobouky; -rose f. růžice ze stužek n. drahkamů na okraji klobouku; -schachtel f. škatule na klobouk(y); -schlange f. 20. = Brüllenohlange b); -schleife f. stužka na klobouku; -schnur f: a) klob. šnůra na klobouku; b) fig. f das geht über die -schnur! to jest přes příliš! co je mnoho, to je mnoho! über die -schnur gehend přílišný; -staffierer(in) m. zdobitel, f -ka klobouků; -ständer m. stojan na klobouky; -stein m. mezník pastvy; -stof m: a) = -form; b) podstavec pod klobouky; -stroh n. listy rozkydance dlanitého n. karluvoviky (z nichž se zhotovují panamske klobouky); -trodel f. třápec u klobouku; -weide f. pastviště, pastvina; -werfer m. bot. Pilobolus měchomršě; -zucker m. cukr v homolích.

Hüt... ("...). -fasš n. košatka n. džber na ryby; -(e)gerechtigkeit f. = Hütgerechtigkeit; -(e)lohn m. plat za hlidáni dobytka.

Hütchen (L.) n. E₇ (dim. od Hut) 1. klobouček. 2. v metrice: ~ (V) und Balken (-) znamenko krátkosti a. délky; gram. (A) přízvuk průtažný, cirkumflex. 3. bot. = Hut 1. d).

Hütte... (""...). v Hüt...

hütten (L.) [Hut II.] I. %a C₁₃ 1. u staršich a poet. o gen. hlidáti koho n. co, dávati pozor n. dohlížeti na koho n. na co; den Gefangenen, das Gefängniß n. dohlížeti na vézně n. na vézení, hlidáti vézně n. vézení; die (skoro †, tež der) Thüre h. hlidáti dvěve, ostřihati dveři; die Mädchen sind jwehr zu —, %, die Mädchen — sich schwer děvčat se těžko uhlídáš. 2. et. — bditi nad šim, dohlížeti na co, hlidáti, střici +, střežiti, opatrovati co; den Szadt ver Dieben — hlidáti n. opatrovati poklad od zlodějů. 3. Das Bett — (müssen) ležeti (nemocen), býti (nemoci) připoután na lože; das Zimmer — nevycházeti z pokoje.

4. S. vor et. ~ varovati koho čeho. 5. das Wieh (skoro †, tež des Wiehěs) ~ abs. pásti dobytek. 6. abs. bibl. býti na stráži f. Gott jell —! nede (n. chrán — uchovej) Büh. — II. % sich f. 1. miti se na pozoru, stříei se, chrániti se; sich vor et. ~ stříci se n. hleděti se chrániti se čeho; ~ Žie sich vor ihm! střezte se ho! chránte se ho!; hüte dił, dass du (ništ) fälscht! dej pozor, at neupadne (n. abys neupadl!); idt werde mich — dasz zu thun (o und das thun) budu se chrániti, abych toho neudělal; er mag sich vor mir —! at se mne chráni!; er mag (o jed) sich —! at se chrání! at se má na pozoru!; ~ Žie sich, ihm lächerlich zu machen chránte se dělati ho směšným (n. uváděti ho v posměch). 2. v — 1. 1. a). — III. % D. n. E₇ bez pl., Hütung f. E₁₈.

Hüter (L.) m. E₆, -in f. E₁₉ 1. (Wachter) strážce, f. kyně, hlídač, f -ka; der wilde — Cerberus. 2. (Hut) pastvý stid, pasák. 3. = Hütmader.

Hüter... (""...). -süttig m. perut anděla strážného, strážná perut (andělova); -lohn m. plat pastvýre stád.

Huterci (L.) f. E₁₈ = Hütmaderei.

Huterer prov. j (L.) [Hut I.] m. E₆ rak. = Hütmader, Hütänder.

Hütlein (L.) n. E₇ (dim. od Hut I.) = Hütchen, hutsch! (L.) int. = hutsch!

Hütische, Hüttsche (L.) f. E₂₂ prov. 1. = Hubsant, Zchemel 2. = Zchemel. 3. = Hüttsche.

Hutschen (L.) C₁₂,₁₄ I. F. n (in) = rutchen. — II. prov. j %a 1. = jchaufeln. 2. nésti diš v dlouhém plášti.

Hutsche-patsch (L.) m. E₃ = Hageroje a).

Hütse (L.) f. E₂₂ prov. j knedlík.

hütt! (L.) int. (opak) hift — v (n. na) levo!

Hütten (L.) n. E₇ (dim. od Hütte) chýška, chaloupka, baráček.

Hütte (L.) f. E₂₂ 1. chyše, chata, chatrč, chalupa, chaloupka, barák; (L.) (deltz) barák. 2. O. huf. 3. plav. volně trčící výstavba kajutová, kaseret†, chýže palubní.

Hüttenbecre (L.) f. E₂₂ = Narkirische.

Hütten (L.) m. E₉ bot. blauer — Čipariette I. hütten O (L.) %a C₁₂ dobývati kovů z rud.

Hütten..., hütten... (""...). -abfälle mpl., -after n. O. but hutní odpadky n. sor; —amt n. hut. hutní úrad; -anlage f. O. but. hutní závod; -arbeit f. but. práce hutní; -arbeiter m. hutní dělník; -außschlagen n. stavění baráků; -außscher m. but. hutní dozorce; -ban m: a) = -außschlagen; b) hutní práce; -beamtcr(v) m. but. hutní úředník; -betrieb m. but. hutniwtvi; -bewohner m. domkář, baráčník; -brand m. cihly pálené v peci (opak Feldbrand); -campagne f. = reiße; -centner m. hutní cent (57.50 k₂:1) = -director m. but. hutní ředitel; -fabricat m. hut. = -product; -gang m. = reiße; -gare f. O. affinování; -gaſt m: a) téžař tavící rudu v cizím závodě; b) plav. důstojník palubni chýže; -gericht n. soud ve věčenach hutních; -gewerke m. hutní hutní závodník; -gewerkschaft f. but. hutní závodnictvo; -gezähe n. hut. hutní náčiní; -graben m. but. hutní strouha; -herr m. but.

Hütt(e)ner]

— 1329 —

[Hydro-mechanik]

majetník hutí; ~hundert n 25 kusů; ~in²
genieur m hat. hutní inženýr; ~jäger m lov.
čihaŕ; ~jahr n výlohy; ~kosten pl. hat. hutní
mspr. náklad n výlohy; ~tanne f hutní míra
dutého litého zboží; ~kaše f ↕: a) path. po-
nenáhlá otrava olovem; b) truska skelná,
škvár skelný; ~funde f hat. nauka o hut-
nictví; ~kundiger m metallurg↑; ~knapp(en)²
schaft f hutní společenstvo; ~cute pl. hat.
pl. od ~mann; ~mann m: 1. = bewöhrer; 2. hat:
a) hutník; b) = hutniger; ~männisch a:
a) hutnický; b) metallurgický|; ~maschine f
hat. hutní stroj; ~mehl n Θ = ~rand b);
~meister m hat. hutmistr; ~nicht(s) n hat. =
~rand; ~ofen m hat. hutní pec; ~ordnung f
rád hutní; ~procesſ m hat. hutní pochou n
dílo; ~product n hat. hutní výrobek; ~rauchm:
a) hat. hutní dým n pyl, dýnotina; b) chem. ky-
sličník n anhydrid arsenový, trioxyd arsenu;
~rege f lov. volavec (u čihadla); ~reise f
hat. tavua, pecení n tavní doba, doba (nepřetrži-
tého tavení) hutní peci (= Campagne);
~ipcise f Θ hat. povlak na cezeném olovu;
~tanjend n Θ čtvrt tisíce, 250 kusů; ~bcr-
walter m, ~verwejer m hutní správce;
~werk n hat. hutní závod, hut; ~wesen n
hutnictví; ~wissenschaft f = ~hunde; ~eut-
ner m v ~centner; ~jinn n Θ cistý cin.

Hütt(e)ner (v) m E₉ Hüttner.

Hütter (v) m E₆ Hüttenarbeiter.

Hütter, Hüttner (v) m E₆ domkář, ba-
ráčník, chalupník.

Hutung (v) f E₁₈ pastva.

Hutze (v) n. v. f E₂₂ prov. J 1. jablko (a hrůška) sušené na kamnech, křížal(k)a; n pl. sušene ovoce. 2. chléb bílý n špatně pecený. 3. fig. vrásčitá ~ scvrklá osoba.

Hutzez... (v² n v³...) ~bäcker m špatný pe-
kaŕ; ~brot n chléb pečený se suchým ovo-
cem; ~mann m, ~männen n, ~männlein n
scvrklý n vrásčitý staroch.

huz(c)licht, huz(c)lig f prov. J (v) n. v. (v) a) D₂,₃ vrásčitý, scvrklý.

huzeln prov. J (v, v) I. %a Bßt ~ sušiti ovoce. — II. vₙ (n) scvrknouti se.

Huzke-puhrk p (v² v³) int. [Hupazoli, vid. kupe]
1584-1712] vid.: ja, beim ~ i toto! nemyslete na to!

huzlicht, huzlig prov. J v hutzlicht.

Huzwärch (o Huzwärchſch) Sprache (~v² v³) f E₂₂ = Pehwi.

huzza! (v) int. = huffa(b)!

Hyacinth (v²) [rec.] I. npr. m E₂₅ myth.
Hyakinthos (Apollónem v květinu proměněný). — II. m
E₃ min. hyacint(ový cirkon).

Hyacinth... (~v²...) ~fluß m nepravý n na-
podobený hyacint.

Hyacinthe (v² v³) [rec.] f E₂₂ bot. Hyacinthus
hyacint(a),| jacinthead, jacek.

Hyacinthen..., hyacinthen... (~v² v³...) ~artig a hyacintovitý; ~farbe f barva hyacin-
tová; ~peſt f nemoc hyacint(ů); ~wic-
bel f cibule hyacintová n jacinтовá n jacková.

Hyaden (~v²) [rec.] npr. fpl. E₂₂ Hyady:
a) myth. decery Attantovy; b) ast. skupina hvězd v sou-
hvězdí býka.

Hyalit(h) (~v²) [rec.] m E₃ min. id., opál skelný.

Hyalo ... (~v³...) [rec.]( (Slaž...) ~graph m
hyalográt, přístroj k perspektivnému kres-
lení pomocí skelné desky; ~graphic f hyalo-
gratie| a perspektivní kresba pomocí skelné
desky; b) tisk leptanými deskami skelnými;
~technik f umění sklárské, připravování skla.

Hyäne (~) [rec.] f E₂₂ zo. hyéna|, ge²
ſleſte ~ Hyæna crocuta hyéna skvrnitá; ge²
ſreſſte ~ Hyæna striata hyéna žíhaná n pru-
hována.

Hyänen..., hyänen... (~v²...) ~artig a
hyenovitý; ~artige Raubthiere hyény; ~ge²
žüdt n plémé hyén; ~horden fpl. divoké
n krvežíznivé hordy; ~hund m zo. = Jagd-
bäne.

Hyänenhaft (~) a D₂,₃ = hyänenartig.

Hybride (~) [rec] f E₂₂ zejm. bot. smíšenec.

Hybriden... (~v²...) ~züchter m péstitel smíšenčn.

Hybrid(iſch) (~) [rec.] a D₂,₃ (s)mišený.

Hybriditát (~) f E₁₈ smíšenstvi.

Hydatide (~) [rec.] f E₂₂ zo. ~ Blaſenjwanz.

Hyder (~) [rec.] f E₂₂ = Hydra.

Hydra (~) [rec.] f E₁₈ (pl. Hndern) 1. zo.:
a) slímišýs nezmar; b) (= Soutenchirmthier-
dent; e (= grüner Süßwafferpelup) mořský had,
vodnář, vlnožil, pomořák. 2. myth. hydra|, san-
(o několika hlavách); fernwüche ~ lernejská
hydra. 3. ast. Hydra, Vodní had.

Hydrant (~) [rec.] m E₂₀ id. (= Wasserpumpe.

Hydrat (~) [rec.] n E₃ chem. hydrát|.

Hydratijſch (~) [rec.] a D₂,₃ hydrátový.

Hydraulik (~) [rec.] f E₁₈ hýdraulika|,
tokomérství, umění vodovodně, vodovodstvi.

Hydrauliker (~) [rec.] m E₆ hydraulik|, vodní stavitel.

Hydraulijſch (~) [rec.] a D₂,₃ hydrau-
lický|, vo(d)ovo(d)ni, vodárenský.

Hydraulist (~) [rec.] m E₂₀ = Hydrauliter.

Hydria (~) f [rec.] vědro, antická troj-
uchá nádoba na vodu.

Hydroz... (~) [rec.] = Wasserz...

Hydro-chlor... (~) [rec.] ~f säure f chloro-
vodík, kyselina chlorovodíková n solná.

Hydro-dynamik (~) [rec.] f E₁₈ fys.
hydrodynamika|, dynamika kapalin.

Hydro-dynamisch (~) [rec.] a D₂,₃
hydrodynamický|.

Hydro-elektriſch (~) [rec.] a D₂,₃ hydro-
elektrický|.

Hydro-CTRactor (~) [rec.] f. ~ [lat.] m E₁₂ id.,
stroj vysušovací (silou odstředivou).

Hydro-gen (~) [rec.] n E₃ bez pl. chem.
vodík (= Wasserſtoff).

Hydro-graph (~) [rec.] m E₂₀ hydrograf†,
vodopisec.

Hydro-graphic (~) [rec.] f E₁₈ hydro-
gratie†, vodopis.

Hydro-graphisch (~) [rec.] a D₂,₃ hydro-
gratický|, vodopisný.

Hydro-jodjauncer (~) a D₂,₃: es Kali
jodil draselnátý.

Hydro-jod-fäure (~) f E₂₂ chem. jodo-
vodík, kyselina jodovodíková.

Hydro-mechanik (~) [rec.] f E₁₈ =
Hydraulik.

Némeckočesky slovník. 1. Deutschöhmisches Wörterbuch.

167

Hydromel

— 1330 —

[hypochondrisch

Hydromel (~-^) [r.-lat.] n lekar. medovina,
med s vodou (= Henigwasser).

Hydro-meter (~-^) [rec.] m (n) E₆ fys.,
hyrometr†, vodomér, tokomér.

Hydro-path (~-^) [rec.] m E₂₀ id., lékař
lceici vodou (studenou).

Hydro-pathie (~-^) [rec.] f E₁₈, E₂₂ hydro-
pathie†, léčení vodou (studenou).

hydro-pathisch (~-^) [rec.] a D₂,₃ hymro-
pathický, vodolečebný.

Hydro-phan (~-^) [rec.] m E₃ hydrofan†.

Hydro-phobic (~-^) [rec.] f E₁₈ štiténí
se vody, běsnost, vzteklina.

Hydro-schwefelsäure (~-^) f E₂₂ kyse-
lina hydrosířitěta.

Hydro-statif (~-^) [rec.] f E₁₈ fys. hydro-
statika†, nauka o rovnováze kapalin.

hydro-statisch (~-^) [rec.] a D₂,₃ hymro-
statický†, vodovážný.

Hydro-thion (~-^) [rec.] n E₂₅ chem. =
Schweichwasserstoff.

Hydro-thion-fäure (~-^) [rec.-něm.] f
E₂₂ chem. sirovodik.

Hydroznd (~-^) [rec.] n E₃ hydrát kyslič-
níku, kysličník vodnatý.

Hygea (~-^), Hygie(i)a (~-^) [rec.] npr. f
E₁₅, E₁₃ myth. Hygie(i)a† (dcora Aeskulapova, bohyi-
 lékařství).

huge-isch (~-^) [rec.] a D₂,₃ = hygienisch.

Hyge-ist (--^) [rec.] m E₂₀ = Hygienist.

Hygi-e(i)ne (~-^) f E₂₂, Hygi-enik (~-^) f
E₁₈ [rec.] hygiena↑, zdravověda, nauka o za-
chování zdravi.

hug-e(i)nisch (~-^) [rec.] a D₂,₃ hygie-
nický†, zdravovědný, zdravotní.

Hug-i-enist (~-^) [rec.] m E₂₀ hygienista↑,
lékař zabývající se zdravovědou.

Huginus (~-^) [rec.] npr. m E₁ Hygin.

Hugro-... (~-^) [rec.] = Heuht-...

Hygro-logie (~-^) [rec.] f E₁₈ hygro-
logie†, nauka o kapalinách.

Hygro-meter (~-^) [rec.] m (n) E₆ fys.,
hyrometr†, vlhkomér, vlahomér.

Hygro-metrisch (~-^) [rec.] a D₂,₃ fys.,
hyrometricky†, vlhkoměrný.

Hygro-stop (~-^) [rec.] n E₃ fys. id., uka-
zovatel n označovatel vlhka.

Hygroskopie (~-^) [rec.] f E₁₈, E₂₂ id.

Hygro-kopisch (~-^) [rec.] a D₂,₃ hygro-
skopický†.

Hyksos (~-^) mpl. neskl. a. st. v. Hyksové, ko-
čovný národ v Egyptě.

Hylobates (~-^) [rec.] m neskl. = Gibben II.

Hylojoismus (~-^) [rec.] m neskl. id.
učení, že ve hmotě je život.

Hyumen (~-^) [rec.] E₂₅ I. npr. m myth. id.,
bůh manželství. — II. n an. blána panen-
ská (= Jungfernhäusern).

Hymenopteren (~-^) [rec.] mpl. neskl.
=. — Hauflügler a).

Hymettus (~-^) [rec.] npr. m neskl. d. st. v.
der ~ zem. Hymettos (hora v Attice).

Hymne (~-^) [rec.] f E₂₂ 1. hymna†, chvalo-
zpěv † irkevní, chorál†. 2. hymnus† (staro-
véký).

Hymnen..., hymnen... (~-^) ... artig a =
hymnisch; —buch n kniha hymnů; —dichtung f

básnění hymnů; —mäßig a = hymnisch; —fän-
ger m pěvec hymnů.

hymnenhaft (~-^), hymnisch (~-^) [rec.] a
D₂,₃ hymnický.

Hymnograph (~-^) [rec.] m E₂₀ básník n
skladatel hymnů.

hymnografisch (~-^) [rec.] a D₂,₃ hymno-
gratický†.

Hymnus (~-^) [rec.] m E₁₄ = Hyume 2.

Hynochnamin (~-^) [rec.] n E₃ chem. blí-
novina.

Hypaethron v Überlicht.

Hypcakuana (~-^) f E₂₃ za Spela-
tuamba.

Hypcr-... (~-^, n ~-^) [rec. = über-...] na př.
-arijotratisch a příliš aristokratický.

Hypcr-ämic (~-^) [rec.] f E₁₈, E₂₂ patb.
překrveni.

Hypcr-baton (~-^) [rec.] n E₂₅ (pl. Hypcr-
bata) gram. id., zvrácení větné.

Hypcrbel (~-^) [rec.] f E₂₄ hyperbola†:
a fečán, nadsázka; b) geom. kuželosečka.

Hypcrbel=... hypcrbel=... (~-^) ... -äußlich a,
-artig a hyperbolovitý; —zweig m oblouk
hyperboly.

Hypcrbelhaft (~-^), hypcr-bolisch (~-^)
[rec.] a D₂,₃ hyperbolický.

Hypcrbolischer ~ (~-^) [rec.] v/a C₁₂ pře-
hánetí, přepinatí, nadsazovatí (= übertreiben).

Hypcr-bolo-id (~-^) [rec.] n E₃ math. id.,
těleso etočenín hyperboly povstalé.

Hypcr-hämie (~-^) [rec.] f E₁₈, E₂₂ =
Hypcrämie.

Hypcr-katalektisch (~-^) [rec.] a D₂,₃
v metrice hyperkatalektický†, nadměrný.

Hypcr-kritik (~-^) [rec.] f E₁₈ příliš přísná
a nespřavedlivá kritika.

Hypcr-kritiker E₆, Hypcr-kritikus (n Lessinga)
E₁₄ (~-^) m příliš prísný kritik, Aristarch'.

Hypcr-kritisch (~-^) [rec.] a D₂,₃ příliš
přísně kritický.

Hypcr-mangan-fauer (~-^) [rec.-něm.] a
D₂,₃ chem.: —cö Salı = Hypermanganat.

Hypcr-manganat (~-^) [rec.] n E₃ nad-
manganan.

Hypcr-orynd (~-^) [rec.] n E₃ chem. nad-
kysličník (= Hypcresud).

Hypcr-šten (~-^) [rec.] m E₃ min. hyper-
st(h)en†, paulit†, měnek osodělný.

Hypcršten-fels (~-^) [rec.-něm.] m E₁₆,
Hypcrštenit (~-^) [rec. m E₃ hyperštenit†.

Hypcr-trophie (~-^) [rec.] f E₁₈ zbytnost,
zbytnení, zdužnění.

Hypcr-trophisch (~-^) [rec.] a D₂,₃ zby-
něly, zdužnělý.

Hypphen (~-^) [rec.] n E₂₅ gram. znaménko
spojení.

Hypnose f E₂₂ [rec.] hypnósa, umělý
spánek.

hypnotisch (~-^) [rec.] a D₂,₃ path. hypno-
tický†, uspávací.

Hypo-... (~-^) [rec.] = unter=...

Hypochlorit (~-^) [rec.] m E₂₀ hypochlorit†.

Hypochonder (~-^) [rec.] m E₆ 1. = Hypo-
chondrišt. 2. = Hypochondrie.

hypochondrisch (~-^) [rec.] a D₂,₃ hypo-
chondrický†.

["Hypochondriſt", "— 1331 —", "[iberisch]", "Hypochondriſt (~-~) [řec.] m E₂₀, hypochondr†.", "Hypochondrium (~-~) [řec.] n E₁₃, slabzička na.", "Hypocriſt (~-~) [řec.] m E₃ = Cutiunus.", "hypogyniſch (~-~) [řec.] a D₂,₃ podplodní.", "hypokorijiſch (~-~) [řec.] a D₂,₃ gram. = diminutiv.", "Hypophospide (~-~) pl. min. fosfornatany.", "Hypofriſc (~-~) [řec.] f E₁₈ pokrytevi.", "Hypofrit (~-~) [řec.] m E₂₀ pokrytec.", "Hypostase (~-~) [řec.] f E₂₂ I. osoba, bytost. 2. sek. ssedlina močová.", "hypostatißch (~-~) [řec.] a D₂,₃ osobní, bytný.", "Hypotenuſe (~-~) [řec.] f E₂₂ math. přěpona, pod-", "hypothecieren (~-~) [řec.] a C₁₂ hypothekarně zadlužiti.", "Hypothek (~-~) [řec.] f E₁₈ hypot(h)eka†, zástava n záruka nemovitá.", "Hypothekfar (~-~) [řec.] m E₃ = Hypothekgläubiger.", "Hypothekfar..., (~-~...) -anweisung f. hypoteční poukázka; -credit m. úvěr hypotheční; -forderung f. pohledávka hypoteční n. hypotékou zjištěná; -gläubiger m. hypothekárni věritel; -klage f. žaloba hypotheční; -recht n. hypotekou zjištěné právo, právo hypotekárni; -schuld f. dluh hypoteční n. na hypotece n. hypotekou pojištěný; -verschreibung f. upsáni hypotéky; -verschuldung f. zadlužení hypotéky.", "hypothekarisch (~-~) [řec.] a D₂,₃ hypotheční, zástavni.", "Hypotheken..., hypotheken..., (~-~) [řec.] a D₂,₃ bank f. hypoteční banka, banka pro úvěr pozemkový; -buch n = Grundbuch; -document n., -instrument n. hypoteční úpis; -fri e bez hypotek; -ſchein m. zástavní list; -versicherungs-actiengesellschaft f. akciová społecnost ku pojišťování akcei.", "hypotheticien (~-~) [řec.] a C₁₂ = hypothecieren.", "Hypothese (~-~) [řec.] f E₂₂ id., domněnka.", "hypothetiseren (~-~) [řec.] a C₁₂ předpokládati.", "hypothetisch (~-~) [řec.] a D₂,₃ hypothetický, podmiňovaci, podmínečný, podmínkový.", "Hyporanthit (~-~) m E₃ min. id., sienská hlinka.", "Hypsometer (~-~) m (n) E₆, hypsometr†, přístroj k. měření výšek (hor).", "Hypometrie (~-~) [řec.] f E₁₈, E₂₀ fys. id., měření výšek (hor).", "Hysop (~-~) m E₃ = Hjep.", "Hysterie (~-~) [řec.] f E₁₈, E₂₂ path. hysterie†, záduch matky n. materníku n. dělohy, mateřivka.", "hysterisch (~-~) [řec.] a D₂,₃ hysterický†.", "Hysteritis (~-~) [řec.] f E₁₈ (pl. Hysterites) path. zánět dělohy.", "Hysteron-proteron (~-~) [řec.] n neskl. přečn. zvrácenost, konec před, páté přes deváté.", "## J (i).", "J. i (†) A n E₂₄, 9. písmě abecedy; der Punkt o das Tüpfchen auf dem ſtečka n f. puntik na(d) i; fig. das Tüpfchen auf dem ſ (das Kleinste) nicht verſessen nezapomenouti ani puntik nad i, až príliš svedomité si počinati. — B. i! int. f = ei!; i jehen ſie mal! i podívejte se!; p i wo! i kde pak. — C. abbr. J. = Imperator; D. A. = im Auftrage; E. H. = Ihre Heheit; F. A. H. = Ihre Mëniſchliche Heheit; G. H. K. A. H. G. = Ihre Mëniſchlichen Heheiten; H. M. = Ihre (o Hbro) Maſſtät; H. M. M. = Ihre Maſſtätten; H. B. = in Vertretung.", "Jz... (\"...). -laut m hláška i; -urtheil n soud J., soud častečný a kladný.", "i-a! (—) int. napodohujíc hykánt osli.", "i-ah(n)en (~-~) n. (h) C₁₂ to oslu hýkati.", "Jambc (~-~) m E₂₁, Jambus (~-~) (často + jambus) m E₁₄ [řec.] v metrice jamb(us), jambická stopa (~).", "iamb-clegiſch (~-~) [řec.] a D₂,₃ jambickoelegický†, skládající se z dvouměr jambického a verše archiioſského.", "Jamben... (~-~) -dichter m skladatel jambů, básník jambický (satirický); -dichtung f. skládání jambů, básničtví jambické; -metrum n. metrum jambické, rozměr jambický.", "iambiſch (~-~) [řec.] a D₂,₃ jambický†.", "Jambus (~-~) [řec.] m E₁₄ v Jambě.", "Japetide (~-~) m E₂₁ Japetovec (potomek Japeta); Prometheus.", "Japctos. (~-~) [řec.] npr. m neskl., Japet (~-~) E₃ id. (otec Promethei).\n(1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1. 1

Iber-pflanze]

— 1332 —

[identisch

Iber-pflanze (II) f E₂₂ bot. = Verg-
krene b).

ibidem (—I) [lt.] adv., často abbr. ibid.
tamtéž.

Ibilität (—II) [lt. koncovka substantivovaná] f
E₁, ... ibilita (ast nase ... telnost).

Ibis (I) [egypt.] m D₁₃ zo. Ibis ibis†;
brauner ~ Falcinellus rufus ibis hnedý; griiner ~
Tantalus viridis ibis zelený; heiliger ~ Ibis
aethiopica ibis posváni; šdwarfschiger ~
Tantalus melanoccephalus ibis černohlavý.

Ibis ..., ibis... ("...") -köpfig a 70. ibisoh-
hlavý, s hlavou podobnou ibisově; -ver-
chrung f zbožňování n uctívání ibisa;
~vogel m zo. = Ibis.

Rößh (I) m E₃ bot. = Cibisch.

Röntkus (I) [rec.] npr. m E₁, id. (rec. básnik
lyr. v Vt. stol. př. kř.).

ich (I) I. pron. pers. (1. pers.) gen. meiner,
dat. mir, acc. mid. pl. nom. mir, gen. unjer,
dat., acc. mus; já: a) ich bin es já jsem to; er
und ich wissen es on a já to vime; id, der ich mit
Shen jpreche já, jenž (n který) s Vámi mluvím;
ich fette m-n Freund verятben! já že bych
zradil (n dovedl zraditi) přítele; ich und Čut-
ſtine! já a vliv! jak bych já měl jaký vliv!
wenn ich nicht gewesen wäre dybyje nebylo
bývalo mne... nebytí mne...; b) před vokativem
id Clenger! o já bídník! mne bídného!; c) ne-
překlada se jako Subj. (nema h důraz v a) id bin’s jsem
to; id weiſ vım; id já ibi viděl jsem ho. —
II. si Ich n neskl. n E₂₅ já. Já; er liebt sein Ich
jehr miluje velmi své já. miluje se velice;
si das Ich ist dem Richt-Ich entgegeniekt Já stojí
proti Nejá.

Ichheit (I) f E₁₈ 1. n. jáství. 2. Zelbjuhnd
egoism(ust)], sobectví.

Johncumon (—I) [rec.] m (n) E₂₅ zo.
1. Herpestes ichneumon promyka egyptská.

2. indiicher ~ Viverra indica cibetka indická.

3. = Zchluſpweiche.

Joch (I) [rec.] m E₂₅ bez pl. 1. myth. id.,
krevní voda, božská krev, krevná štáva
(bohů). 2. path. talov, soukry vice.

ichörös (—I) [Joch] a D₂₃ path. talovítý.

Johſel O (—I) n E₆ stav. úžlabí.

Joh-selbſt (—I) (mě) nitro, mě „Já“, úsoba,
osobnost.

Johsen... (—I...) -bundtram m úžlabní
vazník; -jparren m krokey úžlabní.

Joh-jucht (—I) f E₁₈ bez pl. = Zelbjuhndit.

Johthn(o) (—I) ... ichthn(o) ... (I. -I frec. =
—dthn... —phag... c) m jedlik ryb; -lith m za-
kanenlina rybu; -odonte pl. zkamenělé rybí
zuby; -ophthalm (—I) [rec.] m E₃ min. =
Zündangentein.

Johthnojanr (—I—II) f E₂₀, -uſs (—I) [rec.] m
E₁₂ zo. id., rybojostěr; u Scheffels těž a (—I—II) f
E₂₂ rybojostěrce.

Jecica (—I) [—I] f E₂₃ bot. = Čtemibauhn.
icilisch [—I] [Icilius, ímšký tribun] D₂₃
—os (Seley zákon Iciliův.

icterisch (—I) [rec.] a D₂₃ path. = gelb-
ſüdlig.

Jeterus (—I) [rec.] m E₂₆ = Gelbjudt.

Jetus (I) [lt.] m E₁ id., úhoz, přízvuk
metrický

id. = idem [lt.] (eben derfelbe.

Ida (I) I. npr. m neskl. top. id. hora na Kreč,
pohouš v Troje. — II. npr. f E₁₂₅, E₂₃ id.

idäiſch (—I) [Ida I.] a D₂₃ id(a)ský.

ideal (—I) [Idec] I. a D₂₃ ideální†:
a) myšlený, v mysli pojaty, vidinný, ab-
straktní; —e8 Moment ideální moment, po-
myslný živel; b) vzorný, svrehovaně doko-
nalý. — II. das Jc n D₂₃, ideální ráz čeho. —
III. Jc n E₃ ideal, vzor (dokonalosti).

Ideal... (—II...) -geld n, —münje f ideální
n myšlené (nračené) penize; -politiker m
ideální politik: a) vzor politika; b) tuze
ideální (nepoprátky) státník; -realismus m
mírný idealismus n realismus; -recht n =
Naturrecht; -welt f ideální svét, svét pomyslů.

idealisch (—I) a D₂₃ = ideal I.

idealifieren (—I) I. %a C₁₂ (7) idealis-
ovati, príbližovati se ke vzoru n k ideálu.
II. s Jc n E₂₅ bez pl., Idealiſi(ernung f E₁₈
(7) idealisování, idealisace.

Idealiserer (—I) m E₉ idealisovač,
člověk idealisující.

Idealismus (—I) m E₁₄ idealism(ust).

Idealist (—I) m E₂₀ idealista†, si pří-
vrženec idealismu, člověk ideální n mající
viru v ideály.

idealitisch (—I) a D₂₃ idealistický†.

Idealität (—I) f E₁₈ ideálnost, idealita†,
pomyslnost, nevěčnost.

Idee (—I) [rec.] E₁, E₁₂ idea†: a) die (—en
Plate(n)s Platonovy idee, (vzorné) obrazy,
pravzory; b) fire ~ utkvělá představa
m myšlenka, fixní idee; es ist e-e fire ~ von
ihm, er ist von e-r firen ~ besangen má utkvělou
myšlenku; e (geantliche Verstehung) představa,
pojem, ponětí; feine ~ von et. haben nemiti
nejmenšího zdání n pojmu n ponětí o čem;
ich e-e ~ von et. machen představiti si co; du
tanmít dir keine ~ daven machen nepředstaviš
si to; d) (čmiat) er hatte die ~, aušquandern z
zamanul si n umínil si „vzal si do hlavy
(n napadlo ho), že se vystěhuje; e) geringe
zpur von et.) e-e ~ Gisig kapka octa.

ide-cſt (—I) a D₂₃ = ideal I. a).

Idec(c) n... , idec(c) n (—I) —affiliation f,
-kette f sdrúžení n řetěz představ; -gang m
pochod n postup myšlenek; -kreis m kruh
představ; -land n země idei; -ſchre f: -lehrc
Platos Platonova nauka o ideách, ideoslovi;
-los a bezmyšlenkovitý; -reich 1. a bohatý
ideami, oplyvající myšlenkami. 2. n říše
ideálů n pomyslů; -rciterci f f domněn-
kářství; -schrift f znakové n myšlenkové
pismo, ideografism; -verbindung f. -ver-
knupfung f = -affiliation; -welt f svét idei
n pomyslů.

Iden (I) [lt.] fpl. E₂₂ Idus (n. tvar), Idy
(u Rumanu 13. den v měsíc. 17. jen v březnu, květnu, červenu);
die ~ dce März 15. března; fig. osudný n ne-
blahý den.

identificieren (—I—II) [lt.] I. %a sich ~ %
C₁₂ (ſich) mit et. ~ stotožňovati (se) s kym. —
II. %a D~ n E₂, bei pl., Identificierung f
E₁₈ stotožňování.

identisch (—I) [lt.] a D₂₃ identický†,
(to)tožňk.

Indeutsches-Hein

— 1333 —

[ihnen]

Indeutsches-Hein (— → —) n E₇ bez pl. = Indeutität.

Indentität (— → —) [lt.] f E₁₈ identität, (to)toztnost.

Indentitäts-... (— → —...) Hypothese f. domnenka (o) totožnosti; —ichre f, philosophie (—) —syntet n Schelling'sc. soustava totožnosti n identity Schellingova atd.

Ideo..., ideo... (— → —) [flat.] (= Idee(e) n) (n... na pf. Ideographie ideografie↑, znakopis (vyznáčení pojmů značkami každému srozumitelnými); ideographisch ideografický, znakopisný; Ideolog m: a) ideolog; b) * metafysik↑; c) blouzrníce filosoficky; politický snílek; Ideologie 1. = Ideenlehre. 2. = Metaphysik.

Idio..., idio... (— → —...) [rec. = eigen—] na pf. Idiosyncrasie f id., svéčitnost, osobita zvláštnost citění, přecitlivělost.

Idiom (— → —) [rec.] n E₃ id., jazyk, řeč (národu ve své zvláštnosti); u. sm. mluva krajinská, (pod)nářečí.

idiomatisch (— → —) [rec.] a D₂₁₃ idiomový, nářečný.

Idiot (— → —) [rec.] m E₁₀ id. 1. hlpak, —ec, nevěda, —omec. 2. blbvec.

Idiotifon (— → — → —) [rec.] n E₂₅ (pl. w Idiotika) slovník idiotismů, glossář.

idiotisch (— → —) [rec.] a D₂₁₃ 1. idiomový, nářečný. 2.idiotský, blbý.

Idiotismus (— → — → —) [rec.] m E₁₄: a) idiotismus(us)↑, vlastnomluv, zvláštní (způsob) rčení, zvláštnost n svěráznost jazyková; b) (vrozená) blbost.

Idokras (— → —) [rec.] m neskl. (pl. tež Idokrajc) id., vesuvian', granát jehlancový.

Idol (— → —) npr. n E₂₅ top. id., (M v Krašsku).

Idololatricie (— → — → —) [rec.] f E₂₁ modlársvsti, zbožňování obrazu.

Idria (— → —) npr. n E₂₅ top. id., (M v Krašsku).

Idumäa (— → —) npr. n E₂₅ Idumaea (krajina v Palaeestněl).

Idun (— → —) npr. f E₁₈; Iduna (— → —) f neskl. Iduna (severská bohyně jará).

Idus (— → —) [lt.] m neskl. = Iden.

Idyll (— → —) [rec.] n E₃ (pl. —i—cn), —c (— → —) f E₂₂ idylla, selanka↑.

Idyllen..., idyllen... (— → —...) —dichter m básník idyll n selanek; —land n: a) země idyll(ická); b) země idyll n kde se píše mnoho idyll; —mäßig a = idyllisch.

idyllenhaft (— → —) [rec.] a D₂₁₃ = idyllisch, idyllisch (— → —) [rec.] a D₂₁₃ idyllischý.

Igel (— → —) m E₆ 1. ježek: a) zo. geemeiner — Erinaceus europaeus ježek obecný; b) zo. Buccinum erinaceus surmovka ježatá; c) knoch. gesp挺der — peúčivo ječkovité; d) bot. ježitá n ostnatá pokrývka plodu kaštanového; e) h hosp. = Stachelwalze; přád. běhoun (nádávedající vlákna velkého bubnu (váleč), aby mohla snímačem být odnášal); f) voj. ježek hradební, taras s berlou = Sperrbaum. 2. zo: a) = Blutegel; h) = Schweinigel; c) Chama arcinella zévnatka ježatá; F wie ein — saufen pítí jako holandr n čížek n houba n duha. 3. ⊕ přád. (= Kammlwalze) válec česný n mykací n čechrací.

Igel..., igel... (— → —) =aloc f bot. Aloechinata aloes (aloe) ježatý; —artig a zo. na způsob jezka, podobný ježku, ježkovitý; —blume f bot. Echinacea; —cactus m Echinocactus; —dijel f Echinocactus = —cactus; —sijch m zo. Diodon jezik; gemeiner —sijch Diodon hystrix ježik skvrnitý; —hünter mpl. zo. Echinodermata ostnokožej; —s huf m zvěrot. přelyni na koruně kopyta; —käfer m zo. Hispa ostnatec; —katb n = Abertalt; —licc m = Derentrone b); —lette f Echinophora stračinoha; —(s)tnoipen spt, —kolbe f bot. Sparganium zevar; —kölbleingras n bot. Carex flava ostřice rusá; —(s)kopf m: a) hlava ježej n ježkova; b) bot. = tolbe; —korn n zo. = Menchenblasemvurm; —krant n bot. = Hasenange b); —(s)kürbis m bot. = Cielsgurke; —(s)nußs f bot. = Zechapfel; —fame m bot. Echinospermum strošek, ježanee; —schnecke f zo. Ricinula nachovec skočcový; —schwamm m bot Hydnum erinaceus lošák ježatý, houba ježatá; —stachelg a bot. ježatý, ostnařitý, bodlavý; —stachelu mpl. ostny ježej n ježkovy; —stein m geel = Schinit; —strecke f ⊕ hřeben cesný (ně při nlu); —weichm m bot. Triticum compactum; —wollblume f bot. Anthyllis erinacea úročník ježatý.

igelhaft (— → —, ig c lig, ig c lisch (— → —) a D₂₁₃ = igelartig.

Igels... (— → —...) v Jägel...

Ignatianer (— → — → —) [Ignatius] m E₆ = Sejut.

Ignatius (— → — → —) [lt.] m E₄ npr. Ignát, Ignác; mspr. Hynok; p Náček.

Ignatius... (— → — → —) —bohne f bot. semeno; —bohnen-baunm, —strauch m bot. Ignatia amtra odkláč hořký.

Ignaz (— → —) npr. m neskl. = Ignatius. Ignorant (— → —) I. nevědomý. — II. s Jid. nevědome.

Ignoran (— → —) [lt.] f E₁₈ ignorance↑, nevědomost, neznalost.

Ignoratio elenchi [lt.—řec.] log. neznalost záhady (váda důrazu): (je-li úmyslně) překroucení. ignoriiren (— → —) [lt.] va C₁₂ 1. nevěděti, neznižt. 2. ignorovat! (co), nevšímati si (koho n čeho) (zúmyslně n z pohrdání).

ih! (—) = i B.

ihm (—) pron. pers. dat. od er a es: a) jemu; bez důrazu mu; ich habe es — gefagt řekl jsem mu to; ihm habe ich es gefagt jemu jsem to řekl; ich empfehle did — poroučím tě mu; b) po prp. zlt — k němu; von — od něho; bei — u něho, při něm; mit — s ním; c) Ihn v oslovení dětí atd: ich schecke — das dá (vá)m mu (místo ti) to; tu mal (místo tu máš).

ihn (—) pron. pers. acc. od er jeho, jej; 1. a) bez důrazu ho; ich sehe — vidím ho; b) s důrazem ihn habe ich geschen jeho jsem viděl. 2. Ihn v oslovení dětí atd. ich werde Ihn sertischden pošlu ho (místo tě) pryč.

ihnen (—) pron. pers. pl. (3. pers.): a) jim; ich habe es — gegeben dal jsem jim to; — werde es sagen jim to řeknu; b) po prp. ich war bei — byl jsem u nich — při nich; ich gebe zlt — jdu k nim; ich gebe mit — jdu s nimi; c) Ihnen (dat. od Sie) Vám (v oslovení druhé osoby)

ihr

— 1334 —

Illuminierer

id verdante Jhnen mein Gülid jsem Vám za-
vázán díky) za své šěsti. jste původcem
mého šěsti; Jhnen verdante id mein Gülid Vy
ste původcem mého šěsti.

ihr (²) I. pron. pers. 1. dat. od sie a) jí; ich
verpiede es ~ sliubuji ji to; ihr habe ich ge-
schrieben ji jsem psal; b) prs. bei ~ u ní.
pri ní; it ~ k ni; mit ~ s ni. 2. pl. od du:
was wellt ~ (o Ihr)? co chceto?; ~ die ~ das
sagt vy, kterí to pravíte; ~ Mäner fëmt auch
gar midte anebatten vy muži nevydržíte nic. ~
II. pron. poss. ihr m, ihre f D₃ 1. jeji vztahujeh
so k subj. svůj; da it ~ Hnt tu jest její klo-
bouk; da hat sie ihren Hnt tu má (ona) svůj
klobouk; p m-r Mütter ~ Steid šaty me
matky. 2. jejich, vztahujh se k subj., svůj m-e
Etern leben nech. da it ~ Hans moji rodiče
ještě žijí; tu jest jejich dům; m-e Etern
haben ~ Hans verlautt moiji rodiče prodali
svůj dům; f sie tranten ihre zwanzig Zeidel
vrypili (svých) 20 žejdliků. 3. Ihr Vás qip
osloveni druhé osoby; vztahujse k subj. svůj; da it
Ihr (seld tu jsou Vaše penize; haben Sie Ihr
seld erhalten? dostal jste sve penize; haben
Sie Ihre Hänte gewaßen? umyl jste si ruce? ~
III. Ihrer, Ihre, Ihres D), určitý demen
der (de, das Ihre n obv. Ihrige substantivim
pron. k ~ II.: mein Buch fand ich, das Ihrige
nicht má kniha se nasla, Vaše nikoliv; je
tat (baben) alles ihrige verleren ztratila (i)
všecky své vći; ztratila (i) vše, co méla
(i-); nun Sie das Ihrige: a) dělejte, co můžete
(n seč jste; b) konejte n plůte svou povin-
nost; id bin gan; der Ihrige (tez der Ihrigite)
jsem Vám všecek oddán (n k slúžbám). —

IV. ☞ poct = ihrer.

ihrent... prov. s = ihret...

ihrer (¹⁻) I. v ihr II. 1. a III.: die Liebe ~
Brüder łaska jejich bratři; die Liebe ~ Brüder
łaska Vasich bratři. ~ II. pron. pers. a gen.
sg. od sie jí; a) niemand wurde ~ gewahr nikdo
ji nezahlédl; niemand erbarmte sich ~ nikdo se
nad ní neustruln ~ neslitoval; b) gen. pl.
jich; wir gedenken ~ jsme jich pamětlivi, pa-
matujeme n vzpomináme na ně; es waren ~
feds bylo jich sest; c) 3- gen. od źie qipri
osloveni z osoby) mant hat ~ gedacht vzpomnuli
jsme) si na Vás. było Vás vzpomenuto.

ihrer-jeits, Ihrer-jeits (v²-v¹): a) z její
strany, od ní; b) z jejich strany, od nich;
c) 3- z Vaši strany, od Vás.

ihres gleichen, Ahres gleichen (v²-v¹) neskl:
a) jí roven; jim roven; b) N̄ Vám roven.

ihret hatben (v²-v¹) (um), ihretwegen (v²-v¹)
ihretwitten (v²-v¹) adv., Ihrethalben sta:

a) pro ní, k vůli ní; pro ně, k vůli nim;
b) N̄ pro Vás, k vůli Vám.

ihrig (¹⁻) v ihr III.

Ihrn (¹) f E₁₈ obch. míra vinná.

Ihro (¹⁻) v kancelářskem slohu, skoro † u titulů ~
Ihr; ~ Excellenz; a) Jeho Excellence; b) v osloveni
Vase Excellence.

ihrzen (¹⁻) [ihr] %a C₁₄ říkati komu „Vy“,
vykati komu.

ikarisch (⁻²) [rec.] a D₂,³ ikarský; 3- es
Mëer Ikarské moře.

Ikarus (¹⁻) [rec.] npr. m E₁ myth. Ikaros
(syn Daidalúv).

Ikon... ifon... (¹⁻) [rec. = Wild...].

Ikonoklast (⁻²⁻³) [rec.] obrazoborce.

Ikoš... (²⁻³) [rec. = žwanžiš...].

Ikoja-eder (⁻²⁻¹) [rec.] n E₆ dvacetistén.
iterisch x v eterichd x.

Ika... Alco... (²⁻³) [rec. = Darmt...].
ilen O (²⁻³) %a C₁₂ uhlazovati roh.

Iko... (¹⁻³) v Ika...

Iker O (¹⁻³) m E₃ hřeben. uhlazovadlo rohu.
Iker-Jiſchilſtaus (v²-v¹) f D₁₁ zo. červec
dubový.

Iliade (⁻¹⁻²) f E₂₂, Ilias (¹⁻²) [rec.] f
neskl. Ilias, mspr. Iliada.

Iliom [rec.] Ilium [lt.] (²⁻³) npr. n E₁₅,
Ilios (v²-v³) f tal tě někdy pl. Iliujeje neskl. id.
(vyšetřad. Trojský; tež od Troja (s okolím).

Ilijsch (¹⁻²) lt. a D₂,³ ilijský, trojaňský.

Iliks (²⁻³) m E₃ zo. Ittis.

ill. abbr. za ilustriert.

Ilanke (v²-v¹) f E₂₂ zo. Salmo lacustris
pstrah jezerní.

illastibet (⁻²) [lt.] neporušitelný.

Illaſſibilität (⁻⁻²⁻³) [lt.] f E₁₈ neporuši-
telnost.

Illa (v²) f E₂₂ bot. = Itil.

Ilgal (⁻²⁻³) [lt.] a D₂,³ nezákonný, proti-

Ilgalitatität (v²-v¹) [lt.] f D₂,³ nezákon-
nost, proti-

illegitim (v²-v¹) [lt.] a D₂,³ ilegitimní, nezákonitý; ~ sín nemanželské dítě.

Ilgaltimität (v²-v¹) [lt.] f E₁₈ illegiti-
mitat, nezákonnost, proti-

illiberal (v²-v¹) [lt.] a D₂,³ neliberální, nesvobodomyslný.

Ilici-c-n (v²-v¹) [lt.] fpl. E₂₂ bot. badiáni-
kovité rostliny.

illimitiert (v²-v¹) [lt.] a D₂,³ bezmezný, neomezený.

Iliing (v²) m E₃ 1. f žert. (opak Drilling,
Iliutina (tasi ojče) dítě narozené samo (opak
dvojče, trojče). 2. zo. = Iliu.

Ilipe... (v²-v¹) ~ baum m bot. Bassia longi-
folia máva dlouholistá; öl n olej bassiový.

Iliinois (ěu (fr.) ~ 11011 n (angl.) -najs| id.:
I. npr. top.: a) n stát v Sev. Americe; b) m der ~

foka v Sev. Americe. — II. die ~ mpl. neskl. druhdy
kmen Indiánský.

Illumination (v²-v¹) ~ či ~ ejón) [lt.] f
E₁₈ illuminace†, osvětlení.

Illuminations... (v²-v¹) ~ -ampel f,
-lampe f = Lampien; ~ kosten pl. náklad na
osvětlení.

illuminatíjsch (v²-v¹) [lt.] a D₂,³ osví-
cený, osvětlený.

illuminicren (v²-v¹) [lt.] C₁₂ I. %a 1. (et
feuchten) illuminovati†, osvětliti. 2. (unt darben
ausmalem kolorovati† (= celerieren). ~ II. f %
fich ~ podnapiti se; illuminiert sein býti pod-
napilý. ~ III. ~ n E₇ bez pl., Illumi-
nierung f E₁₈ illuminování†, illuminace,
osvětlení.

Illuminierer (v²-v¹) [lt.] m E₆, in f
E₁₈ 1. illuminator†, obstaravač (slavnost-
ního) osvětlení. 2. mal. kolorovač, kolorista†.

Illuminiſt

— 1535 —

[immer

Illuminiſt (~-~) [lt.] m E₂₀ = Illuminiſter.

Illuſion (~-(~)⊥) [lt.] f E₁₈ illuse↑, (sebe-)klam, blud, mam; ſich iſber et. ~en machen klamti se čim; ſich immer mit ~en tragen býti samá illuse.

Illuſions..., illuſions..., (~-(~)u...), fähig a schopný illusí; ~jüchti g a náchylný k illusim; ~tiſt m obeh. sítkovitá bavlněná tkanina (při ktere níti upravou ſidkost latky udříži).

illuſorisch (~-~) [lt.] a D₂,₃ illusorní↑, klamný, zdániivý, na oko, podle zdání, (o)mylný, planý, lichý.

Illustration (~-~) à čejón) [lt.] f E₁₈
illustrace↑, rytina, obrázek (v textu).

Illustrations... (~-(~)u...), ~druck m tisk
illustraci n s illustracemi; ~drucker m tiskar
illustraci.

Illustrator (~-~) [lt.] m E₁₂ illustrátor, ilustravač.

illustrieren (~-~) [lt.] va C₁₂ 1. illustro-
vati: ilustrierte Ausgabe illustrované vydání.
2. fig. objasniti, vložiti, vysvětliti.

Illustrrierer (~-~) [lt.] m E₉ illustrátor.

Iſſtris (~) [lt.] m E₁ (pl. Iſſtrres)

d. t. v. (ntut od doby Konstantina Vel.).

Iſſrieren (~-~) npr. n E₂₅ Iſſrie (v Rakousku).

Iſſrier (~-~) m E₉. ~in f E₁₉ Iſſry,
f-ka.

illuſriſch (~-~) a D₂,₃ illyrský.

Im (~) Imc (~) I. npr. f neskl. Imm(a)

(ſekal, ~) II. jen Imc E₂₂ v Imbaum.

Im-Athen (~) n E₅ bez pl. Atheny nad
Ilmou, Výmar.

Im-baun (~) m D₁₁, Imc (~) [lt.] f
E₂₂ bot. = Bergrijiſter.

Iſſe (~) I. f E₂₂ 70. ~ Aſſe 1. ~ II. f
E₁₇ Lízinka, Bět(ušk)a; Grau, ~, Prinſzeſſin ~
persönſikace potoka Ilse v Harcu.

Alten-schnecke (~-~) f E₂₂ zo. Voluta
vinutice.

Altis, Altisſs (~) m C₁₃ zo. 1. Mustela
putorius tchoř. 2. Manis pentadactyla luskoun
pětiprštý.

Altis... Altisſs... (~...) ~ſalle f lov. past
na tchoře; ~ſell n, ~pcl3 m kůže n kožešina
tchoří; ~pinſel n E mal. štětec z chlupů
tchořích.

im (~) staženo z prp. in a členu dem; ~ Augen-
bliſ v okamžiku; F někdy místo in den; ~ Arm
nehmen vziti na ruku.

imaginär (~-~) [lt.-fr.] a D₂,₃ imagi-
nární, pomyſlný, domnělý, smyšlený, po-

Imagination (~-~) [lt.] imaginace,
obrazotvornost, pomyšlení, pomyſl pouhý,
fantasie.

imaginativ (~-~) [lt.] a D₂,₃ vynalézavý,
vymýšlivý.

Imam, Iman (~) [ar.] m E₂₅, E₃ id.:
a) kněz mahomedánský; b) sultán.

imbečil (~-~), imbečill (~-~) [lt.] a D₂,₃
slabomyslný.

Imbſſs (~) m D₁₃ zákusek, snídaní; e-n
kleinen ~ nehmenn zakousnouti co, pojísti co
(mimo poledne), posnídati.

Imbs ~) m, sg. D₆, pl. E₁ = Imbs.

Imham E (~) m E₂₅ typ. vrstva n složka
papiru.

Imitation (~-(~)⊥) [lt.] f E₁₈ = Nach-
ahmung; zejm. napodobený klenot, imitace↑,
padelek.

imitieren (~-~) [lt.] va C₁₂ napodobovati.

Imker ~) (~) [Imme] m E₉ = Bienenjüchter.

Imkerei ~) (~) [Imker] f E₁₈ = Bienen-
ban a).

immaculat (~-~) [lt.] a D₂,₃ nepo-
skvrněný.

immanent (~-~) [lt.] a D₂,₃ immanentní↑,
vtomný, vetkvělý, jsoucí, trvající (v čem),
vlastní čemu.

Immanenz (~-~) [lt.] f E₁₈ vtomnost,
vetkvělost.

Immannel (~-~) [hebr.] npr. m E₂₅ id.

im-maſsen (~-~) čj. (trochu †) 1. jako.

2. vzhledem k tomu, že...

Immaterialismus (~-(~)-~) [lt.] m id.,
nehmotařství.

immaterialiſſ (~~-(~)~~) a D₂,₃ netělesný,
nehmotný.

Immatriculation (~-~-(~)⊥, čti -ejón)
[lt.] f E₁₈ immatrikulace↑, zápis do matriky.

immatriculiernbar (~-~) [lt.] %a C₁₂
schopný zápisu do matriky.

immatriculieren (~-~) [lt.] va C₁₂ im-
matrikulovati↑, zapsati do matriky.

immatur (~-~) [lt.] a D₂,₃ nezralý.

Imme (~) f E₁₂ = Biene 1.

immediat (~-~) [lt.] a D₂,₃ bezprostřední.

Immediat... (~-~) [lt. = unmittelbar]

-čingabe f., -vorstellung f bezprostřední n
příma prosba k vladaři; -vortrag m přímé
přednesení žádosti vladaři.

Immen... (~...) ~blatt n bot. = Berg-
mettje b); ~käfer m, ~wolſ m zo. = Bienen-
täfer, Bienenjänger (Trichodes); ~vogel m zo.
= Bienenjänger.

immens (~) [lt.] a D₂,₃ nesmírný.

immensurabel (~-~) [lt.] a D₂₃ neměrný.

immer (~) I. adv. 1. (jebergeit) vždy(cky),
(fets) (neu)stále: a) dieje Lülle fließt ~ tento
pramen teče stále n nepřetržitě; auf(e fitr) ~
na vždy; b) dieses Sprichwert ist nicht ~
wahtr toto pŕisloví není vždy pravdivé;
dieses Sprichwort ist ~ nicht waht (in teinem
ßalle) toto pŕisloví není nikdy pravdivé;
d) noch ~ ježtě (pořád), ježtě stále; er ist
noch ~ kraut jest ježtě (pořád) nemocen;

d) und ~. erig Moral und ~ Moral věčné mo-
rálku a pořád (n nic jiného) než morálku;
e) fig. před comp. sie ängstigen sich ~ mehr děsí
se vic a více, obavy jejich rostou; ~ schlim-
mer adv. hüſr a hüſre; f) (immerhin) das ist doch
~ besser als gar nichts to jest přece pořád
(jěště) lepší než zhola nic; g) (jedenſalſ) du
darſt nicht grob gegen ihn seit, er ist (dech) (o ist
er doch) ~ dein Vorgefeiter nesmíb hřti k němu
hrubý, jest to přeje jen tvůj představený;

h) u číslošek: ~ vier zu vier čtyři a čtyři; ~ den
dritten Tag každý třetí den; i) u imp. skoro
pleonast. sang nur ~ an! jen začni!; lesen Sie nur
~ weiter jen čtěte dále; bleib ~ (meinetwegen) hier
pro mne si tu zůstaň, i zůstaň si tu; geb ~
pro mne si jdi, i jdi si; ~ zu! jen dál(e).

immer...]

— 1336 —

[Impetrat]

2. s přílavky seslupciema: ~ und ~ emigritich) vždy, na věky: ~ und ~ et. thunt pořád o neustále dělati co. 3. (möglicith boher ovrádi die wärmstje yiebe, deren er ~ fäbig war... nejvřelejší láaska, jaké jen byl schopen. 4. k zevšeobechovanti vtáčaných vět wer and ~ kdokoliv, buď kdo buď; was and ~ ekokoliv, buď eo buď; was er and ~ jür (Gründe haben mag at má důvody jakékoliv (n) jaké chee); was er and ~ iagen mag at si ríká co ríká (n) ekokoli n co chee, ríkej co ríkej; wie and ~ jakkoli(v), tak ei onak; we id ibn and ~ treien mag at ho zastihnu kde zastihnu (n kdekoliv). 5. znači podiv ve větchta tarach we er dech ~ bleiben mag? kde jen mešká n vezi tak dlouho? — II. ~ n E<sub>6</sub> = Bente 3. — III. ~ n E<sub>6</sub> bot. Triticum amylacum pšenice samopše.

immer.... Immer.... (~-...) ~dar adv. vždy (kv), pořád; ~fort adv. pořád, neustále, bez ustání, nepřetržité, ustavičné; jie zanjen jich ~jekt hádají se pořád o neustále n v jednom kuse; ~gruu n. vždy n stále zelený, 2. n bot.: a) Vinca brěál; Vinca minor brěál menši, zimozelen; b) Aizoon vždyživ(ee); c) Iucētan (= Eucen); d) Phylica; e) Tachwurz; ~hin adv.: a) j = immer I. 1. f. g.; b) (meinehwegem er mag ~bin temmen er af přijde, ač si přijde; er temnte ~hin schreiken, man achete es nicht psal marně n nadarmo, nikdo toho balder; ~mehr adv. skoro † = immer I.; ~schön n. bot. = Immortelle a; ~wahrernd a = beitändt 2.; ~zu adv. = sert; jahre nur ~u jen dál! jen pokračuj.

Immhamen (O ~-) m E<sub>7</sub> (Adelung) = Imham. Immi (~-) n (m) E<sub>25</sub> id., švěcarská a švábska duta mira.

int-mittelst (2~2) adv. zatím (v indejen).

immobil (~-2) [lt.] a D<sub>2,3</sub> nehvnbý.

Immobiliar... (~-(-)~) credit m úvěr na nemovitosti; ~ecution f zájem n zabení nemovitosti; ~vermögen n majetek nemovitý, nemovitosti.

Immobili-en (~-L~) [lt.] pl. neskl. nemovitosti.

Immobiliен... (~-+-...) ~conto n obch. účet z nemovitosti.

Immobilisation (~-+-L) [lt.] f E<sub>18</sub> immobilisation, proměnění movitěho statku v nemovitě.

Immobiliſcrung... (~-+-"O...) ~verband m chri. obvazek, jenž zabraňuje pohybu údu.

immoralisch (~-L) [lt.] a D<sub>1,3</sub> nemorální, nemravný.

Immoralität (~-+-L) [lt.] f E<sub>18</sub> nemravnost.

Immortelle (~-L) [fr.] f E<sub>21</sub> bot., a Hehlichrysum immortelka, smil; b) Xeranthemum annuum súchokvét otvorený; rethe ~ Gomphrena globosa věkostaz.

Immortellen... (~-+-...) ~kranz m věnen z immortelek.

Immunität (~-L) [lt.] f E<sub>18</sub>: a) osvobození od berni n dávek, immunita†; b) nedotknutelnost (mblanacek).

Impaſſ (~-| [fr.] m: e-n ~ iſpielen hráti nižší kartou v domneu, že protivník nemá větši.

impaſſibel (~-L) [lt.] a D<sub>2,3</sub> necitelný.

impaſſieren (~-L) [it.] I. ~a C<sub>12,1</sub> 1. ein Füller ~ dáti do pršku přisadu pastovou n těstovou. 2. mal. barvy tlustě klásti. — II. ~ n E<sub>7</sub> bez pl., Impaſſierung f E<sub>18</sub>.

Impcago (~-L) [it.] m E<sub>25</sub> obch. zájem, zabaven (e) Verpfändung.

Imperativ, imperativ (~-L, ~-L) [lt.] m E<sub>3</sub>, a D<sub>1,3</sub>: a gram imperativ, rozkazovací způsob; b) sl. tategemlicher ~ kategorický imperativ (kantiv).

imperativisch (~-L) [lt.] a D<sub>2,3</sub> gram. imperativni.

Imperator (~-L) [lt.] m E<sub>12</sub> d. st. v. imperator (n. kantavi): a) vojevůdce; b) čísar.

Imperatoren... (~-n...) ~würde f hodnost imperatorská (vojevůdeovská n čísarská).

imperatoren-haft (~-n) [lt.] a D<sub>2,3</sub> imperatervi.

Imperatorenhum (~-L) [lt.] n D<sub>5</sub> bez pl.: a) = Imperate, würdre; b) imperátoři, vojevůdové, čísarové.

imperatorisch (~-L) [lt.] a D<sub>2,3</sub> imperatorský, vojevůdeovský, čísarský.

imperfect [lt. I. ~-L a D<sub>3</sub>, nedokonalek. — II. ~ n E<sub>3</sub>, ~um (~-L, častěj ~-L) n E<sub>27</sub>, gram. imperfektum †, souminulý čas; Conjunctive des ~-L konjunktiv imperfekta, spojovací způsob souminulého času.

Imperial (~-L) [lt. I. 1. m E<sub>9</sub> id. zlatá mince, zejm. ruská (= 38 korun). 2. (=Ziel) id., hra v karty. — II. n E<sub>3</sub> 1. obch. formát pářový 62,29 cm. 2. hra v karty. 3. ⊕ typ. id., druh vělko půsma.

Imperial... (~-(-)~) ~feder f zám. spruzžinová stežej „Imperial“; ~papier n obch. = Imperial II. 1.; ~jraf n (ovee) merino s velmi jemnou vlnou; ~schrift ⊕ f typ. = Imperial II. 3.; ~serge f obch. = ~ind; ~spiel n = Imperiat I. 2.; ~tud n obch. jemné sukno s provázáním trojvázaného kepru; ~wolle f obch. druh jemné vlny.

Imperialismus (~-L~) [lt.] m neskl. bez pl. id., čísarské smýšlení, oddanost čísarskvi.

Imperialiſt (~-(-)~) m E<sub>20</sub> přívrženec čísarskvi, f čísarský.

imperialistiſch (~-(-)~) a D<sub>2,3</sub> [lt.] čísarskvi oddaný, čísarsky smýšlejici, f čísarský.

impersonal (~-L) impersonell (~-L) [lt.] a D<sub>2,3</sub> neosobný.

imperțincent (~-L) [lt.] a D<sub>2,3</sub> 1. nesrovnalý, nevhodný, nesmyslný. 2. nezpůsobný, neskromný, drzý, impertinentní†; F ~ blend zrzavý.

Imperținenc (~-L) [lt.] f E<sub>18</sub> 1. nevhodnost, nesrovnalest, nesmyslnost. 2. neskromnost, nezpůsobnost, drzost, impertinence†.

Impetrant (~-L) [lt.] m E<sub>18</sub>, ~in f E<sub>10</sub> 1. osoba milosti (panovníkovy) dosahující došedě. 2. příjemce diplomu universitního n doktorského. 3. práv. žalobník.

Impetrat (~-L) [lt.] m E<sub>20</sub>, ~in f E<sub>19</sub> práv. (Verlagter) obžalovaný.

Impf...

— 1837 —

[in

Impf..., impf... (2...). -anstalt f. ústav očkovací k očkování; -arzt m lekař očkující; -ernsipel n. patb. růže od očkování; -formular n. formulář očkovací; -geječ n. zákon o očkování; -lanzette f. lanceta očkovací; -lihe f. seznam očkovací; -lymphe f. látka n. lymra očkovací; -pflichtig a povinný k očkování n. dáti se očkovati; -pode f., -puštel f. neštvice očovaná; -reis n. zahr. očko; -jsein m. vysvedčení očkovací n. očkování; -stelle f.: a) místo n. ústav očkovací; b) zahr. místo, kde se strom očkuje; -stoff m. = lymphe; -termin m. lhůta k očkování; -zeugnis n. vysvedčení očkovací n. očkování; -zwang m. povinné n. nucené očkování.

impfbar (2-) a D₂₁ lek. očkovatelný.

Impfen (2-) I. "a C₁₂, 1. zahr. očkovati, (ocky) vstěpovati. 2. e-m. Münde die Blatterung, die. Muh-Reden ~, metouym. ein Münd ~ očkovati dítě sázeti dítěti nestovice. 3. fig. die Keime der Engend in das Hör; des Kindes ~ vstěpovati zánodky etnosti do dětského srdee. - II. s. 3- n E₂ bez pl., Impfung f E₁₈ očkování.

Impfser (2-) m E₆ 1. zahr. očkovatel. 2. bot. = Zervhe.

Impfing (2-) m. E. dítě očkováné n. k očkování, očkovanec: -in f E₁₉ očkovanka.

Impfungs... (2...), = Impfi...

Impfi-efar (2-2, 3.) [lt.] f. E₁₈ bezbožnost. Impflano ⊕ (2-) [lt.] n E₂₅, tₚ a +₄ za Impplane.

implicieren (2-2) [lt.] "a C₁₂ 1. vplésti, za- koho do čeho. 2. zahrnovati, obsahovati v sobě.

implicite (2-2) [lt.] adv. id., zavinutě, spolu, zároveň. podle smyslu, domyslitelně.

Impflorant (2-2) [lt.] m E₂₀, -in f E₁₉ zalobnik, -ice.

Impflorat (2-) [lt.] m E₃₀ obžalovaný. Impponderabili-cu (2-2-2') [lt.] npl. neskl. lys. imponderabiliej, nevážitelnosti, věcí n. momenty nepatrné váhá, (ale úhrnem třebas velice zavažné).

imponieren (2-) [lt.] "a (b) C₁₂ 3-m ~ imponovati komu, účtu vzbuzovati v kom, zarážeti (podivem), překvapovati (výtečnosti n. velikoleposti) koho.

Import (~-) [nlt.] m E₃ (pl. ~-cn) obch. 1. dovoz (= Einjuhr). 2. ~en pl. dovozné n dovážené zboži.

Import... (2...). obch. -artikel mpl. zboži dovozné n dovážené; -handel m obchod dovozný n importní; -händler m dovážejíc, importér.

Importeur (2-) [fr.] m E₃ obch. importér†, dovážejíc, dovážející obchodník.

importieren (2-2) [lt.] "a C₁₂ obch. dovážeti, importovati↑ (= einführten 1. 2. a).

importun (2-) [lt.] a D₂, 3 nevhodný.

importunieren (2-2) [lt.] "a C₁₂ obtěžovati.

imposant (2-) [fr.] a D₂, 3 imposantní, znamenitý.

imposſibel (2-) [fr.] a D₂, 3 nemožný.

Impost (2-) [lt.] m E₃ 1. (steuer) poplatek,

dań. 2. stav. hlavice (a římsa) připory sloupcové (= Mäupierachfins).

impostieren (2-) [lt.] "a C₁₂ zdaniti.

impotent (2-2, 3.) [lt.] a D₂, 3 impotentní, nevládný, ochromený; n. ot vysilený, nestatečný, impotentní; "nedolužný.

Impotenz (2-2, 3.) [lt.] f E₁₈ impotence, nevládnost, nestatečnost, vysilenost, *nedoluha, -žnost.

impracticabel (2-2-2) [lt.] a D₂, 3 1. nebezmožný (ku provedení). 2. nepotřebný, neobvátelný. 3. neschůdný, nesjíždný.

Imprägnation (2-) [lt.] f E₁₈ 1. obtěžkáni, oplodnění. 2. impregnace, -ování, nasycení, napuštění, napojení.

imprägnieren (2-) [lt.] I. "a C₁₂ 1. obtěžkáti, oplodniti. 2. nasviti, napustiti, napojiti. - II. % 3- n E₇, Imprägnierung f E₁₈ ter (wobebe) testa zhusťovant a obtěžkavám látek různými roztoky; Imprägnierung der Holzer moření a impregnace dív.

Imprefario (2-) [lt.] m id., divadelní podnikatel.

Impprimatur (2-) [lt.] imp. budiž vytisceno; 3- n E₂₅ = Třudbeviličing.

Impromptu (2-, 3. c. Impromptu) [fr.] n. věc provedená bez přípravy a s patra.

Improvisade (2-) f E₁₈. Improvisation (---) [f E₁₈ [lt.] improvisace]: a) improvisování, skládání a básnění s patra; b) improvisováná s patra složená báseň aca. (v Žatecij).

Improvisations... (2-2) talent n. improvisační talent, nadání skládati s patra.

Improvisator (2-) m E₁₂, -in (2-) [f E₁₉ [lt.] improvisátor], f ka, skladatel, f -ka s patra.

improvisatorcnahast (2-) [lt.] I. "a C₁₂ improvisátorisch (2-) [lt.] a D₂, 3 improvisátenský, improvisační.

improvisieren (2-) [lt.] I. "a C₁₂ improvisovati], s patra skládati a básniti, bez přípravy podati n přednášeti, na všechno světi (co). - II. % 3- n E₇ bez pl. = Impravijation.

Inputs (2-) [lt.] m, sg. D₆, pl. E₁ 1. náraz. strk, postrčení. 2. fig. popud, podnět, pobídka.

imputieren (2-) [lt.] "a C₁₂ příčítati, přířknouti, za vinu klásti.

Imje (2-) f E₂₂ zo. prov. = Ameije. Im-ſtiche-faſſen (2-2) n E₇ bez pl. opuštění, zustaveni bez pomoci.

in (2.) s. loc. v.e), před v také u; er ist dem (a im) Gefängniſſe, ~ e-m ungejunden (Sejánanvič jest ve u vězeni (v nezdravém vézeni); ~ Prag v Praze; ~ e-r. Jade v kazajce (oblecen); ~ Ztječen v botách (obut); ~ Preja prosou; im Norden o Šten na severu, na jihu; cim Kind ~ den Armen haben miti díté de rukou v náruči; ~ Pěrjen osobně; ~ Seid jahlen platiti zlatem; ~ Gefäſſten reiſen cestovati za (obchodními) záležitostmi; Géridt ~ vier Gefängen báseň o étyřech zpěvech; ~ Eurer Mütte mezi Vámi; im Walde jahen jeti lesem; Ţie jprechen ~ e-m Tene, der mich überrascht mluvite tonem, jenž mne překvapuje; sích ~ Weint betriußen opiti

Německočesky slovník. I. Deutschößmische Wörterbuch.

168

In...]

— 1338 —

[inclinieren

se vínem; ~ Armut, ~ Aurcht, ~ Offnung leben
žiti v chudobě (ve strachu, v naději; časově)
im Jahre 1895 v roce 1895; im Sommer, im
Winter v létě, v zimě; im Drüßling, im Herbstje
na jare, na podzim; ~ m-r Augend v mém
mládi, za mého mládi; im erjen Jahre des
Krieges v prvním roce války; im Laufe des
Tages zu dne, za den; mspr. během dne; im
verigen Jahre (im der vorigen Wege) předělého
roku (n týdne); ~ diejien Tagen těchto dnů; wir
reisen ~ achd Tagen ab odcestujeme do téhodne;
jo etwas tabe ich ~ m-m ganzen Leben nicht ge-
heben něčeho podobného neviděljsem jaktěživ;
~ (den) Ferien o prázdninách. 2. s acc. do (ěcho),
v co (věc); ~ die Schute gehen jiti do školy; ~ den
Laid gehen jiti do lesa n v les; f ~ Janzen
geben jiti tančit; ~ ein Thier unmwandelt pro-
měniti ve zvíře; Gold ~ Züber unmwecheln
směniti zlato za stříbro; ~ Naut aufgeben
rozplynouti se v dým. 3. in [lt.] v Lat. obratech:
in abstracto abstraktně, odtažitě, v abstrakt-
ním msuslu; in calculo v počtu; in contu-
maciam v Centuma; in corpore korporativné,†
hromadně, všickni; in duplo dvojmo; in effigie
v obraze; in extenso po celé děle; in fla-
granti při samém činu; in floribus leben žiti
v utěšených poměrech n v radostech; in
natura v původním stavu, ve skutečnosti;
in nuce (v vňochchu-) stručně, vkrátka,
v drobném; in optima forma ve vši formě;
in solidum dohromady; in spe v naději, dá-li
Pán Bůh, budouci.

In... tvorí sdrženíny, na př. ~ dic-hand-nemcn
vzeti do ruky.

in-accurat (↓--) [lt.] a D₂,₃ nepřesný.

in-activ (↓-) [lt.] a D₂,₃ nečinný.

In-activierung (↓--) [lt.] f E₁₈ posta-
vení kohó mimo činnou službu.

In-aktivität (↓--) [lt.] f E₁₈ a) neaktiv-
nost, nečinnost; b) postavení mimo činnou
službu.

inadäquat (↓-) [lt.] a D₂,₃ 1. nepři-
měrený. 2. nerovnomocný.

In-angriff-nahme (↓-) f E₁₂ početi-
za- čeho.

In-anklage-stand-Jehung (↓-) f E₁₈
obžalování.

In-anspruch-nahme (↓-) f E₁₂ namá-
hání, vyzádování, potřeba; ~ f-r Zeit čas
tim ztrávený; ~ auf Abscherung namáhání na
střih.

in-articulieren (↓-) [lt.] I. %a C₁₂
vtělití; o zákoně (v Uhrách) potvrditi, sankciono-
vatit. — II. %3- n E₇ bez pl., Anarticulie-
rung f E₁₈.

in-articuliert (↓-) [lt.] a D₂,₃ part. perf.p.
a) vtělen, potvrzen; b) a nečlánkovaný,
nežretelny.

In-anugural... (~-...) -disputation f,
-chrift f auf universitäten inaugurační disputace
n spis; -rede f reč inaugurační n zahajovací
n zasvěcovací n při nastoupení (ůřadu).

In-anigurations... (~-...) [lt.] = In-
augural...

in-augurieren (~-...) [lt.] I. %a C₁₂ inauguro-
vatit, zahajovati, slavně uvěsti (v úřad), za-

světiti. — II. %3- n E₇ vz pl., Inaugurie-
rung f E₁₈.

In-ausricht-stellung (↓-) f E₁₈ slibo-
vání, příslíbení.

In-bau-nahme (↓-) f E₁₂ podniknutí n
předsevzetí stavby.

In-begriff (↓-) m E₄ 1. mit ~ aller Einzel-
heiten zahruuje n počítaje v to všecky jedno-
tlivosti. 2. soujem, souhrn, úhrn, summat;
~ der Bedeutung e-s Wertes souhrn významů
slova.

in-begriffen (↓-), adv. = einbegeirten II.

in-betracht (↓-) prp. = in Anbetracht.

In-betracht-nahme (↓-) f E₁₂ vzeti
v úvahu.

in-betreff (↓-) prp. = in Betreff (v toto).

In-betrieb-Jehung, In-betrieb-stellung
(↓-) f E₁₈ začeti výroby n dopravy ata;
textl. ~ des Zutbes spouštění stavu.

In-brunst (↓-) f E₁₈ bez pl. vroucnost,
horouenost, zápal.

in-brünstig (↓-) a D₂,₃ vroucí, -ný, ho-
rocí.

In-bürger (↓-) m E₆ občan v městě
usedlý.

In-busen (↓-) m E₇ = Sugarn.

Inca (↓-) [peru.] m E₂₅ = Inkta.

in-camerieren (~-) [nlt.] I. %a C₁₂ při-
vtělití (pozemek) ke komoře n ke statkům
papezským n š. sm. státním. — II. %3- n
E₇ bez pl., Incamerierung f E₁₈ přivtělení
pozemku ke komoře.

incarcerieren (↓-) [lt.] I. %a C₁₂ dáti
n zavřiti do vězení n do žaláře, uvězniti,
zavřiti kohó. — II. %3- n E₇ bez pl., Incarce-
rierung f E₁₈ uvěznění.

incarnat (↓-) I. a D₂,₃ silně červený,
tmavorůžový. — II. s 3- n E₃ [lt.] barva
tmavorůžová.

Incarnat..., incarnat... (~-...) -kle m
bot = Blutkle; -roth a = incarnat.

Incarnation (~-...) [lt.] f E₁₈ vtělení,
inkarnace†.

incartieren (↓-) [lt.] %a C₁₄ post. = ein-
traegen 3. b) in die Postfarte.

Incasso (↓-) [lt.] n E₂₅ id., vybrání n
přijetí peněz.

Incasso... (~-...) -geschäft n inkassovaci
obchod; -papier n papír k inkassování.

In-cest (↓-) [lt.] m E₃ = Bluthande.

In-choativum (~-) [lt.] n E₁₇ gram. id.,
sloveso počinavé.

incident (~-) [lt.] a D₂,₃ náhodný.

Incident... (~-...) winfel m úhel dopadu.

In-cidenz (↓-) [lt.] f E₁₈ 1. cys. dopadání.

2. (vedlejší) případ, okolnost, věc.

In-cidenz... (~-...) -fall m, -frage f,
-punkt m, -sache f = Incidenz 2.; -streit m
mezispor; -winfel m úhel dopadu.

Inclination (~-...) [lt.] f E₁₈ inklination†,
naklonění, sklon.

Inclinations-nadel (~-...) f E₁₂ inklinační magnetka n jehla magnetická.

inclinieren (↓-) [lt.] %a (b) C₁₂ ú et. -
kloniti se, chýlit se k čemu, býti nachylný,
jeviti n mít náchylnost k čemu.

inclusiv. c]

— 1339 —

[Indici-en]

inclusiv(c) (—c—, —c—) [lt.] adv. věctne. v to pocitajie, inklusive†.

incognito (—c—) I. adv. na zapřenou, neznamne. — II. s 3— n E₁₃ inkognito†, zapřená: das 3— bewahnt nedanwati se poznati, zachovávati inkognito, neprahlásiti se (kdo čím jest).

incommodieren (—c—c) [lt.] I. v'c₁ C₁₂ obťěžovati kožo, býti nepohodlný na obťíž komu, přícházeti komu nepřiležitě n nevhod. — II. v'c₁ síť— obtainedvati se; — Žie síťu níž nedávajte se obťěžovati v vytchovati.

Incommoditát (—c—c) [lt.] f E₁₈ nepohodlnost, nepohodlí, nepřiležitost, obtíž, nevhodnost.

incommunaliſieren (—c—c—) [lt.] I. v'c₁ C₁₂ příjmouti do obce. — II. v'c₁ 3— n E₇ bei pl., Incommunaliſierung f E₁₈ přijeti do obce.

incompetent (—c—c) [lt.] a D₁₃ nekompetentní†, neoprávněný, nepřislušný.

Incompletent (—c—c) [lt.] f E₁₈ inkompetence†, ne-, neoprávněnost, nepřislušnost.

incomplet (—c—) [lt.] a D₁₃ neůplný.

incongruent (—c—c) [lt.] a D₁₃ neshodný.

inconſequent (—c—c) [lt.] a D₁₃ nekonsekventní†, nedůsledný.

Inconſequent (—c—c) [lt.] f E₁₈ nekonsekventnost, -ce, nedůslednost.

Inconſiſcenz (—c—c) [lt.] f E₁₈ nepevnost, neustálost, netrvalost.

Inconvenienz (—c—c—) [lt.] f E₁₈ 1. nešlušnost, nezpůsob. 2. nepříležitost, nepřijemnost.

incorporieren (—c—c) [lt.] I. v'c₁ C₁₂ vtěliti co do čeho, přivětli co k čemu, sloučiti co S čim. — II. v'c₁ 3— n E₇ bei pl., Incorporicrung f E₁₈ (při)vtělení.

incorrect (—c—c) [lt.] a D₁₃ nekorrektní†, nesprávný, chybný.

Incorrect-hcit (—c—c) [lt.] f E₁₈ nekorrektnost, nesprávnost, chybnost.

incriminieren (—c—c—) [nlat.] v'c₁ C₁₂ (ob)viniti, obžalovati.

incruſtieren (—c—c) [lt.] I. v'c₁, v'c₂ síd — C₁₂ obkládati, potahovati, povlékati (v'c₂ sc.) čim. — II. v'c₁ 3— n E₇ bei pl., Incruſtierung f E₁₈ obkládání atd.

Incubus (—c—) [lt.] m E₁₆ inkubus†, můra (dle povrěchy daly durch níčet ženy ve spaníl).

Incutpat (—c—) [lt.] n: E₂₀ obviněný.

Incunabel (—c—c) [lt.] f E₂₂ inkunabule†, prvotisk (do XVI. stol.).

incurabel (—c—c, —c—c) [lt.] a D₁₃ nezhojitelný.

in-deſinabel (—c—c—) [lt.] a D₂₃ gram. neſklonný.

Indel (—c) m E₀, Indelt (—c) m (n) E₃ sypek (polštáře) (= Indelt).

in-dem (—c) I. adv. nyní, v této chvíli, s. sm. = indeſsen I. — II. cj. 1. (wabrend) současnost — (skoro † n P — daſs) er dies sagte, trat jein Freundt ein co to pravil, vstoupil přítel jeho do pokoje; er vief, — er gieng, ein Lebewohl mir zu odcházeje volal na mne „s Bohem“. 2. (ádávod) id fant es dir nicht geben, — ich nicht weiß, ob... nemohu ti to dáti, protože (a ježto)

nevím n nevěda, zda(ž)... 3. (prostředek) er besíqte fie, — er Zwierradt unter iſnen ausſtreute přemohl je, rozšívajte sváry mezi nimi.

In-demuität (—c—c) [nlat.] f E₁₈ a) indemniſt, náprava n nahrazeni škody, odškodněni; b) prominuti, beztrestnost.

In-demuitäts... (—c—c...) —bill f zákon n usnesení parlamentu o beztrestnosti ministerstva (jednalo-li o své újme z ohledu na blaho státu).

in-dependent (—c—c) [nlt.] I. a D₂₃ nezávislý, neodvislý. — II. d₃: 3-en mpl. E₂₀ neodvisli, independenti†.

In-dependentent... (—c—c...) —führer m vůlce neodvislých.

In-dependententhum (—c—c—) [nlt.] n D₅ bei pl. independentství: a) strana i b) učeni independentů.

Juder (—c) m E₆, —in f E₁₉ = Judier.

in-deſ (—c—) [+ + za in des], in-deſsen (—c—) I. adv. zatim, mspr. mezitim. — II. cj. 1. s v na konci věty = u dem II. 1. 2. s v před subj. (tennech) přece; (rejfenuneagetet) nicméně, nehledě k tomu; Vbr. Vertuſt iſt groſs, — iſt er nicht unterjeſlich Vaše škoda jest veliká, ale přece není nenahraditelná.

Judcterminismus (—c—c—) [lt.] m id., nauka o nepodminěnosti (a tudiž naprostě svobodě) vůle.

Juder (—c) [lt.] m neskl. (pl. Indices) id. 1. ukazovat2), seznam, rejstík, obsah; — lectionum seznam přednášek universitních. 2. seznam knih (cirkví katolickou) zapovězených. 3. ukazovadlo, ručička, rafijeſ u ciferníku, u t legratu atd. 4. ukazováček (prst.).

Juder-fehler Θ (—c—c) m E₀ — c-§ Eurohörs kollimační chyba.

India (—c—c) [lt.] f E₁₃ = Indien.

Indian (—c—c) [India] m E₂₀, E₃ = Trutthabn.

Indianer (—c—c) [India] m E₆ A. —in f E₁₉ 1. Indián, f-ka (praobyvatel Amerkeny). 2. — = Indier. B. jen — ast. Indián (gjíni souhřezd). 2. prov. J = Indian.

Indianer-... (—c—c...) —haupting m náčehník indiánů n—ský; —hiitte f indiánská chyše; —funde f indianologie|; —ſtamm m kmen indiánský; —weiß n Indiánka, žena indiánská.

Indian-fiſch (—c—c) m E₃ 70. jſchwarzer ~ Pomacanthus paru pomec indický (černá ryba indiánská).

indianiſch (—c—c) a D₂₃ 1. indiánský. 2. — = indiſch.

Indicativ (—c—c, —c—c) [lt] m E₃ gram. indikativ†, oznamovací způsob.

Indicativs... (—c—c...) —construction f vazba s indikativem; —endung f koncovka indikativní n oznamovacího způ-obu.

indikativiſch (—c—c) a D₂₃ adv. indikativní†, adv. —e.

Indicator (—c—c) [lt.] m E₁₂ 1. an. napínač ukazováčku. 2. Θ str. udavatel (u parního stroje).

Indic-es (—c—c) fl. od Jüder.

Indici-en (—c—c) [lt.] npl. neskl. indicie†, znamky (ukazující k čemu), znamení, při-

*

Indicien...

— 1340 —

inducieren

znaky; zem. práv. okolnosti vzbuzující po-
dozření.

Indicien... (~-~) ...) -bweis m důkaz
z mdicii n ze známeč n z poukazů n půtahy.

indicieren (~-~) | [lt.] ¾a C₁₂ 1. oznamovati, ohlásiti. 2 ukazovati, naznačovati.

Indiction (~-~) | [lt.] f E₁₈ 1. oznámení, vyhlášení, rozepsání, vy- (zem. církevniho směru). 2. předpis, přikázání.

Indi-en (~-~) [lt.] npr. n E₇. India.

Indi-en-fahrer (~-~) m E₆, a) plavec do
Indie: b) lod plovoucí do India.

Indienst-stellung (~-~) f E₁₈ vój vstup
do vojenské služby.

Indi-er (~-) m E₆, -in f E₁₉ Ind, f -ka
(ohváty) India:

indifferent (~-~) ...) [lt.] a D₁₃ indiferentní; lhostejný, netečný, nejetný (zem. těr. chem.)

Indifferentismus (~-~) [lt.] m E₁₄
indifferentismus(ust); lhostejnost (náboženská),
netečnost (márník)

Indifferentiit (~-~) | [lt.] m E₂₀ indifferentsista', důvěk lhostejný n netečný (v vire)"

Indifferenz (~-~) | [lt.] f E₁₈ indifferenzen, lhostejnost, netečnost; log nejetnost.

Indifferenz... (~-~) ...) punkt m bod in-
differentni.

Indig ~ (2-) m E₃ = Indiae re.

Indigenat (~-~) [lt.] n E₃ 1. indigenát',
domovské právo. 2. zdomácenost v kraji.

Indignation (~-~) [lt.] f E₁₅ indignace', rozhoření.

indignieren (~-~) | [lt.] v'ra C₁₂ rozhorliti,
pohněvati, roz-, rozhořeníti.

Indigo (~-) | [špaň.] m E₂₅ 1. bot. Indigo-
fera id., modril, indigovník, indychovník,
indychová bylina. 2. obci id. indych.†

Indiga... (~-...) -aus löjung f roztok
indychový; -blau n 1. chem. modř n barva
indychová; těž vřeč tmavá modř. 2. indychové
modrý; -braun n hněd indychová; -haltig a
obsahující indych; -löjung f = -aufliebung;
-olcander m bot Neronium tinctorium částoň
(bobkovnice) barvínská; -pflanzc f bot. =
Indigo 1.; -pflanzcr m péstovatel indychov-
níku; -stein m mm. kämen indychový, modrý
turmalin: -weiſ n chem indych bílý n od-
kysličený.

Indigogen (~-~) | Indiae ſec.] n E₃ chem.
= Indigoreiſ.

Indigolith (~-~) [lt., reč.] m - Indige-
ſtein.

Indigotin (~-~) | Indige] n E₃ chem. bez pl.
= Indigoreiſ.

indirect (~-) [lt.] a D₂₃ indirektní, ne-
přímý.

Indiscernibifien (~-~) [lt.] pl. věci
nerozoznatelně n neodlišitelně.

indijſch (2-) | Indien | a D₂₃ indský.

indiseret (~-) | [lt., a D₂₃ indiskretní, ne-: a) nepovážlivý, neroz- neprožetelný, ne- moudrý, nerozumný; b) neskromný, do- trávý, prostřeký; c) nemlčelivý, žvanivý, tlachavý.

Indiscretion (~-~) [t.] f E₁₈
indiskretnost ne- (anal. indiscren): a) nepo-

vážlivost, nerozvaha at.); b) neskromnost at.;
c) nemlčelivost at.

individual (~-~) [lt.] a D₁₃ jedinečný,
jednotlivý, zvláštní, individualní.

Individual... (~-~) ..., ču v-, -begriff m
jedinečný pojem; -charakter m zvláštní a indi-
viduální povaha; -pijnochologic f psychologie
jedince; -vorstellung f jedinečná představa,
představa jedmova; -charakter m indivi-
duální charakter.

individuálisierbar (~-~) ču v-) [nlt.] a
D₁₃ individualisovatelný, zjednotlivitelný,
ovlášitelný.

individuieren (~-~) ču v-) nlt.
I. 'a jich) čr C₁₂ individualisovati, rozčleniti
(na jedince). 2. jednotliviti, odlišovati, jedno-
tlivě w bráti n uvažovati. — II. sₚ 3. n E₂
pl., Individuálisierung f E₁₈ individuali-
sace, -ování.

Individuumismus (~-~) ču v-) [nlt.] m
E₁₄ at. id., jedinstvi (ethicky směr mající zření především
k jedince).

Individuálit (~-~) ču v-) m E₂₀ indivi-
dualista, privrženece individualismu.

individuálisch (~-~) ču v-) a D₁₃
individualisticky.

Individuálität (~-~) ču v-) [lt.] f E₁₈
individualität, -álnost; souhln (osobních)
zvláštností jedincových; osobitost, osobnost,
osobenstvi, osobni povaha n svěráznost z
zvláštnost, jednotlivost, jedinčtví, jáství.

individuell (~-~) ču v-) [lt.] a D₁₃ indivi-
duální, osobní, -itý, jedinecký, jednotlivý.

Individuation (~-~) | [lt. f E₃, indi-
viduace†, určení jedince jakožto jedince.

Individuations... (~-~) ...) -princip n
zásaše individuć (ale níž se děje stanovení jedmec).

Individuum (~-~) [lt.] n E₁₃ id.: a) jedinec, jednotlivec, jednotník; b) člověk, osoba.

indo... (~-...) -chincisch a indočinský;
-cinglisch a angloindický; -europäisch a
indoevropský; -germanisch a indogermán-
ský†, indoevropský.

indolent (~-~) [lt.] a nesnášelivý, ne-
trpělivý; necitlivý, netečný, nevšimavý.

Indolenz (~-~) [lt.] f nesnášelivost, netrpě-
livost, necitlivost, netečnost, nevšimavost.

Indologe (~-~) [fec.] m E₂₀ indolog,
znalec India n indštiny.

Indossament (~-~) [it.] n E₃ obch. indos-
sace', rubopis, převod, převedení směny
(na jiného).

Indossant, Indossent (~-~) [it.] m E₂₀
obch indossant', převodce (směnky), žirant†.

Indossat ar (~-~) [it.] m E₂₀ obch. indos-
sát', prevodník, rubopisník, indossatář; ten,
na koho jest směnka převedena.

indoſſieren (~-~) [it.] I. v'ra C₁₂ oth. indosso-
vati; preváděti p převěsti směnku (na koho). —
II. sₚ 3. n E₇ bez pl., Indossification f E₁₈
= Indossament.

Indoſſo (~-~) [it.] n E₁₅ = Indossament.

Indostanc ~ (~-~) m E₁₃ = Hindu.

Indu ~ (2-) m E₂₅ = Hindu, Indier.

inducieren (~-~) [lt.] v'ra C₁₂ 1. fys. an,
navěsti, indukovati†. 2. S. (3a et.) ~ uvěsti

Induction

— 1311 —

inſtitueren

koho več, přiměti koho, svěsti k čemu. 3. (ſotgern)
vyvozovati, závěrčiniti.

Induction (~(-)², ču -ejón) [lt.] f E₁₈
indukeč: a) čys. návod n navedení proudu
elektrického; b) ši. výčet; š. sm. vývod, vy-
vozování, usuzování, závěr (ze zvláštního
na obecně).

Inductions... (~(-)²...) - apparat m indukční n návodný přístroj; -elektricitát f elektrina indukční n buzená indukci n návodem; -ſtrom m indukční n navedený n vedlejší proud.

inductiv (~-²) [lt.] a D₂,₃ čys. induktivní†, návodný.

Induktisch (²-²) npr. m něskl. = Hindutuš, indulgent (~-²) [lt.] a D₂,₃ shovívavý.

Induzigenz (~-²) [lt.] f E₂₂ 1. shovívavost.
2) promíjeni. 2. odpustky.

Indult (~²) [lt.] m E₁ 1. povolení papežské k zadání prebendy. 2. prav. povolení milosti. prominutí.

Induš (²-²) npr. m něskl. top. id., (ſeka indška, otnu tež Sind).

Indusium (~-2-) [lt.] n E₁₃ 1. bot. ostěra (u kapradin). 2. geot. indusie†, zkamenělé rourkv.

Industriał... (~-2...) - lotrieb m provozování průmyslu, průmyslnost; -lčerin u industriální učitelka, učitelka ženských učních prací; -schule f industriální škola.

Industriałismus (~-2-²) [lt.] m E₁₄ id., politická převaha průmyslu n průmyslníků.

Industrie (~-²) [lt.] f E₁₈, E₂₂ 1. dovednost, snaživosť, vynalezavost. 2. téžba, téžení. 3. průmysl a obchod.

Industrie... (~-2...) - arbciter m průmyslově dělník; -artikel mpl. zboží průmyshe; -aušstěllung f průmyslová výstava; -beſlijicne v m průmyslník; -crjeugnis n výrobek průmyslný; -paſaſt m průmyslový palác; -payiere mpl. obch. průmyslové (čenné) papíry; -ritter m šeſdiř, šibal, zehytrády podvodník; -ritterthum n šeſdiřství, šibalství, podvodničtví; -schule f průmyslová škola. F průmyslovka; -ſtadt f průmyslové město; -verein m průmyslový s olek; -zwcig m odvětví průmyslové.

industriell (~-2-) [lt.] I. a D₂, industriální: průmyslový, -ntický. — II. Jčer m D₂,₃ průmyslník.

industriös (~-2-) [lt.] a D₂,₃ 1. dovedný, důmyslový, vynalezavý. 2. pilný, snaživý, přičinlivý.

in-cin-ander (²-²) adv. v sobě (vespolek)
n na vzájem, jeden ve druhém; če čauſt
alleſ ~ (in den Augen) všecko splyvá (před
očima).

in-cin-ander..., In-cin-ander... (²-²...) -bringen v a odl. dáti jedno do druhého; -ſchichten v a odl. ſahlésti n v- jedno do druhého, proplésti jedno druhym; -ſließen v a (in) splyvati (do sebe); -ſügen 1. v a vložiti n vsou va)ti n zastrčiti jedno do druhého. 2. v a -ſügen n, -ſügung f vložení v vsuti jednoho do druhého; -geſchoben p. p., a D₂,₃ textul -geſchobene Wiednungt smišená provázání (nova provázání povstala v ssouváním svatu jednoho mezi nitu svazu

druhel): -greifen v (b) odl. zasahovati, zapadati do sebe (vespolek); -wirken v a působiti na v sebe (vespolek).

In-cmpfang-nahme (²-²) f E₁₂ přijetí.

Iuern (²-) m E₆ člen sdružení (srrv. Nmät).

inpressibel (~-²), inderprimabel (~-2-) [lt.] a D₂,₃ nevyslovitelný.

Inuerprejibel (²-²) [lt.] v E₁₅ (zejm. v pl.)
~~v~ = Beintleid, Heje.

infallibel (²-²) [nlt.] m E₁₉ neomylný
(obv. infjebbar).

Inſalliſt (²-²) [nlt.] m E₁₉ infallibilista, zastanee neomylnosti papežské.

Inſalliſibilität (²-²) [nlt.] f E₁₈ infallibility, neomylnost.

infam (~-²) [lt.] a D₂,₃ 1. nečtný, beze-, hanebuň, ohavný, mrzký, ztopovětný. 2. f k naznačený vysokého stupně: daš ářačt mid ~ to mne po čertech mrzí. 3. ~ bětoud zrzavý, F připálený

inſamieren (²-²) [lt.] v a C₁₂ zneuctivátí, (z)hanobiti. (po)utipiti.

Infant (~-²) [spán. z lt.] m E₁₉, -in f E₁₉ infant, f -ka (utul dět) králá špaſa, a portug.

Infanterie (~-², ~-²) [fr.] f E₁₃, E₂₄
vö. infanterie†, pěchota, pěší vojsko; in ter
dienen sloužiti u pěchoty u pěších.

Infanterie... (~-2...) -brigade f
pěší brigáda†; -general m generál infan-
terie n pěchoty; -gewehr n puška infan-
teristská n pěsáčká; -marsech m pochod pě-
choty; -officier m důstojník u pěchoty;
-officierssäbel m důstojnická šavle; -pion-
nier m zákopník pěchotní; -regiments-
jähne f prapor pěšího pluku; -ſcharte f prů-
střelna pro pušky u ručnice, vzdálenost
mezi četami; -takтик f taktika pěchoty;
-truppen fpl. pěchota; -truppen-division f
pěši divise.

Infanteriist (~~-2~~, ~~-2~~) m E₂₀ infante-
rista, pěší vojin n voják, pěšák.
Infaret (~~-2~~) [nlt.] m E path. záhař.

Inſection (~-²) [lt.] f E₁₅ nákaza (=
Anledung).

Infections... (~-²) (~-2...) = Anſledungsſ...

Inſel, inſul (²-) f E₁₂ infale†, mitra†
biskupská čepice.

Inſet-lorchel (²-²) f E₁₂ bot. Helvella
infula chřapáč infula.

inſeln (²-) [lt.] v a C₁₂ jen v p. f. gcinſelt
in ſuſuli, maje na hlavě infuli.

Inferiorität (~-2-) [lt.] f E₁₈ inferio-
ritač: a) nižší stav, podřízenost; b) nižší
hodnota n cena, menší stupeň čeho.

infernaliſch (~-2...) [lt.] a D₂,₃ infernální†,
pekelný, podsvětmý.

Inſibulation (~~-2~~) (~-2) [lt.] f E₁₃ zvěroł.
inſibulace†, protažení kruhu (ochodem
kobyly).

inſicierbar (~-2-) [lt.] a D₂,₃ přístupný
nákaze, porušitelný.

inſicieren (~-2-) [lt.] I. v a C₁₂ (v)kaziti, na, otravovati. — II. v a ~ n E₇ bez pl., Inſicierung f E₁₈ v kažení, na.

inſtitrieren (~-2-) [nlt.] C₁₂ I. v a pronikati
(ot), vlévati se do čeho. — II. v a (in) vsakovati,

infiniteimal

— 1342 —

[in-haben

vnikati. — III. % R- n E₇ bez pl., Infiltri cypnung f E₁₈ pronikani atd.

infiniteimal (~---~) [It.] a D₂,₃ jdouči do nekonečna, s. sm. nekonečně malý.

Infinitesimal... (~---~... ~calent, m-rechnung f math. počet s nekonečně malými velocitymi (integrali, differencii a exponentialni); ~quantitát f nekonečně malá kvantita.

Infinitiv (~---~) [It.] m E₃ gram. infinitiv, neurčitý způsob.

Infinitiv... (~---~... ~---~) ~endung von koncovka infinitivní infinitivu n neurčiteho způsobu; ~sab m věta infinitivní.

infinitivisch (~---~. ~---~) [It.] a D₂,₃ infinitivní, neurčitý; fig. neurčitý, neroždnodržný; adv. infinitivní.

Infammabilien (~---~) [It.] npl. neskl. infammabilieš, hořlavé látky, hořlaviny.

Inflammatorisch (~---~) [ ] a D₂,₃ path. zánětivý, působici zánět.

infleccieren (~---~) [It.] vₐ C₁₂ 1. ohýbati. 2. samohlásku cirkumflexem (n prutazným pízvukem) označiti.

Inflycerion (~---~) [It.] f E₁₈ 1. ohýb zejm. světla. 2. ohelnost n modulace hlasu.

Inflycerions... (~---~) ~punkt m math. bod obratový, obratní křivky.

Infučnig (~---~) [It.] f E₁₈ 1. vliv (= Cintʃlu 5.) 2. = Infuenza.

Infuenza (~---~. [nlt.] f E₂₃ id., chīpka.

Infučniz elektrischermaschine† (~---~) ~infučniz

infučnicien (~---~) (fr. vₐ, vₙ (h) C₁₂ anī et. ~ = becunfiijen 1.

Infučs-bringen (~~~) n E₇ bez pl. (roz-tavenn.)

Infolio (~---~) [It.] n E₂₅ formát foliovy n pularehový, folioj, folianti.

inform (~---~) [It.] a D₂,₃ neforemný.

Information (~---~) [It.] f E₁₈ informace: 1. poptávka, předzvěd, zpráva; přáv trestní výšetřování, vyhledání; kečujš ~ aby-

(chem atd.) si opatřil (i atd.) zprávy. 2. důmštětová, vyučování.

Informator skoro † ~---~) [It.] m E₁₂ = Hauslehrer.

informieren (~---~) [It.] I. vₐ C₁₂ 1. zpraviti, uvědomiti, informovati† koho o čem. 2. ~ vyučovati kořen. — II. v₇ (šiš) ~ informovati seł, opatřiti si zprávy.

In-frage-stellung (~---~) f E₁₈ učinění čeho sporným.

In-fran (~-~) f E₁₈ prov. d = Häufserin.

Inful (~-~) [It.] f E₂₃ v Aufl.

infulieren (~---~) [It.] vₐ C₁₂ infulovatí koho, posaditi komu na hlavu infuli n mitru.

Infundibulum (~---~) [It.] n E₂₇ = Trichter.

infundieren (~---~) [It.] vₐ C₁₂ chem. nalévati.

Infusion (~---~) [It.] f E₁₈ = Außnus.

Infusionen... (~-~) ~thierchen npl. zo. = Infučieren; ~topſ m hřneč na nalévání.

Infusorien (~---~) [It.] vₐ n E₇ nálevnicí.

Infusorien... (~-~) ~erde f = Bergmele; ~ziegel m cihly z kamenné moučky (křemenné).

Infusorisch (~---~) [It.] a D₂,₃ nálevný, nálevem povstávý.

Infusum (~-~) [It.] n E₁₇ nálev.

Juga (~-~) f E₁₃ bot. Inga ver. (Mimosa inga) obaloš cukrový.

Jn-gang-fehung (~~~) f ~ E₁₈ ~ e-r Maſchine uvedenī stroje v pohyb, spuštění stroje.

Jn-garn (~~~) n E₃ lov. siť mezi obuzky n síťemi zástavnimi.

Jngäwonen (~-~) [něm.] mpl. E₂₁ d. st. v. Ingevoni (větě věrmanstet an.)

Jngber (~-~) [It.] m E₆ = Jngwer.

Jn-gebände (~~~) n E₆ vnitřek budovy.

Jn-gefahr-sein (~~~) n E₇ bez pl. v Gefährde 1.

in-geheim (~~~) adv. = inšgeheim.

Jngeltrude (~~~) f E₁₇ id.

Jngenicur (fr. éu inženi, r ~ en-) m E₃ (pl. wī ~ S) id., inženýr; F inžinýr; vœ. die ~e pl. ženijní důstojníci.

Jngenicur... (~nī (as) předch.) ~comité n výbor náboh hradebnický, komitét ženijní; ~corps n vœ. hradebnictvo, sbor ženijní; ~geograph m inženýrský zemějšec; ~inſpction f dozor hradebnický a hradební. dozorstvi nad ženisty; ~funſt f inženýrské umění; ~officier m důstojník ženijní.

ingeniös (~-~) [It.] a D₂,₃ geniální, neobyčejného nadání, znamenitý.

Juger (~-~) m E₂₇ ~ F₁ = Bauſtliemer; cemerem ~ Myxine glutino-a sliznatka slizvy.

inger-artig (~~~) a D₂,₃ zo. ~ Jijde Myxinidae slizuatyk.

Jn-geräusch (~~~) n E₁ prov = Cingewere.

Jngerenz (~-~) [It.] f E₁₈ spolupúsobeni.

Jngerman(n)land (~-~) npr. n E₂₅ Ingrie (tras provencie píri Buitav.)

ingermanländisch (~-~) a D₂,₃ ingrijský, ingerský.

in-gleichen (~-~) adv. podobně, taktéž; (ferener) dále.

Jngredi-enſ (~-~) m neskl. pl. dientien...

Jngredi-enz (~-~) f E₁₈ [It.] přisada, součástka, ingredience.

Jn-grimm (~~~) m E₁ bez pl. (vnitřní) zloba, zlost, vztek.

in-grimmig, ~ in-grimmend (~~~) a D₂,₃ štiraný vnitřním vztekem, tající vztek.

ingrossieren (~-~) [nlt.] vₐ C₁₂ vyhotoviti a napsati na čisto.

Jn-grün (~~~) n E₃ bez pl. bot. = Immergrün 2.

Jn-guſs ~ (~~~) m D₁₃ = Cingujs 2.

Jngwer (~-~) [It.] m E₂₇ 1. a) bot. (Amomum zingiber) Zingiber officinale zázvor obecný; b) gelber ~ = (selvendtsurzel; c) deutscher ~ = Kren. 2. zázvorový kořen.

Jngwer..., ingiver..., (~-~) ~arteig a bot. zázvorovitý; ~bier n zázvorové pivo; ~gewirz n = Jngwer 1., 2; ~gras n bot. Androgogon nardus vousatka zmatená; ~klaue f vřhonek kořene zázvorového; ~koralle f zo. Madrepora digitata větevník prstnatý; ~frautn bot. Lepidium officinale vesnovka lékařská; ~öl n zázvorový olej; ~wurzel f zázvorový kořen; ~zhec f = ~klaue.

in-haben ~ (~~~) vₐ A₂ odl. = innehaben.

Inhaber

— 1343 —

[inne

Inhaber (²⁻¹) [in-haben] m E₆, in f E₁₃ majetník, f -ice, vlastník, f -ice; von et. sein býti vlastníkem čeho, mítí co.

In-haber-papier (²⁻¹⁻¹) n E₃ obch. papír vlastníku svědčení (au pour teur).

In-hafen (²⁻¹) m E₃, plav. = Binnenhafen.

in-haftieren (²⁻¹⁻²) [Pfarr] I. vₐ C₁₂ = ver- haften. — II. v₃ ~ n E₄ bez pl., Inhaftierung f E₁₈.

Inhalation (⁻⁻(⁻)²) [lt.] f E₁₈ inhalace, vdechování.

Inhalationsz... (⁻⁻(⁻)²) ... apparat m inhalační prístroj; cur f léčení vdechováním plynů; -kraffheiten /pl. nemoci povštavající vdechováním skodlivých plynů; -jaal m spath. inhalační síň.

inhalatorisch (⁻⁻⁻) [lt.] a D₂,₃ inhalační.

Inhalatorium (⁻⁻⁻) [lt.] n E₁₃ = Tit- halatensaal.

inhafieren (⁻⁻⁻) [lt.] vₐ C₁₂ inhalovatí, vdechovati.

In-halt (²⁻¹) m E₃ bez pl. obsah: a) ~e-ßaffes obsah sudu; b) m. ita. ~ e-²³ Álside obsah plochy, plošný obsah; log. obsah pojmu; c) ~e-ß Bricieſ obsah listu.

in-halt... (²⁻¹) ... lecr . ~ loſ a bez obsahu, bezobsažný, ne-, nie neobsahující, prázdný, jalový; -reich a, -ſchwer a obsažný, hojný n bohatý obsahem, vážný, závažný, výzuamný, podstatný.

In-haltsz... (⁻⁻) ... angabe f. a) an- zeige f = verzeidnis; -bestimmung f určení obsahu; log. určení obsahu (pojmu), definice†; -verzeichniss n obsah; -wert m cena n hod- nota obsahu; -zahlen fpl. maſt. čísla udáva- jící obsah; -zeichen n 1. znamení obsahu. cedule označující obsah, etiketa†. 2. log znak (pojmu).

inhärent (⁻⁻) [lt.] a D₂,₃ vězící, obsažený, tkvíci v čem.

Inhärenz (⁻⁻) [lt.] f E₁₈ inhaferenceſ; uvisnost, ulnulost.

inhärieren (⁻⁻⁻) [lt.] vₐ (b) C₁₂: e-r Zadre (dat) ~ Ipéti na čem, býti v čem.

In-holz (²⁻¹) n D₅ plav., zebroví, vnitrodřevina; waut ~ na povrchu žeber před pokrytím plaňkami.

inhuman (⁻⁻¹) [lt.] a D₂,₃ nehumannit, nelidský.

Initialz... (⁻⁻(⁻)²) ... buchſtabe m iničiální u začáteční písmě, iničiálka.

Initiale (⁻⁻(⁻)²) [lt.] f E₂₂ počáteční zdobená písmena (= Anfangs-, Intialbuchtabe).

Initiative (⁻⁻(⁻)⁻¹) f E₂₂ iniciativa†, první krok, počátek (učiněný); die ~ evreijen chopiti se iniciativy, učiniti první krok, dáti popud (k čemu).

Injection (⁻⁻(⁻)²) [lt.] f E₁₈ injekce†, vstřikování.

Injectionsz... (⁻⁻(⁻)²) ... ſpríſe f injekční vstřikovací stříkačka; -waffes n ⊕ par. str. vstřiková n injekční voda.

Injector (⁻⁻) [lt.] m ⊕ E₁₂ vstřikovadlo, napáječ; ventilátor†, větrník (zejm. u parního stroje).

injicieren (⁻⁻⁻) [lt.] vₐ C₁₂ vstřikovati.

injuriaſiter (⁻⁻⁻) [lt.] adv.: N. ~ bezlangen žalovati hocho pro urážku na cti.

Injuriant (⁻⁻⁻) [lt.] m E₂₀ urážeč, utrhač na cti.

Injurie (⁻⁻⁻) [lt.] f E₁₂ 1. krivda, ujma, bezpráví. 2. urážka, utrhání n ublížení na cti, pohanění.

Injurien... (⁻⁻⁻) ... klage f žaloba pro urážku na cti; -sache f zacničitost urážky na cti.

Inſa (²⁻¹) m E₂₅ [peru] (titul panovníků v dávniem Feru).

Inkanſtik (²⁻¹) [rec.] f E₁₈ enkaustika†, malíſtví vpaľovací.

In-kraftſehung (⁻⁻²) f: ~ e-ſ (Sejech uzákonění.

In-kraft-treten (²⁻¹) n E₇ bez pl. vejítí n vstoupení v platnost, nabytí, platnosti.

In-lage (²⁻¹) f E₁₂ = Einlage.

In-land (²⁻¹) n D₅, opak Auland) zdejší n tato země, tuzemsko, vlast. domov(ina).

In-länder (²⁻¹) m E₇, -inf f E₁₉ tuzemec, zdejšíneč. domorodec.

in-ländisch (²⁻¹) a D₂,₃ domácí, zdejší, tuzemský.

In-landsz... (²⁻¹) -paſjs m pas pro tuzemsko.

Inlande (²⁻¹) f E₂₂ 20. druh lososů troucí se v Innu.

In-laut (²⁻¹) m E₃ gram. a) střední hláska (ve slové n ve slabice); b) a) střed slova, slovostředí, středoslovi, meziſlovi; b) střed slabiky; im ~ a) ve středu slova, ve středosloví; b) ve středu slabiky.

in-lautend (²⁻¹) a D₂₃ jsoucí ve středu slova n slabiky; meziſlovný, středoslovný.

Inlett (²⁻¹) n E₃ prov. s = Indel.

In-teute (²⁻¹) f. prov. s pl. podruží.

Indied (⁻⁻) n E₃ = Indel.

in-liegen (²⁻¹) n. In-lieger (²⁻¹) n. v einliegen, Einlieger 1. n.

In-mann (²⁻¹) m D₅ (n pl. Inclute) prov. s = Häusler 1., 2.

in-mittelst (²⁻¹) adv. = inzwijlen.

in-mitten (²⁻¹) prp. s gen. (¤ dat.) uprostřed n ve středu (těho).

Inn (n) npr. m E₂₅ bez pl. v. tem. id. (přítok Dunajel).

Inn... (²⁻¹) -thal n údolí Innu n innské.

inne (²⁻¹) adv. A. 1. uvnitř, doma; mrtten ~ právě n zrovna uprostřed. 2. ve spojení s v, někdy

splyvá s ním v jedno slovo, výdy odl.: ~sčiſen vₐ (fit) zůstati doma; ~halten vₐ: ein sind ~halten ditě mítí n přidřžovati doma; ~zadech-halten mítí ove ve stáji; ~aſſen vₐ nechati doma; ~wohnen vₐ (b) = einwohnen I. 2.; die Zunge der Wage steſt ~váha jest v rovnováze. — B. 1. (in Beſt) v držení.

2. ve spojení s v (výdy odl.) a přisluš. S: ~behalten: a) vₐ udržeti, uchovati (= einbehalten); práv. = vor enthalten; b) 3-behalten n udržení; ~haben: a) vₐ mítí (v držení); e-e Stadt ~haben mésto držeti n okkupovati†; e-e Spradeje gatj ~haben ovládati zcela řeč, mluviti zcela správně řeči; často + + ~habende Stelle (místo Stelle, die 3. ~bat) obsazené místo; místo, na němž někdo jest n jež někdo má; b) vₐ 3-haben n držení; ~halten: a) vₐ die richtige Einfuernung ~halten zachovávati správnou n patřičnou vzdálenost; e-n Termin ~halten lhůtu (správně) dodržovati; b) vₐ (b) ustati v čem, zastaviti co; mít der

innen]

— 1344 —

[In-schriften...

Arbeit -halten usta v práci, zastaviti práci, prestiti pracovati; mit Sagen -halten zastaviti platy. prestiti platiti; c) sₚ, 3-halten n, 3-haltung f; -werden vₙ (in); e-r zade (gen.) o et. -werden pozorovati, postřehnouti, spatriti, zčeti, shlednouti co, zvěděti, dověděti se ehocho.

innen (↓-) I. adv. (opak auſent) uvnitř; nach - (zu) všměrem) dovnitř; von - (berein) zevnitř. - II. 3- n E₂ bez pl. vnitřek, nitro.

Innen..., inner... (↓-...) -anſicht f pohled do uvnitř; -decoration f výzdoba uvnitřku; -fläche f uvnitřni plocha; -front f e-r Mauer uvnitřni vzhled; -fiecmr mpl. zo. vnitrožábři; -kopf m zo. vnitřni hlava; -leben n vnitřní život; -mauer f uvnitřni zed; -muskel m an. uvnitřní sval; -ſchicht f uvnitřní vrstva; -ſchwellen fpl. ⊕ des Mostes vnitřní prahy roſtove; -ſcite f uvnitřní strana; -wand f uvnitřní štěna; -wite f e-s Jaunnes světlá vzádalenost; -welt f uvnitřní svět, svět v nás; -weltlich a týkajici se uvnitřního světa; -werk n vro. uvnitřní hradba; -winkel m math. uvnitřní úhel; -wurz(c)lig a bot. vnitrokořenný.

inner (↓-) I. a D₂,₃ (opak außer) 1. (v positivě jen jako pívylastek; ve výroku innerlich comp. schätz., sup. innerst) uvnitřní; der -e Theil der Stadt uvnitřní část (n uvnitřek města; -e Krantheiten uvnitřní nemoci. 2. innerst sup. nejvnitřnejší; im Sten Bogen v nejhlubším nitru srdee; die -sten Gedenken nejtajnější myšlenky. 3. 3 innerst adv. = im Innersten. - II. Innerc(s) n D₂,₃ 1. uvnitřek, nitro; im 3-n e-s Landes ve uvnitřku n uvnitř země; inner 3-cs, das 3-e des menjších Herzens naše nitro, nitro lidského srdee; der Krieg im 3-n domácí válka; Ministerium des 3-n ministerstvo vnitra. 2. v sup. das Innercſe D₂,₃ nejvnitřnejší část. - III. 3 inner prp. s dat. prov. 3 = innerbalb.

Innerc..., inner... (↓-...) -Afrifa n vnitřní Afrika; -afrikanisch a vnitroafrický; -landseamt n vnitrozemský úrad.

innerhalb (↓-↓) I. adv. uvnitř, ve uvnitřku, v nitru. - II. prp. I. miast, zejm. s gen. (opak außerhalb): -der Stadt uvnitř města, v městě. 2. časově, s gen. a dat. = binnen I. b); -eines Jahres v roce, za rok, do roka; - drei Tagen wird er hier sein do trii dní tu bude; tváří: - einer Stunde war Alles gethan za hodinu bylo všecko hotovo.

innerlich (↓-↓) I. a D₂,₃ = inner I. 1: -er Beruf uvnitřní povolání. - II. s Innerlichkeit (↓-...) f E₁₈ vniternost, vnitrek.

innerſt, Innerſt (↓-) (sup. od inner) adv. a s v inner I. 2., 3., II. 2.

Unnervation (↓-↓) [lt.] f E₁₈ fysiol. innervace], činnost nervová, sdílení popudu (ke) svalu.

innig (↓-) I. a D₂,₃ upřímný, srdečný, vřelý, vroucí, ný; -c kavendchaft upřímní přátelství; -er Wurſch vřelé přání; -e křebe vroucí láska. - II. s Innigkeit (↓-) f E₁₈ upřímnost, srdečnost, vřelost, vrouenost.

inniglich (↓-...) = innig (obv.)

innocent (↓-) [lt.] a D₂,₃ nevinny.

Innocentius (↓-...) E₁, Innocencius (↓-) E₃ [lt.] Innocenc.

Innsbruck (↓-) npr. n E₂₅ id., Insbruk, Inspruk, 3 Inomostí (hl. M Tyrol).

Innung (↓-) f E₁₈ cech, společenstvo, korporace†.

Innungs... (↓-...) -brief m stanovy společenstva n cechu; -geld n příspěvky členů společenstva n cechu; -glied n člen společenstva n cechu; -pfennig m = -geld; -verwandte(r) m = -glied.

Juo (↓-) npr. f E₂₅ Ino↑, Leukothea (matko Kadimova).

in-oenliieren (↓-↓) [lt.] vₚₐ C₁₂ = einimpfen.

Inquilin (↓-) [lt.] m E₂₅ = Hausbewehner.

Inquirent (↓-) [lt.] m E₂₀ id., vyšetřovatel, vyšetřovací soudce.

inquirieren (↓-↓) [lt.] vₚₐ C₁₂: 3. - vypátvati se, dotazovati se koho; (unterjuchen) vyšetřovati koho; (verbören) vyslýchati koho.

Inquiſit (↓-) [lt.] m E₂₀ id., vyšetřovacné, obžalovaný.

Inquiſiten... (↓-↓...) -bank f lavice obžalovaných.

Inquisition (↓-↓) [lt.] f E₁₈ 1. vyšetřování. 2. inkvisice↑, soud nad kaciři (ve Španělsku od r. 1480).

Inquisitions... (↓-↓) ... -acten pl. vyšetřovací spisy; -gericht n inkvisiční soud.

Inquiſitor (↓-↓) [lt.] m E₁₂ 1. práv. = Inquirent. 2. inkvisor↑, vyšetřovatel kacířství. 3. zo. Curculio inquisitor nosatec pátravý.

inquisitorial (↓-...) [lt.] a D₂,₃ 1. vyšetřující, vyzvídavý. 2. inkvisoritorní.

inrotulieren (↓-↓) [lt.] vₚₐ C₁₂ (spisy) skládati p složiti n sepsati.

In-ruhe-jeßen (↓-...) n E₇ bez pl. uvedení v klid.

ins, in's (↓-) staženo z: in das, 3 in des.

Ins... -tvoři sdrženíny jako: Ins-leben-treten n vstoupení do života, zrození, počátek působnosti; Ins-werkeßen n uvedení v činnost.

insz... (↓...) -befondere, rak. -asto -befonders = bejender II. b); -geheim adv. potajmu, potaji;

-gecmein adv. vůbec, obyčejně, veskrz;

-gejammt adv. vesměs, dohromady, vesplek,

-vespolně, úhrnkem; -künftige adv. budoucně, přístě.

In-faſſ (↓-) m E₂₀, Injaffin f E₁₉ 1. a: obyvatel (v obci usedlý); b) u. sm. = Cülieger 1. 2. - e-s Wagensc: osoba sedící ve voze atd., počestný, pasažér†.

Injassenschaft (↓-...) f E₁₈ obyvatelstvo (v obci usedle).

In-faſſ-hür tung ⊕ (↓-...) f E₁₈ = Einjassbärten.

Inſbruck (↓-) npr. n E₂₅ = Innsbruck.

Inſchlicht, Inſchlitt (↓-) n E₃ = Talg.

Inſchott prov. (↓-) m E₃: a) = MiltwergSECTION; b) náhlá bolest.

Inſcene-ſechen (↓-...) n E₇ bez pl. = inſcencieren II.

inſcenieren (↓-...) [lt.] I. vₚₐ C₁₂ uvéste ve scenu, inſcenovati↑. - II. % 3- n E₇ bez fl., Inſcenierung f E₁₈ uvedení ve scenu.

In-schrift (↓-) f E₁₈ ~ auf Entmälernc: n. nápis na pomíček atd.

In-schriften... (↓-...) -kenner m znalec nápišů, epigrafiata; -kunde f znalost nápišů, epigrafié; -sammlung f sbírka ná-

in-schriftlich

— 1315 —

| installieren

pisu; -taſſel f nápiſni deska; -text m nápiſni
text.

in-schriftlich (v2-l) a) d1, nápiſný, nápiſový.
In-schwaden legen (v2-l) n E7, beſ pl.
hrstováni, nahrabováni.

inſeribieren (~-~) [lt.] Ia C₁₂ zapisovati
p zapsati.

Inſcription (~-(-) [lt.] f E₁₈ inskripeſt,
zápiſ.

Inſect (~-) [lt.] n E₂ hmyz.
Inſecten..., inſecten... (~~v2~~...) -ähntich a
20. podobný hmyzu, hmyzovitý; -behälter m
schránka na hmyz; -beſchreiber m popiso-
vatel hmyzu, entomografij; -beſchreibung f
popis hmyzu, entomografiej; -brut f 70 va-
jička hmyzu, mlad. červ. -dich m 70. = Beby-
täjer a); -ſlügel m 20. křídlo hmyzu n hmyzí;
-ſreſſend a hmyzožravý: -ſreſſer m 70. hmyzo-
zravec: -ſreſnd m přítel hmyzu; -ge-
ſchmeiß n bavěd hmyzí; -kenner m знаlec
hmyzu, entomologj; -knabenkraut n hot.
Ophrys torié: -kunde f, -lehre f, znalost
hmyzu, nauka o hmyzu, entomo(zoo)logiej,
insektologiej; -milbe f 20. Lepus insectorum
rotzoc hmyzový; -nadel f ſpendlík na hmyz;
-neſt n 20. hnízdo hmyzí; -putver n prášek
na hmyz n od hmyzu; -puppe f 20. kukla;
-ſammler m sberatel hmyzu, entomologj;
-ſammſtung f sbírka hmyzu; -ſeſele f flg.
podlá důse.

Inſel (v-) [lt.] f E₂₂ ostrov; lieine -
ouſtravek.

Inſel..., inſel... (~~v2~~...) -archipel m =
meer; -artig a na způsob ostrova; -be-
wohner (in f) m ostrovan, f-ka; -ſreſſen m
pl. Frizové ostrovství; -gruppe f; -hauſen m
skupina ostrovů; -land n ostrovská země;
-meer n: a) moře hojně ostrovy; b) množství
ostrovů; -perron m okrouhlé místo pro pěší
na místech, kde se mnoho jezdí; -reich 1. a
bohatý n hojný ostrovy, ostrovnatý. 2. n
ostrovní říše; -schwarz n obch. druh hodváži;
-ſtaat m ostrovní stát; -volk n národ ostrovn
n ostrovanů; -welt f svět ostrovů, archi-
pel(ag).

Inſelchen (~~v2~~) n E₇ (dim. od Inſel) ostřevek.
Inſelschaft (~~v2~~) f E₁₈ = Inſelgruppe.
Inſelt (~~v2~~) n E₃ beſ pl. = Talg.
Inſerat (~-~) [lt.] n E₃ inser(á)t.

Inſeraten... (~~v2~~...) -blatt n insertni
list; -pacht f nájem inser(át)tu; -ſammler m
sberatel inser(á)tů; -ſiener f dań z inse-
r(á)tů; -theil m einer Zeitung insertni část
novin.

inſjerierbar (~-~) [lt.] a D₂,₃ vložitelný,
zařaditelný, k inſerování.

inſjerieren (~-~) [lt.] I. v/a C₁₂ inſerovatiſt
(v novinách). — II. sₚ 3- n E₇ beſ pl., Inſjerierung f
E₁₈ inſerováni, inſerſt.

Inſert (~-~) n E₃ = ſejem 1.
Inſertion (~-(-)²) [lt.] f E₁₈ inſerſt, in-
ſerování.

Inſertions... (~-(-)²...) -gebüren fpl.,
-kosten pl. poplatky insertni n za inſero-
vání.

Inſich... tvoří sdrženíny na pl. Inſich-gehen n
rozvažování o sobě.

Inſiegeſel (v2-l) n E₆ 1. pěcet. 2. pěčeti
podobná stopa jelení.

Inſignie (~~v2~~) [lt.] f E₁₈, E₂₂ inſigniej,
odznaky.

Inſinnuation (~-(-) |nlt.] E₁₈ f insinu-
acej. 1. naseptávání, poſtivání, namlouvání.
2. lichotivost, dotěrnost. 3. doručení n ode-
vzdání soudní.

inſinuieren (~-~) C₁₂ I. v/a 3-m et. ~:
a) naseptávati, namlouvati komu co; b) práv
doručiti, odevzdati (soudné). — II. ſich ~ v
jich bei 3-m ~ vlásati se, vlichotiti se, vlou-
diti se (do důse) komu n v přížení š. — III. sₚ
3- n E₇ bez pl., Inſinuierung f E₁₈.

inſpid (~-~) lt. a D₂,₃ nechutný, otré-
paný, poſetilý.

inſoſern (~~v2~~), inſolange (~~v2~~) (zejm. rak.)
1. adv. potud, v této příčině. 2. conj. pokud,
ožliše.

Inſolation (~-~) |lt. f E₁₈ sluneční lázeň.
inſolent (~-~) [lt. a D₂,₃ neskromný, ne-
omalený, nestoudný.

Inſotenz (~-~) [lt.] E₁₈ neskromnost, ne-
omalenost, nestoudnost.

inſolubel (~-~) |lt. a D₂,₃ nerozpustný.
inſolvent (~~v2~~) [lt. a D₂,₃ obch. insolventníj,
nedostatečný ku placení, nemohoucí pla-
titi.

Inſotvenz (~~v2~~) [lt.] f E₁₈ nemožnost n
neschopnost platiti.

Inſotvenz... (~~v2~~) -erklärung f prohlá-
sem insolvence.

in-jonderheit (~~v2~~), in-jonders (~~v2~~) adv.,
~ 1. především, zejména, zvláště. 2. zvláště,
o sobě.

in-jowcit (~-~) = inſejern.
Inſpection (~-(-)²) [lt.] f E₁₈ = inſpi-
cieren II.

Inſpections... (~-(-)²...) -charen fpl. voj.
inspekce; -geſreiter m závodčí, dozorčí,
† inspekcej; -lehrer m účitel majici dozor;
-oftſicier m inspekční důstojník; -reſi-
inspekční cesta.

Inſpector (~-~) [lt.] m E₁₂ inspektorj,
dozorce.

Inſpectorz... (~-(-)²...) -amt n inspektorství,
dozorství; -bezirk m okres dozorčí n inspek-
torský; -ſtelle f = -amt; -wohnung f in-
spektorský byt.

Inſpicient (~-~) [lt.] m E₂₀ id.
Inſpici-enten... (~-~~v2~~...) -buch n dv. kniha
inſpicientská.

inſpiciieren (~-~) [lt.] I. v/a C₁₂ přehlížeti
coſ, dohlížeti na co. — II. sₚ 3- n E₇ bez pl.,
Inſpirierung f E₁₈.

Inſpiration (~-~) [lt.] f E₁₈ inspiracej,
vnuknutí.

inſpirieren (~-~) [lt.] I. v/a C₁₂ 1. vde-
chovati p vdečmouti. 2. fig. vnuknouti
komu co, ponoukati kohu k ſemu. — II. Inſpirier-
te(r) m, Inſpirierte f D₂,₃, nadšenec. —
III. sₚ 3- n E₇ bez pl., Inſpirierung f E₁₈
1. vdechování. 2. fig. inspiracej, vnuknutí,
nadchnuti, nadšeni.

inſallieren (~-(-)²) |nlt.] I. v/a ſich ~ v/r C₁₂
installovatij, uváděti n usazovati (v/r se)
v úřad. — II. sₚ 3- n E₇ bez pl., Inſallie-

Německoský slovník. 1. Deutschbühmliches Wörterbuch.

169

Instandhaltung

— 1316 —

Intabulations...

rung f E₁₈ installování, installace†, uvedení v úrad.

Instandhaltung (~~~) f E₁₈ bez pl. udržování n chování v dobřem stavu.

inständig (~~~) I. a D₂,₃₁ snažný, naléhavý, usilovný. — II. s Inständigkeit (~~~) f E₁₈ snažnost, naléhavost, usilovnost.

Instandsichung (~~~) f E₁₈ bez pl. uvedení v stav, obnovení, obnova, znovuzřízení.

Instanz (~~~) [lt.] f E₁₈: a) instance† (soudní), in erster (z zweiter) v první (n druhé) instanci; in legier v poslední instanci; b) von der entbinden v sjéiprechen osvoboditi pro nedostatek důkazů viny; c) anſ der Gläubiger na (n k) doléhání véritělů.

Instanzen... (~~~) entbindung f sproštení obžaloby, osvobození; gang m = -weg; -mäßig a (nyni u poſty dienstverdungsmäßigkeit) podle předpisů služebních; -schema/tismus m schematism instanci; -verbindung f spojení instanci; -verweigerung f odeprění odvolání; -weg m průběh instanci; den weg durchmachen projiti všemi instancemi; -ung m = -weg.

...instandzlich (~~~) a D₂,₃₁ na př.: erst- (tykající se) první instance.

Instze (~~~) m E₂₁ = Auslets 2.

in-stehend (~~~) a D₂,₃₁ = beverstehen II.

Inſter (~~~) [lt. intestina] ſi E₆ 1. ſez. (celé) vnitřnosti. 2. = (ſetřeč).

Instinct (~~~) [lt.] m E₃ pud (přirozený), instinkt†; anſ z z instinktu, instinktivn.

Instinct..., instinct... (~~~) -artig a = -mäßig; -handlung f jednání instinktivní n dle instinktu; -mäßig a instinktivní; -mäßigkeit f instinktivnost.

instinctiv (~~~), instinctlich (~~~) a D₂,₃₁ = instinktmäßig.

Institut (~~~) [lt.] n E₁ 1. zařízení, založení. 2. ustanovení, řád, předpis. 3. ústav. institu-icren (~~~) [lt] /a C₁₂ 1. zříditi. 2. vyučovati.

Institutionen (~~~) [lt.] fpl. E₁₈ instiſtute† (éſtā ſīms prava od tāna a Justificationā).

Instituts... (~~~) -scherer m (rejim. prov. 3) učitel ústavu; -mitglied n člen ústavu; -vortstand m představený n ředitel ústavu.

Inſtmann (~~~) m D₅, pl. Inſtmute po druh, podruzi.

inſtradieren (~~~) [lt.] I. %a C₁₂ 1. předepsati komu cestu, kterou se má dátí. — II. %a 3- n E₇ bez pl., Inſtradierung f E₁₈.

Inſtruction (~~~) [lt.] f E₁₈ 1. poučování, po(na)učení, navedení. 2. vyučování (školní), učení. 3. (rejim. pl.) předpis(y), rozkaz(y), instrukce. 4. práv vyšetřování.

Inſtructions... instructions... (~~~) instructions... (~~~) instructions... (~~~) knižka poučná pro vojáky, instrukční kniha voják; -gewehr n voj. ručnice instrukční n pro školu n pro vyučování; -mäßig a(dv.) podle instrukce n předpisů; -officier m důstojník cvičící n instrukční; -richter m projednávací soudce; -verfahren n přípravné n projednávací řízení; -zettel m cedule s instrukci.

Inſtructiv (~~~) [lt.] a D₂,₃₁ instruktivní, poučný.

Instructor (~~~) [lt.] m E₁₂ 1. učitel; rejm. voj. (vojenský) cvičitel, instruktor†. 2. skoro † vychovatel n učitel princů atd.

inſtruieren (~~~) [lt.] I. %a ſich = %a C₁₂ 1. (hřid) von et. = poučovati koho (r se) o čem; dávati návod komu k čemu. 2. práv. e-n Preceſs = spor upraviti e-e Klage = žalobu průvody n doklady opatřiti. — II. %a 3- n E₇ bez pl., Inſtruierung f E₁₈.

Inſtrument (~~~) [lt.] n E₃ 1. nástroj. 2. hud. hudební nástroj; často abs. = Slavier. 3. listina (dokazovací), doklad, dokument†.

inſtrumental (~~~) [lt.] a D₂,₃₁ hud. instru-mentální.

Inſtrumental... (~~~) begleitung f průvod instrumentální n na nástroji; -com-position f skladba instrumentální; -melodic/fmelodie instrumentální n pro nástroje; -muſt f hudba instrumentální n na nástroje.

Inſtrumental(is) (~~~) [lt.] m neskl. pl. ...tales) zram instrumentál, sedmý pád.

Inſtrument(al)ist (~~~) [lt.] m E₂₀ hud. (opak Vocalisti) hudebník (rejm. vojenský).

Inſtrumenten... (~~~) -buch n kniha listin; -fabricant m výrobcu nástrojů (hudebníč); -handlung f obchod (s) nástroji (hudebními); -holz n dřevo na hudební nástroje, dřevo ozvučné n resonanční; -kamen m (inr Wundbarke) skřínka na nástroje; -macher m = -fabricant; -schachtel f (für Wund-árte) krabiçe s nástroji.

inſtrumentieren (~~~) [lt.] I. %a C₁₂ hud instrumentovati†, hudební ku rozdělit na rozličné nástroje. — II. %a 3- n E₇ bez pl., Inſtrumenti(e)rung f E₁₈.

Inſtrumentisti (~~~) [lt.] m E₂₀ = Inſtrumentalisti.

Inſtruments-jeuge (~~~) m E₂₁ svědek listinný n na listinach.

inſuſufficient (~~~) [lt.] a D₂,₄ nedostatečný.

Inſulaner (~~~) [lt.] m E₆. -in f E₁₉ ostrovan, f -ka.

Inſult (~~~) m E₄, Inſulte (~~~) f E₂₂ [lt.] osopení, nájezd, pohana, potupa, uražka.

inſultieren (~~~) [lt.] I. %a C₁₂ insultovati† (koho); osopiti se na koho, zneuticti, ponahiti, putupiti, uraziti koho. — II. %a 3- n E₇ bez pl., Inſultierung f E₁₈ insultování†.

Inſurgent (~~~) [lt.] m E₂₀ id.: a) povstalec; b) druhdy, uherský zemský voják.

Inſurgenten... (~~~) -hause m dav povstalců n -ecký.

inſurgieren (~~~) [lt.] C₁₂ 1. %a (ß) vzbouriti se, povstati. — II. %a vßbouriti, po-III. %a 3- n E₇ bez pl., Inſurgierung f E₁₈ = Inſurrection.

Inſurrection (~~~) [lt.] f E₁₈ povstání, vzbouření, vzpoura, odboj.

inſurrectionell (~~~) [lt.] a D₂,₃₁ povstalecký, buříčský, odbojný.

Inſurrection§... (~~~) -ſchauplatz m dějistě n místo vzpoury.

Intabulations... (~~~) -gesuch n žádost o vklad; -tarec f vkladné.

intabulieren

— 1317 —

[Interims...

intabulieren (~-~) [nlt.] %a C₁₂ do desk (pozemkových) zapsati.

intact (~) [lt.] a D₂,₁₃ neporušený.

Intaqlio Θ (~-) (äi -ljo) [lt.] n E₁₀ (pl. tèi ...glt) drahokam rytý, řezaný.

Intarsia (~-) vykládaná práce z různobarevných prken, intarsja†.

Intarsi-en-stil (~-~) m E₂ stav. sloh dřevěné mosaiky.

integrabel (~-~) [lt.] a D₂,₁₃ math. integrovatelný.

integrat (~-~) [lt.] a D₂,₁₃ 1. úplný, cely. — II. s ~-n E₃, ~-c f E₁₂ integrál(ní veličina).

Integrat... (~-~) ... -größte f = Integrale; -rechnung f integrální počet.

integrieren (~-~) [lt.] I. %a C₁₂ math. integrovatí†; práv. ~ der Bestandtheil podstatná část. — II. % ~-n E₇ bez pl.. Integrierung f E₂₈.

Integrität (~-~) [lt.] f E₁₈ bez pl. 1. integrat, uplnost, cel(ist)vost. 2 bezúhonnost.

Intellect (~) [lt.] m E₃ rozum(nost), vzdělání.

intellectual (~-~), intellectuell (~-~) [lt.] f D₂,₁₃ rozumový.

Intellectualismus (~-~) [lt.] id, rozumovost (nauka filos., kladoucí důraz něho-tranně na rozumovou stránku člověka).

Intelligenz (~-~) [lt.] f E₁₈ rozumost, chápavost. 2. rozum. 3. vzdělanost n síla rozumu, vědomost, znalost, dovednost, obratnost, intelligence†. 4. rozumnost bytost.

Intelligenze... (~-~) ... -blatt n veřejný věstník, oznamovatel; -büreau, -comptoir n poptavárna, dotazovna; -priifung f počt. zkouška na úředníka.

intemperant (~-~) [lt.] a D₂,₁₃ nemírný.

intempeftib (~-~) [lt.] a D₂,₁₃ nevčasný, nevhodný.

Intendant (~-~) [lt.] m E₂₀, -in f E₁₉ intendant†, f -ka, dozorce (vyšší) ; zejm. správe veřejných budov; voj vojenský dozorce.

Intendantur (~-~), Intendantz (~-~) f E₁₈ [nlt.] správa, vyšší dohlídka n dozorství, intendant†; voj. (vojenská) intendantura†, vojenské dozorství.

Intendantur... (~-~) ... -affessor m voj. příručí intendance n intandančí, assessor intendantury; -beamte(r) m intandančí úředník; -büreau n intandančí kancelář; -rath m intandančí rada; -răthin f chot intendančního rady; -secretär m voj. tajemník intendance n intandančí; -secretariatssffistent m voj. příručí u tajemnictva intandančního; -weschen n intendantství.

Intendanz (~) [lt.] f E₁₈ intendance, vrchní dozorství (správy vojenské).

intendieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ zamýšleti.

Intenfität (~-~) [lt.] f E₁₈ intensitát: a) fys. ráznost; b) str. absolutní síla; c) gram. důraz.

intensiv (~-~) [lt.] a D₂,₁₃ intensivní†; a) fys. hud, napjatý, silný; b) lex. úsilný, usilovný; c) gram. sesilovací, zmocňovací.

Intention (~)(-) [lt.] f E₁₈ úmysl.

intentionieren (~-~) [nlt.] %n (b) C₁₂, - intentioniert sein = beabsichtigen.

Intercalari-en (~-~) [lt.] pl. příjmy mezidobné.

Intercedent (~-~) [lt.] m 1. zakročovatel, prostředník. 2. přímluvčí.

intercedieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ 1. zakročiti. 2. prositi, přimlouvati se za koho, zaručiti se za koho.

intercellutar (~-~) [lt.] a D₂,₁₃ mezibunénný.

Intercession (~-~) [lt.] f E₁₈ 1. zakročení, prostřednictví. 2. přimluva.

intercessionell (~-~) (~-~) [lt.] mezináboženský.

interdicieren (~-~) [lt.] I. %a C₁₂ 1. zakázati. 2. (sír muutetert erttären) dáti koho v opatrovnictví, opatrovnika komu zříditi. — II. Interdicierte(r) m, Interdicierte f D₂,₁₃ do opatrovnictví daný, pod opatrovnictvím jsoucí. — III. % ~-n E₇ bez pl., Interdicierung f E₁₈.

Interdict (~) [lt.] n E₃ 1. = Verbot. 2. interdikt† (církevní), zápověd přisluhovati svátostmi a konati služby Boží.

interessant (~-~) [fr.] a D₂,₁₃ interessantní†, zajímavý; fig. in ~en Umländen téhotná, v pozehnaném stavu.

Interesse (~-~) [lt.] n E₁₀ 1. (Ibeilnabme) — súř et. zájem o co, účast(enství) s čim; daš ~ das Tages (zajímavá) událost dne; wir haben sein ~ daran, ob... nezáleží nám na tom, zdaž... 2. (Krazen, Verteid.) in m-m eigenem ~ v mém vlastním zájmu n prospěchu; im ~ der Wahrheit v zájmu pravdy; sein ~ wahrnehmen hájiti své zájmy; idt’werde ich ~ steis im Auge behalten budu mít stále na zřeteli Váš zájem (n prospěch) n Vaše dobro. 3. (Eigennut) aus ~ handeln jednati zižtně n ze zižstnosti n ze ziskuchtivosti. 4. ~n (Finfen) úroky; mit ~n vom 1. Januar ab s úroky od 1. ledna.

Interessen... (~-~) ... -rechnung f počítání úroků.

Interessent (~-~) [lt.] m E₂₀, -in f E₁₉ účastník, f -ice.

intereffieren (~-~) [lt.] I. %a C₁₂ 1. interessovati†, zajimati; das Buch intereffiert den Lefer kerha zajímá čtenáře; er intereffiert mid nicht není mi nie po něm, nestarám se oň; J. súř et. ~ vzbuditi v kom účastenství s čim, nakloniti koho čemu, získati koho pro co. 2. J. bei et. ~ účastným činiti, zúčastniti koho čeho, zaplésti koho do čeho; bei et. (nicht) intereffiert sein (ne)miti účast(i) v čem, (ne)účastniti se čeho. — II. % sich ~: sich súř o et. ~ zajimati se, jeviti zájem o koho n o co. — III. intereffiert a D₂,₁₃ 1. zúčastněný, účastný. 2. = eigenmäßig.

Interferenz (~-~) [lt.] f E₁₈, -erscheinung (~-~) f E₁₈ fys. interference†, křížení (vln) světla.

Interim (~) [lt.] n E₂₅ stav n doba (pro)-zatímní, (pro)zatímnost; Prv. das ~ hat den Schalt hinter ibm věci zatímně spravované jsou špatně spravované.

Interimisticum (~-~) [lt.] n E₂₇ z(a)-řízeni zatímní.

interimistisch (~-~) [lt.] a D₂,₁₃ (pro)zatímní, provisorni.

Interims... (~-~) ... -bescheid m práv. zatímní výměr; ~ brücke f zatímní most (=

*

Interjection

— 1348 —

Interstat-erbe

Brüdenprovijerium); -regierung f. zatimní vláda; -text m. had. zatimní text (který s hudebník nemaje skutečného textu sám stvoř; -uniform f. voj. všední stejnokroj n. šat.

Interjection (~-~(-)') [lt.] f. E₁₈ trans. inter-
jeke|. mežislovce, cito-

Intercommunications-wagen(~-~(-)""-) m E₇ železn. vagon primo spojený s ostatními, vagon americký.

Interlaken (~-~) [lt.] n. npr. n E, id., štyc. unistó;CERT. nad ~ (v Yaten) reißen zälézti do perin, zahrabati se do postele, jiti spat.

Interlinea (~-~) [lt.] n. D₂₅ a) prostor
mezí dvěma rádky, meziřádej; b) co jest
napsáno mezi rádky.

Interlinear... (~-~) ... -überseßung f,

-verſion f preklad meziřádkový a mezi rádky.

Interlocut (~-~) [lt.] n E₁ prav. zatímní nález n rozhodnutí.

Intermezzo (~-~) [lt.] n E₂₅ (pl. tei ...c33i id., mezihra.

intermittieren (~-~) [lt.] I. "n (b) C₁₂
= ausgejen H. 3. ~d a oběasný, s přestáv-
kami, střídavý, přerušovaný. — II. "n ~ D-
E₇ bez pl. oběasnost přerušování, prestávka.

intern (~-~) [lt.] I. a D₂₃ = internídy. —
II. 3-c(r) m D₂₃ chovancen (v) internatu-
jsouci v ústavu též na byt a stravu).

III. 3- n npl. neskl. věci n záležitosti vnitřní.

Internat (~-~) [lt.] n E₃ internát†:
1. a) ústav, kde chovanci též bydlí a se
stravují; b) chovanci ústavu. 2. místo (i doba
úřadu) pomoćného lékaře v nemčenicích.

international (~-~) [lt.] I. a D₂₃,
internacionálníj, mezináodní. — II. 3-c f
E₂ Internacionála, mezinárodní spolek děl-
níký v Londýně.

Internett-perlen (~-~) fpl. E₂₂ perly
druhé jakosti.
internierbar (~-~) [lt.] a D₂₃ intermo-
vatelný.

internieren (~-~) [lt.] I. "a C₁₂ interno-
vatij koho, vykázati komu nucený pobyt uvnit-
r zeme. — II. Interni c rcti m, Inter-
ni(c)rte f D₂₃ internovaný†. f -á. — III. Š,

3- n E₇ bez pl., Internierung f E₁₈ inter-
nování.

Internodium (~-~(-)') [lt.] n E₁₃ bot. Inter-
nodium člen, článek osni, meziuzli.
Internuntium (~-~(-)) [lt.] m E₁₄ id.,
vyslanec papežský (druhého rádu).

Interpellant (~-~) [lt.] m E₂₀ inter-
peł(lantj, dotazovatel.

Interpellat (~-~) [lt.] m E₂₀ inter-
peł(lantj, dotazovatel.

Interpellation (~-~(-)') [lt.] f E₁₈ inter-
pel(lace), dotaz, doptávka po vysvětlení
(k ministru ve sborech zákonodárných).

interpellieren (~-~) [lt.] I. "a C₁₂: ~
interpell(l)ovatij, dotazovati se, doptávati se
koho (po vysvětlení), postaviti dotaz ke komu.
— II. "~ D- n E₇ bez pl., Interpellierung f E₁₈
interpell(l)ovatij, interpel(l)ace†, dotaz, do-
ptávka.

Interpolation (~-~(-)') [lt.] f E₁₈ inter-
polace†: a) prokládání, proklad; b) padělání
textu vsutím.

Interpolations... (~-~(-)"")-methode f
methoda interpolační n. vsouvací.

interpolierbar (~-~) [lt.] a D₂₃ pro-
ložitelný, vsutelný.

interpolieren (~-~) [lt.] I. "a C₁₂ inter-
polovatij: 1. a vsovavati. vkládati, proklá-
dati; b. sm. padělati text (vsouváním).
2. math. vrazením n. prokladem dophiti. —
II. "~ D- n E₇ bez pl., Interpolierung f E₁₈
= Interpolatiem.

Interpolierer (~-~) [lt.] m E₆ inter-
polátor, padélatel textu vsutím.

Interpret (~-~) [lt.] m E₂₀ id., tlumočník, vykladač, -tel.

interpretierbar (~-~) [lt.] "a C₁₂ stlumo-
citelný, vyložitelný.

interpretieren (~-~) [lt.] I. "a C₁₂ 1. (s) tl-
mociti, vykládati, vysvětlovati. 2. překládati.
3. dsc. mal., had., představovati, hráti, zpívati. —
II. "~ D- n E₇ bez pl., Interpretierung f E₁₈
stlumocení.

Interpunction (~-~) [lt.] f E₁₈ vnam.
interpunkcje†.

Interpunctions... (~-~(-)"")-reichen npl.
znaménka n značky rozdělovací n inter-
punkční.

interpungieren, Interpunctieren (~-~) [lt.] I. "a C₁₂ interpunkční opatřiti. — II. "
~ n E₇ bez pl., Interpungierung f E₁₈.

Interregnum (~-~) [lt.] n E₂₇ id., bez-
vládi, mezi- bezkrálovní.

Interrer 2-2) [lt.] m. sg. neskl. (pl. ...regeš)
id., mezikál, mezihvádece.

Interrogativ... (~-~) -partikel f čá-
stice tázací n interrogativníj; -pronomen n
zájmeno n náměstka tázací n interrogativníj;
-jaš m veta tázací.

Interrogatibum (~-~) [lt.] n E₂₇ =
Interregiatiprenemen.

Interstitium (~-~) [lt.] n E₁₃ 1. fys.
mezera. 2. mezidobí, zákonitá lhůta mezi
dvojím svěcením. 3. prestávka.

intertropisch (~-~) a D₂₃ mezi obratníky
leziej; c Šone horke pásno.

Intervall (~-~) [lt.] n E₃ 1. mezera, pře-
stávka, meziřási, mezidobí. 2. had. intervalj,
mezihlasiť vznímený poměr dvou toňů vzhledem k jich výsěč.

Intervenient (~-~) [lt.] m E₂₀ prostřed-
ník, tělověký intervenující.

intervenieren (~-~) [lt.] I. "n (b) C₁₂
1. zakrociti, prostředkovati (v čem), mspr. vlo-
žiti se do čeho. 2. prijmouti n zaplatiti směnku
pro čest (čiv.). — II. "§o D- n E₇ bez pl., Inter-
benierung f E₁₈ v násl.

Intervention (~-~) [lt.] f E₁₈ inter-
vice†, zakrocení, prostředkování, prostřed-
nictví, vložení se do čeho.

Intercview (čiv. -vjú) [angl.] f, n politická rozmluva mezi zpravodajem novin a státníkem.

intervicieren (~-~) [angl.] "a C₁₂ na-
vštíviti a dotazovati se koho, interviewovatij.

Intercellular-gang (~-~) m E₁₁ chodba
mezibunčená.

Intestat-erbe (~-~) [lt.] m E₂₁ dědic
přirozený n po zkaónu (nen h zavěto).

inthroniſieren

— 1349 —

[uvite

inthroniſieren (~-~) [nlat.] I. $v_1$ C₁₂ na-
stoliti (biskupa). — II. $\frac{v_1}{v_2}$ ~ n E₇ bez pl.,
Juthroniſierung f E₁₈ nastoleni.

intim (~-~) [It] a D₁₃ intimni', důvěrný.

Intimat (~-~) [It.] n vyřízení, intimát.

intimieren (~-~) [It.] $\frac{v_1}{v_2}$ C₁₂ oznámití vy-
řízení.

Intimität (~-~) [It.] f E₁₈, intimita', int-
timnost', důvěrnost.

Intimus (~-~) [It.] m neskl. intimni a dů-
věrný přítel.

intolerant (~-~) [It.] a D₁₃ nesnáše(n)livý.

Intoleranz (~-~) [It.] f E₁₈ nesnáše(n)livost.

Autonation (~-(~)²) [nlat.] f E₁₈, had. 1. in-
tenace†, brání a udávání tonu. 2. gram. kla-
dení přizvuku.

intonieren (~-~) I. $v_1$ C₁₂ had. into-
novatī† (v auſtimmen I. 2.). — II. $\frac{v_1}{v_2}$ ~ n
E₇ bez pl., Autonierung f E₁₈ = Autonation.

intra... (~-~) [It.] hnd. unterhalb...

Intrade (~-~) [it. f E₁₈, 1. had.] a stkvělá
instrumentální skladba, jez hrála se druhdy
za úvod k divadelním hrám, operám aši;
b taneční skladba, jež měla vyznám jako potomka za; e' fan-
tána pro trubky a kotre (v divadelních a v črámčech).

Intrados (~-~) [It.] n lic klenby.

intraſigent (~-~) [It.] I. a D₁₃ nepři-
stupný vyjednávání, nesmířitelný. — II. ~ n
E₇, děc ~-en nesmířitelný (náko politická strana).

intransitiv (~-~) [It.] a D₁₃ nepřechodný;
-čes Verbam, wěž ~-um (~-~) n E₁₇ nepře-
chodné sloveso, intransitivum†, verbum
neutrum†.

intricat (~-~) [It.] a D₁₃ zapletený, za-
motán, choulostový.

intrigant (~-~) [fr.] I. a D₁₃ pletichář-
ský. Istvý, obmyslný, úskočný, chytrácký. —
II. ~ m E₂₀, ~in f E₁₉ pletichář. -a. pletkár,
obmyslník, úskočník, chytrák; av. intrikán†.

Intriganten... (~-~) ... bund m spolek n
kotierie pleticháru; -roſle / dřv. úloha intrikána.

Intrigue (~-~) [fr.] f E₁₃, 1. pletka, pleticha,
úškok, pikle, intrika|. 2. dram. zauzlení, zá-
pletka (děje dramatického).

Intrig(n)en... (~-~) ... -ſüſd n dram veselo-
hra zápletková n se zápletkami.

intriguieren (~-~) [fr.] C₁₂ $\frac{v_1}{v_2}$ I. 1. zne-
pokojovati, drážditi koho, buditi zvědavost. ši.
2. dram. ein Theaterſüſd ~ déj kusu divadelního
dobře zaplěsti zauzliiti, kus dobre zosnovati.

Inturitant (~-~) m E₂₀ = intrigant II.

introducieren (~-~) [It.] $\frac{v_1}{v_2}$ C₁₂ uváděti
p uvěstí, introdukovati.

Introduction (~-~) [It.] f E₁₈ uvedení,
úvod, introdukce†; had. úvod k větší skladbě.

Intro-itus (~-~) [It.] m E₁ cirk. id., vchod,
připrava ke mši.

Intuition (~-~) [It.] f E₁₈ nazirání, intuícíte.

intuitiv (~-~) [It.] a D₁₃ intuitivní, naziraci.

Intuitus (~-~) [It.] m názor.

In-umlauf-ſetzen (~-~) n E₇ bez pl. dáni
v oběh uvedení do oběhu.

Innute-en (~-~) [It.] fpl. E₁₈, E₂₂ omano-
vité (rostliny), omany.

Infundation (~-~) [It.] E₁, zapla-
veni, zátopa, povodeň.

Inundations... (~-~) ... -damm m
inundační hráz, hráz proti povodní; -ge-
biet n, -rayon m inundační obvod, obvod
v případě povodné zatopený.

invalide (~~-~) ~, éi-v-| [It.] I. a D₁₃
invalidni', nedužívý, neschopný k práci, zemin.
k službě vojenské. — II. s ~ m E₁₄ nedu-
žívec, invalidat (vojenský), vysloužilec, se-
stářlý voják.

Invaliden... (~-~) ... -atteſt n prukaz
vysloužilek n invalidský; -caſſe f = -fonds;
-dank m: a) dík vlasti invalidinu: b) „Pod-
pora invalidú“ (spolek brno-ky); -fonds m fond
invalidní; -haus n invalidovna', dům n ka-
sárná invalidů n vysloužileti; -pension f,
-fold m puse n žoſl invalidů.

Invalidität (~-~) [It.] f E₁₈ 1. neschop-
nost služby, neduživost. 2. neplatnost.

Avaion (~-~)², éi-v-) [It.] f E₁₈ invase†,
vpad, nájezd (neprátelský), vtrhnutí (do
vomec.

Avaions... (~-~) ... -rieg m válka
nájezdna.

Invective (~-~) [It.] f E₁₂ invektiva',
tosobní) nájezd, nadávka, pohana, potupa.

Inventar (~-~) en-v-) n E₇, -inm (~-~) n
E₁₃ [It.] inventár', popis, sou-; fig. f alco (ium)
starc haraburdi; hosp. lebendes o tedtes ~ živý
n mrtvý inventár.

Inventar... (~-~) ... -aufnahme f = ~
venturaturnahme; -beneſſi n dobrodini inven-
täre; -ſüſd n kus inventární.

Inventarien... (~-~) ... = Inventar...

inventariſieren (~-~) [It.] I. $v_1$ a C₁₂
inventovatī†, delati inventár n popis n sou. —
II. $\frac{v_1}{v_2}$ ~ n E₇ bez pl., Inventariſierung f E₁₈
inventovatīn†.

inventieren (~-~) [It.] $\frac{v_1}{v_2}$ C₁₂ 1. = inven-
tariſieren. 2. ~ = erfüllen I. 1.

inventiös (~-~) [It.] a D₂₀ = erjünderiſch.

Inventur (~-~) [It.] f E₁₈ obch inventura†,
soupis n po- n popsáni jméní; děc ~ auſchlehn
dělati inventur; mit der Recktewebtbit that der
~ (ſid) erbſertlären přihlásiti se k dědictví s právní
výhodou inventáře.

Inventur(s) ... (~-~) ... -aufnahme f, -er-
rechtung f dělání inventury, sepsání inven-
táře.

Inversion (~-~) n éi-v-) [It.] f E₁₈ obra-
cení, obrácení, prestavení; gram. převřácený
pořádek slov, inverse†; vol. opačné rozesta-
vení.

Inversor (~-~) éi-v-) [It.] m E₁₂ = (Wur-
trep.

invertieren (~-~) [It.] $\frac{v_1}{v_2}$ C₁₂ obráti, syste-
maticky); vol. opačne rozestaviti.

inveſtieren (~-~) [It.] I. $\frac{v_1}{v_2}$ ~. mit et. ~
investivat Koho, uváděti Koho v co; rak. (Gelder ~
uložiti peníze. — II. $\frac{v_1}{v_2}$ ~ E₇ bez pl., ~n-
vestiſierung f E₁₈ investováni.

Investitur (~-~) [It.] f E₁₈ investitura†,
uvědení n usazení v úřad (v. c. biskupa).

Investitur... (~-~) ... recht n právo in-
vestiture; -streit m spor o investituru.

Invite (~-~) [fr.] f E₂₂ hra v karty vyzvání
(ke hraní, tež barvy).

invitieren

-- 1350 --

[irisch]

invitieren (~-↓) | [lt.] vₐ C₁₂ = einladen I. 2.;
hrá v katy auf e-c bebe Marte ~ hrá ti malou kartou,
podehrati.

Invocavit (~-↓, ſu v-v-) [lt.] m E₂₅ Œmmtag ~
první neděle postní, Invocavit†.

Involution (~-(~)↓) [lt.] f E₁₈ zavijení,
involue†: smrt, odumráni (tollom); návoj
(fady představ) übbarat

Involutions... (~-(~)↓...) -thorie f
thearie involuči.

in-volvieren (~↓, ſu -v-v-) [lt.] vₐ C₁₂
zahrnovati, obsahovati (v sobě).

in-während (↓-) adv. = während.

in-wärtig (↓↓-) a D₂₃ tuzemský (opak
auswärtig).

in-wärts (↓↓-) adv. = einwärts.

in-wendig (↓↓-) I. a D₂₃ (opak anwendig)
vnitřni. — II. D-c(s) n D₂₃ = inner II. —

III. prp. s gen. n dat. = innerhalb II. 1.

in-wiesern (~-↓) adv. w in wie tern podfern I. 2.

in-wieweit (↓-↓) cj. pokud.

in-wohnen (~-↓) vₐ (b) C₁₂ = einwohnen I. 2.

in-wohner (~-↓) m E₆ = Einwohner.

in-zicht (~↓) f E₁₈ 1. známka zločinu n
proviníni, důvod n příčina ku podezření,
putah. 2. obvinění.

In-zucht (~↓) f E₁₈ bez pl. 1. chov dobytka
(n mezi dobytkem) téhož plemene. 2. + =
Inzigt.

in-zwischen (~-↓) adv. zatím, meztím.

J. D. svob zed. = Dauerer Trient.

Jo (~-↓) [rec.] I. npr. f E₁₅ id. (deers Inachova). 11. f zo. E₂₅ = Tagspfenanange.

God (~) zc. = God zc.

Jotantje (~-↓) [rec.] npr. f E₁₇ Iokasta
 matka Oidipova).

Jolantche (~-↓-) npr. f E₁₇ Iolanta.

Joni-en (~-↓-) npr. n E₂₅ á. st. v. zem. Jonie.

Joni-er (~-↓) m E₀ = in f E₁₉ Jon, f -ka.

Jonifer (~-↓) m E₆, Jonicus (~-↓) m
E₂₅ a metrice: stopa iónské; sínferder ~ Ionicus
a majori (~-↓); steigender ~ Ionicus a minori
(~-↓).

ionisch (~-↓) [rec.] a D₂₃ ionský, mspr.
iónický; D-c Unseh Iónske ostrovy; D-cs
Meer Iónské more; die ~ es Mundart, das D-c,
D- n iónstina, náreč iónské (v řečtině);
stav. ~ e Zäufernerdung sloupoví iónské; ~er
Vers iónský verš; ~er Versjuß = Jonifer.

Jota (~-↓) [rec.] n E₂₅ iota†, ſecké i (v);
fig. es febt nicht ein ~ neschäzi ani iota n ani
puntiček (pranč).

Ipe (~) f E₂₃ bot. = Ibe.

Ipecaucanha (~-↓-↓) [port.] f E₃ id.;
bot: a) echte ~ Cephaeli ipecaucanha hlavenka
dáviva; b) = Brechwurzel b); c) = schware
Brechwurz; d) schwarze ~ Spermacocc hyspida
brotovec nutratý; e) unterchte ~ = Weintame b).

Iper (~) f D₂₂ bot. Ulmus effusa vaz.

Iphigenia (~-↓, ~-↓) [rec.] f E₁₅, E₂₃
(wë ... ni-e E₁₇) myth. Ifigenie|.

Iphitus (~-↓) npr. m, (u Schilleru) též Iphyt (~)
E₃ id. (Trojáv).

Iran (~) npr. n E₂₅ id. (vysočina v Asii).

Iran(ier) (~-↓) [Iran] m E₆, in f E₁₉
Iram(ce), f Iranka.

iranisch (~) a D₂₃ iranský.

Irbiš (~) m D₁₃ zo. Felis irbis irbis†, perská
onza.

irden (~) a D₂₃ hliněný; ~es (Sejšir hli-
něné nádohi).

irdisch (~) [Erde I.] I. a D₂₃ pozemský,
rasný, světský, smrtelný. — II. D-c(r) m,
D-c f pozemštan. f -ka; D-c(s) n D₂₃ poz-
emské věci.

Irdischheit (~-↓) f E₁₈ pozemskost.

Ire (~) m E₂₁, Irin f E₁₉ Ir(čan), f -ka.

Ireland ~ [angl. | npr. n D₂ = Ireland].

Irenäus (~-↓) [rec.] npr. m neskl. Œnct ~
Sv. Irenaeus.

Irene (~-↓) [rec.] f E₁₇ Irena.

irenisch (~-↓) [rec.] a D₂₃ irenejský; ~e
Schrijten irenejske spisy, spisy sv. Ireneje.

irgend (~-↓) zevšeobechujstadv. adv. 1.-ein, pl.-welche
některý, pl. -ři, nejaky, pl. -ei; ~ ein Anderer
některý jiný; ~ ein Bad některá n nějaká
kniha; an ~ einer der Œtationen na některé ze
stanie; ohne ~ welche Kesten bez jakycheliv
útrat; — Einer, — Aemand, — wer někdo, kalosi;
— einmal několikrát, někdy; el. es gibt feinen
Dieuenspen, der nicht ~ einmal sehlen sollte není člo-
věka, který by nikdy nechybil; ~ ctiwas,
~ ein Gegenstand něco; ~ wann, zu ~ einer Zeit
někdy; ~ wie, auß ~ eine Art nějak; ~wo někde;
~wohin někam; ~woher odněkud. 2. pron. rel.
wann man ~ kommen tannt kdykoli n v kteroukoli
hodinu se přijdje; was man ~ jüden tannt co-
koli lze najiti; wer (mur) ~ außtändig ist kdo-
koli jest slušný; wenn er ~ schlich ist jest-li
počestný; wenn es ~ möglich ist jestli to (ně-
jak) možno; wie (o wenn o sebald) ~ gelärmt
wird, istit er jakmile se délá hluł, hubuje.

irgend... (~-↓...) v irgend 1.

iri(di)ſieren (-(~)-↓) [rec.] "n (b) C₁₂ hráti
barvami duhovými.

Iridium (~-↓) [rec.] n E₁₃ bez pl. a) chem
id., irid†; b) min. dužik (krychlový).

Iridium... (—m—m...) -orynd n kysličník
iridičitý; -oryduł n kysličník iridnatý;
-sejquiornd n chem. kysličník iriditý, čerň
iridiová.

Iris (~) [rec.] I. npr. f neskl. myth. id.,
bohynč. — II. f neskl. 1. (Regenbegen) duha. 2. an.
(Regenbegenbaut) duhovka. 3. bot. Iris kosatec;
dentische ~ = Himmelslitie; florentinische ~ Iris
florentina kosatec florentinose; sehr gelbe ~
Iris flavissima kosatec tmavožlutý; estindische ~
Ixia chinensis protistojka činská; sehr übel-
ziehende ~ Iris foetidissima kosatec nejsmradla-
věši.

Iris ... (~-...) -ablöjung f chir. odloupnutí
duhovky (iridodialysis); -bogen m duha;
-druč m ⊘ tisk měňavý n v barvách duho-
vých; -farbe f duhová n měňavá barva;
-flecken m skvrna v kalenomise; -fond m,
-grund m ⊘ tisk. základ duhový n měňavý;
-mušchel f zo. Haliotis ušěn morská; -opal m
uma. protkávaný n měňavý opál; -papier n
⊗ duhový n měňavý papír; -verfärbung f
path. odbarvení duhovky; -vorsall m prepad-
nutí duhovky.

irisch (~) a D₂₃ irský; obch. ~e Leinwand
= Halbleinwand.

irreligiös

— 1552 —

[išiš]

irreligiös (²⁻¹) [lt.] a D₂,₃ bezbožný, nená.

Arriligioštät (²⁻¹)²⁻¹) [lt.] f E₁₈ bezbožnost, nená.

irren (²⁻¹) (¹, ²) I. vₘ (b, pír svěm zméně místo in) 1. tekati. toulati se, potulovati se; durch δel und Wald ~ tekati n toulati se n blouditi polem a lesem; mit j-n (edanten o Wichen umber ~ tekati mýslénkami a zrakvy kolem (sche); ein ~ des Leben jüben věst tekavý n potulný život; ~der Mitter potulný rytík. 2. 5a)blouditi. býti (n sejiti) na seesti; geb' nur gebar' aus, du taunst nicht ~. jen jdi rovné. nemůžeš zablouditi (n nezabloudis); fig. von dem Wege der Jugend (ab) ~ zblouditi n sejiti s sesty etnosti. 3. mýliti se, býti na omylu; wenn ich nicht irre nemýlim-li se. 4. chybiti, klesati, (5)hřesiti; Prv. wir ~ alle všichni chybujeme in jsme chybující; es irrt der Menich, je lang er lebt clověk chybaule vělý život; 8 jako %a was ich an ihm verbrad und irre chyba. již jsem se dopustil při nem. — II. skoro † %a 1. irre jüben (n irre I. 1.); s sm. ~ irre maben (n irre I. 2. b); s sm. (po)plesti, (po-)másti, rušiti, zaraziti; irre die Spielteile nicht neplet n nemat a neruš hudce; fašt Euch nicht ~ des Bēbetes Geidhrei (schalter) nedejte se másti křikem luzy; 9 das wird mich nicht ~, ich in freien to nebude na překážku, abych se o ne meubel'el; 9 ihn irrt die Ailiege an der Wand jeho n pozlobí každá maličkost. 2. v ~ I. 4. — III. 7. řid ~ 1. mýliti se ~ I. 3.); ich habe mich geirrt und e-e S statt e-r 5 gedrieben zmylil jsem se a (mýlkou n omylem) napsal jsem 8 místo 5; wir haben uns in (e an. ihm geirrt zmylili (n sklamali) jsme se v něm; řid an et. ~ horšiti se nad šim. bráti eo vo zlé. — IV. %v 3 ~ n E₂ der pl. Arrfabet, Arrtbum, Arrrung; Prv. ~ it menjidli chyba člověkem vládne, bez chyby nikdo neni.

Arrren... (²⁻¹) ... anitait f = ~ beklanitajt, ~arit m lékař choromyshných. psychiatr.; ~hausn blázinec, p bláznice. ústav choromyshných; ~hänster in f) ~ m pomatence f-á, blázen. f-nivá, šilence, f-á. ~heitanitalt n̂emocnico pro choromyshné; ~heiltunde f na-ka o lěčení choromyshných. psychiatrie; ~wächter m hládac bláznů.

irreparabel (²⁻¹)²⁻¹) [lt.] a l 1, 3 nena-
praviteľný.

irrejolut (²⁻¹)²⁻¹) [lt.] a D₂,₃ nerozhoduň.

irrig (²⁻¹) I. a D₂,₃ 1. mylný, bludný, ne-
správný. 2. (o -obach) mýlíci se, jsouci na
omylu; ~ jein mýliti se, býti na omylu. —
II. s Arrigfeit (²⁻¹) f E₁₈ myluost, bludnost.

Arritanz (²⁻¹) [lt.] f E₁₈ dráždidlo, dráž-
divý prostředek n lék.

irritieren (⁻²⁻¹) vₐ C₁₂ 1. [lt.] popuzovati
poudatiti. (po)drážditi, rozjitriti, rozéžitli.
2. f [irre] beiren und irre maden (v irre 1 2. b);
fašt Euch dadurch nicht ! nedejte se tim mý-
liti n máši.

Arrjal (²⁻¹) [irre] n E₃ (¶ f E₁₈ zehlute) 1. ne-
skl.: a) bloudeni (Arrgehen, Arrjabit); nach
langem ~ po z bloudém bloudění; b) blou-
děni, po-, sejítí na seesti, pochvbení. 2. a):
omyl; b) mylná n bludná n nesprávná věc.

3. bludistě, labyrint¹; fig. die ~ des Lebens
bludiště života. 4. Arrung 2.

irršam (²⁻¹) a D₁,₃ vedoucí k omylu,
klaměn. (o)myluš.

Arrthum (²⁻¹) irre m D₅ blud, mýlka, omyl,
chyba: cmen ~ begehen dopustiti se chyby,
vyvésti chybu; (po)chybiti, zmyliti se; i-n
~ einchen sváj omyl uznati mspr. nahléd-
nouti; seit an f-m ~ hangen lpeći na svém
omyle. S. ans f-m ~ reißen vyvésti koho
z omylu n z bludu n z klamu.

irrthümlich (²⁻¹) a D₂,₃ (o)mylný, bludný,
chlybný: ~er Weise omylem.

Arrung (²⁻¹) irren f E₁₈ 1. = Arrtbum.
2. nedorozumění, rozmíška, rozbroj, spor;
farüber entstand e-e ~ prüfen üben o to po-
vstal spor mezi ními: die ~en beifegen spory
odkliditi. 3. (Arrre-maden) dierer Arrtbum wird
juszt ~ tento omn. ans s-f-m ~ reißen vyvésti
koho
n z omylu n z klamu

Arrte prov (²⁻¹) x. f E₁₂ = Behe x.

Arrvingianer (²⁻¹) m E₁₆. Arrvingia-
nerin f E₁₉ irvingovec. -ián. f -iánka.

irvingianisch (²⁻¹) a D₂,₃ irvingov-kv.

Arrvingianer... (~~-n~~...) ~fecte f sekta
Irvingova.

Arrvingianismus (~~-n~~...) m neskl. irvin-
gianismus.

is p (²⁻¹) beił. = išt; ~ nicht! to to! kde pak!
povědali!

dšaaf (⁻²⁻¹) npr. m E₁₅ vblt. Isák.

ijabell (⁻²⁻¹) a D₂,₃ špinavě žlutý, hnědo-
žlutý.

Jšabell..., ijabell... (⁻²⁻¹) ~farbe f Isa-
bellina barva, špinavě žlutá n hnědožlutá
barva: ~farben, ~farbig a = ijabell: ~pferd n
= Mabelle 11.

Jšabelle (⁻²⁻¹) I. f. Jšabella E₂₅ Isabell a. = II. m E₂₁. f E₂₂ isabela, kůň hnědožlutý s černou n bilou hrivou.

Jšabellen... (⁻²⁻¹) ~farbe Jšabell...

Jšaben-papier (⁻²⁻¹) n E₃ papír na kři-
dove kresby.

Jšai (²⁻¹) npr. n E₂₅ id., Jesse; ~3 Knabe
= David.

Jša-ias (⁻²⁻¹) npr. m neskl. = Jšaiaš.

Jšai-de (⁻²⁻¹) m E₁₂ (Klopstock) syn Isaiuš,
David.

Jšard fr. m E₂₅, zo. kamzík (pyrenejský).

Jšiarioth (⁻²⁻¹) npr. m E₂₅ Jidás Ška-
riotský.

Jšebel (⁻²⁻¹) npr. f E₁₅ = Jšebel.

Jšegrim (⁻²⁻¹) m E₁ 1. id., jméno vka
ve zvřečim eposu. 2. fig. = Vriecram.

Jšer (⁻²⁻¹) f E₁₂ 1. Jízera. 2. zo. = Mit II. 1.

Jšerlohn (⁻²⁻¹, +⁺⁻²⁻¹) npr. E₂₅ top. id.,
(přes m)

Jšidor (⁻²⁻¹) m E₂₅ Isidor.

Jšis (⁻²⁻¹) neskl. 1. npr. id., (bolynši gšytškši);
Brieter der ~ kučz Isidin. — II. s f zo id,
druh korálú.

Jšiš... (⁻²⁻¹) ~antilope f zo. = (šaželle:
~dienst m etivání n kult Isi ly; ~seſte npl.
slavnosti Isidin.

išiš (⁻²⁻¹) a D₂,₃ Isidin (v Jšiš).

Islam

— 1353 —

Julus

Jslam (—) m E₁₂ pl., Jslamismus (—) m neskl. is'am(ism), islamstvi, vira mohamedanu.

islamiſieren (—) [ar.] a C₁₂ obraſeti na islam, na viru mohamedanskou.

Jslamit (—) [ar.] m E₂₀, —in f E₁₉ islamit, f -ka, vyzhavać (f -ka) islamu.

islamitiſch (—) [ar.] a D₂, islamský.

Jstand (—) [Cistaud, npr. n E₅ zem. Island.

Jständer (—) m E₆, —in f E₁₉ Islandan, f -ka.

islandiſch (—) a D₂, islandský; —ce Meez Cetraria islandica liſejník islandský.

Jm (—) E₂₀ (mungen id., slovo ciziho jazyka).

Jmael (—) [hebr.] npr. m E₁₅ id.

Jmene (—) npr. f E₁, d st. v. Ismena (sestra Antigonum).

Jfo... iso... (—) [rec.] = gleid...

isochroniſch (—) [rec.] a D₂, isochromický, rovno- n stojno-tobý.

isodynamiſch (—) [rec.] a D₂,3 iso-dynamický, rovnomocný.

Jsolator (—) [it.] m E₁₂ (ys. isolator).

Jsolde, Joldis (—) npr. f E₁₇ Izolda.

Jſotier... (—) —geſangener m. —geſangene f zajaty o užvenni) na -á o samoté.

odloucený n osamocený zajatec; —hast f oddělená vazba, vazba n uvěznění o samotě, samovazba, separace; —mauer f isolaceń zeď; raum m oddělený n odloucený prostor,

—ſchemel m (ys. Jielater; —ſchidt f odlučující n oddělující vrstva; —jpaſzierhoj m =

—raum; —juhlt m = Jielater; —jelle f cela n jizba žalární (pro jednu osobu). zlod. kačena.

ijolicrbar (—) a D₂,3 (ys. isolovatelný).

ijotieren (—) [fr.] I. 'o, v, vj ich = C₁₂ (jich = isolovati, osamotnovati, odlučovati).

vj se. — II. s, v, v = n E₁₂ bez pl., Jolierung f E₁₈ isolování, isolace.

Jſotiert-heit (—) f E₁₈ bez pl. isolovano- nost, odloucenost, osamocenost, oddělenost.

Jſop (—) [hebr.] m E₃ bot. Hyssopus ysop[.

ijſop... (—) —artig a ysopovitý: —blát-

t(e)rig a ysopolistý, s listý ysopovými.

Jſra-el (—, —) [hebr.] npr. m E₁₅ id. das Reid) — říše israelská. královstvi israelské.

Jſra-elit (—) m E₂₀, —in f E₁₉ israelit, žid.

ijra-elitiſch (—) a D₂,3 israelský, ži-

dovský.

ijſ (—), imp. iſſet (—), iſt (—) 2. a 3. pers. sg. ind. praes. od eſsen.

Jſſerling (—) m E₃ zo. = Baumwattigall.

ijſ (—) 3. pers. sg. praes. od ſeu.

Jſt... (—) —bestand m skutečný stav; —

einnahmen fpl. skutečné příjmy; —stárke f skutečná síla.

Jſtäwonen (—) mpl. E₂₁ Istevoni (něm. kmen).

iſthmiſch (—) [rec.] a D₂,3 isthmický↑; —c ſpiele isthmické hry (na úřině Korinthske).

Jſthmus (—) [rec.] m E₁₄ úžina zemská, převlaka, mezimoři.

iſtri-aniſch (—) [lt.] a D₂, istrijský.

Jſtri-en (—) [lt.] npr. n E₁₅ Istrie (tozeni takenske).

Jſtri-er (—) [lt.] m E₆, —in f E₁₉ Istrijec, —an: f -anika.

iſtrich (—) [lt.] a D₂,3 istrijský.

Jtacismus (—) [rec.] m E₁₄ gram id., ikani, vyslovovani i místo jiných hlásek (v rectine).

Jtakolumit (—) (Itakolumi, bras. vech.) m E₁, —gegenot — (Gefentquarz).

Jtata (—) f neskl id., starý latinský překlad bible pred sv. Jeronýmem.

Jtaler (—) mpl. E₆ Italové (dávni obyvatelé Itahe).

Jtali-en (—) npr. n E₂₅ Italie; Ménigaréid královstvi Italské.

Jtali-ener (—) die frae. formy iſtěch, ale spřavne Jtaliäuer m, —in f E₁₉ Ital(ián), f -ka: Vlach, f -ška. 2. vlaský (dámský) klobouk.

Jtali-enern (—) (-) C₁₂ mluviti vlašský.

Jtali-eniſch, J itali-aniſch (—) a D₂,3 itali iamſký, vla(s)ský: —c žvadeč. 3— n neskl. das 3-e D₂,3 italština, vlaština; —er Žadujut vlašský krov; —er Hamin krb vlašský; —er Renaijanceſit vlašská renesance n vlašský sloh obrozený.

Jtali-enern (—) I. %a, v, vj jich = C₁₂ (z) italisovati, povlaštití. — II. s, v, vj = 3- n E₁ bez pl., Jtalicnijerung f E₁₈ italisace, povlastění.

Jtaliker (—) m E₆ Italik.

Jtatique (—) f E₁₈ (pl. —s typ. písmo kursivní kresiva).

Jtatiſch (—) a D₂,3 italský, zem. staro-italský; a st. —c Mirek válká spojenecká (90-87 př. kř.).

Jtatiſch-gotiſch (—) a D₂,3 italsko-gotiſký.

Jtea (—) [rec.] f E₁₂ bot. Itca virginica.

Jtem (—) [lt.] I. adv. taktéž, tolikéž, rovněž, právě tolik, dále. — II. m položka v účtu.

Jthaſa (—) npr. n E₂₅ id. (ostrávek, rohřeš odysseo, ovs. Theaki).

Jthakſier (—) m E₆, —in f E₁₉ Ithaćan. f -ka.

Jthma-wurzel (—) f E₁₂ bot. Camassa escu- lenta.

Jthome (—) npr. n E₂₅ d st. v. id., tvrz messenská.

Jtio (—) [lt.] f neskl.: — in partes roz- stoupení (hlasujícího shromáždění na dvě strany).

Jtsche (—) f E₁₂ to. prov. = Gidejsje 1.

Jtschoglan (—, —, tež —) [tur.] m E₁₅ ičoglan', páže n panoš sultanův).

Jitterig (—) a D₂,3 popudlivý, dráždivý; —er Wemch, tež Jtteropj (—) m D₁₁ popudlivec.

ijf... v jef...

iuliſch (—) a D₂,3 juliſký.

Julus (—, —, tež —) npr. m E₁ myth. id. (vnuk Aeneánv.).

Německočeský slovník. I. Deutschöhnijches Wörterbuch.

170

Jacket

— 1355 —

[Ragd...

nadati komu darebáků; daš íst eine alte ~ (Ges. schiöte) to jest hra na starou kobzu.

Jadel, Jäkel (↔) F., I. (dim. od Safob)
Jakoubek, Kubíček; üg. (hloupý) Kubá,
hlupák, tulpas. — II. m 1. velký bańaty
džbán. 2. ⊕ a) (ryzi) skalice železná;
b) (velký) mlat a buchaj.

Jadet-ühr (↔-↔) f E₁₈ druh černolesských
hodin (po prvním výrobej Jakubu).

jadečn f, jadečn f (↔) [jagen] v₄ (b, jn) C₁₂
jeti na koni; v₄a ein Pferd müde ~ koné uhnati
(do únavy).

jaden (↔) C₁₂ I. F v₄ (jt, b) = jadečn. —
II. v₄a gejakt v kazajce (oblecený).

Jaden... (↔...) ~ fětt n p bert. ~ fětt kriegen
dostati výprask; ~ knopf m knoflík u (n od)
kazajky n ke kazajce.

jackern f (↔) [jagen] v₄ (b, jn) C₁₂ = jachern,
jadečn.

Jackett (↔, čuž-) [fr.] n E₂₅ žaket.

jagig (↔) a D₂₃ zejm. ve složenách: **schwarz** ~
v černe kazajce (oblecený).

Jach-stag (↔) n E₃ plav. lišta n provazec
prüpeňovací na rahnu.

Jacobi (↔) gen. od Jacebuš; jt ~ (am Jacebuš-
tage) na (den) sv. Jakuba, o sv. Jakub(ë).

Jacobi... (↔...) ~ fěderu f pl. prov. J (bav.) =
Strohjad; ~ firche f kostel n chrám sv. Jakuba.

Jacobus (↔) npr. m E₁. 1. = Safob. 2. m
jakub(eo) (starý zlaty peníz angl.).

Jaco(n)net (~↔, čuž) zakonet) m E₂₅ id.,
řídká bavlněná látka (při které niti úpravou fůdkost
udržujů).

Jacquard o...[fr.]m E₂₅, ~ mašchine (↔↔) f
E₂₅, ~ stůhl (↔) m D₁ txate. žakárový stroj.

Jacquard... (vysl. žákár...) ~ bučskinnůžuhl m
textil. stav se strojem žákárovým na vzorkové
látky vlněné pro oděvy mužské; ~ drcher m
textil. vzorkovaná látka s nitmi obtácejícími.

Jade (↔) f E₂₂ mn. = Žanjurit.

jagbar (↔) a D₂₃ = jagbar.

Jagd (↔, ↗↔) f E₁₈ 1. a) lov, hon(ba);
e-e ~ halten honiti, mítí hon; e-e quite ~ machen
na lova dobře pochoditi, udělati dobrý lov;
franžšische ~ = Forforcejagd; b) (Siciamntheit der
Jaggenten) die ~ ist fern lovci jsoundaleko; ~ v po-
weré lidu) die wilde ~ divoký n pekelný hon;
c) právo honiti v revíru, honitba; d) =
Sagddezirt, Sagdbrevier; e) lov, zvěř ulovená n
uhoněná; ich schide Shnen et. von meiner ~ po-
sílám Vám néco ze svého lovu; f' fig. honba,
stíhání; ~ machen auf die Räuber udělati honbu
na lupíce, pronásledovati n stíhati n honiti
lupíče; ~ auf Ehren machen honiti se (n bažitij)
po poctách. 2. (Wandmannschaft) myslivost, -ectvi,
lovecví. 3. lov. was ist in diesem Revier für ~ ?
jaká zvěř jest v tom revíru? 4. prov. s hlu-
čící n povykující dav; da temmtdie ganze ~ !
tu přícházejí všichni! s. sm. (Carm) hluk, povyk.
5. plav = Sajdt.

Jagd..., jagd... (↔..., ↗↔...) ~ abenteuer n
dobrodružství lovecké n na honbě; ~ abeu-
terer m dobrodruh lovecký; ~ almanach m
myslivecký n lovecký almanach; ~ amt n lovčí
ůrad; ~ anefdote f anekdota lovecká n z lovu
n o lovu; ~ anzug m lovecký oděv; ~ apparat m
lovecké náradí; ~ arrangement n (u)spořá-

dání lovů; ~ arrangement m pořadatel lovů;
~ arzt m lékař lovecký n myslivecký; ~ auſ-
ſcher m dohlížitel lovčí; ~ auſwand m náklad
n výdaj na lov; ~ ausbeute f výtězek mysli-
vosti; ~ anſdruck m lovecký výraz; ~ auſ-
ſlug m vycházka n vyjíždka na lov; ~ auſ-
ſübung f provozování myslivosti; ~ bahn f
lovište, honiſte; ~ band n ⊕ tes. zpěrák;
~ bauer m = fröhner; ~ beamter(r) m úředník
lovecký; ~ bediente(r) m služebník lovčí;
~ beſnuquis n povolení k (provozování) mysli-
vosti n právo loviti, honebnost; ~ begeben-
heit f událost n případnost lovecká; ~ beqiu-
ſtigung f přízeň myslivecká; ~ benützung f
užívání honby; ~ berechtigt a oprávněný
k lovu n honbe n myslivosti; ~ beſcheid m
výměr lovčí; ~ beſchränkung f obmezení
lovu; ~ beſtiger m majetník n držitel mysli-
vosti n honebnosti; ſelbstberechtigter ~ beſiſer
sobeprávný držitel myslivosti; ~ betrieb m
provozování lovu n honby n myslivosti;
~ beute f úlov(ek), kořist lovecká; ~ bezjirt m
lovíšte, honbisté, okršlek n obvod honební;
~ boden m půda honebná n na které se lovi;
~ brüde f lovecký most; ~ certificat n povo-
lení n certifikát na honbu; ~ complicert m
okršlek honební; ~ dienſt m: a) = irebue;
b) lovecká služba; ~ diſlettant m ochotník
lovecký; ~ diſtanz f vzdálenost lovu;
~ diſtrict m = bezjirt; ~ einladungskarte f
zvací lístek na lov; ~ cintheifung f rozdě-
lení lovu n honby; ~ erčignis n událost n pří-
hoda na honu; ~ etat m výkaz n etat lovčí;
~ fabel f báchorka myslivecká; ~ falde m zo.
Falcogyraſco noksol supovity; ~ falde m
železa; ~ far m f zert. = ſiebaber; ~ feuer-
gewehr n = gewehr; ~ ſieber n lovecka sav-
savka; ~ ſlinſte f ručnice lovecká; ~ flur f
plán pro lov; ~ folde f: a) lov postizný,
honebnost n myslivost postižná, píavo stí-
haci; b) právo k stíhání postřelené zvěř;
~ frevel m pych honební, lovčí škoda;
~ frohne f robota honební; ~ fröhner m ho-
nební robotník; ~ gaſt m host lovčí n ho-
nební; ~ gebarung f hospodářství honebné
n lovecke, nakládaní s lovetem; ~ gebände n
lovčí stavení; ~ gebiet n = bezjirt; ~ ge-
branch m: a) zvyk n obyčej lovecký; b) uzí-
vání při lovu; ~ gedicht n lovecká Lásen;
~ gefälle pl. důchody lovecké; ~ gefotge n
lovčí družina; ~ gehege n hájemství; ~ geld n
lovné, honné; ~ genoſs m společník lovu,
spoluovele; ~ genoſſenſchaft f společnost
honební; ~ genuis m poživa lovu; ~ geräth n
lovecké náradí n nádobí; ~ gerecht a: a) lovu
znalý n zkušený; b) podle pravidel loveckých,
dle obveje loveckého; c) dle práva ho-
nebního; ~ gerechtigkeit f = Jagd 1. c); ~ ge-
ſchäft n zaměstnání lovecké; ~ geschichte f:
a) dějepis lovecký; b) lovecká událost, historka
n povidačka myslivecká; ~ geschoſs n střelba
lovečů; ~ geſchrei n hulákání n houkání lovu;
~ gejeſ n lovčí zákon, zákon o honbě n
o myslivosti; ~ gewandung f v anzug; ~ ge-
wehr m myslivecká ručnice; ~ gig m kot. gie,
lehká dvoukolka lovecká; ~ glüſt n lovu;
šťestí, šťestí na lovu; ~ gättin f bohyně

*

Jagd...

— 1356 —

Jagd...

lovu, Lovéna. Diana, -grenze f meze lovni
a honební; -grundniit m pozemek honební,
k lovu prikazaný; -haus n myslivna;
-hering m obeh. -Saththering; -herr m pán
myslivosti; -herz n lovecké n myslivecké
srdeč, zelená krev; -hieb m rána kara-
báčem n=3; -Chrițe, Funt; -hírš m honný
jelen: -hite f ohnivost lovecka; -hoſtager n
dvůr lovecký; -hohcit n právo zemepanske
n veličenské k lovu; -horn n lesnice (= Si-
berni); -hornkang m zvuk lesnice; -hund m:
a) ohar, stavěcí pes, lovčí n lovecký n mysl-
vecký n honici n polovný pes; b) ast -hunde pl.
psi lovčí (souveru souhřvědo); -hündin f ſena lovčí;
-hut m lovecký klobouk; -hüter m hlídac
lovčí; -hýač f 20. Hyacna picta hyvěna lo-
vecka; -joppe f župka lovecká; -junker m
lovčí panos; -kalender m lovčí n myslivecký
kalendář; -kalesch f koleska n kočár lovčí;
-kammer f komora lovčí; -kanzel f lovčí
kazateha; -karte f listek honební a na
hounbú; -klapper f klapacka lovčí; -kleid n
= -angug; -kncht m lovčí sluha; -kom
płer m v -compler; -krcis m okres lovecký;
-funde f = wisseljchaft; -kundig a zběhlý
v lovectvi; -kunst f myslivectvi, lovectvi,
honectví; -kunstiprache f lovecká n myslí-
vecká řeč n mluva; -lchem n právo lovčí
dané v léno, lenni lov; -leiter m ředitel lovu;
-lcopard m 20. = Gepard; -lente pl. honci, ná-
honci; -luchhaber m milovink honby; -licd n
píšen lovecká n myslivecka; -literatur f lovčí
n myslivecká literatura; -lofung f lovčí vá-
bení; -luſt f lovecká rozkos, lovecké potě-
šení; -luruš m přepych lovčí; -machend a:
-madentěš Zdihff plav. hončí loď; -mahlčit f
zákusek na lovu; -můžig a po myslivosti,
po lovecku; -messer n myslivecký n lovecký
řezák; -musiſinrument n lovčí hudební
ná-troj; -muthologie f bájesloví lovecké;
-naturgeschichte f přirodopis lovčí; -neid m
závist lovecká; -nech n síf, teneto; -ordnung f
lovčí řád; -pacht m pacht myslivosti;
-pächter m pachtýr myslivosti; -pachtgeſell
ſchaft f společnost pachtýrům myslivosti;
-pachtcontract m, -pachtvertrag m lovčí
smlouva pachtovni, smlouva o pacht myslí-
vosti, smlouva o pachtování lovu; -pacht-
zins m pachtovné z myslivosti; -page m
panos lovčí; -parecſle f částka pozemku
honebního a k honbě přikazaneho; -partic f
lovecká vycházka), vycházka na lov n na
hon; -patent n patent o myslivosti; -patron m
patron lovčů n myslivčů; -patrontaſche f
lovecká nábojnice a torba na patrony; -per-
ſonale n lovetvo, myslivectvo, osoby myslí-
vecké; -pſcile f lovčí piſtala; -pſerd n lovčí
n myslivecký kůň; -pſorte f: a) lovčí brána;
b) plav. -pſeren branky ve strilně unoznající
honební výſtrel (honební branky); -plaſ m
loviště, honbisté; -poſiſci f lovčí policie;
-poliſicigeſet n zákon o lovčí policii; -poliſi-
geſchgebung f zákonodárství o policii lovčí;
-politiſiübertractung f přestoupeni předpisu
policejních o honbě; -poſien m: a) stanov-
sko lovčí; b) hesla, znamení lovecká; -
privatrecht n lovčí soukromé právo; -pri-

vilegium n výsada na myslivost; -pulver n
lovčí prach; -ranjen m lovčí tlumok; -recht n
právo myslivosti a lovčí; -rechtauſübung f
vykonávání lovečí práva; -rechtlich a dle
práva lovčího; -regale n korunni právo
honební n lovčí; -reisei f cestování lovecké;
-reiter m jízdný lovec; -rëndcívons n dosta-
veníčko lovecké; -rennen n sport. = Ztepple-
chale; -rëſervatrecht n právo k reservátní
hombě; -rëvicr m lovště. honbisté (= heizt);
-riegel m jednoduchá závora; -rohr n =
liitne; -rock m lovecka. lovecký kabát; -roſſn
= -pierd, -ruſ m volání lovecké, houkání,
hulákání; -jache f lovčí věc n záležitost;
-faison f doba lovu n -ecká; -jänte f lovčí sloup
n mezník; -ſene f výjev n obraz lovecký;
-ſchaden m škoda honbou; -ſchein m honební
list; -ſchiff n plav. = Sacht; -ſchinder m oujed-
nik, újedník; -ſchirm m zástita, lovčí stání;
-ſchlenje f Θ = Einflüssehtenje; -ſchlitten m
sane lovecké n lovčí; -ſchloſſ n lovecký hrad,
lovčí zámek; -ſchluſs m skončení; -zavírka
honby n lova; -ſchreiber m lovčí pišař;
-ſchrot n = Steuaret; -ſchule f lovčí škola,
-ſchusß m výstrel ve smeru páteře lodní, ho-
nební výstrel; -ſchup m: a) lovčí ochrana;
b) ostraha; -ſchüß m střel c na lovu; -ſchuz-
dienſt m slúžba na ochranu myslivosti; -ſchus-
personal n zřízení k hájení lovu; -ſignal n
heslo n znamení lovčí; -jipic n hra zejm. na
kuſtěniu; -jſpiec m lovčí ostěp; -jipinč m
zó. Dolomedes slídk; -jstaatſrecht n státní právo
lovčí; -jstaatſwirtſchaft n státní hospodář-
ství lovčí; -ſiczei m plav. n e-m Wartc lovčí stezky
v lěse; -ſtjefel m lovecká bota; -ſtock m myslí-
vecká hůl; -jſtrafe f lovčí pokuta; -jſtrede
lovště; -jüicd n: a) dobrodružství lovecké
n na lovu; b) (Omematce lovecký obraz; c) hu-
kus hraný při honbě n při lovu; lovecká;
d) plav. honební dělo lodní, těžké kus
(n téžké dělo) dělového člunu; -juſchsen n:
a) huč. lovecký kousek; b) (malé) dobro-
družství na lovu n na honbě; -juhſ m
židle lovecká; -juſch f dychtivost po honbě;
-juünde f hřích lovecký; -tag m den lovu n
honby; -taſche f myslivecká brašna a torba;
-terminologie f názvoslovi lovecké; -ter-
rain n honitba; -territorium n zeměstí lovčí;
-thier m lovčí n dělé zvíře; -tiger m zo. =
Gepard; -triech m léč; -trophäen fpl. znamení
myslivecká; -troſſ m tlupa lovčí; -tuch n:
a) obeh. nepromokavé sukno; b) lovčí; -tuchcr
plachty. plátna; -tuch m fantara lovecká;
-unglüſd n nestěsti lovecké n na honbě;
-uniform f stejuokroj lovecký, uniforma
lovecká n myslivecká; -unwesen n neplecha
n nerest lovecká; -verbot n zákaz n zápověd
lovu n honby; -vergnügen n = -luſt; -ver-
hältnis n poměr lovecký; -verpachtung f
pronájem lovu n myslivosti; -verpach-
tungſchstem n způsob propachtování mysli-
vosti; -verständig a v honbě znalý n zběhlý;
-verständiger m znalec lovu; -verwalter m
správe lovu; -verwaltung f správa lovčí;
-vogel m honný pták; -waffen fpl. lovčí
zbraně; -wagen m lovčí vůz (= -gig);
-weise f způsob lovu; -wertzug n nástroj

jagdbar

— 1357 —

Rägerci

honební; -wſen n myslivost, myslivectví; -wſenſchaft f myslivectví; -wonne f rozkoßs
lovecká; -japſen m ☉ tes. čep šikmý (při kosém
čepověndí) n paždikový; -jčent m desátek lovčí; -jeit f doba n čas lovu n honby (opak ant.
Heß, -Zehoučit); -jeug n: a) oděv lovecký; b) = -mě b; -jeughaus n dům na lovčí
nástroje n náradi; -jins m lovné, honné, -jožologie f lovčí zvěrozpyt; -jož m: a) lovčí
sjezd n nájezd n výprava na lov; b) všichni
lovič jdoucí na lov; c) zápřěž loveckého
vožiku; d) jelečn. (čituj) rychlovlak; -jwed m
ječel lovu n honby.

jagdbar (↓) I. a D₁₂ lov. lovný, honný,
dospělý (k honu n k lovu). — II. Jagdbar-
keit f E₁₈ 1. homnost, lovnost, dospělost.
2. prov. s = Jagd 1. c) d).

jagden (↓) n (↓) n (b) C₁₃ honiti; auf et. honiti co.

Jägder (↓) m E₉ prov s milovník honby n lovu.

Jagdſchaft (↓) f D₁₈ bez pl. = Jagdweien.
Jage... (n... n) -lien f, -leine f plav. lehkv
provazee c snadnemu vyvržení; -michl m
bot. = Feldbergen; -teufel m bot.: a) Gelenk-
wurzel; b) = Herrenfrant c): -troſs n plav. = -lien.

Jagellouen (—↓—) npr. mpl. E₁₂ Jagaj-
lovič (panovnický rod itěvsko-polsko-český).

Jagelloniſch (—↓—) a D₁₂ jagajlovský,
jagellonský.

jagen (↓) C₁₂ I. n/a 1.. a: hnáti, honiti, vyháněti p vyhnati; S. aus dem Hanse - an, die Straße - vyhnati koho z domu n na ulici; die Hänger aus dem Garten - vyháněti slepice ze zahrady; S. ven Hans und Hof - vyhnati koho z domu; der Zturm jagte die Wölken vor sich her bouſe hnala mračna před sebu; A. an die Arbeit - honiti koho ku práci n do práce; fig. sein (nt durch) dieurgel (c Klebe) - statek propiti - promarniti n prohřvit; 3-m den Tegen durch (o in) den (e)id - prohnati komu tělo kordem (n kord tělem), vraziti komu kord do těla; 3-m (o sidi) e-e Kugel durch den Kepf - prohnati si hlavu kulí (a kulku hlavou); e-e Kugel durch die Wand - prohnati na prostřeliti stěnu kulí; druhay e-n Zeldaten (durch die) Spießruthen - honiti vojáka ulici (při čemž byl mrskán metlamd); in die Flucht - zahnati na útěk; S. in Furcht - naháněti n p nahnati komu strachu; diejer Gedante jagt mir Znamrethe in (Seſidt) tato myšlenka vchání mi stud do tváře; D. in den Tod - poslati (a odpraviti) koho na onen svět n na věčnost; usmrtiti koho; die Kinder von der Straße (in die Stube) - hnáti n honiti n p zahnati děti z ulice (do svět-nice); S. zum Denjet (s Henter o skudn) - poslati koho ke všem čertům; b) wjerſelgen den ſeind - hnáti n pronásledovati n stíhati ne-přítele; c) lov. honiti, loviti. 2. (rychele za sehou následovati) ein Wib jagte den andern vtip stíhal vtip, vtip srſel za vtipem; ein Mahleur jagt heute das andere (Schulter) dnes jde neštěstí za neštěstím. 3. (s označenin učinku) müde - uhnati, uhoniti (do únavy); ein Pferd tödt - koně k smrti n do smrti uhnati. — II. n (j, b) 1. hnáti se (v před); der Reiter hat fürcherlich gejagt und so iſt er in zwei Stunden hierher ge-

jagt jezdec jel (n se hnal) v největším trysku
a tak se sem přihnal (n sem dojel) ve dvou
hodinách; fig. der Professor hat schr gejagt, um
-f e Vorleſsenent rechſteiget zu veenden professor
velice pospíchal, aby byl s přednáškami
věcas hotov; sein Puts jagt, sein Blut jagt durch
die Adern krev mu vře v žilách. 2. nach et. -
(et. ats Ziet verjeigem honiti se za čim, pachtiti
se po čem; nach e-m Zchatten - honiti se za
ſtinem; nach Abventenern - honiti se n sháněti
se po dobrodružstvích. 3. lov. honiti, loviti,
auf Enten, Hasen - honiti kachuy n zajíce. —
III. v. ſich ~ 1. jid (mit 3-m) (herum) - honiti
se s kym. 2. ſelch ein (Sepent) jagt jid so schneff
niicht fort takový přízrak nedá se hned tak
zahnati (n zaplasiti. — IV. v 3- n E₇ bez
pl. honěni atd.

Jäger (↓) m E₆ 1. -in f E₁₉ kdo honí n
se zene atd., honec. 2. o mln. ocelová tyv
tv młyńském kamení. 3. plav.: a) = Jagdſtilſd; b) a) zevní kosalka plichten; b) malý rychlo-
plachetník rybářský; c) = Seringſboe.

Jäger (↓) | jagen| m E₆, -in f E₁₉ 1. lovec, f -kyne, lovčí, myslivec: a) der wüſte - divý lovče; b) (sluha) myslivec, sluha v obleku myslivce; c) voj. - pl. mysliverd; d) (o pse) er ijt ein guter - jest dobrý honec. 2. zo.: a) (racek) Lestris parasita chalupa obecná; b) (pták) Daceło lednacek stromový; c) (bronk) Clerus aparius pestrokrovečník.

Jäger..., jäger... (n... n) -bataillon n voj.
prapor mysliveč; -becre f Bochbcre;
-brebicr n návod pro myslivce; -büchſe f
voj. puška myslivecká; -bursch c) m, -lchr-
ling m myslivecký učěn n praktikant;
-corps n myslivecký sbor; -garn n = Jagb-
nes; -haus n, -hof m myslivna; -horn n
=Hießborn; -junge m myslivecký mládenee;
-ſleid n = Jagtſleid; -kraut n bot. = Alpen-
ßahnenſuß; -kußt f myslivost, umění lovecké,
lovevič; -latein n 1. = Jagdhußbrache. 2. chlu-
bení, prášení; -macht n. -machtzeit f zákusek
loveu (na lovu n po lovu); -mäßig a po
loveku, po mysliveku; -meſtcr m lovčí,
správce lovu; -miſſe f 1. myslivecká
čepice. 2. bot. Sarracenia purpurea ſpirlic
nachová; -recht n: a) loveké n mysli-
vecké právo; b) zástěla (z)střelně; c) droby,
vnitřnosti; d) potrestání n pokuta za
přířek proti pravidlům loveckym; -ſchunr
f tétiva; -ſpinne f zo. Aranea venatoria pa-
vovk honicí, slíčak; -ſprache f lovecká
n myslivecká řeč n mluva; -ſpruch m
výraz lovecký n myslivecký; -ſteig m im
zátce prt.; -taſche f: a) = Jagtaitde; b) zo.
Ostrea radula útríše mošníčka; -vergnii-
gen n zábava lovecká, vyražení lovecké;
-welt f lovectvo, myslivectvo; (einfaches)
-jeng n závěsník s tesákem; -jug m love-
cký výjezd.

Jäger-hering (n—n) m E₃ zo. = Adthering.
Jagerei (n—n) f E₁₈ bez pl. = Gejage b).

Jägerei (n—n) f E₁₈ bez pl. 1. = Jägerkunſt;
s. sm. lov(ectví), honba, život lovecký n my-
slivecký. 2. lovectvo, myslivectvo, sbor

loveč. 3. = Jägerhaus.

["jägeriſch", "— 1358 —", "Jahr ...", "jägeriſch (¹⁻²) a D₁₃ = jägermäßig.", "jägern (³⁻⁴) m₄ (h) C₁₂ = jagden.", "Rägers-mann (⁵⁻⁶) m E₃ = Jäger 1, 2.", "Räger-stog (⁷⁻⁸) m D₁₁ plav. bidélec čelenní.", "Tagjello (⁹⁻¹⁰) npr. m E₃₅ id.", "Ragſel (¹¹⁻¹²) n ⊕ E₉ mlny čistěné obili.", "Tag-trosſ (¹³) m D₁₃ plav. honební vlečné lano.", "Raquec (¹⁻²) [bras.] m E₃ 70. Felis onca jagun, onza, americký tygr.", "jäh (³⁻⁴) a L₁³ 1. (předchozí náhlý, nenadálý, neocěkávaný; -er řed náhlá n nenadálá smrt; e-s ſen ředes jíben umříti náhlou n nenadá lou smrtí, umříti náhle. 2. omit uge. ſimn (jo auſeru) náhlý, prudký, dravý. 3. jako prædikativní a náhlý, přenáhlený, u, prudký, prehlý, nakvašený, hmevířiv, zlostný; (anbejenem) nerozvážlivý; jید nict ſo - (o jady mírně se, nepřenáhluje se tak!; ibm ij ſo - (o jady) (rakero) má tak na kvap. 4. (abſchijig) srázný, strmý, příkry.", "Rahana (²⁻³) [bras.] m E₂₅ = ſaffana.", "jähe (²⁻³) a D₁₃ = jäh.", "Rähe (¹⁻²) f E₃₁ anal. jäh: 1. náhlost, nenadá lost. 2. náhlost, prudkost, dravost. 3. náhlost, prudkost, přenáhlenost, prehlost, nakvašenost, hmevířost.", "jähtlich (³⁻⁴) jähling (³⁻⁴) a D₂₃,³⁻⁵ adv. = jäh 1. a 2., ³⁻⁵ = 4.", "Jahn (²) m E₃ pruh země k polní práci; píſ sekánk den - haſten sekati rovně; das ježige liegt nech in -en (zówaten) obili lež ještě v hrstce n pokosech; e-n Weinberg in -en dingen hnojiti vinici po částech; 10s. dríví rozestavené v řadách.", "jahnen (³⁻⁴) v₄ C₁₂ prov. pracovati (v odmeißenych pružich n) řadach.", "Jahr (²) n E₃ 1. rok; žwei -c dvě léta, dva roky: a) adt -c osm let n mspr. roků; cin ganges -e volſes -e runde -e celý rok; das ježige -ynější n tento běžící rok; das künftige (e femmende n. nädſte) - přísti n budouci rok; anjs - přístího roku, na přesrok; das verige (o vergangene) -, tož veriges - předěſtý n (práve) minulý rok; vom -c 11 z roku jedenácto: je c-m -c (o vorm) dnes je tomu rok, co... (práve) pred rokem; vor einigen -en pred nekolika lety; dnes jest tomu několik let, co...; (hente) ibers - (ode děnska) rok, do roka; ein - daranſ rok po té; - an, - cin: a) rok) eo rok, kazdého roku, kazdóncene; b) rok od roku, z roku do roka; cin - wie das andere o wie alle - rok eo rok, rok od roku; nad Verlauf e-s -es po roce; von - in - rok od roka; ein - ums andere ob rok, kazdý druhý rok; jo gicng ein - ums andere ſerum tak plynul n ubihal rok za rokem; ein viertel - čtvrt roku, tri mésiee; ein baltrey - půl roku, šest měsíců; andeuthatb - pultruha roku, 18 mésiee; b) (qacberun) im -c 1876 (rozema) roku 1876; den 28. December (im-c) 1876 28. prosince 1866; er künfte in den -en 13 und 14 gegen Napoleen hozoval roku trinácteho a čtrnácteho proti Napoleonovi; im Anfang der dreijiger -c počátkem tricátých let, hned po roce 1820; c) - und Tag rok a den; binnen - und Tag do roka a dne, do dne (ca)", "do roka; v obyč. životé über - und Tag po letech, po dlouhé dobé; cš íſt schon - und Tag, ieu... jest tomu již dávno, co...; seit - und Tag ode dávna; ich habe ihn in - und Tag undt gejeſen nevidel jsem ho již ani nepamaruji kdy); d) gutes (e jſchlebte) - dobrý (n spatny) rok; ich wühmche Jemen ein gutes - preji Vám stastný (nový) rok; e) als ſeeveilliger icin - abdienen vysloužiti si rok jako dobrovolník; er hat drei -c gecient sloužil tri léta; die Pacht von zwei -en johuſt dluhovati nájemué za dvě léta; f) g ko mira věku) er íſt zwétſ - c) alt, er jäſt 12 -c jest mu dvanáct let n roků; als er zwanzig -c alt gewerden když dosel divačého léta věku; ein sind ven acht -en osmiлетé dítě, dítě v osmi letech; er geht in jein neuntes -; er ij im neunten -c jde mu na devatý rok. F jest mu osm let prýve; er íſt in den dreißiger -en jest v tricátých letech, jest tričátnik; ſie sind ven geciden -en jsou v stejnych letech; F ib habe ihn mein sejdiijtes - auf dem Rüden mám již ſelesátku (o šest křížku) na zádech; er íſt (o hebt) nech in den bejen -en jest jestě v nejlepších letech; in jüngeren -en za mladších let; e-e Tame in gejeſten (e gewijſen -en) dáma v usedlejším a pokročilejším věku; ijen bei (o in o vem) -en jein býti již v letech; 3u -en kinnen picházeti do let, stárnouti; er íſt jünger als j-e -c vypadá mladſt (a mladě na svůj vek); je starši, než vypadá; ver j-u -en ſterben umřiti mlád; taſs die -e ſterben dej mluviti dospělým n stareuni; j-e -c (voll) haben mít (svá) léta, býti phuletoſy n u. sm. dospělý; g) nad -en po letech; ver -en před lety; seit langen -en od dávných let, ode dávna; jen bürgerliſes - občanský rok. 2. rozděleni dle let (zejm. hosp. o střídání pěstovaných plodin). 3. = Jabrung.", "Jahr's..., jahr's... (\"...\") -aſter m hosp. pole vzdělávané rok eo rok; -ańcieſe f půjeka na rok, půjeka na roční spátky; -arbeit f celoroční práce; -arbeiter n delnik na rok; -buchs n letopis, kroniká; -buchschreiber m letopisec, kronikář; -feld n = -ader; -jeſt n výroční slavnost; -ſücht (n) n pětiletí, lustrum; -gang m 1. rok; ergieviſer -ang vydatný rok. 2. ročník; -gänger m ³ v an cíu -n -an -an -an -an -an -an -an -an -an -