При составлении настоящаго словаря, для объясненія словъ
книжнаго русскаго языка, я придерживался преимущественно украин-
скаго, какъ самаго распространеннаго), нарѣчія южно-русскаго
языка і тѣрѣдкихъ только случаяхъ я бралъ слова изъ остальныхъ
двухъ нарѣчій южнорусскаго языка т. е. **Польскаго и Галицкаго.**
Такіе слова впрочемъ я обозначалъ: **Польс., Галиц.** или **Гал.**

Для незнающихъ замѣчу, что украинскимъ нарѣчіемъ говорить
большинство Южноруссовъ отъ р. Днѣстра до Дона и Кубани; **Польскимъ** нарѣчіемъ говорятъ жители Черниговской губерніи, (кромѣ южныхъ уѣздовъ), въ Радомыслискомъ Кіевской губернѣ, въ сѣверныхъ уѣздахъ Волынской и въ южныхъ Гродненской губерніи. Говоръ Русиновъ, живущихъ въ привислянскихъ губерніяхъ, составляетъ какъ бы переходъ отъ Полѣскаго нарѣчія къ **Галицкому**, которымъ говорятъ въ Галичинѣ, Буковинѣ и въ сѣверной половинѣ Бессарабіи.

Хотя украинское нарѣчіе, въ грамматическомъ отношеніи, почти
тождественно по обопмѣ берегамъ Днѣпра, но отдѣльныя понятія,
(преимущественно техническіе термины), на лѣвомъ берегу Днѣпра,
раньше освободившемся отъ польскаго вліянія, выражаются часто
иными словами, чѣмъ на правомъ. Такъ напримѣръ: **жесть** на лѣ-
вомъ берегу Днѣпра, (т. е. въ Полтавской, Черниговской и Харь-
ковской губерніяхъ), называется—**жерсть**, а на правомъ берегу
Днѣпра, (т. е. въ губерніяхъ: **Кіевской, Волынской и Подольской**),—
бляха; **возжи**—віжки (Лѣвоб.) и ліші (Правоб.); **кожевникъ**—куш-
нір (Лѣвоб.) и гарбар (Правоб.). Такія слова я вездѣ отмѣчалъ—

— II —

Л'ьвоб. Л'ьв. и Правоб, Прав. Личныя имена также не одинаково произносятся на иравомъ и на лѣвомъ берегу; такъ, напримѣръ, на лѣвомъ берегу говорятъ: Хведір, Хведора, Панас, а на правомъ: Тодор, Тодора, Танас.

Часто также встрѣчаются слова, употребляющіяся въ одной только мѣстности, иногда на очень ограниченномъ пространствѣ, какъ напримѣръ: пловучая мельница почти на каждой рѣкѣ называется иначе: на Днѣпрѣ—наплавний млин; на Горини- пливак; на Западномъ Бугѣ—плавак; на Сеймѣ—гониак. Мельница подпивная—къ Конотопскому уѣздѣ и въ другихъ мѣстахъ—підсубійник, підсубієкъ. въ Радомысльскомъ же—підспідник. Небольшая полевая дорожка въ Конотопскомъ уѣздѣ называется—путівець. Трава на настбицахъ, сохранившаяся подъ снѣгомъ до весны, называется въ Херсонской губерніи—калдані. При всѣхъ такихъ словахъ я отмѣчалъ мѣстность, гдѣ они въ употребленіи или гдѣ я ихъ слышалъ.

Изъ числа печатныхъ источниковъ, которыми я пользовался, самый важный матерьялъ доставилъ мнѣ словарь Закревскаго, (въ его книгѣ—Старосвітскій Бандуриста); но иной разъ онъ приводилъ цитаты изъ сочиненій или неизвѣстныхъ мнѣ, или же, хотя и извѣстныхъ, но не имѣвшихся у меня, при составленіи настоящагб словаря, подъ рукою. Пользуясь подобными цитатами для примѣровъ, я означалъ ихъ подобнымъ образомъ:—Мазепа Закр.) или (Шумлянскій, Закр.), (Орликъ, Закр.). Точно также слова, встрѣченныя мною только у Піскунова (Словница) или въ сочиненіяхъ Нечуя, я отмѣчалъ: (Піск.) и (Нечуй).

Очень много и весьма интересныхъ словъ сообщилъ мнѣ Алек. Конст. Павловъ;—при словахъ, сообщенныхъ имъ, и до того мнѣ неизвѣстныхъ, я ставилъ (Павл.). Прочія сокращенія употреблены мною слѣдующія:

Черк.—Черниговская губернія.

Полт.—Полтавская губернія.

Харьк.—Харьковская губернія.

Херс.—Херсонская губернія.

Полѣс. и Пол.—Полѣсье (препмуще. ственно Радомысльскій у.).

— III —

<table><tr><td>Гал.—Галичина.</td><td>Чуб.—пѣспи, издания Чубинскимъ и помѣщеньемъ въ 3-мъ и 5-мъ том</td></tr><tr><td>Кіевс.—Кіевская губернія.</td><td>„Трудовъ экспедиціи, снаряженно Импер. Рус. географ. обществомъ в Западно-Русскій край.</td></tr><tr><td>Под.—Подольская губернія.</td><td>Собир.—собирательное число.</td></tr><tr><td>Вол. г.—Волынская губернія.</td><td>Многокр.—многократный видъ.</td></tr><tr><td>Радом.—Радомысльскій уѣздъ, Кіевской губерніи.</td><td>Однокр.—однократный видъ.</td></tr><tr><td>Херс. Ан.—Ананьевскаго уѣзда, Хер- сонской губерніи.</td><td>Стар.—старинное слово.</td></tr><tr><td>Полт. Луб.—Лубенскаго у. Полтав- ской губерніи.</td><td>Раст.—растение.</td></tr><tr><td>Кон. и Конот.—Конотопскаго у. Чер- пиговской губерніи.</td><td>Закр.—Закревскій т. е. его „словарь малороссійскихъ идіомовъ“, въ книгѣ —„Старосвітскій бандуриста.“</td></tr></table>

Въ настоящемъ Опытѣ русско-украинскаго словаря я привелъ названія только извѣстнѣйшихъ и распространеннѣхшихъ животныхъ, а также и растеній, какъ культурныхъ, такъ и дикорастущихъ; чтобы не было сомнѣній въ русскомъ названіи, тамъ гдѣ я находилъ необходимымъ, я присоединялъ и латинскія названія.

Для удобства лицъ, которые пожелали бы пользоваться моимъ словаремъ, я, избѣгая ссылокъ на синонумы, (напримѣръ: Безgraphичный—безкраїй; Безпредѣльный—безкраїй), старался каждое сло во опредѣлять. Для той же цѣли я, въ разныхъ мѣстахъ привожу, хотя не синонимы, но слова однозначные, какъ напримѣръ: при словѣ колосъ, я указываю: кукуруза—початок и при словѣ кисть кукурузы—початок; источникъ—джёрело, криниця и ключъ—джёрело, криниця. Пеликина (итицу) и сайгу (жвачное животн.) я не напрасно помѣстилъ въ своемъ словарѣ,—оба эти животныя извѣстны нашимъ замлякамъ, такъ какъ пеликанъ часто встрѣчается по берегамъ Чернаго моря, а сайгу, хотя изрѣдка, встрѣчается въ степяхъ Екатеринославской губерніи, по сосѣдству съ Дономъ.

При составленіи настоящаго словаря я, комрѣ своего собственного сборника словъ, пользовался, какъ упомянутыми трудами За-

— IV —

кревскаго и Піскунова, такъ равно: Энейдою (Котляревскаго', Бѣло-
русскимъ словаремъ (Носовича', лѣтописью Велички, лѣтописью Са-
мовидца и другими сочиненіями. Сверхъ того я считаю долгомъ вы-
разить здѣсь свою признательность лицамъ, оказавшимъ мнѣ помощь
въ моемъ трудѣ, какъ нересмотромъ моего словаря, такъ равно и
указаніемъ сдѣланныхъ мною упущеній, (не помѣщаю ихъ именъ,
такъ какъ я не имѣлъ возможности яспросить на это ихъ личное
согласіе), а также лицу, слѣдешнему за корректурою и принявшему
на себя хлопоты съ типографіей и т. п.

Такъ какъ мой словарь есть неболѣе какъ «Опытъ» и потому,
конечно, въ немъ есть много пропусковъ, неточностей, невѣрныхъ
объясненій словъ и всякаго рода промаховъ, то буду покорнѣйше
просить всѣхъ знатоковъ южнорусскаго языка присылать мнѣ до-
полненія и всякаго рода указанія, *) которыми я могъ бы восполь-
зоваться при слѣдующемъ изданіи моего словаря, если бы въ та-
ковомъ оказалась потребность.

М. Левченко.

Октября 24-го
1874 года.
Кіевъ.

*) Адресь мой: Кіевъ, на Шулянской улицѣ, М. М. Левченку въ соб-
ственномъ домѣ.

ОПЫТЪ

РУССКО-УКРАИНСКАГО СЛОВАРЯ.

А.

А? (вопросительно) — Га?

Абрикосъ (раст. и плодъ) — морёлл,
аберкодс, жердёля (Херс.).

Августъ — Сёрпень.

Авось — мōже, ачёй.

Адрессовать (кого) — напрàвити.

Адскій — пекельний.

Адъ — нёкло.

Азбука — буквӑр, грамӑтка.

Ай! междометіе — ой!

Аистъ піцца) — горногуз (Херс.), бо-
цян, бусель (прав.), лелёка (Полольск.),
(самецъ) — лелёчич. Ciconia.

Аккомпаниментъ — пригравӑння.

Аккомпанировать — проводити, при-
гравӑти.

Акушерка — бабка.

Акушерствовать — бабити, бабувӑти.

Акцентъ — вимова, промовка, говірка.
По Остерщині чутнá Литвáцька
промовка.

Алебастръ — мине; — лебастер.

Алтаръ — вівтӑрь.

Амбаръ — комова.

Амвонъ — збін (Харьк. губ. сум.)

Анаема — онаема, апӑхема.

Анаемскій — онахим'ький.

Анездотъ — приказка, побрехёнька.

Анисъ (раст.) — ráuyс. Pimpinella sativa.

Абръль — Кобенц (Основа 1862 г.)

Арбувъ — кавън.

Арестантъ — рештӑнт, въззень, псвoль-
ник.

Арестовать — орештувӑти, зарештувӑти.

Армія — вӑрмія, військо.

Ароматный — запашённый, пахучий, ду-
ховий, пахвючий.

Ароматъ — пӑхощі.

Артиллеристъ — гармӑш.

Ассоціація — спілка.

Астры — цвёты) — гайстри, айстре.

Атласъ (ткань) — отлас; (старин.) саёта.

Ау! межд. — акгү (говорить труднымъ дѣ-
тимь), гу-у!

Аукать — гукáти, злукáти.

1

2

Б.

Бабка (стенень родства) — баба, бабка; (ласкательн., т. е. бабушка) — бабўсл, бабўня; (кость для дѣтск. игры) — паць.

Вабочка (васѣк.) — мотіль, метёлік. Papilio.

Базилика (раст.) — васільки. Osumum basilicum.

Байковий — баёвній.

Валаганъ — ятка.

Валагурить — балакати, роздабарювати, базікати (смотрі: говорить).

Валагурство — теревёні, балакання, розказві.

Валагуръ — балакўчній, балаклъвній.

Валалайка (музык. инстр.) — балабайка.

Валконъ — кгӑнок.

Валова тъ — балувати

Валовень — мазўн, мазўнчик, бёцман, мамій.

Валовство — баловнй, баловство, пўстоші. Шоб мені пустошів небуло (Кіев. Васільк).

Банка (жестяная) — блишӑнка (правб.); (глиняная, стекл.) — банка, слойка (Кіевъ).

Баранки — бўллики.

Баранъ — баран, баранёць; (выложенный) вӑлах, валашок.

Барахтаться — вовтўзитись, трінатись.

Баринъ — пан; (увелич. — панюга; (мелкомомёстн.) — полўпано; (уменьш.) — паню; (множ.) — панове, (собират., т. с. баре) — пановӑ.

Баричь — панич; (уменьш.) — паниченько; (барчукъ) — пани, панитко.

Барекая спѣсь (раст.) — зіркй, зірочки.
Lichnis chalcedonica.

Барскій — панъзкій; (съ барскими замашками) — пановітій.

Барство — панство.

Барствовать — каніти.

Бархатки (раст.) — чорнобрівці. Tages patula.

Бархатъ — оксамиг.

Бархатний — оксамигний, оксамиговий.

Барщина — панщина, паньщина.

Барыня — пані, панін.

Барышня — панна, панночка.

Басня — байка.

Бацъ! межд. — торох! брязь! ляп! лясь!

Баш макъ — черевік.

Башня — башта, вёжа.

Бедра — (у скота) клубой, (у людей) кўльші.

Безбрежный — безкрӑйн.

Безвредный — нешкодлывий, незавӑдний.

Безвременно — не до часу, безчасу.

Безграничный — безкрӑйн.

Безденежно — дӑрмо, дўрно, за так грōшей.

Безденежье — безгрішья.

Бездна — безодня.

Бездолье — недōля, безголовья, безталанні, бездōлл.

Бездомный — бурлӑка, безхатній.

Бездонный — безодній.

Бездорожца — безпўтга, бездорожжа, нёпуть.

— 3 —

Бездѣльничасть — ледашіти, байдики
біти, байдахувати.

Бездѣльникъ — ледащо, ледай (Пов.)

Беззаботный — необачный, недбálй.

Беззаконіе — безпрасть (?).

Безнаказанно — безкарӑнно?

Безопасно — безпёшно.

Безопасный — безпёшный.

Безотвѣтно — моввки.

Безотговорочно — неодмовно.

Безотговорочный — неодмовний.

Безотлагательно — притьмём, прбі,
көнче, доконче.

Безошибочно — безобмйлу, безобмйлки,
непомйльно, неомйльно, без помйлки.

Безошибочный — неомйльний, нехйн-
ний (Правб.).

Безпамятство — забуттӑ?

Безпечальный — нежурлъвий.

Безпечность — необачність.

Безпечный — леобачный.

Беаплодный — неродючий, недородний.

Безпокойный — невгомонний, невгаву-
чий, невпокійний.

Безпокойство — невпокой, несупокій;
(сокрушеніе духа, тоска) — грязота.

Безпокоить — непокойти, турбовати; (на-
доѣдать) — докучати. (Безпокоиться) —
турбоватись, побиватися.

Безпорядокъ — нёряд, непорядок; (въ
безпорядкѣ) — жужжом.

Безпредѣльность — безмірна (Піск.).

Безпредѣльный — безкрадай.

Веапрекословно — безпереч., безперёч-
по, без змагання.

Везпрепятственно — безборонно?

Везпрепятственный — неприпинный,
незборонный, безборонний, вільний.

Везпрестанно — безустанно, раз-у-рас,
безперестанно, без нерестанку, без
устанку, безугау.

Везпрестанный — невгавучий, безпере-
станий, безугавний.

Везпричинно — ні зӑщо, ні процю; ніз-
того, ні з сёго.

Везпробудно — без проҫину.

Везпутный — непутущий.

Безоргій — (о общѣ) — кгўлий.

Веҫильный — недўжий, немошний.

Везславіе — неслава.

Везсловесный — немовлячай.

Веасознательно — несамовіто (Троц.)
внестамці.

Веъстыдно — без сорому, безсоромітно.

Веъстыдный — стидкий, безсоромній.

Везтолковость — безглўзды.

Безтолковый — безглўздпий, дурноголо-
вий.

Веуміе — навіжэнство, безглўзды.

Везурядица — розгардіяш.

Ве區частный — безпричастный.

Веъчесть — ганьба.

Везчестить — ганьбувати.

Веъчисленность — бёзліч.

Веъчисленный — незліченній, незчис-
ленний.

- 4 -

Вежась (пятца) — оччарил, баранёць.

Вежень (на бекрень, о шапкѣ) — бакир, на бакир.

Веременка — через вату, (о женщинах — вагітна, важна, тижна, тягітна, борхатна, пепорожні), (о коронѣ) тельна; (о овцѣ) котна, (о свинѣ) — порода (о кобылѣ) — жерёба, берёжа.

Веречь — оберегати, стерегій, пильную, доглядати, берегій; (Веречься) — оберегатись, берегійсь, посегрégатись, стерегійсь.

Верлога — мирлўга (Черниг. губ.), берліг.

Весёда — розмова.

Вить — бить; лупить, лёгшити, товкій, (рвать за волосы) — вихріти, склёбти; (сильно и продолжительно) — чустрити; (съ плесьемъ) — ляпати; (линейкою по ладони) — палю дати; (бить въ ладоши, хлопать руками) — плясати, пласати ладки; (бить палкою) — дубасити; (непстово, пстлзать) — катуєати; (стегать) — стёбати, шмагати; (поперегъ, гибкимъ чѣмъ) — перезати; (хлыстомъ, вѣтвью) — хвіськати; (сѣль розгламі) — шпартити, сікти, (про)хворостати, (од, чухрати). (Биться, — битися; (о сердцѣ) — колотітися, тёхкати.

Благовонный — запашенный, пахучий.

Благовременно — зараніе, зарання, загодя

Благодарить — дікатовати; (благодарю) — спасій, дікатовать; (благодаря) — дікуючи, дікатовати. Діяковати дідькові — у нас іроші е.

Благодарность — діка, подіка.

Благодарный — вдічний.

Благодітель — доброй, доброчай (правоб.). Пише доброй — милюстный государь

Благодѣтельный — добродійный, добродичный.

Благодѣяніе — добродійство, доброе, добродочинство? Я ему добро зробив, а він так мені однечив.

Благополучно — га: азі. Дома усё га-рала.

Благоприятный — погдіжий.

Благоприятствовать — погдідити, сприяті. Теперь час погдідить, треба ділом послішатись.

Благотворительность — добровінність

Благоуханіе — пахощі.

Блестѣть — блищати, ляснути, лощитись, виліскуватись, поліскуватись; (блестѣть неровно, сверкать) — блійскати, миготіти, мигтіти; (слабо блестіть, мерцать) — блимати, (чуть замѣтно) — бриніти, (блестить) — блійщиться.

Блесть — блишка, блища (Піск.), блищик.

Блестящій — блискиўчий.

Близко — ближе; (ближе) — близче; (близёхнько) — близенько, близёсенько.

Близнецы — близняя, близнюю, двойная.

Близъ — побілъ, поблизъ, край, біла, сўміж.

Блинъ — млинёць.

Блистать — блещати.

— 5 —

Блистающій — блискүчий.

Блондинъ — білӑвний, білӳха (общ. р.); білогӳрий.

Блужданіе — блукання, блуканія.

Блуждать — блудити, блукати.

Блѣдный — блідий.

Блѣять (объ овцахъ) — мекати, бёкати.

Блюдо (посуда) — мйска, полӳмасок; (кушанье — стрӑва.

Богатый — замӑжний, багатий.

Богатѣть — багатіти, можніти, розхиватْись.

Богачъ — багатир, багач.

Богомольцы (странств.) — царчӑне (отъ проща — отпусть.

Богослуженіе — одправа, слӳжба божа, слӳжба.

Богъ — Біг. Богъ вѣсть что бдзнащо, неліь-що; Богъ помочь — матай-Бі.

Бодриться — бадёрітесь.

Бодрый — бадёрістий.

Бодьянъ — (раст. Stern-Anis, Pimpinella Anisum) — бодӑн.

Божба — божба, божіння?

Божески — бодко, побожому.

Божьіеся — божитися, прислагатися.

Божье дерево (раст.) — біж-дерево. Artemisia abrotanum.

Бойкій — шӳстрий, гдстрій, бойкай.

Бойко — шӳстро, бойко.

Бойня — різніця.

Болотистый — багністий, багній.

Болотный — багновый, багнавый, болотный.

Болото — болото, багпо; (ржавое) — ржавец, пржавец.

Волтать (ногами) — дрйкгати.

Волтаться — мотӑтися, тиліпӑтися, мотлітися.

Волтовня — розказні, базікання.

Волтунъ (говорунъ) — лепетӳн; (—о дѣтяхъ — белькотӳн.

Волтъ (желѣзный) — прогонич.

Больно — бдлізько, бдллче, уразліво?

Больной — педӳж, слабый, хоргий, недужный, хвёррий, болючий, нездужащий.

Больше — більш, (больше всего) — над усёго, найбільш, сӑме більш, більш усёго.

Большой — великий, здорвий, здоровѣнний. Здравовій шмат. (Очень болшой) — величёзный, велчевний.

Болѣзненно — бдлізно.

Болѣзненный — болючий, болёсний, хирпий, хёрвавий, хвёррий, слабоватий; (о растеніи) — мёршавий, (о ранѣ — бдлісний, болючий.

Болѣзнь — хворода, нёміч, недуг, болість, хорода, нездужання, слабування.

Болѣть — недужати, недомагати, слабувати (Херс. Ан.), хоровати, боліти, хёріти, нездужати, недугувати; (чувствовать острую боль) — щеміти. Пучку порієв, да так щемить, що страх. Щемить мое серденько.

Болящій (о ранѣ) — болючий.

— 6 —

Борецъ—біець, перебіець (Котл.).

Боровъ —кнур.

Бороновать — волочити, скородити.

Боръба — бориа, боротьба (Волын. г.), бо-
роттӑ.

Босикомъ — бослком, босячком; (на бо-
сую ногу) — босоніж. Вдів чоботи бо-
соніж.

Босоногій — босний, босák.

Ботинки — патінки, чобіткі (послѣд-
нее — вѣрѣе дѣтскіе или женскіе ще-
гольскіе сапоги).

Бочаръ — бондар.

Бочка, бочечка, боченокъ — бочка, бо-
чопок; (однодонная) — кадуб, кадовб,
кадка, кадӳшка, (для масла) — фӑска,
діжечка, (для тѣста — квашня) — діжӑ,
діжка, (лли водш) — водйнка, (для хра-
ненія имущества, съ крышкою) — бодня;
(полубочка) — переріз, зрізок, шеріт-
вас, шаплік; (плоскій обченокъ) — барй-
ло, барйльце, (барило съ шейкою и нож-
ками) — боклӑ, баклӑга, (бочка выдол-
бленная изъ цѣльнаго дерева липы и
употреб. для хран. меду — лійповка,
(выдолбленная изъ цѣльнаго дерева,
преимущ. изъ дуба, и употребляемал
для щелоченья бѣлья) — жлукто.

Боязвіво — боязко.

Боязвільный — болзкий, полохлівий, бо-
злівий, жахлівий.

Боязвѣ — боясть.

Боярышнийъ (растеніе) — глад. Crataegus oxicantifolia.

Бояться — бойтися, страхӑтися, лякӑ-
тися. (Дѣпреч. боятись, боючісь,
страхӑються).

Бракъ (что либо пегодное) — обірок.

Бранить — лӑяти, (сильно бр.) — кобенити,
коренити (какъ бы перебирать все до
корней), костити, сварити.

Брань — лӑяннӑ, лӑйка.

Браткій — братів, брӑтський, брӑтній.

Братъ, братецъ — брат, брӑтік, братков.

Бревно (круглое) — бервенд, (четырех-
гранное) — балка, брус.

Бредни — бреднӑ. Не що дня — бредня
(Посл.)

Брезгать — бріднити, брезговати, гид-
вӑти; (человѣкомъ) — гордувати.

Брезгливый — брідливий, гидливий.

Бремя — вага.

Бренчанье — брінькання, брӑзкання.

Бренчать — образчӑти; (на музыкальн. пис-
струментѣ) — брінькать.

Брить — голып.

Бриться — голятися.

Бритье — гоління.

Бровь — брова, (множ.) брови, (твор. п.
множ.) бровйма, (уменьш.) Срівки,
брівонки.

Бродить — бродити, вěшатись, шяйтися,
швěндати, валапдатись, шӑстатись,
шатӑтись, (не зная дороги или безъ
цѣли) — блукӑти, (безпокойно или суе-
тясь) — шмиглӑти, (мѣшая другимъ,
сновать) — сновикгӑти, (безъ пріюта) —
мйкатися, (безъ цѣли) — тинӑтися, ту-

— 7 —

лӑтися, (заглядывая вездѣ) — пыкати.
Сюди ник, туди ник, да й день не
велик.

Бродяга — бродяга, волоцьга, сіромӑха,
(собир. — сірода), заволока, приблуда,
бурлӑка.

Бросаться — кидаться, хапаться, пор-
ваться, (—ва что) накидаться.

Бросагъ — кидати, (съ силою) — шпурлӑти,
шпурӑти, (съ пренебреженіем) — вер-
гӑти, метӑти, швирӑти, швергӑти,
шверлӑти, (съ сплою, премушесг. о
вѣтрѣ) — бурхӑти.

Бросить — кинути, покинути, пустить' шугвӳти, швирнӳти, шпурнӳти, (—объ землю и т. п.) — генпути, (оставить безъ внимавія) — занедбӑти, занехӑти.

Броситься — метнӳтись, кинутись, пор-
ваться, (наброситься) — накинутись,
дорвӑтись, допасти.

Брызганье — прйскания

Брызгать, брызнуть — прйскаги, прис-
нути, крӑпати, кропыти. Доц тільки
поприскав, (покрӑпав).

Брызги — прыски, бріки.

Брюнетъ — чорнавий, чорнӳха.

Брюхо — чёрево, пӳзо.

Бряцаніе — брязкотнӑ.

Бряцать — брязкати, брязкотіти, бряз-
чӑти.

Бубенчикъ — балабончы.

Бубны (музык. инстр.) — бубни, (бубнов. масть) — звонкий.

Бугоръ — пагорок, (искуств.) шилёк, мо-
гіла.

Будни — бўхдень.

Буднишній — будённий.

Будто — будсім, ненӑче, нӑче, мов; (будто бы) — мовляв.

Будущій — бўдучий, прышлій.

Букли — кудёлі. Бути якісь то поті-
пахи з кудёлями на головах. (Энеида
Котл.).

Букъ (дерево) — бук, бучына. Fagus
sylvatica.

Булавка — шпилька.

Булочница — буёлёниця, буёлёшница.

Бултыхъ! (въ воду) межд.—бовть!

Бумага — (писчая — папір, (бумажныя цвѣтныя нитки) — зӑполоч, (исписан- ная, макулятура) — шпаргӑл, (хлопча- тая) — баволна, (оберточная) — ойбула, (бумажка) — папірець (бо папір муж. роду).

Бумажный — папірний, папірчатий, з
папіру, (хлопчато-бумажный) — бавол-
наний, бавонаний.

Буравить — сверхдіти.

Буравъ — свёрдел, сперлло, ум. свёрдлик.

Бурный — бурхлывий, бурлывий, (силь-
ный, о вѣтрѣ) — навыльний, (порывный
о вѣтрѣ) — рвачкий. Над. річкою бур-
хлівою стояв козак з дівчиною
(Пѣс.)

Бутонъ (цвѣточный) — пулъяшок, (—рас-
пускаюшійся) — розпўколка.

Бутылка (большая, бутиль) — сулія,
(— палая) илійшка, бутелька; (пузырекъ) —
слід.

— 8 —

Буфетъ — крèденець (Правб.), мйсник.
Поклала на мисниках, та на поличі.

Буянъ — забійка, розбишака.

Бывалый — бувӑлець, бувӑлий, видӑлий.

Бывать — бувати.

Бывшій — збшлій, миңўлай, (нъкогда,
когда то бывшій) — колишній.

Быкъ — вол, віл, воллак, (племенной) —
'бугай, бугаець, бугайчик.

Былое (
— бувӑльщина, сйльщина, буваль.

Быль

Быстро — хўтко, прўдко, мйттю.

Быстрота — мюларкость, швядкость, хў-
кость, (теченія) — бистрина.

Быстрый — хуткій, прудкій, шводкій.

Бытность — буттӑ.

Быть — подит.

Быть — бўти, знахожӑтися, знаходитися,
(быть передовымъ, руководителемъ) —
перёд вестій, передовати, (быть вакант-
нымъ, свободнымъ: о людяхъ и нево-
одушевленныхъ предметахъ) — гулӑти,
(только о невоодушевл. предметахъ) —
порожнювӑти, (быть въ силахъ) — здў-
жати, (быть годнымъ) — годитися, (быть
нужнымъ) — здӑтисл.

Бъганье — біготнӑ, біганіна.

Бъгать — бігати, гасати, ганати. Смогри,
бължать.

Бъглецъ — утікӑч, втікӑч.

Бъглый — збіглій, у (в)тіклій, забіглий.

Бъгомъ — бігдм, бігмӑ, бігмӗм.

Бъгство — утічка, втічка, (обратиться
въ бъгство) — пуститись навтікачӑ.

Бѣда — ліхо, лішенько, біда, (напасть) —
пахаба, халепа, (въ бѣдѣ) — у притўзі.

Бѣдно — вбѣдго.

Бѣдность — убожество, біцмота, мизёр-
ство, злідні, бідность, бідота, (горь-
кая) — лихота (Закр.).

Бѣдный — вбодгий, мизёрний, бідний.

Бѣднѣть — бі (ніги, вбодати, звонитись,
голіти. Так звівся, що хліба нілащо
купити.

Бѣдняга, бѣдняжка — неборӑк, сердӗш-
ний, бідољаха, (о женщинѣ) — сердӗш-
на, небѣда.

Бѣднянъ — біднӑк, голӑк, злідень, го-
лиш, гольтіпӑка, (множ. собир.) — голь-
тіпӑ, голота, голотвӑ.

Бѣдственный — бідољашний.

Бѣдствіе — ліхо, лихӑ годіна, халепа,
напасть, лихоліття, біда, безголовья.

Бѣдствованіе — бідовӑння, горювання.

Бѣдствовать — білустати.

Бѣжать (бѣгать) — бігти, (со всѣхъ
сиљ — шкурати, (одлюкр.) — шкуриўти,
драте, (быстро) — мчатись, чухрӑти,
(взадь и вперед) — гасати, (въ разныя
мѣста) — гаваты, (съ быстротою вѣтра) —
дмухнўти, дўнути, (побѣжать) — мац-
нўти, шаснўти, (не останавливаясь) —
чесати, (стуча ногами) — лопотіти, ту-
потіти (мелкими шажками, о дѣтяхъ) —
копотіти, (о водѣ) — точитися, бігти,
(о водѣ же, сгруитьсь) — хвалёвӑти,
дзюрти.

Бѣжать — (уйти) — втекти, угекті, драла
дати, тағу дати, пытати вакивати

— 9 —

Вѣлена (раст.)—блекота (Лѣвобереж.); нійцца (Херс. Апан.) *Hyosciamus niger*.

Вѣлье—шмӑття; білйзна (Правобереж.)

Бѣльмо—полӳда.

Вѣситься—казӑтися.

Вѣшенный—скажӗний, крӳчений, шалӗний (радом.). Кручена собака побывла.

Евшенство (о животныхъ)—каз, сказ, скажӗння.

## В.

Важничать—пиндӳчитись.

Важно—повӑгом, повӑжно.

Важность—вӑжниця (Велика важниця!), повӑга.

Важный—повӑжний, бӳчний. Поважное писаніе ваше дойшло (Орликъ. Закр.).

Валежникъ—хмиз, хвёрост; навӑл (Радом.).

Валежъ (при повозке) — бӑрок, дрчик, (для стирки бѣлья) — рубёль, прач, прӑник.

Валетъ (въ картахъ)—нйжник, хлап.

Вальшнепъ (птица) — слӳмка, слӳква, окдс.

Василекъ (раст.)—волӑшка. *Centaurea cyanus*.

Вахлакъ—вайль.

Вашъ—вӑший, вӑський, ваш.

Вблизи—поблизӳ, изблизӳ.

Вбросить—скынути.

Вверхъ—догорй, (бросать вверхъ)—нгdру (кйдати). Догори ногами.

Вверхъ дхомъ—шкерӗберть.

Ввести—вировӑдити.

Вволю—до-схочӳ.

Ввӗрить—извӗрити.

Вдали—дӑцаль, оддалӑ.

Вдвигать—всөвувати.

Вдова—удова.

Вдовецъ—удовӗць.

Вдоволь—довӑлӑ, чимӑло, ввӑлю.

Вдогонку—наздогон, навздогинш, уздогинці.

Вдоль—подовж, уподовж, вподовж, вдовж.

Вдругъ—вмить, відрӑзу, рӑптом, зне-нӑцька, враз, зрӑзу.

Вдѣланный—вправлений.

Вдѣлатъ—вробити.

Ведӑ—усюди, повсюди, всюди, скрізь, по всіх усюдахъ.

Величина—велейкость? (величиною съ кого)—завбільшки. *Эте.я забвільшки.*

Велӗть—звеліти.

Вербовка—затӑг.

Веревка—віровацка, (для вытаск. воды)— ужівка, віжка, (канать)—кадола (Херс. Ан.), (бичевка)—мотӳз, мотӳзок, (сну-рокъ)—повордз, повордзка, поворд-зочка, (стеклядь)—шпагат.

Вереница—нйзка, гуж, (о журавляхъ)—ключ, (вереницею)—гужём, гуськдм, ключём. *Журав.пі летлять к.лючём.*

Верея (у дверей) — бігӳи, пъӑтка.

Верста—верствӑ.

Вертелъ—шашлик.

Вертлявый—юрлывий.

Вертопрахъ —жӗвжик.

2

— 10 —

Вертѣть—крутіти. Крутити мордою,
носом. Вертащієся—вірчовій.

Верховье—(вершки (тога сѣна, соло-
ми и т. п.), верхіява (дерева;) (рѣкъ,
холинь)—верхогйна.

Верхомъ (ѣхать)—вёрхи (іхати).

Верхъ (брать)—горѣ (брати). Унія на
Украинъ почала гору брати (Дѣт.
Самовид.).

Весенній—веснайний.

Весло (большое)—опачина, (на баркѣ,
на плоту)—трепло.

Веснушки—ластовійння.

Весь—увѣсь, усѣй, цілий, цілісенький.

Весьма— вѣльми, ўже.

Ветла, ива (дерево)—вербà. Salix alba.

Вечеромъ—увечір, увѣчері, ввѣчері.

Вечеръ—вечір.

Вещь—річ, реч.

Вааправду— сиравді.

Взапуски — навыпередки. Біати на
ввипередки ‘быть взапуски).

Вазолтать— сколотить, збовтати.

Вабунтоваться— буритись, повістати.

Взбѣситься сказитись, скрутітись,
(иноск разозваться — посататіти, зако-
шітись.

Ваваливать—звертати. Коші гац на-
броів, то на мене не звертаті.

Ваволнованный (о чел вѣкѣ — неса-
мовітий.

Ваволноваться (орѣкъ)—розхіятись,
(о человѣкѣ) —зрѣштись?

Взвѣсить—звàжити, (взвѣшивать)—звà-
жувати, віважувати.

Ваглядъ — погляд, зглӑд.

Ваглануть — глӑнути, глӑнути, глӑнуть,
подивиться, поглӑнути, споглӑнути,
глӑнутись. Глянься Боже ти на мене;
(—бъстро) —зпрпӳти.

Вадорожать—подорѣжчати.

Вадоръ дурнийца, (уменьш.)—дурнітка,
нісенітница (отъ: ні се, ні те).

Вадохнуть—зітхнӳти.

Вздохъ—зітханьна.

Вадрогнуть—издригнӳтись.

Вадувать—зімӑти, (однокр.)—здӳти.

Вадумать—замыслити, злӳмати, згадати.

Валелъянный — вікоханий, віпещений.

Валелъять— вікохати.

Валетѣть—знатьись, злінути, злетіти.

Валѣвать—злӑзити, (вздираться) — карӑб-
кэтись, дӗртися, дрӑбатись, (отсюда:
хрӑбина), (на что-либо отвӗсное) —
спинӑтись. Зпинаеться, мов жӑба на
стіну, взбіратись.

Взнудывать — нуддати.

Взобраться узлізи, вскрыбатись.

Взойти — входить—звітӑ, пітийӑтись;
(о раст.) — сходит и, (взойти на учы) —
наверзійся, заманӳтись; (взошло въ
голову) наверзілось, нагадалось, зама-
нӳлося.

Взоръ — погляд.

Варослый — вареслий, зрослий, юрё-
слий, зросгий, дохожалий.

— 11 —

Варытый (о земл.)—зрѣшенный, пору-
шеный.

Варыть — скопати, зрѣшити, пориги.

Взъерошенный — кострубатий, розпят-
ланый.

Взывать — вкликати, волати.

Ваыскивать — (долгъ) праъваты.

Вятка — хаптўра, хабар, скип (Вол.)
базарйнка, ралёць; (о пчелах) узь-
ток; (въ картахъ) брӑтка (Полт.)
(Скуп отъ хабара отличается тѣм,
что его можно только взять, а не
дать.)

Взяточникъ — хаптўрник, хапўга, дра-
піка, дряпіка.

Взять — узлӑти, взлӑти, поняті, пмӑти;
(взять силою) здобӳти.

Видимо — очеідки, очевидчки.

Видимый — відбімый: (видимое дѣло,— виддме діло.

Видно — видно, видко.

Видный — видкий, (собою,— показний.

Виднѣться (вдали, целено) — манячити,
манячитись, манячити, бованіти, мріти,
мріяти.

Видѣнный — виданий.

Видѣть — бачити; (—дурно) — недобача-
ти; (видѣться) — бачитись.

Видящий (не слѣной) — зрѣчий, видно-
чий, видящий, бачучий.

Виагъ — вискотва, верещання, вєреск.

Визжать — вищати, верещати, (о соба-
ках) — слаучати, (о свиньяхъ) — кві-
чати, кувікати, кургікати.

Вилка — виделка.

Винный (вкусь, запахъ, букет) — вид-
новий.

Виновница — виноватница.

Виновный — винний (отсюда въ русск.
невинный), виноватий.

Винокурня — винница, горільня.

Винокуръ — винник, гурӑльник.

Висѣлица — шейбенцца, (иносказательно)
— глаголь, рѣді.

Висѣльникъ — шейбепик.

Висѣть — вісіти.

Висенчій — височичь.

Вишь! — ач! (сокращено изъ бач); (вишь
какой!) — ач якай! (вишь как!) — ач як!

Віюлончель с. ж. — бас (Ніск., басдоля.
Тепер мені не до соли, коли грають
на басолі.

Включать — влучати, загортати, залу-
чати.

Включеніе — влученія.

Включить — влучить.

Вжонецъ — до останку, до послідку. Рі-
шивсь усєю до послідку,— ралорился
вконецъ.

Вкусно — смачно.

Вкусный — смачный, смашный, смако-
вийный.

Вкусъ — смак, вподобання?

Владычество — панування.

Владычествовать — панувати.

Владѣніе — держава, володіння. И дер-
жасы добръ духовныхъ и мірскихъ
людей. Хмельниц. 1654 г. Закр.)

— 12 —

Владѣть — володіти.

Влажно — вдѣко, вōхко.

Влажный — вōхкий, волѣжный, вōгкый.

Власть — вōлость? право, влада (Под. губ.) Яке ти маешь надо много права? (т. е. власть).

Влечь — волочити, волокті, таргāнити.
Вівк потараннів вівцю.

Влить — влѣти, всипати.

Влюбиться — закохатиться.

Влюбленный — закоханный.

Вмигъ — одрӑзу.

Вмѣститься — зміститься.

Вмѣсто — замісць, замісто, наміст, на
місто, на-тò-мість, помісь, (—вѣс) — до
гӳрту; (—того) — замість, замісь.

Вмѣстѣ — вкупи, укупі, укупоньці, рӑ-
зом, вкупи, зараздом, орӑз, докупі.

Вмѣшательство — втручання.

Вмѣшаться (не въ свое дѣло) — втру-
читьись, встрѣти; вмішатись, (многокр.
т. е. вмѣшиватьсь) — вмішуватись, втру-
чатись, втискатись, вмакатись, встрл-
вăти, вдирӑтись, вступатись, вступăти.

Вначалѣ — перш, пёрше, спершӳ, пёрве.

Внезапно — зменацька.

Внезапный — наглий. Через твій наг-
лий прийд я про усе забула. Бо-
рони Боже нальоі смерти.

Вниманіе — увӑга.

Внимательно — вважливо? пільно, увӑ-
жно. Не уважно слухаешь, а після
не так зробиш, як треба.

Внимательный — упятлявий, ввічливий,
уважний, бачний? бачливий?

Внимать — вважати, слухати, уважати:
Вважай добре, що батько каже.
Вняти не впив що я тобі казав.

Вновь (опять) — знов, знову, изнѣду.

Внукъ — онук, унук.

Внутренности (животв.) — тѣльбухи,
кѣльбухи, бѣбехи, кѣлдюхи, хлѣки.

Внутренность — нутрё, нутрёба.

Внушать — вмовлѣти? угрущати (Коно-
топск.)

Внятно — вирӑзно, вятно, ӑтно.

Обрать — ввібрати.

Вовсе — вовся, овсі, зовсім.

Воджа — горілка, горівка, (ум.) горілонька;
спвуха, лобрӳха, мокрӳха, чикилдйха;
(у Гуцуловъ) — палянца, (у Венгер.
Русн.) — паленца; (настояная въ печи
на сухихъ фруктахъ и кореняхъ,
т. е. ратафія) — варёна, варенӳха, за-
нікӑпа; (настойка) — наливка; (крѣпкая,
шуточно) — спотйкач, (старал) — стӑрка
(Правоб.), вистойлка (Лѣвоб.)

Водоворотъ (омутъ) — вир, крӳча
(Черн.), воронка (Влад. — Вол. у.)

Водоросли (рѣчные) — кушір.

Водочный — горільчаний, горілочний,
Бджола не любить горіланого духу.
(Номис.)

Воевать — воювать.

Военный — війсковий.

Военноспѣшный — полонёвик, полоня-
ний, брӑнець.

— 13 —

Вожаць — поводить; (иносказат.) верховода, поводатарь, ватажок.

Вожатий — поводить, поводатор.

Вожделённый — пожаданий, жаданий.

Возвратить — вернуть, (отдать) — віддати, воротти.

Возвратъ — зворот, візворот?, поворот, вертання, вороття, відворот (Под.) З тою світу нема повороту; е каття, да нема вороття.

Возвращать — вертати, (сов.) вернүти; привертати: жебы добра, отпадлих тоей епископіи, были привернены (Уніять Шумлянскій, 1681 г., Закр.); (сов.) привернути, вертати, зворочати, ворочати; (возвращаться) — вертатися, ворочатися.

Возвращеніе — зворот, поворот, вертання, вороття, візворот, вертання (Прав.) Щоб тобі не було ні пуття, ні вороття.

Возвышаться (становиться вышег) — вісшати.

Возвышенность — шпиль, шпилёчок, згірра.

Возгласить — заволати.

Возгордиться — згордіти, загордіти, захищатися (отъ: пиха).

Вовдвигнуть — спорудити, вібудовати, збудувати.

Воздержаніе — встримання, ўдерж, здёржка.

Всадержно — встримало, здёржно.

Воздержность — стрималость.

Воздержанный — стрималий, витрималий, повсталиглий.

Возже — віжки (Лѣвоб.), лійці (Правоб.)

Возвиться — панькатись, підратись, підькатись, (копошиться) — гомозитись, (—сь чѣмъ, хлопотать около чего) — пѣцькатись (Полѣс.)

Возка (хлѣба) — возовіця.

Воздѣ — кіло, кілъ, білъ, підля, підуз, повз, край, підбіч, по-при, сўміж. підлъ, піпліч, опостін, поруч, упіруч, підузбіч, мймо. Нейди мимо стіл. Він стояв поузбоч сіеі хати. См. подлѣ.

Возлюбленный — облюбёниця, коханка.

Возмездіе — віддіка.

Возможность — могота (Нечуй), спроміжность, змогда, спосіб, снага? Боронитися до снаги.

Возможный — статочний. Чи се-ж статочне діло.

Воамутить — возстановить протягъ кого) — підбўрити; (взмутить) — скаламўтити; збаламўтити, зворушіти.

Возмутиться (воз стать) — обўритись.

Возмущать — баламўтити, колошкати, підбўрювати.

Возмущеніе — смѣта?

Возмущенный — обўрений.

Вознагражденіе — нагорода, заплата, винагорода.

Возанамѣриться (забрать въ голову) — поклăсти (собі), навăжитись.

Возникать — повставати. Повстають бунты (Скоропад.) (Однокр. т. е. возникнуть) — повставати.

Возня — заходи. Багато з тім заходу.

— 14 —

Вовобновлять зновляти, поновляти.

Воврадовиться — зрадіти, порадоватись.

Враженія — суперёки.

Возразить — одказати. Я спитав, а він одказав.

Воврастать о дѣтяхъ — доходжувати? (Піск.)

Вовставшій — обурень.

Вовстать — обуритись, повстати.

Вовъ — віз; (для возки лѣба въ Херс.) осіг, васіг (чумацкій для дальньх дорогъ) — літёрний, мажа; (чабанскій для возки съѣстн. припасовъ) — котіга; (большой сельско-хозяйственный въ Херс. г.) — мажара.

Вой — витти, вой.

Войлокъ — повсть, повстіна; (небольшой) — ламець.

Войлочный — повсямній, повстѣвий.

Воинственный — воєвітий.

Воинъ — войк, войка.

Войско — війско.

Войти — ввійтий, увійтий, (нелрменнымъ) — вбратись.

Вокругъ — навоюколо, округъ, навкругъ, кругъ, округ. Округъ шиц у три статьи дороге монисто (Штацкій Вона вбога округи.

Волдырь — кгўля, кгуркгўля, пухърі; міхур, міхурець (Под. г.)

Волкъ — вовк, вівк, звір; (увел.) — вовчайце.

Волна — хвілл.

Волненіе — на водѣ) — хвилювання, (дванежіе — рух.

Волнистый — хвалѣстий.

Волновать (воду) — хвилювати (Пі к.)

Волноваться о водѣ) хвилюватись, шпувати; (сердиться) буритись.

Волокната (любящій ухаживать за женщинами) — бабій, бабодўр, бахур.

Волоса — волюся, (длинные — патли, (длинные всклокоченные) — кідли, (вьющіесі) — кучерӑве волюся, (кудри) — кӳчері.

Волочиться за женщинами) — бахуровати.

Волшебникъ — чарівнік, чаклўн, характёрник.

Волшебница — чарівницца.

Волшебство — чарі.

Волы — воля, воленька.

Вонзить — заситити, загнаги, устромити, затопити, занўрити.

Вонъ — геть, прочки, прічки (ум. отъ: прочь). Геть прочки від мене. — Против нічки помандровав козак прічки (Пѣс.) (Вонъ гадѣ) — онде (вонъ тамъ) — он, онде, ген, ак ген, (вон тотъ) — оттой, онтей.

Вообразить — роїтись (у голыі). Ему роїться у го тові, — (онъ воображаець.)

Вообразиться — спогадати, здўматись. Здумалось ёму, що се добре буде. Як тя кохаю — не спогадаеш. (Нар. пьысь, Пові.)

Вообще — гола, взаглі, загалом.

Вооруженіе — риштўнок, зорōн.

— 15 —

Вооруженный — оръжий, збройний.

Вооружиться — узбройтить, обуртись.

Вопить — голосити, галасувати, голосувати, репетувати, волати.

Вопль — га'лас, гёпер, репетування, голосіння.

Вопреки — наперекір, всупор

Вопросъ — питання, спітка.

Ворковать — туркотати, буркотати.

Воробей (птица) — горобець

Вороватий — халій.

Воровать — краты, злодійити Піск.

Воровка — злодійка.

Воровство — злодійство, краліж, країнка.

Ворожея — ворожка, знахорка, шепіжха.

Воронка — лійка.

Вороной — кэрпій, вороний.

Воронъ (птица — гайворон, грӑйворон, крук, грач; га'ва (Херс. Ав.)

Ворота (одностворчатая) — ворота, (дверь)створчатая) — ґр'ама.

Воротъ, воротникъ — коймір, койвір, (уменьні.) комірень, комірок.

Ворса на сукнѣ — барма, барка (Вол. гу'ю.)

Ворсистый — барвийский (Вол. г)

Ворчаніе (о людях) — бормотання, буркотань; (о собачах) — гарпання, гаркотань.

Ворчать (о людях) — бурчати, бормогати, мурмотати; мурм'ати, мурмотівъ,

буркотіти; (о собачах) — гарчати, гаркати.

Воръ — злодій, злодійка; (увельч.) злодіяга, ворюга, воряга, злодіїще.

Воскликнуть — заволати, гукнути, вигукнути.

Восковой — вошатий.

Воскъ — віск.

Воскресенье — неділя; (— Христово, Свѣтный праздникъ) — Великдень.

Воскресный — недільний.

Воспаленіе (раны) — розъятрёння, залтрёння.

Воспаляться (гнѣвомъ) — лятитись, ирjtись, (о ранѣ) — ягрjtись.

Воспарить — шугії ти.

Воспитаніе — годована, вихована, згодовання?

Воспитанникъ — годовацець, виховавець; (приёмный) — приймах, приймит.

Воспитанница — виховавицца, вихована, (— приёмный) — приймачка.

Воспитанный — виховаиий, вігодований.

Воспитать — вігодувати, віховати, відростити; (многокр. г. е. воспитывать) — годувати, виховувати, ростити, годовити до розуму, згодовувати, вігодовувати, вирішувати; воспитуваться — виховуватись.

Воспламениться — вспалати, запалати, загорітись, занатись.

Воспользоваться — покорйствується.

Воспоминаніе — помійка, помійка,

— 16 —

памъять, памъятка; (въ воспоминаніе) — на незабудь.

Воспрепятствовать — перепиняти; (запретить) — заборонить.

Воспрещать — забороняти.

Востокъ — схід.

Восточный — східний.

Восхваленный — вихвалений.

Восхвалять — вихваляти.

Восходить — здійматись, виднобати, виходити. Місяць видибае, сходить.

Восьмерка (въ картахъ) — осьмамѣка, вісьмамѣка.

Воткнутъ — встромити.

Вотъ — ось, тут. Тут він почав верзти
усяку нісенітницю; се, от; (вотъ-вотъ)
от-от; (вотъ гдѣ) — ось-де, осьдечки,
тутечки; (вотъ еще) — ото ще, тож бак,
отцѣ; (вотъ же) — одже; (вотъ здѣсь) —
аж ось де, аж осьдечки, аж осьдень-
ки; (вотъ извольте видѣть) — от як ба-
чите; (вотъ какой) — ось який, от-та-
кій; (вотъ какъ) — оттак, оттакички,
такички, ось як. Такички треба ро-
бити. От так, так сітьть мак и
маковку й пустернак (Пѣсн.); (вотъ
такой) — оттакій; (вотъ тамъ) — онде;
(вотъ то-то) — тож-то, тож бо то; (вотъ
что) — őт що; (вотъ этотъ) — отсѣй.

Вошь — віда, (множ.) воші; (собират.) нужа.

Впереди — спереду, попіреду, (—идти) — пєредом (йти), перєд (вестй).

Впечатлёніе — вражёніе. (Закр. правобережн.).

Вписать — уписаті.

Вплавь — уплінь, вплінь.

Вполнѣ — вдосталь (Вол. губ.), уповні.

Впору (платье) — впору, вгàдно; (кстати) — о пригоді.

Впослѣдствіи — навпослі.

Вправить (вдѣлать) — заправить, управить, вробить.

Впредь — папредкій.

Впрочемъ — протò, апротè, алè, однàк,
однàково. Сім літ юрох не родив,
про то голоду не було.

Врагъ — вòрог, супостат.

Враждовать — ворогувати.

Вражескій — врàжий, ворòжий, урагòвий.

Вразумить — напутіти.

Врааумлять — надоумляти.

Враки — брехнà.

Враль — брехун, скоробрёшко, забр'ха,
скоробрёха, брешко.

Вредить — шкодити, (—здоровью) — вадити, вередити. Не іж багато, шоб не завередило.

Вредно — вадко, шкодить.

Вредный — валливий? Шкодливый.

Временно — до чàсу, на чàс, начасінку.

Временный — дочàсний, часовний, тимчасовий. Щастя дочасне. з.инді довічні.

Время — час, часà, годіна, врємня,
урємъл. добà; (во всякое время) — на
вськ час; (въ прежнее время) — задавніх

— 17 —

чӑсів, спреж, допреж сёго; (въ то вре-
мя)—тоді, саме тоді; (временемъ)—
чӑсом. Часом̆ лучче стае.

Врозь (въ разсыпную) — врòстич, (по
одночкѣ) — нарізно.

Вростать — уростàти.

Всадникъ — верховий, верховець.

Все—усё, (все равно) — усё од-
нӑко, усе однo, однӑково, дармӑ, одп-
нӑково; (—что—усё однo (що); (въ
смыслѣ горя мало)—байдуже, а ні
гàдки: ёму а не гадки. (Все таки) —
а всег, усётаки.

Всегда — извік, завжди (Прав.), вік-ві-
ком, спредвіку, усё; зазве (изрѣдка
по Правоб. какъ полонизмъ), завсёгда
(иногда слышно въ Чернигов.) Він усе
сидить дома. Ми из-вік так жи-
ли. Вік-віком він рибою торгуе. Він
усе ходить пішки.

Всегдашній — невиводний. Він у нас
невиводний юсть.

Всего — усёго; (всего два, только два) — двоечко; (всего три, только три) — тро-ечко.

Вскачь — назваводи, на-вскочки.

Вскипъть — зкипітіся.

Всклокоченный — кошлайтий, покдшла-
ний, покдшманий, роскдшманий, зкуд-
ланий, зкуёвжений.

Вскоръ — незабаром, скоро. Скоро після
того він собі поїхав.

Вскочить — зхопитися, скдчити. Мит-
тю схопився з місьця. Разом ско-
чив на коня.

Всласть — всмӑк, до смӑку.

Велухъ — гдосно.

Ведущимся — дослухатись.

Вслѣдствіе (того) — через тè, затім, з-за
(Закр.), из-зà. З за моє неуважно-
сти мушу пропадати.

Вслѣдъ — услід, навздогін, вдогонку?
вздогонку?

Вематриваться — вдивлӑтись, придив-
лӑтись, вглӑдатися.

Вспахать — зьорӑти.

Всплывать — спливати, виринати.

Вспоминать — згадувати, (сов.) згадати,
спамъятати, нагадати; (однокр.) — зга-
дати, пригадати, спогадати.

Вспотѣть — спотіти, запотіти, упріти.

Вспыльчивый — палкий, палёный?

Вспыхнуть (объ огнѣ) — спалати; (о чер-
ловѣкѣ) — спахвӳти, зашӑритись, зки-
піти.

Вставать — уставати; (приподыматься) — звондитись; (однокр. т. е. встать) — устати, встати, (приподняться) — звёстись, підвёстись; (—послѣ сна) — порушатись.

Встревоженный — зположений, зрӳше-
ний, переположений; (самъ не свой) —
несамовитий.

Встревожить — перополошити, споло-
шити.

Встревожиться — зполошituris.

Встрѣтить — спіткӑти, стріти, зустріти,
стрітити, зустрітити; (сов.) — стрінути,
зуспіти, натрӑпити, (нечаянно) — здй-
бати. Я натрапив ёю на дорогі у
Киів. (Встрѣтиться) — зустрітись, спіт-
катись; изійтися, зійтися.

3

— 18 —

Встрѣча стріча, спіткӑння.

Встрѣчать — устрівӑти, перестрівӑти;
(встрѣчатьсл) — зустрічӑтись.

Встряхнуться — стрепенутись.

Вступать — увіходити, вкрочӑти; (вступить въ бракъ, въ супружество) — попратися, попятися, женитися; (вступиться за кого, защитить) — заступиться.

Вступленіе (въ домъ) — вхідчини, вступ?

Всучить (навизать противъ воли) — утELIщити.

Вехлипываніе — пхікання.

Вехлипывать — пхікати.

Входить — зіходить, сходить.

Всѣ — усі; (— вообще) — ог'юлом, усі на
голо; (— вмѣстѣ) — г'үртом.

Всякій — кожный, кожен, усяккий; (всякій безъ исключенія) — кожнісенький (Лѣвоб.); жадинъ, жадвісенький (Правоб.); (— вечер) — що в'єчір, що в'єчора

Всячески — усяково.

Втащить — втеребити.

Втиснуть — втручить, втйрити, вобгати,
впхнути.

Втихомолку — вйшком, знйшка, пота-
ємне, стай, потай.

Вторично — вдрѣге, удрѣге, за дрѣге,
повтёрне, вдругораз, вдругоряд.

Вторникъ — вівтірок, вівтірок.

Второпяхъ — похапцём.

Втроемъ — утрёх.

Втыкать — встромляти, втикӑти; (воткнуть) — встромити.

Втѣсеняться — вдиратись.

Входить — увіходить.

Вчера — вчора, учора.

Въ — у, ув, до. У що, у віщо — (во что). В'війшов у хату. Ув д'орі. Ходімо до хати. (Въ ничто) — в'вівець.

Въѣхать — уіхати, заіхати. Уіхає у
девір.

Выбитый (о хлѣбѣ) — стопцёваний, зтоло̧чёний, збётий.

Выборки — вйзбірки.

Выборъ — обірӑння, обрӑння.

Выбранить — злӑяти, полӑяти, вйлаяти,
розлӑяти, покартӑти.

Выбранный — обрӑтий.

Выбрать — обрӑти, изобрать, (пособи-
рать) — в'взбірати. Усі горіхи визбірали,
так що нічого не зосталось.

Выбриться — в'голитись.

Выбуравливать — висвёрдлювати.

Выбыть — в'йбути, (свое время) — одбути,
відбути.

Выбѣгать (часто или вездѣ) — в'бігати,
(незамѣтно ускользать) — в'пшм'гувати.
Раз-у-раз вибіа; усюди вибіає, та
не знайшов. Хто его зна, коли вік
и вишмиг'нув.

Вывертываться (на словахъ) — відбрё-
хуватися.

Вывести (пятно, клоповъ) — в'йбавити.

Вывинченный — в'гвинчений, вишру-
бований.

Вывинчиванье — в'гвинчування, виш-
рубовування.

— 19 —

Вывинчивать — виглипчувати, вищру-
бовувати, одвертати.

Вывихнуть — звихнүти.

Выворачивать — вивертати.

Вывіданный — випитаний.

Вывідываніе — випити, р. ув. — доз-
нання.

Вывідывать — визнавати, випитувати,
розпитуватись, допитуватись.

Выгиганье — вигинання.

Выгигать — вигинати, вихилати; (од-
нокр.) війгнути. (Выгигаться) — вигинá-
тися, вихилатися.

Выгнать — вйгнати, віттурити, війтурли-
ти.

Выговаривать — вимовляти; (однокр.) —
вимовити.

Выговоренный — вимовленный.

Выгода — користь, выбода.

Выгодно — згодно.

Выгодный — згодний, вгодний.

Выгонять — турлӑти, турити, витурлӑти,
гонити, виганӑти.

Выгресть — вигребти, вигорнуги, ви-
громадити.

Выдавать (себя за кого) — удавати.
Удае с себе письмённого.

Выдаться (изъ окна, изъ толны) — вит-
кнути ъ, вйтнутись.

Выдача — видавання, вйдача.

Выдвигаться — висовуватись, (совер.)
вйсунутись; (видвинуть) — вйсунути.

Выдергать — висмикати, (многокр.) —
висмйкувати.

Выдержать — вйдержати, вйтримати,
вдёржати, встоїти, вйтрівати.

Выдернуть — вйсмикнути, (шнурокъ,
ниткӳ) — вйшморгнути.

Выдираться — видирӑтися, вискребӑ-
тися, (изъ тёсноты) — випірӑтися.

Выдолбить — вйдовбати; (—топоромъ) —
вйцюкати.

Выдохнуться — вйтхнутись.

Выдохшійся — вйтхлий.

Выдраться — вйдертися, вйдряпатися.

Выдумать — вйгадати, здўмати, вими-
слити.

Выдумывать — вигадувати, вимишлӑти.

Выдълать — вйробити; (о кожах) — вй-
чинити; (что либо дурное) — вйтворити,
згойти; (выдълывать) — вироблювати,
виробляти, (—кожи) — чинити, вичи-
няти.

Выдълить — вйділити, відрізніти, (выдъ-
лять) — виділӑти, вилучӑти, вирозню-
вати; (выдъляться) — виділӑтись, ви-
рознюватись; (отличаться) — визначӑ-
тись.

Выжариваться — висмӑжуватись; (сов.)
висмажитись; вирилӑтись, випікӑтись;
(сов.) вйпектись.

Выжженный — вйпаленний.

Выживать — (свой срокъ) — вибувати.

Выжиганіе — вишлӑвання, вйпал, ви-
пікӑння.

Выжигать — випаловати, вищкати.

Выжидать — вижидати, витрівӑти, че-
кӑти, ждӑти, гоюїти. Треба ще юдити,

— 20 —

поки морози настануть. Годи ли-
шень, будеш мене згадувати.

Выжимки — вйкимки; (—изъ конояля-
ного съмени) — макўха; (изъ свеклы на
сахарн. заводахъ, изъ маку и т. п.) —
жмйхи, жмӑки. Жмаками добре сви-
ней годувати.

Выздоровѣть — вядужати, одужати, ви-
чуняти, очуняти, визгоровіти.

Вызовъ — викликання.

Вызывать — викликати.

Выигривать — вигравати.

Вынискать (перепскать) — вйшукати; (вти-
хомолку) — вйнишпорити; (разыскать) —
знайті; (—время) — вйгадати (час).

Внискивать — шукати, вишўкувати, ви-
шуковувати.

Выисповѣдаться — висповідатися.

Выйти (изъ лйца, о птицахъ) — вйлупо-
тись.

Выказать — вйказати, вйткути; (языкъ) —
вйсолопити.

Выказаться — вйказатись, вйявитись, вй-
ставитись, вйткнутись, визначитись,
обизнӑчитися.

Выкатывать — викочувати.

Выкладывать (быковъ, барановъ) — во-
лошити, скопити, викладати.

Выковырять — вйколупати, вйкорпати.

Выламывать — виломлювати, виломлӑти;
(отщениливать) — вискеплӑти (Полъс.)

Вылеживаться — улӗжуватись.

Вымазанный — вймазанный, вймащенный,
вйшмарованний.

Вымазать — змӑзати, вймазати, (—гли-
ною) — вймастити (жирнымъ чѣмъ либо
ли густою жидкостью) — вйшмарувати.

Выманивать — видӳрювати.

Вымараться — запёцькатись (Полъс.), за-
мӑзатись.

Вымереть — вйконати, вймерти.

Вымилсъ и вымысель — байка, (—содер-
жащій въ себѣ цѣлую повѣсть, шутку
и проч.) — вйгадка.

Вымить (бѣле) — вйпрати, (—что либо,
вытирая при этомъ) — вйшаровати.

Выносить — винодушвати, винодити.

Вынуждать — вимагати.

Вынужденіе — вимагання, висилка.

Вынуть — вйняти, вййняти.

Вынурнуть — вйрнути, вйпурнути.

Вынурять — виринати.

Выостренный — вйгострений.

Выострить — вйгострити.

Выпачивать — закалати, замӑзати, за-
пёцькати (Полъс.); (выпачкаться) —за-
пёцькатись (Полъс.), вймазатись, за-
мазатись.

Выписка — вйпіс.

Выплескать — вйхлюпать, вйбовтати,
вйплюскати.

Выплеснутый — вйпліснутий, вйплюсну-
тий.

Выплыть — вйплысти, сплинути.

Выплюнуть — вйплюнути, вйблюнути.

Выплысывать — витанцёвувати.

Выпоить (угощая) — вйтрактовати, вй-
поїти, вйчастувати.

— 21 —

Выползти — вйповзти, вйлзти.

Выполнить (дѣло) — одбѣти.

Выполнять (порученія) — спрѣвувати;
(—стогъ сѣна?) — вершати, вивѣршувати.

Выправить (сдѣлать прямымъ) — вйпра-
вити, вйпростовати; (вправлять) — ви-
правлѣти, (—въ дорогу) — виряжати,
вироважувати.

Выправленный — вйпроставий.

Выпрашиванье (хитростію, обма-
номъ) — виддўрювання.

Выпроваживать — виряжати, впрова-
жувати.

Выпросить (хитростію, обманомъ) — вй-
дурити, вйтуманити, вйціганити, ви-
миркати.

Выпрагать — вицягати, розпягати;
(в выпягаться) — вицягатися, роспягат-
тися.

Выпрямить — вйпростоватити; (выпра-
ся) — вйпростоватися; (выпралять) —
випрōщувати, вирівнювати; (выпрам-
ляться) — випрōщуватися.

Выпугнуть — вйполомити, спугнўти.

Выпутать — вйпутати, вйплутати; (выпу-
тываться) — випўтуватися, вивертатися,
виплўтуватися.

Выпучить (глаза) — вйрачити, вйтрі-
щити, вйлупити (очі).

Выпятать — вйзнати, вйшитати.

Выпь (піца) — бугай.

Выпяленный — вйпъятой, вйкнутий.

Выпяливать — вишина.

Выравнивать — вицяглѣти, вицівню-
вати.

Выражать — (словами) — вомовлѣти. Грае
кобзарь, вислівуе, вимовля словами.
(Шевченко.)

Выраженіе — вйраз(?).

Выразительно — виранно.

Выразительный — виразный?

Выразиться (высказаться) — вйслови-
тись; (—выявиться) — вйзначатись.

Вырвать — вйрвати, вйшаринути, (извер-
нуть рвотою) — вйригати, вйбююнути;
(вырваться) — вйрватись, вйхопитись,
вйпорснути, випручатись.

Выродившійся (изъ лучшаго вида въ
худшій) — вйродочний.

Выродокъ — вйродок, вйплодок.

Вырости — вйрости, вйгнатися.

Вырубить (огня) — вйкресати (вогню).

Вырубленный — вйръбаний, вйтятий.

Вырубливать — вирўблювати, витинати.

Выручить (изъ бѣды) — вйзволити, одзво-
лити, вйбавити, вйрятувати, запомогти.

Выручка — вйручка, (воен., старин.)—
одсіч; (—въ торговлѣ) — вйзволка.

Вырываться (освобождаться) — пручати-
ся, борсатися, рвāтись, виривāтись,
випўчуватись, випручāтись; (выска-
кивать, выказываться) — вихōплюватись,
вихоплятись.

Высаживать — висаўкувати, висажати.

Высасывать — смокати, висмоктувати.

Выселять — виселати.

Высказаться — вйсловить.

— 22 —

Выскоблить (выскресть) — вискрёбти,
вйскромадити. Тіста не зоста. тось
и діжку вискромаділа.

Выскользнуть — вйковзнути, вйсклизну-
ти, вйслизнути, вйшмигнути.

Выскочить — вйскочити, вйхопитись

Выслушать — вйслухати.

Высматривать — визирати, виглядати,
зйрити. Вони зирять навокою, де
що лежить. (Высмотріть) — вйглядіти,
нагледіти, назйрити.

Высовывать — висовдувати, (—языкъ) —
висолоплювати.

Высокопочтенный — мостивый, мосцей-
кий.

Высокоумно — зписьмённа.

Высосать — вйсмоктати.

Высота — височина, височень, високость.
Ой літае орел, до літіе сивий На
високій високості (Пѣснь).(Высотою) —
навййшки, завййшки, увййшки.

Высохнуть — вйсохнути, вйсохти.

Высохшій — вйсхлей.

Выставить (носъ) — вйткнути (ніс); (—языкъ) — вйсолопити; (—зубъ) — виска-
лити, вицерити, вйскерити; (—жин-
вотъ) — вйпъясти; (выставлить) — вистав-
ляти, (—напр. окно) — вистановляти;
(выпячивать) — випинать.

Выставка (напоказъ) — вистанова.

Выставляться (важничать) — випинать.

Высетать — вйстёбати, вистібати.

Выстиранный (о бѣльѣ) — вйпранний, изіпраний, вйпоратий,

Выстирати (бѣлье) — вйпрати.

Выстраданный — вйпокутованный, одпо-
кутований.

Выстрадать — вйпокутовати? однокутовати? вйтерніти.

Выстричь — вйстригти, обстрігти.

Выстроганный (рубанкомъ) — гемблёванний, вигемблёванний.

Высероить — збудувати, вйбудувати, вй-
ставити (будинок).

Выстрѣлить — стрёлить, вйпалити.

Выстрѣлъ — пòстріл, стріл.

Высучивать — висўкувати, (соверш.) вй-
сукати.

Высчитывать — вилічувати, одлічувати,
вираховувати, (сов. в.) вйраховати;
вивертати, одвертати, лишати.

Высшій — вйсчий.

Высылать — висилати, виправляти.

Высѣнхать — висихати.

Высь (висота) — вйша.

Высѣчъ — вйсікти, вйдрати, вйпороти,
вйпарити, вйшпарити, прохворостіти,
отдюбарити, одчухрати; (—рукою) —
нашлёпати.

Выталкивать — випихати, випірати, виш-
товхувати, (сов. в.) вйштовхнути, виш-
товхати.

Вытапливать (жиръ, сало) — витоплю-
вати, витопляти, вишквӑрувати, ви-
сквӑрувати.

Вытаптывать (хлѣбъ, траву) — толчочити.

Вытаращить (глаза) — вйрячити, вйпу-
чити, вйтріщити, вйлупити (очі).

— 23 —

Вытащить — вйволочити.

Вытекшій — вітеклий.

Вытолкать — вйштурхати, вйштурхнути,
вйпхнути, вйштовхнути.

Вытоптать (хлѣбъ) — вйтолочити, вйтовк-
ти, вйтоптати.

Вытравленный (отравою истреблен-
ный) — вйтрутий, вйтруений.

Вытравливать (мышей, крысь) — витрү-
ювати.

Вытребовать — вйправити.

Вытряхиванье — витрӳшування.

Вытряхивать — витрӳшувати, (вытрях-
нуть) — вйтруснти.

ВЫТЬ — ВЫТЫ.

ВЫТЪСНЯТЬ — ВИРУГОВУВАТИ, ВИПІРАТИ.

ВЫТЯГИВАНЬЕ — ВИТЯГАНЬЯ.

ВЫТЯГИВАТЬ — ВИТЯГАТЫ, (ВЫТЯГИВАТЬСЯ) —
ВЫТЯГАТИСЬ, ПРОСТЕГАТИСЬ; (ВЫТЯНУВ-
ШИСЬ СТОТЬ, О ЧЕЛОВЕКѣ) — НАВСПИНЯЧКИ.
МОСКАЛЬ СТОЯВ НАВСПИНЯЧКИ ПЕРЕД
КОМАНДИРОМ.

ВЫТЯНУТЬ — ВИТАГАТЫ, ВИЙВОЛОКТИ.

ВЫУЧИТЬ — ВЫВЧИТИ, ОБУЧИТИ, НАВЧИТЫ;
(ВЫПРЕССИРОВАТЬ) — ВЫШКОЛИТИ, ВЫМУШ-
ТРУВАТИ.

ВЫХВАТИТЬ — ВЫХОПИТИ; (ВЫХВАТИТЬСЯ) —
ВЫХОПИТЬСЬ.

ВЫХВАЧЕННЫЙ — ВЫХОПЛИНИЙ.

ВЫХВОРАТЬ — ВЫХОРІТИ, ВЙБОЛІТИ.

ВЫХЛЕБАТЬ — ВЫСЁРБАТИ.

ВЫХЛОПОТАТЬ — ВЙПРАВИТИ. ВИПРАВИЛИ
ПОЗОВ.

ВЫХОДЕЦЪ — ВЫЙШЛИЙ, ПЕРЕСЁЛЕЦЪ.

ВЫХОДИТЬ (ИЗЪ ОБЫКНОВЕНІЯ) — ВЫЙВОДИ-
ТЫСЬ; (—ИЗЪ ВОДЫ, ЯМЫ) — ВИДИБАТЫ;
(—ИЗЪ ДОМУ) — ВИХОДИТИ; (—ИЗЪ ОБЩЕ-
СТВА) — ВИБУВАТЫ.

ВЫХОДЪ — ВЫЙСТЕ, ВЫЙСТЕ, ВЫЙСТЕ, ПРОЧКА.
ПО ВЫЙСТЬЮ З ЦЕРКВИ, ОДГІХАВ (ХА-
НЕНКО).

ВЫХОЛОДИТЬ (КОМНАТУ) — ВЫХОЛОДИТИ, ВЫ-
СТУДИТИ.

ВЫЦАРАПАТЬ — ВЫЙДРЯПАТИ.

ВЫЦ ДИТЬ (ИЗЪ БОЧКИ) — ВЫЙЦІДИТИ, ВИТО-
ЧИТИ, (НЕСОВ. в.) — ВИЦІЖУВАТИ, ВИТОЧУ-
ВАВАТИ.

ВЫЧЕСТЬ — ВЫЙЛІЧИТИ, ВЙРАХОВАТИ, ОДЛІ
ЧЙТИ, ЗБАВИТИ, ЛИШЬТИ, ОДВЕРНУТИ,
ВІДВЕРНУТИ.

ВЫЧЕТЪ — ДОЛЛІЧ, ВИЛІЧУВАННЯ, ДОДБАВА, ВІД-
ВОРОТ.

ВЫЧИСЛИТЬ — ВЫЙЛІЧИТИ, ВЙРАХОВАТИ, РОЗ-
ЛІЧІТЫ, РОЗЧИСЛИТЕ, ЗРАХУВАТЫ, РОЗРА-
ХУВАТИ.

ВЫЧИТАТЬ — ОДВЕРТАТИ, ЛИПАТИ; (ВЫЧИ-
ТЫВАТЬ) — ВИЛІЧУВАТИ, ВИРАХОВУВАТИ,
ВІДЛІЧУВАТИ, ЛИШАТИ.

ВЫЧИЩАТЬ — ВИЧИЩАТЫ, (СОЛОМОМ) ВЫТИ-
РАТЬ) — ВИШАР ОВУВАТИ.

ВЫЧИЩЕННЫЙ — ВЫЧИЩЕНИЙ, ВИШАРова-
НИЙ.

ВЫШЕ — ВЫСЧЕ, ЗВИШ, ВЕРХ (ЧОГОСЬ), ПО
ВЕРХ, ВЫЩЕ. ЗВИШЕ МЕНОВАНИЙ — ВЫШЕ
ИМЕНОВАННЫЙ). (ВЫШЕ СИЛЬ) НЕ В МО-
ГОТУ.

ВЫШЕДШИЙ — ВЫЙШЛИЙ.

ВЫШЕЛУШИТЬ — ВЫЛУЩИТИ, ЗЛУЩАТЫ.

ВЫШЕПОИМЕНОВАННЫЙ — ВИШЕМЁННИЙ.
(ПИСАРС. ТЕРМ.)

— 24 —

Вышиванье—вшиванья, гаптованья.

Вышивать(узорами)—мерёжити; (—шелкомъ, золотомъ)—гаптувати.

Вышитый—вишитий, гаптований.

Вышколенный— вйшколений, вимуштрозваний.

Вышколить—вйшколити, вймуштровати.

Вышпіонить—вйшпігувати.

Выштукатуренный—повяпленный.

Выщипать (о перьяхъ)—вйскубати, вйскубти.

Выяснять—вйяснити, вйтлумачити, заявляти.

Выяснять—виясняти, витлумӑчувати.

Вьюнохъ (раст.)—кручені паничи. Jpotaea rubra.

Вьюшка (печная)—каглӑ.

Вѣдь, вѣдь же—ажёж, аджё, аджёж, таджё, таджёж. Адже я тобі казав. Ажеж ти був у місті. Адежеж ти був у хаті.

Вѣдьма—відьма.

Вѣжливо—грѣчно, звичайно.

Вѣжливость—звичайність.

Вѣко (вѣжда)—віко.

Вѣковой—віковий, віковічний, одвічний.

Вѣкъ—вік.

Вѣникъ — віник; (обдерганный, — голикъ)—деркач.

Вѣрно—пѣвне, пѣвно, дісне.

Вѣроятно—мӑбуть, либонь, видно, десь, подобно. Того-жъ року, подобно, преставися. (Величко).

Вѣскій—важкій, важкелённий.

Вѣстимо—аже-ж.

Вѣстникъ—вішъ, вістій.

Вѣсть—вість, вістка, звістка, чутка, почутка, поголоска.

Вѣсъ—вага, тяжина?

Вѣсъ (большіе)—вага, вагй, тěрези; (—малые)—шалькъ.

Вѣтвистый—вітвистий, гиллэстий.

Вѣтвиться—бростатьсь.

Вѣтъ, (вѣточка съ листьями)—вітка, галузка (Правоб.); (собир.) віття; (—безъ листьевъ)—гиллӑка, гиллӑчка, гйлька, (собир.) гіллӑ; (развѣтвленія, тонкія вѣточки)—пӑвіття, штіголля (Полѣс; вѣроятно отъ: сую.ля); (сухія вѣтви на землѣ)—навӑл, хвёрост; (мелкій хворост) —хмйз; (хѣсные обломки) —ламарь.

Вѣтеръ — вітер; (уменьш.) — вітрец; (увел.)—вітрёга; (—сухой)—суховій.

Вѣтреникъ—вітрогон, шелихвіст, жёвжик.

Вѣтрено—вітряно.

Вѣтренность—пустота.

Вѣтренный (о погодѣ)—вітрӑнний; (о человѣкѣ)—пустотлівий?

Вѣха—віха, тичіна.

Вѣчно—вішне, вічно.

Вѣчность—вічность.

Вѣчный—вічний; (стар.)—вікуцтій, вічествій (Вічисте добро—наслѣдственное имущество.)

Вѣшалка—жёрдка.

— 25 —

Въять—віяти: (сильно, о вътрѣ)—будут; (— порывисто)—бұрхати.

Вязанье—вязання.

Вязнуть (въ грязп)—грўзнути, стрянути.

Вянуть—въянуты, вянуты, въяднуты.

Г.

Гадальщица—ворожжа.

Гаданье—гадання, ворожба.

Гадать—гадати, ворожити.

Гадина—гадина, погань; (змѣя)—гадюка.

Гадить—гадити, паскўдити, погӑнити.

Гадиться—гӑдаться, паскӳдаться.

Гадкій—гидкій, бридкій (Волын. губ.), паганій сравн. ст.—гидший); паскўдний, (—о человѣкѣ)—паскўда.

Гадко—гидко, пагано, брйдко (Волын. губ.), гидосно.

Гадость — гидкость, гидота, бридота (Волын. губ.), гидость, погань, паскўдство, брйдкость.

Гайка—гайка, шрўба (Влад. Вод.)

Гаринзонъ — залода (старин.). Всю тамъ въ фортеці драгунскую залоу вирубали (Величко).

Гарусный—гӑрусовий.

Гасить—гасити, тушити.

Гаунтвахта — одвӑхта, калавӳрия; (какъ мѣсто заточенія)—будегӑрня.

Гвоздика (раст.)—гвоздика (Вол. губ.), гвіздік; (дикоростушій)— травъянёць. *Dianthus cariophyllus*; каштӑнчики, *D. barbatus*.

Гвоздь—гвіздок, гвіздочок; (подковенный)—ухнӑль; (маленький, для обивки)—цвях, цвяшок.

Гдѣ—де, (гдѣ же)—де-ж, (гдѣ-нибудь)—абий-де, будь вебѣль, денёбудь; (гдѣ-то)—десь, дё-то, десь-то.

Гибель (погибель)—загіба. Та в мене щоденно пропастищя, —то вішна загиба та й юдіł (Полгав. губ. Лубен. уѣз)

Гибкій — гнучкий, гнуткій, гиней, хвпський, хистей, хвімський, війстей(?)

Гигантъ—вёлетень.

Главный—головний. Зг головнимъ войскомъ (Скоропад. Закр.)

Гладить (утвѣромъ)—прасовати.

Глазированный—поливяний.

Глазурь—поліва.

Глазъ—око, (множ.) —оѣ, (умен.) очей-пі, оченіта, оченятка; (твор. множ. очйма, вічми, (въ глазахъ)—в віччѣ. Так мині у віччю червоно, червоко стало. (Глазъ на глазъ)—на самоті, вічь-на-вічь (tête à tête), на віч.

Гласный (не тайный)—вістний.

Глина—глина; (—вязная, легкооплавка)—глей; (-- фаянсован, Радом. у.) муда.

Глодать—грйзти, глилӑти, жваковӑти. Ви глилӑйте, викусӑйте, Мене-ж тільки не займӑйте (Пісня).

Глотанье—ковтання.

Глотать—ковтати, глитати.

Глотка—пелька. Шоб тобі илевтяком пельку заткнуло.

4

— 26 —

Глотокъ (цить) — ковтук.

Глохнуть — глухнути.

Глубина — глиб, глибочинъ (Полт. г.),
глибинъ, глубинъ (Вол. г.), нутрд,
глибочень (Кіеп.) глибней; (неизмѣ-
римая) — шлесо (Волын. г.); (глубиною) —
углибшки, завглибшки (Екат. губ.),
углибочінь Кіев. губ. Васильков. у.)

Глубокій — глибокий, глибоченний;
(глубже) — глибче, глибше.

Глумиться — глумиться, глузуваті.

Глупецъ — дурень.

Глуповатость — придурь.

Глуповатый — придуркуватий.

Глупость (качество) — дурь; (взордъ,
пустакъ) — дурніця.

Глупый — дурный;

Глупѣть — дурнішати.

Глухой — глухий, глушко.

Глушь — глуш, глущинъ, глущовинъ?

Глыба (земли) — скыба; бріла, бріля.

Глядъ! — зирь, гуль!

Гнать — гнать, тургити.

Гнесть — гнієт, гнітіти, нагнітати.

Гнетъ — гніт, съ тісок.

Гнилой — гнилой; (о деревѣ) — трѣхлый,
трухлѣвый, нотрѣхлый.

Гниль — гниль; (—въ деревѣ) — трухлѣ-
тна; (о сѣи) — гниллѣ. Як прийде
Иля, то нарѣбе гнилія. (Поговор.
Харьков. губ.); (объ огородныхъ и садо-
выхъ овощахъ) — гнилѣччя.

Гнить — гніти, гнисті, гноітися. Оде-
жа гноіться на дощі.

Гнуть — гнути, нахиліти, згніати.

Гнуться — гвѣтиться.

Гнушаться — гидувати, брідати, грѣбу-
вати. Я б радніший ему, та що ж
коли він требує моїм хлібом-сіллю.
(Харьков. губ.)

Гнѣваться — гніватися, гнійтися.

Гнѣвить — гнівіяти.

Гнѣвъ — гнів, гніваннъ.

Гнѣздиться — гніздйтися, мостйтися,
кўблитися.

Гнѣздо — гніздо, кубло, къбелечко. (Соб-
ственно кубло значить ямка выгребен-
ная итицею, наир. курицею въ землѣ).
Жовта курица під тином кублиться.
(Посл.)

Говорить — мовить, мовлѣти, казати, го-
ворити, гутрѣрити (слышно рѣдко, чаще
въ Галичинѣ); (болтать вздоръ — мо-
лідо, верзті, городіти; (нетвердо вы-
говоривать) — лепетати; (бесѣдовать) —
балакати; (одно и то же) — торѣчити,
(изъ пуссого въ порожнее) — роздоба-
рювати, балікати, патякати; (рѣзко и
и не умолкая, или осужданъ) — пашкку-
вата; (часло говорить: шо?) — шокати;
(съ крикомъ, съ воемлѣмъ) — галасувати,
репетувати, (ворча) — бормоати, бур-
чаги, (несклађио) — варнѣкати, варзя-
кати; (тихо и невяльшо) — мймрити,
бубоніти; (громко, но невяльшо) — го-
моніти, бубоніти, (гѣвно — грімати:
(въ носъ — гугнавити, бубнавити; (ско-
ро) — дроботіти; (скоро, высокими но-
тами — сокотіти, цокотіти; (мецленно,
размазывал, какъ бы по складамъ-
syllaba) — слебезувати; (безъ членораз-

— 27 —

‘бельныхъ звуковъ) — белькотати, болмo-
тaти; (картавя) — гaркaти; отсюда: гaр-
навий, гаркўша; (пришетывать) — ше-
пелавити; (шопотомъ) — шептaти, шепо-
тiти; (р. зомъ цвлою, толпою) — замур-
мoтaти; (торопясь, въ гнѣвѣ) — поро-
щaти, запорошaти; (надобдая, твер-
дить) — турчa н: (калякать) — базувaти;
(говорить вздоръ) — зандcити, теревені
правити, балйси точити; (настойчно,
одно и тоже) — правити своё; (пастаи-
вая, говорить вздоръ) — провадити;
(— на непонятномъ языке) — джерко-
тiти, харамаркати. Вміраючи, він
щось белькотав, та хто ёю зна-щo.
Верзe, що в рот попаде. Заніс таке
неподобне. Почне, незнать що, про-
вaдити.

Говорливый—байкий, говіркий, балак-
лівий, гомонливий, балакучий, мов-
ний (Рудч.)

Говорунья—говорўха, щебетўха, поко-
туха.

Говоръ—говірка, гўторка (Харьк. г.)
помовка; (невнятный, шумъ)—гдмін.

Говядина — яловична.

Годиться — годиться.

Годичный — роковий, годовий. Рокова
плата.

Годный (къ чему) годний, (устч.) годен,
придатний, здатний, годачий, підхода-
чий. Підходучий товар.

Годовой — годовий, рóчний. Рочисте
свято — годовой праздникъ (Вол. г.)

Годъ—год, рік: (прошлый годъ—торік',
(позварошлый годъ)—по-заторік; прош-
логодній)—торішній; (позапрошлогод-

ній) — позàторішній; (текущій, настоя
шій, т. е. сего года) — сёгdрімній; (на
будущій годъ) — на-без-рікъ. (Волын-
губ., буквально: на черезъ годъ).

Годящійся — гдъжий, здатный.

Голенище — халява.

Голень — гомілка (Полол., голёна (Вол.),
стегно?

Головастикъ (необразов. лягушка) —
ополонник (Черн.); пўголовок (Херс. г.)

Головной — головъяннй.

Головня (въ углахъ) — головёшка, го-
ловня; (въ хлѣбѣ) — занà (Херс. Ан.)

Голодать — голодувати.

Голодъ (голодное время) — голод, голод-
дівка, голоднєца (Влад.-Вол. у.)

Гололедица — джелель, ожеледица.

Голубиный — голубъячий.

Голубки (раст.) — оксамит, павлине очкo.
Aquilegia vulgaris.

Голубой — блакитный.

Голышъ — гольтіпáка, голодрӑбeць.

Голь — голота.

Гонять — ганъти, туръти.

Гора — горà, гірка; (увелич.) горюка;
горб, діл, верх (въ Галиции): (неболь-
шая остроконечная) — шпиль, шпилёк;
(съ плоскою вершиною) — половина (Га-
лиц.); (выдающійся бокъ горы — щолбá;
(насыпная) — рóблениця; (небольшая,
или взгорье) згіррл.

Горбушка (хлѣба) — окрӑйчик, окрӑень.

Горбыль — обӑполок.

Гордецъ — гордўн.

— 28 —

Горделивый — гордовитий.

Гордиться — пишаться, пишниться, гор-
довати, бундючиться.

Гордость — гордовання, пиха.

Гордый — гірдий, гордовитвй.

Горе — ліхо, лішенько, гіре.

Гореванье — журба, сумовання, жаль.
З жалю не знала, що й робити.

Горевать — тужити, журитись, сумовати,
горювати, вбиватися.

Горемыка — бідолаха, неборак.

Горемычный — бідола́шний.

Горестный — жа́лобный.

Горесть — жаль.

Горецъ — горяк, гірняк (галицк.), гор'ён
(Путивльск. уїзд. житель праваго,
высокаго берега Сейма).

Горечь — гіркота, гіркість.

Горивонть — добрій (Харьк. губ.).
Сонце сіло за обрій.

Горло — гірло, горлянка; (горлышко бу-
тылки) — гірличко, рўлка, шййка.

Горничная — покаёвка.

Городской — городський, городовий,
городянский, міський, мійський.

Городьба — горджа, огорджа.

Горожане (жители города) — городяне,
містяне; (сословіе) — мішяне.

Горожанка — городянка.

Горсть жмёня; (— большая, въ двѣ
рук) — прийоршня.

Горшечникъ — ганчар.

Горшокъ — гірщикъ, умен. горшя, гор-

щя, горшятко, горнӑтко; (—чугун-
ный) — чавўн.

Горькій — гіркій, гірковатпй.

Горькнуть — гіркнути. Капуста кіркне,
що у ій нема роску.

Горько — гірко.

Горючій — палкій.

Горячо — шпӑрко, гірляче, гарячё.

Господинъ — пан, добрòдий, (множ. т. е.
господа) — панове; (собрат.) — паньство;
(обращаясь къ публикѣ) — панове добро-
дійств'.

Господскій — панський; (принадлежащій
къ двору владѣ. п. ца) — дворський, во-
ройвий.

Господство — панування.

Господствовать — панувати.

Госпожа — пані, добрòдійка.

Гостепріимный — гостий.

Гостить — гостити, гостювати.

Государство — господарство, панство,
держава.

Государь (батюшка) — спохарь, господарь,
пан-отецъ, (зват. п. пан-отче, панче
(чаще).

Готовить — готуграти, готовити.

Готовъ — м. р. ладён, ж. р. ладнӑ, ср. р.
ладнё, м. ч. ладні. Не бравъ я тих
грёшей; свідчусь Богом, ладён запри-
сяглись (Кіев. губ. Васильков. у).

Гощеніе — гостювання.

Грабежъ — здірство (Конис. 256), рабо-
вання.

Грабитель — здірщик, крашіка.

— 29 —

Грабителство—рабування, здірство.

Грабить—рабувати, обдирати, грабувати, шарпати, лупити.

Градъ—град; мелгий) — крупá.

Грамотность — письмӑцтво, письмёнство; по письмёнськи, з письмёнська — (съ высока по ученому).

Грамотный — письмённий.

Грамотей — письмӑк.

Гражица (государствен.) — гранична, кордон (на границі сь Галичиною); (граница владейні частныхъ) — межа, (разделяющая небольшія части одного владейні) — обміжок; (разделяющие ланы и бывающая шириною въ сажень) — сўголов, сўлов (Херс. губ.).

Графъ — графл.

Гребень, гребешекъ — гребінень, гребінка, гребінчик.

Грезиться — верзтися, привиджуватись, брёдтись, роїтись у голові.

Гремушка — брӑзкальце.

Гремѣть — греміти, туркотіти, грімотіти, (3-е л. ед. ч. наст. вр). грімотить и грім'оце; (начинать грешать) — нагрімăти. Ось перечасуймо лінень, бо й грім нагрімă и дощ пакрапа (Харьк. губ.).

Гремящій — грімлӑчий, гуркотлывый.

Гресть (что либо въ кучу) — громадити, згортати, згромӑжувати; гребті, горнўти, загрібати; (весломъ) — гребті, громадити, громадитись. Сідай мершій вв дуба (огромная лодка) та громадь. (Екатеринослав. губ.).

Гречиха — грёчка.

Гречневики (разнаго вида хайъбъ изъ гречневой муки) — гречӑники, гречӑни стояні.

Грибы (Agaricus et Boletus) — грнбй, губъ; (рижикъ — рижок, (множ.) рижки; (шампиньонъ) — печерейця; опеньки; сироїжки, бабки; мухомори; маслякъ, (сморчокъ) — сморж.

Гробъ — домовина, трупá, доломйна, дубовйна (Харьк. губ.).

Гровдъ — гроно, китяг (Подольск.), кътиця, кътичка.

Гровить — похвалатись, сварйтись. Грім гремить — Боцъ свариться. Конокради, що іх піймали, похвалялись червоного півня (пожару) підпустити.

Гровный — страшный, страшливый, грізный.

Громкій — голосий, гучний; (въ переп. знач., т. е. надълавшій шуму) — бучний.

Громко — гдосно, гўчно; (громче) — голос'ш, громн'ш.

Громоздный — непокладный, невкладистий.

Громъ — грімъ; (большой шумъ) — гуркотнъ; (сильный крикъ) — бўча. Надълалъ грому — підняв бучу.

Грохнуть — грюкнути, гёпнути; (грохнуться, т. е. упасть в ушибиться) — гёпнутись.

Грохотать — грімотів, грюкотіти, гуркотати, гуркотіти.

Грохотъ — грімотнъ, гўркот, гуркотнъ, гуркотання, грюк, грюкотпӑ.

— 30 —

Грошъ (¹/₂ коп'їки) — шаг:

Груда (замершал грязь) — грудà, колоть.

Грустить — смутковати, сумувати, жу-
рітись.

Грустно — сумно, ж'урно.

Грустный — смутный, сумний, журний.

Грусть — смуток, сум, тугà, журбà.

Грѣшно — гріх; (говоря съ дѣтьми) — грішка, грішки.

Грязнить — калàти.

Грязниться — калàтись, брудніти.

Грязно — брўдно, нечйсто, кӑлно, грӑзько.
(Въ грязную пору) — кӑлної доби. Саме
кӑлнӑї добї їхали ми (Харьков. губ.).

Грязный (немытый) — брўдний, каль-
ний, чорний, нечийстий. Чого ти не
скинеш чорної сорочки?

Грязь — болото, багно; (вязкая, густая) — твань, багньяка, грязьока; (засохшая дорога) — закал; (замерзшая) — грўда, колоть.

Грянуть (о громѣ) — грёмнути.

Гудѣнье гудіння.

Гудѣть — густі, гуговіти, гудіти; (—глухо
или въ отдаленіи) — гуготіти, стуговіти.
Сажа у кōмені занялась, да такъ
юрить, аж стугонить.

Гулять — гульвіса, гультьй.

Гулянье — гульня, гулінка.

Гумно — ток, тік, гумно; (—небольшое) — гумёнце. (Гуменцем же называють (правоб.) кружокъ выбритый на темelli у католич. ксендзовъ).

Гусеница (безволосая) — гусеница; (со-

бир.) — гусельнӑ; (—волосатая) — волосінь.

Густой, густий; (о тѣстѣ, кашѣ) — кру-
тий; (густолиственный, о деревѣ) —
рясный.

Густота (лѣса) — густинна, густіня, гу-
щавина (осадокъ); — г'юща. Въ густинь
льсной скитавшійся (Величко).

Гусь — гўска; (самецъ) — гусак; (самка) — гўсина; (гусенокъ) — гусенй, гусӑ.

Гуськомъ (одинъ за другимъ) — гўжем.

Д.

Давать — давати: (дай) — кё, (дай-ка) — кё-
лиш, (дайте-ка) — кёте-лишень, кёте-лиш.

Давно прошедший — спозаколишный, ко-
лишний. (Давно прошедшее дѣло) — дӑвня
річ, колишне.

Давность — давнинӑ.

Даже — аж: нӑвіть (Правоб).

Да и — та-й, да-й.

Далěко — далěко, далěчěнько; (далеко-
далěко) — гěть-гěть.

Даль — даливь; далечень (Кіев. Василь.)
далěчиня (Полт.); (халѣе) — дӑлій, дӑльш,
дӑлі.

Дама (въ карт.) — крӑля, вйшник (Полт.).

Даннан (на сем'ю) — запис.

Дань — податок, данинӑ.

Дарить — дарить, даровать.

Дарованіе (способность) — талӑн, хисть:
кебёга, кёба (Харьк. Лебед.)

Даровитый — хисткий, хотепний, удат-
ний; кибітний, кибітливий (Харьк.
губ.).

— 31 —

Даромъ (безденежно) — дàром, дӳрно, на
дурнйку, дàрма, дàрмо, на дурнйцю,
за спасйбі.

Даръ—подарунок, дарунок.

Дать (видь) — залічкувати? (—почувствовать) — завдати; (—что-нибудь) — перекинути; (—приданое) — вйпосажити, вйправити.

Дача—хӳтор (Одесск.).

Даюцій — даючий, давець. Від злого
давця бери и капця (посл.).

Даяніе — даяня, подавання. (Даяння называють также отраву или мнимо-волшебный напитокъ).

Два-два, двєдь; (только два) — двєдечко;
(вдвоемъ) — у двох.

Дважды — двічи. (Дважды два) — двічи по двічи

Дверь — двёра; (опускная) — ляда. (Лядою называется также квадратная опускная ставня въ небольшихъ лавкахъ, служащая диемъ вмѣсто стола).

Двигать — рўшати, ворушати, содвати; (подвигать) — посувати; (двинуться, тронуться) — рўшити;" (двигаться, обнаруживать движение — ворушиться; (— съ мѣста) — рушати; (шевелиться, о многоествѣ червей, муравьев) — кишити; (двигаться впередъ, о много.) — плавом плистй. Для усиленія говорится: кишма кишать; или: сарана плавомъ пливе.

Движеніе — рух, подух.

Движимость — маетки.

Дворецъ — палац, львоець.

Дворня — чёллядь.

Дворъ (вообще) — двір, обйиста (уравоб);
(часть двора отгороженная между ха-
тою и огородомъ) — задвірок.

Двугривенный — сороговець (Под. г.).

Двудневный — двудённий.

Дебри (непроходимый лѣсъ) — пўща, нё-
тро, нёгра.

Декламировать (произносить вирши) —
віршувати.

Деликатный — тендітний.

Денежный — грошовитий.

День — день; (цѣлый день, — нарѣч) у весь
дѣнечки, (днемъ) — у день; (добраго дня,
здравствуйте) — добридень.

Деньги — гроші; (денежки) — грòшки;
(деньжата) — грошенаця.

Дергать — смікати, сіпати; (перья или за волоски) — скўби.

Деревня — селo.

Дерево, деревцо — дёрево, деревянна,
деревце; (усохшее) — сушь, сушняк;
(усохшее на корню) — сухостій; сло-
манное бурею) — бурелём: (срубленное,
съ обрубленными вѣтвями) — колода;
(часть дереза, не имѣвшая вѣтвей—
голомень, у Даля) — окорёнок; (обтесан-
ная колода) — балка; (обрубокъ колоды,
чурбанъ) — колодка.

Держать — тpимàти, держàти.

Держать — вāжитися.

Дервко — нахрӑпом.

Дернуть — сіповўти, смикнўти.

Дерюга — ряднo.

Дескать (молъ) — мов, мовлӑв.

— 32 —

Дёсна—ясна (Полт.), ясла (?)

Дессертъ—заїдки.

Дешевизна—дешевина, дешевня.

Дешевый — дешёвий (лѣвоб.), тӑній (прав.)

Диванъ—топчан.

Дивный—1) чудний (въ смыслѣ стран-
ный); 2) чудовій (отличный, достойный
удивленія).

Дитя—дитйна, дитйнка; дітвак; множ.
дітвакій (Харьк. Леб., (собир.) дітворӑ,
(множ.) діти.

Длина—довжина; довженьк (Харьк.);
(длиню)—завдовжки, удовшки, удовъ.

Длинно—довою; длинне) — довше.

Длинноволосый — пелехатий, патлӑтий.

Длинноногій — цибӑтий.

Длинный — довгий; очень длинный) —
довжённій, довжёзний.

Длить—довжать: нехай Бог довжить
твою віку, поки... (длиться) — довжи-
тися, діятесь (Хар. г.): нехай сік твій
довиться до правнуків. Ніч давно
діеться.

Для (изъ-за) — кгля, за-для, ку. За-для
тебе одного. За-для потреби. (Для чего)
—нащó, на віщо, для чего.

Дневать — діювӑти.

Дно, донышко—дно, денцё.

Добавить — долучити, додати, добӑвити,
доточити; (о деньгах) — надбӑвити.

Добавленіе—добавка, додатокъ, на-
бӑвка. Въ додатокъ сказав: ще треба
добавки, бо не вистачить.

Добавлять — додавать, набавлять; (допол-
чить) докладать.

Добиться (своего лестью) — улестіти.

Добраться, — добраться, допхӑтись, до-
плуганись, докоситись, допӑсти, до-
ревӑтися, доточитися, дочапӑтися, до-
скочити.

Добровольно — доброхіть, самохіть, з до-
брої волі.

Доброжелательный — зичливый, добро-
хотный.

Доброжелательство — зичливость.

Доброжелательствовать — зйтити, спри-
яти.

Доброта — добрість (Нечуй).

Добываніе — добування?

Добытый (обманомъ) — вйхурений, вйця-
ганений, вйтуманений.

Добыть — добуї, здобуї, роздобуї.

Добыча — добич, здобич, пожёва, добў-
ток. (Въ добычу) — на потӑлу.

Довести — допровадить.

Доводить (ко чего) — допроважовать,
(сов.) допровадить.

Довольно — годі, бўде. Годі тобі пусто-
вати.

Довольство — доста́ток.

Довольствовать — споживаті, виста-
чати. На усіх не вистачиш — всёхъ
не удовольствуешь.

Довъріе — віра. Немà тобі віри.

Довъриться — звіритись.

Довърчивый — ймовірный.

Довѣшивать — доважувати.

Догадка — дòмисех, догадка.

— 33 —

Догадываться — дога'дуватися; (сов.) догадатися; домислюватися, домишлӑтися.

Догнать — пастигнути, нагнӑти, догнӑти, наздогнӑти.

Договаривать — годії, згд'жувати, до-
мовлӑти, еднӑти. Не страшно жени
тись, страшно попа еднати (посл.)
(Договариваться, условливаться) — домо-
влӑтися, еднатися, годитися; (договорен-
ный) — домовленний, згд'жений, умов-
лений; (сов. т. е. договорить) — договор
рити, дом'вити, згод'яти, поеднӑти.

Договоръ — умова, вговр.

Додержать — дотримать.

Дождевой — дощовый, дождёвый, дощый.

Дождь — дощ; (кратковременный) — тучный, (продолжительный) — обложный, (сильный, но кратковрем.) — туча (Херс. г.); сильный и продолж. ливень) — залива; (мелкій со снѣгомъ) — мигчка; (мелкій, походій на туманъ) — м.к.чка; мрѣка; (частый, о дождѣ) — краплистий.

Дожидать — ждати, ожидати, чекати, тривати. Потрівай лишень.

Дождаться — діждати, дочекати (съ польск.).

Дожить (дождаться) — дожити, дожитися.

Дознаніе — визнання, визнаття.

Дознать — довідатися; (дознаться) — дізнати я, перечути.

Доиграться до... (получить непріятность отъ собств. игры, шутки или шалости) — догрӑтися, дожартовӑтися.

Дойти (медленно) — додйбати, доххатись, дочвалӑти.

Докавывать — докӑзувати, доводити, досвідчати.

Доканчивать (работу) — дороблӑти, (сов.) — доробойти.

Дожласть (напр. денегъ) — доложить, надоложить.

Доколѣ (до какихъ поръ) — дōки, дōкіль, докілӑ, докўди.

Документъ — бумага (Піск.).

Докучать — кўчити, докучати, прикритись.

Долбить — довбіть, довбати.

Долбня (деревян. молотъ) — довбёшка; (на маслобойнѣ) — тарӑн.

Долго — довго; (долѣ) — довше, дòлій. Я дòлій живу на світі.

Долгота — довжина.

Долгъ, должекъ — довг, долг, довжок, (въ долгъ) — у позйчку, набор.

Долженствовать — мўсити.
За лихими людьми, да за ворогами
Покинути мушу (пъсня).

Должники — виноватий.

Должно — трёба, тра, повинно, слід.
Так слід робити.

Должно быть — мӑбуть, либонь, новйнно бўти, мўсить бўти, десь, вйдно, впадӑе. Десь у тебе очей не було.

Должность — урӑд.

Должный — вйнний, новйнний; (слѣд-
емый) — слушный. Ушановання ему
слушне треба заявляти.

Долина, долинка — долина, долйнонька; (длинная, чаще имѣющая посрединъ

5

— 34 —

рѣчку или ручей, въ Новороссіи) — балка, балочка; (небольшая балка) — яр, ярок; (яр, поросшій лѣсомъ или кустарникомъ) — байрак; (круглан долина, котловина, въ Новороссіи) — макітра; (удолье, устье долины) — иридодійнок.

Домашній (членъ семейства) — домівнік (прил.) — Ти у нас в хаті не домівниця, Нашому добру не кукибниця (пѣснь). И предъ власними домівниками... (Кочуб. Закр.); домівський (Піск.); (домашніе, собир.) — сем'яне, домівпі (Піск.); (о животныхъ и о прощем) — двордывй, хатній. То не дика, а дворова качка. Хатня морква — драка между супругами.

Домовой — ділько.

Домогательство — домагання, допоминання.

Домогаться — допевнятися, допинатися, змагатися, добиватися, допоминатися; (сов.) добиться. Добився въ решті своем. Він допинается, щоб... Допевняйся, пан-гетмане, Допевняйся плати; Як не будеш допевнятись, Будемо втікати (Пѣснь).

Домос'єдъ — домонтарье.

Домохозяинъ — господар.

Домохозяйство — господа.

Домъ — дом, будинок, (барскій) — хороми: (каменный) — каменеця; (молитвенный) — малитовня.

Донникъ — (раст.) — буркүн (Melilotus officinalis).

Доносчикъ — доводчик.

Донышко — денці.

Донять — дошкўлти, допектӣ.

Допечь (допекать кому) — донъати, проняти, донікàти, дошкўлти, залйти сала за шкўру.

Дополненіе — додатокъ, додача, доклад, (дополн. сосуда и т. п.) — докладання.

Допросить — вйнитати, допитати; (допроситься) — допитатися.

Дорваться (до чего, добраться) — допасти, допастися. Допався до горілки, тяне як воду.

Дорога — шлях, дорога; (зимняя) — зімнӑк; (лѣтняя) — літнӑк, (небольшая, полевая) — путивець (Конот.); (большая) — гостинець. Вельвъ пословъ на гостинцю постинати (Величко.) (Дорожка) — шляшок; (тропинка) — стёжка, стёжечка; (дорога установившаяся вслѣдствіе погоды) —становкий шлях. Хай колись зімовної добі (въ зімнеє время) поїдемо, як становкій шлят буде (Кіев. губ. Васильков. у).

Дорогой — коштовний, цінний, коштовітий (Харьк. Леб.); дорогий; (дороже) — дорѣжче.

Дороговизна — дорожнєта (Кіев. Вас.); дороговина, дорожнӑ.

Досада (безпокойство) — докўка, досада. Ото докука!

Досадливый — докўчливый.

Досаждать — покучати, досажати, донікàти, кўчити, дотинати, долегати, прикритися. Сі гори по дорозі дуже мені наприк.и.

— 35 —

Досаждающій — уїдливий, въїдливий, прйкрий, вторливий.

Доска, досточка — дòшка, дòщечка; (1¹/² вершка и толще) — хворшт (правоб.); (тонше вершка) — безйменка; (1¹/² вершка — тёсъ, тесница) — шалёвка; (дранка) — дрань, дравйця; (тонкія доски, употребл. для крыльевъ мельницы) лапшà; (тонкія доски, принор. для крытья крышъ) — гòнта; (полукругла съ одной стороны, горбыль) — обàполок; (большой обаполок, составляющій половину расшиленной вдоль колоды) — пластйна.

Досказывать — докàзвати, довòдити.

Дослуживать (сроку) — дослўжувати, набувàти.

Досматривать — доглядàти, назирàти, дозирàти.

Досмотрщикъ — доглядчик.

Досмотръ — дòгляд, дозір.

Досмотрѣть — доглядіти.

Доставать (1) приобрѣтать) — добувàти; (2) прикасаться) — сягàти, досягàти (пр.); (3) быть достаточну) — хватàти, стàти, вистачàти, вистарчàти, сягнүти. Грошей хватить на усе. На усе не вистачиш. На усіх не вистарчиш. А як не сяне грошей (Харьк. Лебед. ?

Доставить — пристàчити, достàвити.

Доставка — пристàвка (Кіев. Васил.), вистачёння?

Доставлять — вистачàти, постачàти. Ти вже грошей постачай, скільки треба буде.

Достатки — вжйтки. Э, які наші вжітки!

Достаточно — довòдлі, вдòсталь, дòсить (правоб.), ввòлю, бўде, чимамло. Да буде (досить) тобі грошей: на твій вік достане.

Достать (что, чего) — добўти, роздобўти, придбàти, розжйтись; (—изъ подъ чего) — видобўти; (—съ трудомъ, съ горемъ) — загорювàти, розгорювàти; (—до чего) — посягтй. З під землі видобуду, а про то матиму.

Що в день загорюеш,

То вніч прогайнуеш. (Пёсня).

Достаться — дійтися, впàсти у рўки, допàсти. Мені дійшто, усёго двадцать шапів.

Достигать — досягàти Братия досягнувшися... (Величко).

Достигнуты — добўтись, домогтйись, встйгти, настейти, осягтй, осягнўтй, допунти; (—до кого) — доступтйтись, добўтись. Называється титулами, якихъ осянути не можуть (Мазепа, у Закр.). (Достичь своего) — доказàти, доконàти, встейти, впънсти, добётйсь, засйгти, допъяти? допъятись? (—желаємаго) — досягти. А все таки свою (допьвяся) доконав.

Достиженіе — позискàння.

Достовърно — пёвне, запёвне?

Достоинство — повàга.

Достойный — гòдний, вàртий; (достойный въчной памяти) — вікопомний.

Достоищенный — шановний.

Достояніе — мàетокъ, ўдоба, вжйтки, мàетки.

Досугъ — дозвілла, гулящий час. Приходь до мене гулящою часу.

— 36 —

До сумерокъ — завѣдна.

Досчатый — дощаний.

Досчитывать — дочувати.

Дотащить — донерти, (многокр.) донірать; (—съ трудомъ) — доволокти, дотарабанити, дотягти; (дотащиться) — доплѣнатись, доволочьтись, дотарабаниться.

До того что-аж.

Дотронуться доторокнуться.

До тѣхъ поръ — доти, дотіль, поти, до того часу.

Дохнуть — дихнѣти (лѣвоб.), тхнѣти (правоб.), хужнѣти (наприм. чтобы собрѣть руки).

До чиста — згола.

Дочь — дочкӑ, дона, донечка, донька.

Дощупатьея — домӑчатися

Дражайшій — любісенький.

Дразнить — дражнити, дратувати.

Драха — бійка.

Драть — дёрти, тӑрпати, дрӑти; (сѣчь) — лупяти; (—за волосы) — чубити, скубти, вйхрити.

Дребезжанье — брязьотнӑ.

Дребезжать — держать, джпрати, дреньчати.

Древній — предковічний (Певч.), старовійний, старожитний, старосвіцкий.

Древность — стародавність, предковічина. У предковічини, кажуть, люде були такі, что, замість цінка, на цілу сосну спіралися.

Древнѣйшій — віковічний.

Дремать — дрімати, кунати; (шуточно) — окуні ловіти.

Дрессировка — цвічення.

Дрой — дріб.

Дровни (сани для возке дровъ, сѣна, конные) — концільчакі; (—воловь) — кгринджола.

Дрожаніе — дригота.

Дрожать — дріжать, треміти, трусітись, драгліти, дриготіти, тіпатись. (Харьк.) Оне розмордувавсь! аж туби ёму тіпаюцьця.

Дрожжы — дріжджі, дріжжі. Роте. як на дріжджяг.

Дрожь — дригота, дражакі, здрігі.

Другой (иной) — йнній, иначший (Нечуй).

Дружба — братерство, побратимство, панібрӑтство.

Дружескій — братерський.

Дружиться — водиться! — брататися, братерство мать.

Дружно — одностайне, односёрно.

Дрягать (ногами) — дрійгати.

Дрянь — подань, негідь; (о человекѣ) — на скуда, негота?

Дряхлый — старинёний.

Думать — тумати, гадати, мисліти.

Дунуть — дмӳхнути, хужнути; (о вѣтрѣ) — війнѣти.

Дуракъ, дурачекъ — дӳрень, дӳрник.

Дурачиться — дуріти, нустовати, жирувăти. Добре дуріти, коти припадае (послов.).

— 37 —

Дурной—пагӑннй.

Дуть — дӳти, дмӳхати, (о вӗтрӗ)—
віяти; (—порывисто) — бурхӑти. Вӗ-
тер дме; вітер дмухнув, и огонь
полас.

Духи (ароматы) — пӑхоші.

Духовенство—духовніцьтво, попівство.
(Кіев. Васил.). Духовніцьтво попів-
ство од Бога нам надане. (Духовнаго
званія) — духовніцького роду.

Духовная (духовное завѣщаніе) — духов-
ница.

Душевный — душевісний?

Душистый — пахӳчий, запашний, духовий (Харьк.), пахнӳчий (Кіевск.).

Душица (раст.) — матерійнка. Origanum vulgare.

Дыра — діра, дірка, дірочка.

Дышать — діхати.

Дыволъ — дывіл, чорт, чортка, біс, ли-
хій, нечістий, лукавий, сатанă, тă-
спех; (живущій въ избѣ т. е. домовой)
— діхько, (въ полѣ)—полёвік; (жив. въ
лѣсу, т. е. лѣшій)—полісўн; (жил. въ
водѣ)—водяній, водяній, болотянік.
Діько полёвік житяною пуюю х.ліб
коліше (нов.).

Дьячекъ — дяк.

Дѣвать — подіти, подінути, заподіти;
(—незвѣстно куда) — запротёррити;
(дѣваться) — подітися.

Дѣвица — дівка, дівчина, дівўля, (несовер-
шенно-лѣтняя) — шіддівок (прав.).

Дѣвичій — дівчий, дівчачий, дівцький.

Дѣвічество — дівувӑння, дівоцтво.

Дѣвственность — паненство, панянство.

Дѣвушка — дівчина (множ.). дівчӑта,
(собир.) дівота; (уменьш.) діванька,
дівчинка, (малютка—дѣвушка) — дівчӑ,
дівчӑтко.

Дѣдъ — дід, дідӳсь; (шуточно) — дідюгӑ,
дідюгӑн.

Дѣйствіе — вчінокъ, дія? (лекарства.) —
скӳток.

Дѣйствительно — справді, въ самій рѣчі,
до правди, насправѣжки, певно, певне,
(о лекарствѣ) — скутѣчно (правоб.).

Дѣйствительность — певность, (—лекар-
ства, средства) — скутěчность (правоб.).

Дѣйствительный — справдѣшній, справ-
жний, певний.

Дѣлать — діяти, робить, чинить; творить,
чинить, занодіяти; (—нѣчто нелад-
ное) — койти, витворѣти; (дѣл. кое-какъ)
— базграти; (дѣл. чтò съ жаромъ, пре-
имущ. играть) — затинати; (дѣл. что
вопреки, препятствовать — перешкоджу-
вати, перешкожати.

Дѣльный — путащий, путаčий.

Дѣти — діти, (собир.) малёча, малёччина;
(собраніе, куча дѣтей) — дітворӑ.

Дѣтскій — дитачий, дитіначий (Харь.
Леб.).

Дѣтство — маленство? (съ дѣтства) —
змӑлку.

Дѣятельный — поторкучий; (неусыпный) —
невспіучий.

Дядя — ладько; (уменьш.) — дядечко.

— 38 —

## Е.

Едва—лӗдве, лӗдві, насилу, (едва-едва)—на превелику силу; лӗдве на лӗдве; (едва ли) — наврѣд; (едва лишь) — залӗдві.

Единый — одинпий, одинецъ; (ласк.) — одипчик; (единял) — одипал, одинячка.

Единовременно (вдругъ)—заразом. Йеі заразом, свігати.

Единогласно — одностатіе, згідно.

Единодушно — одностатіе.

Единственный — одинпий, одинецъ.

Ежевика (раст.) — ожина. Rubus.

Ежегодно — щородку.

Ежедневно — щоды, щодěнно.

Ежедневный — щодěпий.

Еженедельно — що тійня.

Еженочно — що нòчі.

Ежечасно (во всякое время — що часу, що години.

Ежъ — їжак; (уменьш.) — їжачокъ; (самка) — їжачйха.

Ей Богу — Віг-ме, йй Богу, дàлебй; присайй Богу.

Ель — яйна.

Епанча — керёя; опоньча (у гункуловъ).

Ерзать — гòрзатись.

Ершиться (задорно хежать себя) — костричитись.

Если — колй, як щò. Як що зробити. (Если бы) — колйо, як бй, кобй.

Естественный (обыкновенный) — світой (Харьк.). Що випив чарку? Се ж світове.

Есть — е; (есть ли?) — чи е?

Еще — ще, ишё; (еще бы) — отò-ж бак, тò-ж бак.

## Ж.

Жабры (у рыбы) — зябри, ед. ч. зюра.

Жаворонокъ (степной, птица) — жайворонок, жайворошок. Alauda arvensis.

Жадливость — пожадливость, хтйвость, нèсить.

Жадный — зажорливий.

Жажда — жàдоба.

Жажданье — жадання.

Жаждать — жадàти, прàгнути.

Жалкій — мізёрний.

Жалко — шкòда, жàль, жàлко; (боле жалко) — жальнiше, шкодиiш.

Жалоба — жàлоба; скàрга (правоб.).

Жалобный — жалiбний.

Жаловаться — жалковàтися. жалiтися (лвоб.), скàржитися (правоб.).

Жалъть — жàлувати, шкодувàти, жалбу-вàти, жалiтi.

Жаренный — печèний, жàрений; (въ маслѣ) — смàжений; (—на маслi, о тèсгi) — прижений; (—о салѣ) — шквà-рений.

Жарить — пекти, жàрити; (въ маслѣ) — смàжити; (—въ салѣ) — шквàрити; (—въ закрытомъ сосудѣ) — душити; (тѣсто въ маслѣ) — прàжити.

Жаркiй — пекүчий, жаркàй.

Жарко жàрко, гарàче; (о тенлѣ соли

— 39 —

ца) — шквӑрно. На сонці так ш кварно що не вистоіш.

Жаркое — печёне.

Жаровня — жарівниця, жарівня.

Жаръ — жарӑ, спёка, шквӑра.

Жатва — жнйо, жнивӑ.

Жаться — тулітись.

Жгучій — пекучий, шквӑрний; (окрапивъ) жалкйй. Жовтовата маленька кропива дуже жалка.

Ждать — ждати, чекати, трівӑти, сподіватись.

Жевать (жвачку) — ремигати.

Желаніе — хіть, жадоба, жадання, хотіння; (сильное жел.) — бажання.

Желанный — жаданий, бажаний, зиченай, помийсльний; пожаданий (Закр.).

Желать — хотіти, воліти, жадати, прарнути, (кому) — зачити; (сильно, нетерпѣливо жел.) — бажати.

Желающій — охочий.

Желвакъ — желваки — жовна.

Желе (масное, рыбное) — студень, дралгі; (сладкое) — павидло.

Желтуха — зовтяніцл.

Желтый — жовтий.

Желтѣть — зовтіти, жовкнути.

Желудокъ — тлўнок (Нис), живіт, трўнок. Не йде на трунок (ІІолт.).

Желѣть — жовч.

Желѣза — залоза.

Желѣзо — залізо.

Жеманиться — комезіть й, вихилтися манеритись, манёжитись.

Жеманный — маніжний, манерний?

Жена — жінка; (ж. дьячка) — дачйха; ж. дяди) — дядина.

Женинъ — жінчин.

Женить — одружить, спарувати; (женитьсл) — женйтисл, побрāтисл, одружитисл, спарувāтисл, взять за себё, поняти жінку.

Женихъ — молодай, женйлко (Харьк.). Женйло (Вол. губ.).

Женски, по женски — по жіндоцька.

Женскій — жіндоцкий, жінчий.

Женщина — жінка; (замужная) — молодайца, мўжня жінка, замўжня. (Собир. т. е. бабъё) — жінда, жінщива, жіндацтво, жінвӑ (Екат. губ.). На вулиці жінда черінями (кучами, массам) сидить.

Жердь — лата; (привѣренная какъ вѣшалка для платья и т. п.) — жёртка, жёрточка; (нетолстая) — дрёк; (топкая) — тичйна, тёчка; (для сноповъ на возу) — рубёрь.

Жеребенокъ — лошӑ, лошӑк, стригун, стригунёць.

Жертвенникъ — жертовник? Кіев. Вас.

Жесткій — твердай, хрусткій, мулькій, мулькій, цупкій? У тебе и руки цупкі, як. залізо.

Жестко — твёрдо, мўлько? (Кіев. у.).

Жестокій — лёгтий, хорстокий, окрётний, закатный. Екат. губ.

Жестоко — лёто, хорстоко.

— 40 —

### Жестокость — лютість.

### Жесть — жерсть, жорсть (лѣвоб.); бляха (Правоб.).

### Жестянка — бляшанка (Кіев. у.).

### Жестяной — жерстный (Лѣвоб.); бляшний (Правоб.).

### Жечь — палити.

### Жженый — палений.

### Живо (скоро) — мятко, хутко; (съ жаромъ) — шпарко.

Нуте, хлопці, швидко! шпарко!

Музики, заграйте. (Тверд. Г. Артемовскій.

(Живѣе) — хутче, метчій, мершій.

### Живодеръ — гіцель.

### Живой — живій; (рѣзвый, быстрый) — порський; (горачій) — шпаркий; (поворотливый) — меткий; (лѣбочитный и быстрый) — шүстрий; (хватать) — хапкий.

### Живопись — малёвания, живопись, малево?

### Животное — животина, тварюка.

### Живьемъ — живцем.

### Жидкій — рідкий. Борц зовсім рідкий, мало капусти положено.

### Живь — життә, живіт; (время, продолжительность жизни) — вік. Довгого вку! На мій вік стане. Тільки ёму й віку.

### Жилище — жилла, осёля, жило? (жилище хозяина) — господа. (Просимо до юсподи) — милости просимь войти.

### Жирный — жёрный; (о живомъ существѣ) — гладкий; тлустий (Прав.); (—тосля) — гладьрь (Харь. г.).

### Жиръ (вытопленный) — смалець.

### Житель — жилье, мног. Жильці, жительці; (жит. города, горожанинъ) — городянин, містюк; (—деревни, села) — сельок, селяк; (—хутора) — хуторянин; (—степ. мѣсть) — степовик; (—слободы, селенія) — слобожянин, слободяньок; (горецъ, гал.) — горняк; (житель противоположного берега, стороны) — того-бочянин.

### Жительство — домівка.

### Жить — жить, животіти; (пребывать постолно) — пробувати; (проводить жизнь) віковати; (жить дома) — домувати; (жить кое-какъ) — перемагатись.

### Жить — життә, житовѣ; (житье-бытье) — повоження.

### Жнецъ — жнецъ, (множ. т. е. жнецъ) — жені.

### Живье — стерна. (Остатки соломы на пѣ, по уборкѣ хлѣба).

### Жрать — лигати, лопати, жёрти, тріскати.

### Жребій — доля; (жеребья по рекрут. повин.) — жёреб; (пустой жер.) — яловий жёреб (Кіев. Вас.).

### Жужжаніе (пчель) — гудіння.

### Жужжать — дзизтати, густі, гудіти.

### Журчать — дзюрчати, бурчати; дзюркотіти (огсюда бурчак-шумный ручей).

### Журчащій (о ручьѣ) — дзюркотлівый, буркотлівый; (звонкій ручей) — бурчак.

— 41 —

3.

Забава — втіха, ютішка, втішка, забавка, потіха.

Забавлять — базвити, потішати; (забавляться) — базвитись, потішатись.

Забавный — втішний, потішний.

Забвеніе — забутті.

Забеременъть — завагоніти, заваготніти, завалятіти, зачереватіти, череватою стати.

Заблаговременно — загода, заздалегід, завчасу, спозаранку, загодіни.

Заболѣть — заслабнути, занемогти, занедіїжати, захіріти, заслабти; (хроническою болѣзнію, съ упадкомъ силъ) — занепадісти; (многокр.) — занепадати.

Заборонованный — заволочений, заскорожений.

Забороновать — заволочить, заскородити.

Заборъ (досчатый) — ділування; паркан (Правоб.).

Забота — кліпіт, скріта.

Заботиться — клопотатись, дбати, пеклуватись; (безпоколсь) — побиватись.

Заботливость — піклування, дбання.

Заботливый — пеклуватий, дбалий.

Забренчать — забрінькати, забрязкати, забрязкотіти.

Заброшенный — занедбаний, (о вещи) — завалящий, (о намѣревіи, занятіи) — занехаліний.

Забрызгаться — забдватися, (грязь) — задріпатися.

Забывчивость — забутті.

Забывчивый — забутный, непамятный, непамятный.

Забыть — забуті, запамятати.

Заважничать — зазнадтися.

Завалинка — призьба.

Заведеніе (порядки, обычай) — поведенія, заводки (Радом.), порядки. Теперь у нас такі заводки, шоб комини були целями.

Завербовать (завлечь, захватить) — залучить.

Завести (проводить) — запровадити.

Завидовать — завидувати, заздрувати (Харьк.) Заздруе на мою худобу.

Завидѣть — забачити, зазріти, зуздріти; (завидѣться, показателя) — наздритись. Сюди туди, — нема ножа! гип! — аж блишить він у піску; сам на очі наздривсь (Полтав. губ.)

Завизжать — заскавчати.

Зависимость — шідлєглость?

Завистливый — завистный, завидущий, зависливый; заздросний (правоб.).

Зависѣть — залежати. Хоча тое од ва-шої волі залежить, однак...

Завладѣть — заволодати, заволодати.

Завлекать — вабити, маніти, приманювати, надити, принажувати.

Завлечь — замануті, заманіти.

Заводъ — завод; (—винокуренный) — вінница, горільня; (—пивоваренный) — бровар; (—стекляной) — гута; (—поташный) буда, поташная; (—селитренный) — буртей; (—желѣзный) — рудня; (—кирпичный) — цегельня.

6

— 42 —

Завопить — заголосити, зарепетувати.

Заворачивать (во что) — загортати, завертати.

Заворожить — зачарувати.

Завсегда — усє, завсіли; завжде (Правоб.) Він усе встае у досвіта.

Завтракать — сидати.

Завтракъ — снідання.

Завѣрить — запевнити. (Мнокр. т. е. завѣрять) — упевніти.

Завѣщать — одказати.

Завязать (петлею) — зашморгнүти.

Завязнуть — застрінути, застріти, встрінути.

Завинуть — заблігнути, заблігнути.

Загвоздка — закарлючка, карлючка. У тім листі е таки закарлючка.

Загибать (загнуть) — загинати.

Заглазно — взадчі, взадчю.

Заглядывать — зазирати.

Затоваривать — замовліяти.

Заговоренный (заколдованный) — замовлений.

Заговорить — заговорити, замовити; (громко) — загомоніти.

Заговоръ — змова, змовини, намова.

Заговѣнье — заговіни, зупуст, пўщання.

Загонъ (для скота) — оббора; (для овецъ) — кошара.

Загораться — займӑтись; (Соверш. т. е. загорѣться) — загорітись, занӑтись.

Заграбить — загарбати.

Загресть — загорнүти.

Загромоздить — заторосувати (отъ: творос — вѣтвь или хворость для настилки плотины.)

Загрязненный — покалӑнн, завадӑний, замӑзапий.

Загрязнить (платье) — закалӑти; (загрязниться) — замӑзатись, закалӑтись; (—заточить грязью платье) — задрйатись, затёпатись, забовтатись.

Загудѣть — загусті, загуготіти, застугоніти. Сажа загорілась, аж у комині загуотіло (застуюніло).

Задаромъ — мӑрне. Марне пропадаю.

Задатокъ — завдӑток.

Задвижка — засовка. Хижку покинувъ на засовку (Шишацкій).

Задвинуть — засӳнути.

Задержать — забарити, перепинити (—человѣка) — затримӑти; (мнокр. т. е. задерживать) — припинӑти, впинӑти; (замедлять) — гӑляти, барӑти.

Задержка — впин, припина, притйчина.

Задернуть (нитку, узель, петлю) — зашморгнүти.

Задобрять — задобрити, задобрьвати.

Задорный — заїдливий, завзятий, задіристий.

Задрожать — задріжати, затремтіти.

Задумать — вміслити, зміслити, задумати. (Многокр. т. е. задуматься) — загадатись, заміслитись.

Задѣвать — займӑти, челӑти, чіпӑти, зачелӑти, зачіпӑти, челлӑтися.

Задѣлать (камен. стѣну) — замуровати.

Задѣть — зачепіти, вразійти.

— 43 —

За́мъ—пози́чка, пози́ка; (повторяемый —аемъ)—пози́чання.

За́жечь—запалі́ти.

За́живленіе (ранн.)—гой́ня.

За́живлять—гой́ти, заго́ювати.

За́живляючій—гой́чий. Го́ючая ма́сть.

За́жигатель—палій.

За́житочность—замо́жність.

За́житочный—мо́жный, замо́жный, за- сойный, з доста́тком.

За́жить (о ранѣ)—заго́йтись.

За́вучать—загу́чати.

За́имствовать—засягати; (подражать)—переймать; познать. Не раз поймочи засягати.

За́искивать (у женщины)—заличатись, підсмітатися.

За́каливанье—гартуваньи.

За́калить—загартувати.

За́калъ—гарт, зага́рт; (—недопекъ въ хлѣбѣ)—глѣвятъ.

За́калать—гартувати.

За́каяться—заректися; (многокр.)—за- рікатися.

За́кладка (въ книгѣ)—заставька.

За́ключать (въ себѣ)—загортати.

За́коренѣлый (закосѣлый)—запеклий, забісѣваний.

За́коулокъ—закуток, закло, закамарок, закапелок; глухой, непроходной пере- улокъ)—зазубень (Харьк. губ.)

За́ромъ засік, засіка.

За́крывать (паза) — плю́щити, (соверш.) —заплю́щити (очі).

За́крыть (отверстіе) — затуліти; зату- ли свій ріт; (закрыться одеждою)— запахнётись

За́кусить (подкрѣпиться) — підживітись, попоїсти.

За́куски—зацідки.

За́лежь (поле незасѣянное) — толо́ка, перелог.

За́ливъ—са́га, зáводь.

За́логъ—застава, застанова (Харьк. Леб.), обезпечёння.

За́ложить (отдать въ залогъ)—заставы- ти, застановіяти.

За́лѣчивать (рану) — гоїти.

За́манчивый—звабливий, зама́нистий.

За́маранный—забузданий, зама́заний. Борода и патли у сю сніюм забу- зовані, а шия гола (Гребенка).

За́марать (загрязнить) — замазати, зака- літи, покалати, забрүдити; (—комна- ту)—набагніти.

За́марашка—замазура; (—относительно платья) — задріпа, затёпа.

За́маскировать—заличкувати.

За́масленный—засмальцёваний.

За́медленіе—гайка, галины, загайка, га- янка, гаення. Не було́ намо через твое валантання загайки.

За́медленный—загаляний.

За́медлить—зага́лти; забарйтись, заба- виться, зага́тись; (о дѣйствіи)—за- длайтись; (замедлиться, замѣшкаться)—зага́тись, забарйтись; (о дѣлѣ)—за- длайтись.

— 44 —

Замедлять — гаїти, барїти.

Заметаться (въ разныя стороны) — заметшитись.

Замечаться — загадатись.

Замигать — замиготіти.

Замираніе — обмірання, омірання.

Замирать — обмірати, омірати.

Замолчать — занішкнути, замовкнути.

Замочить (платье) — захлопатись.

Замужество — заміжжя.

Замысловато — мудро.

Замысловатый — метикувӑтий.

Замышлять — вмиллӑти, замишлӑти.

Замѣтить — постерегти, встерегти, замітити, помітити, прикмітити, нагламіді, добачити. Я вже давно добачаю що тут щось недобре.

Замѣтно — знать, видно, прикмітно. Хапнув, аж пальці знать. Видно що ти тут був.

Замѣчаніе — увӑга.

Замѣчать — завважӑти, вмічӑти, прикмічӑти, помічӑти, добачӑти, постерегӑти. Старі люде помічали: нехай, кажуть, любляться молодята (М. Вовчокъ).

Замѣшательство — сўмяття, замятнӑ.

Занимать (брать въ займы) — позичӑти; (—гостей) — забавлӑти.

Заноза — скӑлка (Конот.); скёпка (Радом).

Зановить — заскалйти, заскепйти.

Занувдать — загруздати.

Занятый — позиційний.

За одно — за гўрт.

Заочно — взаїді, позаїді.

Западъ — зӑхід.

Запаадывать — пізнитись, барйтись.

Запальчиво — пӑлко.

Запальчивый — палкий, завзятий.

Запасный — зӑйвий.

Запасти (призапасать) — принясти.

Запахъ — дух, пахно?

Ух! соломъяний дух!

Мене мати породила,

Непрещену зхоронила (говорять, по народному повѣрью, потерчата или мавки).

Запачканный (о платѣ) — закалӑний, задрйпаний, загйженний, замазаний; (о человѣкѣ) — замўрзаний.

Запачкать — замазати, закалӑти, вгйдити; (запачкаться) — забрудйтися, закалӑтись.

Запереть (дверь) — зачиннити, запёрти; (запереться въ комнатѣ) — причинйтись, зачинйтись; (отрекаться) — (запёртись, запірӑтись; запретйтись (Харьк.). Він запретивись: я каже не брав прошей.

Запечалиться — засмутиться, зажурятись, засумувӑти, затужити.

Запирать (на замокъ — замикати, (на крючокъ) — защіпати.

Записка — писўлька, кӑртка.

Запихать — заихвути.

Заплакать (въ насмѣшку) — зарюмати.

Заплата — лӑта, лӑтка.

Заплатанный — лӑтаний.

Заплатать (нашить заплату) — залатати, накинути лӑтку.

— 45 —

Заплатываніе —латання.

Заподозріть — зазорити.

Заподозрівнений — зазорений.

Заповдатъ — опізнітісь, забарітісь.

Запонка — шпінька.

Заправлять (руководить) — орідувати, правувати, перел весті, верховодити.

Запретить — забороніть, заказати.

Запрещать — бороніть, забороніть.

Запримѣтить — постерегій.

Запропастить (забросить) — заподіти, запропастіти.

Запросить (за товаръ) — запрàвити, закерувати (Екат.). Закерував таку ціну: (не по божьому), не по подольному.

Запросъ (въ цѣнѣ) — запрàва. Заправлять не чинить.

Запруда — гàтка, загàтка.

Запрудить — загатити, затамовати.

Запруживанье — загàчування.

Запрятать — заховàти, подіти.

Запугиванье — лякання.

Запуски (въ запуски) — вйпередки, (навйпередки).

Запустить (оставить безъ вниманія) — занедбàти, занехàяти.

Запустъ — пущання.

Запустѣніе — пустка. Як жінка померла, то ёго хата пусткою оддає, що аж сумко.

Запънившійся — пінявий.

Зарабатывать — зароблать.

Заработанный — зароблений, випрацьваный.

Заработать — заробйта.

Заработокъ — заробіток; зароб (Полт. Луб.).

Заразительный — заразливый, вередний.

Заранѣе — зараннй, зарані.

Зардѣться — зашàритись, зачервонітись.

Зàриться — лàситись, квàнитись.

Зарница — блискавиця.

Заростать — заростàти, уростàти.

Зарядъ — набой, набий.

Засаленный — засмальцёваний, заллòжений.

Засалить — заялòзити, засмальцёвати.

Засвататься — заручитися.

Засверкать — замиготіти.

Засвидѣтельствованіе (свидѣтельство) — свід. Кім ти свідчишись? — Дідом свідчусь, алё й Грицько теж у свіді. (Кіев. губ. Васильков. у.).

Засвидѣтельствовать — вйсвідчити, заявідчити, посвідчити.

Засвѣтла — завидки, за сонця.

Заселить — заселити, оселити (многокр. т. е. заселить) — осàжувати.

Заслонять — зàстувати.

Заслужить — заробити, зажити.

Заслышать — почүти, перечүти, зачүти, счүти.

Ой зачула мон доля,
Що не бути мені дома. (Народ. п'єсня).
Як сию собака вовка... (Кіев. губ. Васильков. у.).

Засмотрѣться — за дивітись.

— 46 —

Засорить (глаза) — запорошити.

Заставить — змүсити, примүсити, приневолити, присилувати.

Застарѣлый — вдавнений, задавнений.

Застать (на дѣлѣ) — застукати.

Застилать — застелювати, застілати; (однокр.) — застелити.

Застить — зastувати, заступати.

Застрѣлить — встрелити.

Застыдиться — засоромитись.

Застыть — захолонути.

Засуетиться (заторопиться) — заметушиться, захапатиться, заходиться.

Засуха — посуха, засуха.

Засучить — засукати, закасати. По локоть руки засукавз (Котляр.).

Затаскать (сослать) — запровадити, (затерять) — запроторити, запропастити. Запровадили, де козам роги правлять.

Затвердѣть (окрѣпнуть) — затухавіти, закоравіти, заскорўзнути, закоржавіти, заклажути.

Затворять (дверь) — зачиняти, причиняти.

Затерять — загубіти, занапастіти, затратити.

Затишье — затишок.

Заткнуть — затуліти.

Затопить — запаліти. Запали в печі.

Затормовить — загальмувати.

Затосковать — засумувати, зажурітись.

Затошнить — занудити, завадити.

Затрепетить — затруситься, затретіти.

Затрещина — потиличник.

Затрогивать — займати, запечати; (со верш. т. е. затронуть) — запечити.

Затрудненіе — притча, притйка; (—умственное) — заморока.

Затуманить — заморочити.

Затылокъ — потилица.

Затѣйщикъ — привідця.

Затѣмъ — засім, даді.

Затѣя — вігадка.

Затѣять — задумати, заподіити?

Затянуть (узель) — зашморгнुти.

Заупрямиться — зататися. Затявся — заупрямился.

Захватить — захопити, злапати (Прав.); (—на мѣстѣ, на дѣлѣ) — застукати; (поймать, найти) — запопасть; (перерѣзать путь) — заскочити; (заграбить) загарбати; (полонить) — заняти. Телят заняли на громадськім житі.

Захваченный (заграбленный) — загарбаний; (захвач. на мѣстѣ преступлена) — застуканий. Застуканою в обор вовна вбіли.

Захлопать — залящати, заласкати.

Захожій — мандрівний, заложій.

Захотѣть (сильно) — забажати, захотіти.

Захотѣться — захотітись, заманутись; (сильно) — закортіті; (захотѣлось) — заманѣлось, заманўлося (отъ гл. заманутися), закортіло. Нам чось иншою заманулося (Кулишъ).

Зацѣпить — запечити.

Зачинщикъ — привідчи, приводець, приводчик, заводчик, зачинщик.

— 47 —

За чёмъ (для чего) — нащо, нàщо, чогод; (почему) — чомў, чом; (къ чему) — на віщо? Чого тебе туді покесло? (за чёмъ бы) — на що б?

Защевелиться — заворушиться; (о множествѣ) — закищіти, закометиться.

Зашибить — забить; (зашибиться) — забитьсь.

Защелнуть — защипнуть.

Защекотать — заліскотати.

Защита — заступна (Харь.), відборона, оборона, заслона; (убѣжище) — зàхисть.

Защитить — оборонити, заступиться; (отъ невзгодъ, пріютить) — захистити.

Защищать — боронити, — оборонити.

Защищаться — боронйтись, оборонйтись.

Заїважій (посторонній) — навітний (Полт. Луб.).

Заявить (публично) — ознаймити; (многократ.) ознаймовати.

Званный — кліканий.

Звать — клікати, поклікати, заклікати, гукати, звати; волати, (мнорократ.) — заволати (правоб.). Заволай хлопцп.

Звонить — дзвонити.

Звонкій — дзвінкий, звенючий.

Звучъ — гук, гдос.

Звучать — гучати.

Звучно — гўчно, гдосно.

Звучность — гдосність, гўчность.

Звучный (громкій) — голосній, гучний.

Звѣзда, звѣздочка — зоря, зірка, зірочка, зіронька; (род. мн.) — зір. У ярмарку

мужників, як на небі зір (поговорка) (Кіев. губ. Васильк. у.).

Звѣвдный — зоррастий, здравий, зірчастий, здравий.

Звѣриный — звірчий.

Звѣрски (поступать) — нелюдськи.

Звѣрскій — нелюдський.

Звѣрь (преимущественно волкъ) — звір, звірйна, (увел.) звірюка, (умен.) эвірючка, (множ.) — звірря, звір. Сіеі зіми звіру багато зьявилось: мабуть буде падěж на скот.

Зговариваться — змовлӑтися.

Зданіе — будівля, будова, будіноб.

Здороваться — здоровьатись, вітӑтися.

Здоровье — здоровьъ, здрівля, здрівляючко.

Здоровякъ — здоровець (Харь. губ.), бецман, здоровіло. (Подъ этимъ словомъ чаще разумѣется огромн. роста человѣкъ).

Здравствуй — здоров був! (Замѣчательно, что тѣ же слова, только въ обратномъ порядке употребленныя, означаютъ ужэ привѣтствіе не встрѣчи, а прощаніе: бувай здоров, бувайте здорові — прощай, прощайте. По сій мові бувайте здорові.

Здравствуйте — добрідень, здорові булі.

Здѣсь — тут, тута, тутки, тутечки, тутеньки, ось тут, дсь де, дсьдечки.

Здѣшній — тутешній.

Зеленоватый — зеленастий.

Зелень — зело; (множ. собир.) — зілля, (уменьш.) — зілляючко.

Земледѣлецъ (пахарь) — пӑхарь, хлібо-

— 48 —

рѣб, (шуточно) — гречкосій; (орюшій землю) — драч, плугатар; (работающій боронов) — волочыльщик, скородільные; (свѣшующій хлѣбъ) — сівӑч.

Земледѣлье — хлібородъство

Землекопъ — грӑбар.

Землемѣръ — мирчий (Радом.).

Землетрясеніе — трус.

Земли (собир.) — земляччя (Харьк.).

Земляника — сунцей. Fragaria vesca.

Зеркало — дзеркало, верхадло (лѣвоб); люстро, люстерко (Правоб.); свічадо (старин. въ сказкѣ).

Зжога — згага, печёя.

Зимовка — зімівля.

Злаки (злачные хлѣба) — жніво.

Злобствовать — лютувати.

Злобный — злослѣвий, злѣчий.

Злодѣйство — злодійство, збрѣдня?

Злодѣйствовать — лиховати, лиховодити? лиходіяти?

Злой — злий, лихий.

Злословить — лихословити (Закрев.).

Змѣинный — гадѣчий.

Змѣня — гадіюка, змія.

Знакомство — знакомість? (короткое прительство) — братання.

Знає — ознака, признака, прикмєта, (— пограничный) — кляк. Клякове дерево, клячити.

Знаменитый — славєтний, славутній.

Знаменіе — ознака; знамєно (К. Вас.). Ото знамєно од Бога — метла на небі.

Знамя — корѣгва: (небольшое) — прапір, прапірець.

Знавіе — відання, знаття. Як би знаття, що в кума пиття, тоб и жінку привід.

Знатный — значний, вельмōжний.

Знатокъ — мастак.

Знать — знаты, відати, (издавна) — зазнӑти. Хто скільки ни зазна, то сотниками були усе Забрёхи (Квитка). (Знаться, съ кѣмъ) — знатися, повōдитись.

Знать (нарѣч. — должно быть) — мӑбуть, десь; видно. Він десь вчора, ради свята, добре врізав, що й досі спить.

Значень (флагъ) — прапорěць, прапірка.

Зной — спёка, жарà, шквӑра.

Зобатый — волӑстий.

Збъ (у птиц, воловъ, людей) — вōло.

Зовъ — клікання; (—издали) — гукӑння.

Зола — пōцел; (— горячая въ печи) — присок.

Золовка (мужнина сестра) — зовіця, свістка.

Зоркій — зиркій.

Зоря (раст.) — любісток. Ligusticum laevisticum.

Зрачекъ — зінка, зіница.

Зудъ — свербіж.

Зудѣть — свербіти.

Зыбкій — валкій.

Зѣвака — роззлӑва.

Зѣвать — зіхати, похіхати.

Зѣвъ — хайло, пӑща.

Зябнуть — мěрзти, мěрзнути.

— 49 —

И.

Ибо—бо. Бо ти ледаўшо.

Ива (ветла) — вербà. Salix alba. (Пвнякъ) — верболоz.

Игла — гòлка; (уменьш.) — гòлочка.
(—хвойного дерева — листъ) — глийця
(Радом.); (—деревянная для плетенія
попругъ и т. п.) — швайка.

Иго — корміга (Закр.).

Иготь — мушкър, ступка.

Игра (карточная и т. п.) — гра; (въ мячъ,
скракли и т. д.) — граттй; — (на музы-
кальн. инструм.) — граннй.

Играть (въ карты и т. и. или на музы-
кальн. инструментъ) — грӑти; (въ карты
также) — гулӑти; (—забавляться) — гу-
лӑти.

Играться — грӑтись, гулӑти.

Игрище — гріще. Зг другими дітьми
він не знавсь и въ грища зв їми не
вдававсь. (Бодянскій).

Игрокъ (въ карты) — грач.

Игрушка — йграшка, цяця, цяцѣка, ліло.

Идти — йти; (—о счастьи — идеть, везеть)
—ведёться, (повезло) — повелòся; (иди!) —
ходя! См ходить.

Иждивеніе — держиво (Остер.); кошт.
На ёю держиві живе мати. Своім
коштом спорудив.

Изба — хàта, хàтка, (—лѣтняя, холод-
ная) — хйжа; (—бревенчатая) — рўбле-
ная. Хата моя рубленая (пѣснь).
(—плетенная и обмазанная глиноя) —
мазанка; (—изъ глины съ соломою) —

валькòвая; (—черная, для варенія
пищи) — пекàрня; (—чистая) — світлайця.

Избавить — визволити, ослобоніти, од-
зволити.

Избавиться — визволиться, вйбавитись,
збўтись, здйхатись (Екат.) Збувся
свого лиха. Визволивсь з неволі.
Ніяк іх не здйхаесся. Коли ми іх
здйхаімось?

Избалованный — балований.

Избаловаться — зледащіти.

Избавленіе — визволення, визвòл.

Избавлять — визволятi.

Избирать — обірàти; (однократ.) — обрàти.

Межъ себе на уряди судовыя обирали.

Избраніе — обраннй.

Избранный — обрàтий, вйбраний; (— от-
борный) — визбірний, одбòрний.

Избрать — обрàти, вйбрати.

Избѣгнуть — увійтà, ухилйтись.

Извести (уничтожить, умертвить) — зве-
стий, згубить, стрàтити.

Известись — звёстись, перевестись. Усе
господарство звелось въ ненажо.

Известковый — вапённий, вапнàний.

Известь — вапно.

Извиваться — повивàтись, (однокр.) по-
витися; вилàти. Річка повілась поміж
берегами.

Павилистый — покрӳчений, крӳчений,
вилиний. (Порогъ на Днѣпрѣ Вильний,
потому что рѣка тамъ извивается
между скалами).

Извиненіе — вибачёння, пробачення.
(Нечуй. Чорні Хмари).

— 50 —

Извинить — вибачити, пробачити, (извиниться); — перепроситись (Под. губ.) (извинить) — вибачати, дарувати. (Извините) — вибачайте, звиніть. Звиніть за с.вово.

Извлечь — витягти.

Извовничать (заниматься перевозом товару волами) — чумакувати, (—лощадьми) — хурувати.

Извовъ (воловій) — чумӑчка; (конный) — хӳра.

Назволить — зволайтись, призволайтися. Зволяйтесь, добродію, вісплухати.

Изворачиваться — вивертатися, обертатися.

Изворотъ — визворотка; (собир.) — вилання; (множ.) — звороти.

Извощикъ (биржевой) — звощик; (воловій) — чумӑк, воловій, погōнець, підвōдчик; (конний) — хӳрщик (Черниг. и друг. мѣстахъ), віздік (Под. губ.).

Извѣстіе — відомость, звістка, вість, вістка, чӳтка.

Извѣданный — дознаний.

Извѣстить — звістіти; (— всѣхъ) — оповістіти.

Извѣститься — освідчитись.

Извѣстно — вістімо, звісно, відома річ, віддо, сказано. Сказано людій. Чи можна ж чого доброго від ёго ждати?

Извѣстность — слава.

Да вжеж тан слава
По всім світі стала,
Що дівчина козаченька
Серденцкомъ назва. та (Пѣснь).

Извѣстный — званый, звісний, свідомий, званемий, славетний, відомий, вістимий. Вѣтиме (зноем) ою. Се чоловік свідомий.

Извѣщаться — звіщати, сповіщатися; (— всѣмъ) — оповіщатись; (совер.) — оповіститись.

Иагибъ — вігин; (— рѣки) — вилѣга?

Изгнаніе — вигнання, тон (Зон составляє одну изъ эръ народнаго лѣтосчисленія. До зону или після зону се було говорить мѣстами по Поднѣровью. Подъ этимъ словомъ разумѣется насильственное переселеніе украинскаго народа съ праваго на лѣвый берегъ Днѣпра, преимущественно послѣ Прутскаго мирѣ).

Изгнанникъ — вигнанець.

Изголовье — приголовья, узголовья.

Изгонять — виганяти, витуряти; (—хитро, ю или съ усиліемъ — вирукговувати, вишірати).

Изгородъ — огороджа.

Иаготовить — уготовати, наготовити, вйготовити; (—экинажъ въ дорогу) — налаштувати.

Изготовленный — вйготовлений, вготовлений, заготовлений.

Издавна — оддӑвна, не від тепер, здавнёго дӑвна; здавніхъ дӑвен.

Издали — оддалей, оддалі.

Изданіе — відання.

Издержать — вітратити; (издержаться) — вітратитись; (многокр. т. е. издерживать) — тратити, пограчати; накладати, покладати; (—неразсчетливо) —

— 51 —

протрасăти. На се грoшей чимало
поклaв.

Издержка — страта, потрата, кошт,
втрата, наклад. Не руш, бо се кoшту
стоить.

Издохнуть — здoхнути, опргатися, скорн-
знoти, одубит.

Издыханіе — конання.

Иадъваніе — г. лум, глумлёння, глузу-
вання.

Иадъватися — знущатися; глумятися,
глузуати, коплити, копгися, кепку-
вaти, шкылти.

Изжарить зспектъ, засмажити, (—тѣсто
на маслѣ) — изпържити.

Иалагать — викладати.

Иалишектъ — лйшок, лйшка. Чи чит, чи
лишка? (Игра).

Излишества — злишки.

Излишне — вйшку, залйшне, лйшне.

Излишній — зайвий, лйшній, залйшній.

Изложеніе — вйклад.

Иалучина — луковина, вилуга?

Измучить — замордовати, замуčити, по-
мучити; (премущественно о лопадяхъ)
—помордовати. (Измучиться) — змордо-
вaтися, змучатись.

Иамыслить — вядумати, вядати.

Иамъльчить — роздробить, розпорошить
(т. е. обратить въ порошокъ).

Иамъна — зpада, изрaда.

Иамънить зpадиги; (— мужу) — скoчити
у грeчку; перемeнить) — змiўгти, пере-
мiўгти, обмiнитi, (измiниться) — пере-

мiнитись, змiнитись; (—въ лицъ) — помi-
нитись.

Измѣнникъ — зpадник.

Измѣннически — зpадецько, зpадецько.
Козаковъ зpадецько розгpомленныхъ
(Величко).

Иамъннический — зpадецький, зpадлй-
вий.

Измѣнчивость — нестатeчнiсть?

Измѣнчивый — нестатeчный?

Измѣнять — зражати; (перемѣнять)
—перемівати, змівати, мівіти; (—ре-
дѣлывать по своему) — инaчити; (измѣ-
няться) — мiнятись, мiнітись.

Иамъреніе — обмiр.

Измѣрять — вимiрaти, обмiрaти, змiрaти;
— (однокр. т. е. — измѣрить глубину) —
згрунтовaти, достaти дна, збaгнути.

Изнaнка — вйвоворот. (На знaнку) — на
вйвоворот.

Изнемогать — приставати. Конi попри-
ставали.

Изнеможенiе — знемaга. Сему конёвi и
знемаги нема.

Изнуренный — змoренiй, замoрений,
спрацёваний, вйсилиний; (—отъ бо-
лъзни) — вйснажений (Полт. Луб.)

Изнурать — морить, висилaти; (изнурить
болъзнью) — вйснажити (Полт. Луб.)

Измѣзженный — розмeщений? (избалова-
ный, о дѣтяхъ) — пещeний.

Изобилiе — рoскiш.

Вилитали, буркотали (орла),

Роскоші шукoти (Пьснь,

— 52 —

Изобиловать — роскошувати.

Изобразить — намалювати.

Изобрѣсть — зміслити, вігадати, віми-
слити.

Изобрѣтенный змішленний, вімиш-
лений, вігаданний? вішуканий?

Изпещренный (всякими украшеніями)
— цяцькованний (то есть обременный
цяцьками).

Изорвать — порвати, пошарпати.

Изпещрять — мередити; (—украшені-
ми) — цяцьковати.

Изразецъ — кахля.

Изразцовый — кахланий.

Израсходованіе — потрата, страта.

Израсходованный — потрăченный, затрă-
чений; (—о водкѣ въ корчмѣ)—вишнен-
кований.

Израсходовать — стратити, потратити,
(— вложить капитал) — затратити;
(— силы) — въснитись; (— силы отъ ра-
боты) — віробитись; (— о водкѣ въ кор-
чмѣ) — вішинковати.

Изрыгать — виблёвувати, виригати.

Нэрѣдка — дѣ коли, колі неколі, чӑсом,
урідь, йнколи, врӑди гӗдн; (по време-
намъ) — часӑми; (—не густо сѣять, о
растеніп) — впрорідь. Кукурузу впроріды треба сіяти.

Изрѣзанный — порізанный, покрӑмяний;
(—нарѣзанный, насѣченный) — покарӑдо-
ваний.

Изрѣзать — зрізати, порізати, покрӑяти;
(—мѣлко) покрішіяти, поспѣті; (— о
капустѣ) — пошаткувати; (— насѣчь)
покарбовати.

Изрѣченіе — вірок.

Изследованіе — вписіжування, віслід,
дозвання.

Изувѣръ — бузувір.

Изувѣчить — пока. пічати, скалічяти.

Изукрашенный — цяцькованый. (См.  
изпещренный).

Изумиться — здивуватися, здивувати,
будувати.

Изуродовать — изнівечити? Изнівечив
мене так, що й на піч не з.лізу (Пѣсь).

Изчезать — зникати, счезати.

Изчезнувшій — знійклий, знійкий.

Изчезнуть — знійкнути, заслізнути, счез-
нути.

Изчислить — перелічить, на. піч. ти.

Изъ — зъ. Кочубей и Искра посыла-
лаются зъ Смоленска сюды до мене.
(Мазепа. Закр. Він во всєю бере
процен. (Изъ всѣхъ силъ) — чим дўж,
як могъ; (— дѣтства) — змӑлку, змӑлечку;
(— изъ — подъ) — спід, из — під; (изъ под-
тишка) — спідтихӑ, нйщечкомъ, нйшком;
знйшка, стай; (изъ за) — спозӑ, ззӑ.
Споза хати, зза спини.

Изъясненіе — вияснення, т.лумачення.

Изъяснить — віяснити, вітлумачити.

Изъятіе — вилучення?

Изъянъ — шкода. Шкоду зробив, шибку
у вікні розбив.

Изысканный — вишуканий.

Пзыскивать — впѣшкувати, шукати.

Извюмъ — родзайник.

Иконы — икôни, богî, образî. Богî в. магî.

— 53 —

Икотка — йкавка, гікавка (Полт.)

Икра (рыбья соленая) — кавъйр.

Икры (на ногахъ) — жйжки, літкі.

Илемъ (дерево) — въяз, бёрест. *Ulmus campestris*.

Или — чи; (—въ смыслѣ развѣ или а не то) — або. Чи так, чи слк. Або ж ти збожевілів. (Или то) — або теж; (или то бишь) — чи бак, чи тò пак.

Илистый — мулкый, глейкий, глееватий. Тута дно глеевате, пагано купатися.

Илъ (въ рѣкѣ) — мул, глей.

Именинникъ — менйник.

Именины — менйни.

Именитый — славётний, мосвіцый?

Именно — сӑме, якось; (—именно тогда) — саме тоді. Там було чимаю людей, а саме (якось: Иван, Пилип, Хвеська и инші.

Именной — менний?

Именоваться — меноватися, звӑтися.
Він менується грабя, а прото про стий шляхтич, тілько розжився.

Имущество (недвижимое) — маєність; (родовое) — батьківщина; (—благоприобрѣтенное) — набуток; (—движимое — добро, маетки, животі, худова, премущ. скотъ) кінці? (Полт.); (—преимущественно зерновый хѣтъ) — збіжжа; (—преимущественно одежда, обѣлье) — манатки, манаття.

Имѣть — мăти. (Маю, ма, мae, маємо, мавъ; (если бы мы имѣли) — маймо.

Имѣніе — маєність, мăєток (Прав.) манок?

Имл — менлія.

Иначе (инымъ образомъ) — ийше, инӑкше
(а не то) — а тò.

Индивѣть (не ясно виднѣться вдали)
— мріти, бованіти.

Индѣйка — индічка; ( — самецъ-индюкъ) — индйк, (—цыплята) — индичӑта.

Иновѣрецъ (нехристанинъ) — нёхристь, (—бранно) — невіра.

Иногда — дёколи, пӑсомъ, йноді, йнколи,

Иной — йнчий, йнший, йнкотрай.

Интрига — кӑверза.

Интриговать — каверзувӑти, каламъ-тити.

И прочее — тòщо, дòщо. Купи на базарі чого треба на борщ: мнінса, капусти, тòщо.

Искавить — перековёркати, сковёркати.

Исканіе — шукӑння.

Искать — шукӑти; (—въ тихомолку) нішпорити; (—въ головѣ) — ськăти.

Исключать — включатіе, виличатіе.

Исконы — спокон віку, спредвіку, з'яна.

Искорененіе — вибавлёння, викоренення.

Искоренять — викоренăти, скоренăти, вицустошăтă; (—деревья на лугу) — терёбити (Полъс.)

Искренній — щырий.

Искренно — щыро.

Искренность — щырість.

Искусить — підкусіти, спокусіти, пітвестій.

Искусникъ — мітёць, мастӑк.

— 54 —

Искъ судебный) — нòзов.

Испареніе (дѣйствіе) — парувањня; (—вещество) — пàрево? Після парувањня земля відходить и можна починати орàти.

Испачкать — вймазати, покалàти, скалàти.

Испестрить (полосамы) — вйполосувати; (—узорами) — вймережити.

Испытаніе — покуєса? спокуєса?

Исповѣданіе — визнання, віра.

Исповѣдать — вйсповідати; (—многократно — сповідàти.

Исповѣдникъ (исповѣдывающйся) — спасёник.

Исповѣдь — сповідь.

Исподъ (низъ) — спід. У самім споді у скрин'ї була.

Исподтишка — гйшкомъ, нйшком.

Исполненіе — відбуток.

Исполненный — вйповнений, спрàвлений.

Исполнить — справити, звершити, вйвершити, вйповнити, вйконати, зробить; (—слово) — справдить; (многократ.) — виповнити, сповнàти, справлàти, вершити; (—желаніе) — вйволити, вйволàти. Циганочко та Воюшечко, ввою мою вою (пъснь); (исполниться предсказанію) — вйповнитись, справдйтись.

Испортить — попсувàти, понівечити, запанàстити.

Испорченный — понівечений, попсований.

Исправлять — ладить, сиравлять; (ве-

щественнымъ образомъ т. е. починять) — ладнàти, лàгодити.

Исправляющй (должность) — наказний. Наказний гетман, наказний отаман.

Исправно — посправно (Харьк.); гаразд. Глядн, щоб бую усе гаразд. Усе посправно — йдьмо.

Исправность — спрàва.

Исправный — справний, порядний. Збудоване порядне (Луцк. Брат. 20 февр. 1619 г. Закр.).

Испуганный — перелàканий, злàканий; (встревоженный) — переполошенний.

Испугаться — злякàтися, перелякàтися; (въ перен. смыслъ) — охолйнути, пополотнити. Пабачивши се, и й охолов. Від переляку вона аж понолотніла.

Испугъ — перелàк, ляк, переполох. Зляку (переляку) не знав що робити.

Испытаніе — опытъ) — спяток.

Испытанный — вйпробований, спробований, дознаний.

Испытать — спробувати, попробувати, покомгувàти; (—горе, радость) — зазнàти.

Истинно — пёвно, пёвне, запёвне.

Пстинный — спражний, пёвний, справдённий, щийрий, исний (Закр.)

Истлъвътъ — потрӳхнути, зотліти.

Истъвшій — трухлый, трухлайвий.

Истопленный (о печи — напалений).

Истоптанный — стоптанпий, стопцёванний (Піск.).

Иточникъ — жёрело, дтёрело; (кокакъ оправленный) — кривиця.

— 55 —

Истощаться (въ силахъ) — висилатись; (многокр.) — висилитись.

Истощеніе — висилені.

Истощенный (о человек, живот.) — висилений, вицрапёваний.

Истощить (челов, живот.) — висилити.

Истребить — вігубити, вінівичити, згубити, звесті, вікоренити, (наськ. мышей) — війбавити: (деревья, волосы) — вітеребити; (постройку) знесіти; (о людяхъ, животныхъ — повальною болѣзнью) — війповітрити.

Истребленіе — страта, вигубленна; (—вредныхъ животн., растѣній) вибавлённа; (—имущества, денегъ, проматванье) — звод, перевод. То тільки перевод добра.

Исходить (откуда) — виходити и вихдити; (вездѣ, напр. весь городъ) — виходити.

Исхудать — охлѣсти, захлѣти, эмарніти, з тіла спасти; (—на лицѣ) — з лиця спасти.

Исчислить — вірахувати, вілічити.

Исцѣлять (заживлять) — гоїти.

И такъ далѣе — тōщо, дōщо.

Юль — чёрвець.

Юнь — Липець (Основа 1862 г.)

К.

Кабакъ — шинок, корчма, орёнда.

Кадка — діжка, кадка. См. Бочка.

Кадь — кадовь, кадуб. См. Бочка.

Каждодневно — щоденно: (каждый день) — щоднā.

Каждый — кōджний (Лѣвоб.); жадний, жаднісенский (Правоб.); усѣякий. Жаднісенский — ему несё й везе.

Кажется — здаётся, бāчиться; подобно (Правоб.)

Казаться — здаватися, вдавати. Вдае мовчоловік там ходить.

Казенный — казенный (Лѣвоб.), скарбовий (Правоб.)

Казна (въ см. касс.) — скарб.

Казнь — кāра, скарӑнна; (смертная) — страта.

Казнить — стратити.

Кайма — крōмка, кальмā; (на сукнѣ) — крайка.

Кажимъ-то образомъ — якось.

Кажово! — ач!

Кажой — який; (—то) — який-сь; (—нибудь) — абй-який, денёякий; (никакой) — нійский, жадний; (какого) — якого! (какое-то) — якёсь.

Кажъ — як; (какъ то) — якось; (какъ-биш?) — як-бак; (никакъ) — недāк; (какъ будто) — ненӑче; ніби (Прав.) (какъ бы) мов, ніби; (какъ бы не такъ) — алё, алёж, алёж-бо, та-бā! — Мѣстами, какъ напрямъръ въ Влад. Вол. уѣздѣ, въ началѣ прибавляютъ буквумъ) — талёж, талёжбо; (какъ видно) — знать, мāбуть, буцімъ; подобно (Правоб.); (какъ вкругъ) — аж ось! (какъ должно) — як слід, як трёба, як гōже; (какъ нарочно) — як на те; (какъ нибудь) — абйяк; (какъ прійдется) до чого дійдеться, як прййдется; (какъ

— 56 —

слѣдует) — як слід, слідом, доладу, горазд, порадком, на порадках. Треба слідом усе робити. Випили таки на порядках; (какъ угодно) —як завгдно; про мою часть (Кіев. Васильк.) Про мою часть хоч и заряд їдь.

Каламбуръ—прикладка. Він на усякі прикладки гораздий.

Каленіе (желѣза) — гартовânня.

Каленый (о желѣзѣ) — гартований.

Калитка — хвіртка.

Калить (желѣзо — гартувати.

Калуферъ (раст. — канўпер. Artemisia balsamita.

Каменистый — каменàстий.

Каменный — камъляний.

Камень — камінь; (уменьш.) камінёць; (увел.)—камінёка, (собир.) — каміння; каменёччя, каміняччя (Харьк). (—мельничный) — жорен, (множ. —жорна.

Каменьщикъ — мурівщік, мулӑр (Прав).

Камердинеръ — покоёвий, покоёвець.

Канава, канавка — рів, рівчак.

Кандалы (желѣзные) — кайданы; (—деревянные) — колодей, скрипці?

Канифоль — живіяцца.

Канцелярія — писарня (Котляр.)

Капать — крӑпати, кӑпати, капотіти, на- крапӑти.

Дощик! Дощик!

Аж зо стріхи капотить (Пѣсн.).

Капиталъ — готовына? стовп. (Говорится только при займѣ денег) Готовини він мае усёю сто карбованців. Росту

ще не виплатив, а стовп само со- бою стоіть.

Капля — крӑпля, кӑпля, брӑзка.

Капризничать — вередувати. кгёдза- тись; (перебирать) — перебёндювати.

Капризный — вередлівий, вередўн; (переборчівый) — прімхливий, перебёндя.

Капризы — вередування, прімхи; (затѣи) — вітівки (Харьк.). Це все дівочі ви- тівки.

Капюшонъ — віддога; (—шуточно) — бо- городица; (—въ Подольск. г.) канап; кобка (Полт.).

Карабкаться — дрӑбатись, спинатись.

Карастель (птица) — деркӑч. Kallus crex.

Карауленье — стережёния; вартування (Правоб.).

Караулъ — сторожа, калавўр; вӑрта (Правоб.).

Карикатура — потвора.

Карманъ — кишёня.

Карнизъ — карніз: карўнки (Харьк.).

Картинки — кўнштики, малёлки.

Картофель — картопля; (мѣстами) — ба- рабдоля, бўльба; (—въ Галичинѣ) — зем- нӑк. (Бульбою называють преимущественно — земляные груши Helianthus tuberosus).

Карусель — релі (Каневс.); крутёлка (Полт.) (Устраивается карусель обыкновенно зимою на лыу).

Касатикъ (раст.) — півники; Iris germanica, hispanica etc; ліліас, чоло- вічий вік. Hemerocallis flava.

Касаться — торкӑти, черкӑти.

— 57 —

Катать (бѣлье) — качатіи.

Кататься (на льду) — ковзатись, човѣгатись.

Катиться — котайтись, точайтись. Так з
гори й, поточивсь.

Католикъ — кателік.

Католічество — кателіцтво.

Кафтанъ — каптӑн, жупӑн.

Качать — хитӑть; (на качелях) — гойдати:
Гойда, гойдосі, свині в горосі.
Да ще не всі, — половина в осві (при
пѣвѣ при качаніи); (—ребёнка въ колы-
бели — колихати.

Качаться — хитатись. У мене зуб хитается, треба б вирвати; (—на качели) — гойдатись, віхатись, хитатись; (—на доскѣ или бревнѣ) — у перевӑги грӑти; (—болтаться) — тіліпатись, мотатись, мотлӑтись. Що то у тебе ззаду тіліпаеться (мотляется)?

Качель — вішалка (Конот.); гойдалка, коліска (Полт.); рѣлі (Радом.)

Кашница (жидкая) — куліш, кулешик.

Кашлять — кашляти, кахйкати, бухйкати.

Квартира — кватёра, кватійра.

Квартировать (жить осѣдло) — дому-
вӑти?

Квасцовій — галуновий.

Квасцы — галун.

Квашня (кадка, гдѣ разтворяют тѣ-
сто) — діжӑ.

Кегли — крағлі, крағлі, скрағлі.

Кибитка — халабуда.

Кинуться — кинутись, метвутись; (—что-

бы навѣдаться) — шатнутись; (—ри-
нуться толпою) — гўнути.

Кіютъ — божніцца, божнік.

Кипятокъ — окріп, укріп, вар, кіпень
(Черн. Кон.) Киторжна баба собаку
вӑром ошпарила.

Кирпичина — цеглина.

Кирпичникъ — цегельник.

Кирпичъ — цёгла.

Кисетъ (для табаку) — капшўк.

Кисея (грубая) — серпӑнок.

Кисловатый — кыслявий, кисловӑтий.

Кислый — кыслий; (очень кислый) — кис-
лочий.

Кисть (руки) — кисть; (—виноградная) —
грдно; (—къ снурку, поясу) — кытица;
(—рисовальная) — пёнзель, пёнзлик;
(—для жёгтю, мазилка) — квач; (—шту-
катурная) — віхоть, віхтик; (—кукуру-
зь) — почӑток, китӑт.

Кишнецъ (раст.) — колында. Coriand-
rum cativum.

Кладовая — комора, чулӑн; (для съѣст-
ныхъ припас.) — хйжа; (для овощей въ
Полъсьи, отапливаемая зимою) — стёбка,
стёбочка.

Кладьбище — кладовыще, могилки; гро-
бовыще (Кіев. Васильк.).

Клеваніе — дзюбання, клюкання.

Клевать — дзюбати, клюкати, клювӑти.

Клевета — наклён, нӑвисть (стар.).

Клей (столярный) — корюк, карўк.

Клеить (столярн. клеемъ) — карўчити.

Клеймить — клейніти.

8

— 58 —

Клеймо — клейнő.

Криннуть — гукнўти, кяйкнути, покля-
кати.

Клокотать (о водѣ)—клекотіти, бул-
кота i)ти.

Клонить — хилъти.

Клопъ — бошойця.

Клубника — полуніця.

Клыки — йкли.

Клѣтчатый (о матеріи) — кратчатий,
картатий, з перѣтічками. Купіла бі-
лу хустку з червоними перѣтичками.

Клювъ (птичій) — дзюб.

Клюква (раст.) — журавлина Vaccinium
oxycoscos.

Ключница — господійня.

Ключъ — ключ; (—источникъ) — жерело,
джерело; (—кое-какъ оправленный) —
кривіця, кирвіця.

Клясться — клятися, присягатися, запри-
сягатися.

Клятва — клятьба.

Кляча — шкапа.

Кнутовище — пўжально, пўжало.

Кнутъ — пуга, пўжка, батіг, батіжок, ма-
лахай, батўра; (длинный, пастушій) —
—байбарà (Екат. губ.)

Коверъ, коврикъ — кълим, келимёць
(Лѣвоб.); кобёр, кобёрець (Вол. Овр.)
(—узкій) — кюця Харьк.); верёта, верётка
(Пол. губ.) Преимущественно такъ
называются тонкіе тканые коври. Слово
это напоминаеть слав. зретище.

Ковылъ (раст.) — кійло (Херс. Ан.);
тёрса, ковила. Stipa pennata.

Ковырять — корпӑти, копупӑти, копир-
сӑти.

Когда — колй; (когда нибудь) — абй колы,
коли нёбудь; (когда то, — колйсь.

Когти — кіті; пазури (П, аво).

Кое (гдѣ) — де не де; (кое какъ) — абй лк;
(кое кто) — дè хто; (кое что) — дещо, зде-
більша; (кое куда) — дè кўли.

Кожа — шкўра, шкўрка; (—сиромятнӑк)
— лантвӑрь, сирйца; (—лошадинал)
— шкаповинӑ; (—выдѣланная воловья)
товар, ўхта; (—выдѣланная телячья) —
вйросток; (овечья съ шерстью — смӳ-
шок; — новорожден. ятнать) — вйпоро-
ток; (кусокъ кожи) — шкурат, шкура-
ток.

Кожевникъ — чинбӑр, кушнір, кожемлка.

Ковелъ (племенный) — цап; (— выложен-
ный) — перч (Херс. г.).

Ковій — козячий.

Козлиный — козлӑчий.

Ководой (птица) — лёник, желӑк (Полѣс.;
сплёха, дремлёга (Черкас).

Ковырь (въ картахъ) — світка.

Колдовать — ворожити, чарувати.

Колдунъ — ворожбят, чарівник, харах-
тёрник, знӑхар, відьмак; відьмӑр (Влад.
Вол.).

Колдунья — чарівница, ворожка, зна-
харка, вільма.

Колебать — хитӑти; (колебаться) — хитӑ-
тысь, колыватись. Не білая билйонашка
въ полі коливаеться (Укер. пісн. Рубца);

— 59 —

(о вѣтви, а въ перен. смыслѣ — быть нетвердимъ)—хвіятися; (—нерѣшаться) —вагатися; (—болтаться)—тіліпатись; (—о колебля) —колихатись.

Колесникъ—колодій.

Колесный—полішатий.

Колесо—көлесо, коло; (уменьш.)—колі-
щатко.

Колива (долѣнь — колотья.

Колкій (о словѣ) — уразлѣвий.

Колодка (на сапогъ) — копил.

Колоюколъ—звін, дзвін: (уменьш.)—дзво-
новъ, звѣдник (Колоколовидный) — звон-
чатий.

Колоюкольня — дзвійця.

Колонистъ—осадень (княж.); (—первый изъ новосельцевъ) — осадчий.

Колонна—слуп, стови (въ Кіевѣ монастырь Миколо-Слупскій, такъ названъ по коловно-язычной архитектурѣ главной первки).

Колосъ (рки и т п) — колос; (проса) —
вѣло. й.

Колотушка — довбѣшка.

Колотѣ — шпигатъ, штирхатъ, штиркатъ, шпенитъ, колота.

Колъ—кіл, кілок; (собир.)—кілля; (тон-
кій) — тѣка, тичѣна.

Колыбель — колыска, лѣлька.

Кольцо — кільце, пёрстень, каблѣчка.

Колѣни — коліна, көлішкі Став на
вкөлішкі.

Комета — метлія (Черн.): віха (Херс.).

Комкать брать. Помагай Божа Мати

коровай брать. Зобав у жмемю.

Комната—кімната, ківната, покій, гор-
ница, світліця.

Комнатный — хатній.

Компанія (общество — дружина).

Компаньонъ — товѣриш; (—по торговѣ
и т. п.) — спільник.

Комъ, комокъ—грѣда, грѣдка. Цур
дурня, да масла трудка (Квітка);
—изь глины или земли —валѣк.

Конвой — варта (Правоб.).

Конвоировать — вартуваті (Прав.)

Конецъ — кінець, послідок. На послідок
вік сказав.

Конечно — адѣеж, авѣеж, тадѣеж; пѣвѣ
(Радом.); а пѣвна рів (Васил.)

Конопѣдь — конопла; (—сѣманнал)
—матірка; (безсѣманная — дѣрганцы)
—плѣсконь; (—вытрепанная т. е.
пенька) — прѣдиво.

Конфузить — сордомити; (конфузиться) —
сордомитися, стидѣтися.

Конфузно — нейково, соромно.

Конфузъ — сором.

Кончаться (оканчиваться) — кінчиться:
(—умирать) — коната.

Конюшня — стадия, стадія (Правоб.).

Копаться (медлить) — валанитатися; (—во-
зиться съ чѣмъ) — копошиться, гомо-
зиться, гузатись (Екат.).

Копить (деньги) — збивати (гроші).

Копна (сѣна) — копія: (—хлѣба) копа.

Копчикъ (пітица — кобецъ, кібецъ. Falco apivorus.

— 60 —

Копытъ (лошади) — копйто; (вола или
овцы, т. е. раздвоённый) — рàтиця.

Копье — спис.

Копьевище — рàтище.

Коренная (лошадь) — головёльна.

Коренной (зубъ) — кутнй (зуб).

Корзина — кошӑлка; кошовка (Харьк.).

Корха (хлѣба) — скорйнка.

Корма (на суднѣ) — кèмен, гузà.
Ой сидить козак да на деменкі (Макс.
Укр. пѣсн. 81).

Кормить — годувàти; (лошадей или во-
ловъ въ дорогѣ) — попасàти.

Кормчий, т. е. рулевой стырник.

Один стырник сам керуе,
Весь корабель управуе (Дума гет. Маз.)

Кормъ — корм; (зерновый для лошадей) — обрòг; (сѣно или солома для лошадей и всякаго скотà, а также подпожный кормъ) — пàша.

Короткий — короткий; (о верхней одеждѣ) — күцний.

Корчи — перелòги.

Коршунъ (итица) — шùляк, шульпіка, кòр-
шик (Радом.).

Корыто — корйто; (большое круглое для мытья об'лья) — балія; (небольшое, въ котором въ Новороссии дается рабочимъ горячая пища) — ваганкий. Тѣ с amounts, изъ которыхъ къ удивленію Текелія, ћли Запорожцы, сказавшіе: Ви істе з блюда да гудо, а мнъ з корита-до сіта.

Косматый — кошмӑтий, кудлӑтий, воло-
хӑтий; (—длино-волосый, только о чело-

вѣкъ) — патлӑтий; (о курахъ, гусяхъ) —
пелехӑтий.

Косноязычный (занка) — недоріка,
заіка.

Коснуться — торкнўтися.

Косоглавый — ззовàтий.

Костеръ — стуг, бурт.

Костистый — кошӑвый.

Костођда (болђзнь) — гостёць.

Костыль — мйлиця.

Кость — кістка; (уменьш.) — кісточка;
(увелич.) — костомаха, костомара.

Костюмъ — убраннà.

Косьба (сѣна) — косовйця.

Косякъ (оконный) — л'утка; (—дверной) — одвірок.

Котелъ (мѣдный) — мідень; (—чугунный — казань; (—безъ ручки въ видѣ горшка — чугун, чавун, вагань, ваганок (Волынск.).

Котловина — макітра Херс.), макортить (Хар.).

Котомка — тòрба, торбйнка, тòрбочка, торбешка, сумà, сùмка, сùнка (Піск.).

Котъ — кіт, (увелич.) котьга; (уменьш.) — кòтик; (ласкат.) — котўсь.

Кофта — юпка, ючийна; на мѣху — кожу-
шӑнка.

Кочерга — (желѣзная) — кочергà, кочережка; Т' (—деревянная) — коцюбà.

Кочережка — (капусты) — качан.

Кочки (замёрзшей грязи) — грùда; (от-
сюда Декабрь — Грудень).

Кошелескъ (для денегъ и табаку) — кап-

— 162 —

Тогда—тогі, тоді; (именно тогда)—саме тоді.

Тоже—теж, тож.

Тожественный—одинакий.

То—те; (то и дѣло) —раз у раз, раз по раз; (то то же) —тож бо; (то самое)—теж; (то есть) —себ то, значить. То есть третьяго дня —значить по завчора. То есть на рынкѣ —сѣбто на базарі. (То то, то другое) —ба те, ба инше.

Толкать—пхати, пихати, пітовхати; (въ бока, спину и т. и. сильно) —штурхати.

Толковать—выяснили.

Толкотня — потовни.

Толочь — товкій.

Толпа—гурбӑ, юрбӑ, юрмӑ; стовпище (Добод.); (одного пазначенія людей, партія) — вагата; (густая толпа) — натовп, тиск. Там на базарі такий натовп, що страх.

Толстый—грубий, товстий; (—о человѣкѣ) — гладкий, омастий; (очень товстый) — товстовий; (толсторожий) — мордатий, пикатий.

Толстѣть — грѣбшати, грубані, товсті.

Толсянъ — товны.

Толчекъ — стус, стусан.

Толчен — ступа; (маленькая толчеч, иготь) — ступка, мушкір.

Толщина — грубинна, товща, товщина.

Только—тільки, тілечки; однo (Полвс.), однo лиш, однo лишень. Не одно хата, й комора люрил. (Только бы) — абй, абйб, абйб то, тільки й. Абий болото, чорти будуть.

Томиться — нудиться.

Топкій — грузький.

Топнуть (ногою) — тупи.

Топотъ (конскій) — тупотиша (Павл.).

Топоръ — сокіра; (—плошничи) — барда, балта; (дорожный въ вид ручки на палкѣ) — келеп; (тупой топоръ) — тупиця.

Топтать — топтати; (хлѣбъ на полѣ) — толочити; (топча) — потопом. Іхіх потоптом въ болото захали.

Топъ — багніна, багнюка.

Торговать — торгувати; (о свреях) — гандлювати; (—мелкимъ товаромъ) — крамарювати.

Торговецъ — кунецъ; (—мелкимъ товаромъ) — крамар; (разнощикъ мелкихъ товаровъ) — варлг (Черн.), ходѣщик, коробейник; (—вымѣнивающий мелкий товаръ) — рашевецъ, щегинник; (—торгующій кормленымъ скотомъ) — прасол.

Торговка (съѣстным припасами) — перекупка; (—сидащая въ лакѣ, спѣлка) — сідуха.

Торговля — торг; (—о свреях) — гандель, гандлювання; (—мелкимъ товаромъ) — крамарювання, (—скотомъ, откармливаемымъ на сало) — прасольство.

Торжествовать (раздонять) — святкувати.

Тормозить — гальмувати.

Торопить — галити (тогі.); (торопить) — галитьись, халатись, квалитись, поспішатись.

Торопливо — сквалливо?

— 163 —

Торопливый — поспішнай, хапкай?
спішній.

Торчать — сторчáти, стирчáти, стреміти.
Чого воно тут стремить?

Торчмя — стор.

Тоска — пудъга, нудà, сум.

Тоскливо — журлйво.

Тоскливый — сумний, журлйвый.

Тосковать — пудейтесь; сумувáти, вби-
вáтись.

Тотчась — зараз.

Тотъ — той; (тотъ именно) — той самі-
сенький.

Точило (оселокъ) — брус, брусок; (круг-
лое) — точило.

Точка — крӑпка

Точно — ненӑче, наче, сливй, мов, буцім.
(Точно и не онъ) — сливй й не він;
(точно вотъ будто) — неначе; (точно такъ)
— так сӑме.

Тошнить — нудейти, вӑдити.

Тошно — вӑдко, нўдно, мдторошно; мло-
сно (Прав.).

Тошнота — нудова; млость (Правоб.).

Трава — трава, травйця, травйнка; (вы-
росшая, послѣ сѣнокоса, въ другой
разъ) — отӑва; (прошлогодняя, пере-
мерзшая, но годная на кормъ) — кал-
дӑн (Херс. Ан.); (прошлогодняя, сухая)
— старнйк.

Травить (отравлять) — трути; (вытрав-
ливать наприм. на мѣди узоръ) — тра-
віти; (—собаками) — цькувӑти.

Транспортъ — хўра; (воловый) — вӑлка.
Прийшла вӑлка з пшеницею.

Трауръ — жалоба (съ Польск.).

Требованіе — жадання, вимагання.

Требовать (наслѣно) — вимагати; (на
основаніи права) — допоміннатися; (долгъ)
— правити.

Тревога — сполох, переполох, к болот, ко-
лотнёча, сўматия; (боязнь) — жахання.

Тревожить — полѣхати, полошйти, ко-
лотйти; (о животныхъ) — колѣшкати;
(тревожиться) — полѣхатись, полошй-
тись; (безпокоиться) — турбувӑтись.

Треввый — тверёзий.

Треножникъ — таган, таганок.

Трепетать (дрожать) — тремтіти, тріпо-
тати; (—биться) — тріпатись.

Трескаться — рѣпатись, тріскатись;
(соверш. т. е. треснуть) — лўснути, рѣп-
нути, тріснути.

Трескъ — тріскотнӑ.

Трефи (въ картахъ) — хрести, жирӑ.

Трещать — трішӑти, тріскотӑти.

Трещина — розкодлина.

Три — три, трое; (только три) — тродечко.

Трижды — трӑчі.

Трогательно — жӑлосно, жӑлібно.

Трогательный — жалісний, жӑлібний.

Трогать — чіпӑти, займӑти, торкӑти,
рушӑти; (не троны!) — не руш! не зай-
мӑй! (трогай!) — рушӑй! торкӑй! (тро-
гаться съ мѣста, выѣзжать) — рушӑти,
вирушӑти, вирушувати.

Тройкою (ѣхать) — утрйконь (іхати).

— 164 —

Тройственный — троёстий.

Тронуться (съ мѣста) — изнайтесь, по-
рўшиться, рўшити; (сойти съ ума) —
изрухнўтись.

Тронинка стёжка, стёжечка.

Тростникъ — очерёт, комиш.

Трость — цінок, ціпура.

Труба (печная, часть находящаяся въ
хатѣ) — кòмін; (част. трубы вѣ избы,
выше потолка) — димàрі; (печная тру-
ба, столясная въ сѣняхъ) — бовлўр; (ду-
ховой инструмент) — трубъ; (старин.)
— сурмà; (пожарная) — трубà (Лѣв.);
пòмпа, смок (Прав.).

Трубить — трубить; (старан.) — сурмят.

Трубка (курительная) — люлька; (всякая
другая) — дўдка, дўдочка, рўрка (Прав.).

Трудиться — працювӑти.

Трудно — сутўжно, трўдно.

Трудолюбивый трудовийтй, пранё-
вийтй, трудачий, роботайга; робўчий
(Под.).

Трудъ — праця; (съ трудомъ) — залёдве,
в сйлу, на сйлу.

Трусить (бояться) — страх'атить, боятись.

Трусъ — страхополох.

Трутъ — гўбка; жыгвӑ и жъгвӑ (Влад.
Вол. ІІ выговаривается какъ въ вели-
ко-русскомъ языкѣ).

Труха (порошокъ трухлаго дерева) — по-
рохнӑ.

Трянка — ганчірка, віхоть, віхотка, лох-
мітка; (тряпье) — лохміття, манаття.

Трясти — трястій; (фруктовые деревья) — трустіи; (трястись — трусітись.
Мов Кайн затрусившись усесь (Кот.).

Туземецъ — тубілець.

Туземный — тубільный.

Тулупъ крытый) — байдарка; (нагольный) — кожўх; (короткий, въ видѣ куртки) — кажанок; (женскій, короткій) — кожушӑнка.

Тумакъ (ударъ кулакомъ) — стус, стусан.

Ту неядецъ — дармоїд, гультаї.

Ту неядство — гульня.

Тускнуть — мёрхнути; (о глазахъ) — соловіти.

Туфли — патйнки. Набула без паньчох
патйнки (Котл.).

Туча — хмара.

Тушить — гасіти.

Тщетный — марний; дарёмний (Правоб.); порожній (стар.). Же порожняя тому надія на Запорожців (Льт. Сам.).

Тыква (раст.) — гарбуз; кабак (Херс. Ан.).

Тыквенный — гарбузный.

Тьма — темнота, тёмрява.

Тьфу! междуом. — пух!

Тънистый — тіплявий.

Тьнь — тінь.

Тъснота — тісцівна, тиск, потовп. И пань-
ства чортів тиск (Гребенка).

Тъсно — плотпо) — щільне.

Тявкать (о собакахъ) — дзявкати.

Тягаться (заводить тяжбу) — позиватись, заводитись. Не заводься з ним.

— 165 —

Тягостно — вӑжко.

Тяготить — заважӑти.

Татучій — тяглістий?

Тяжело — тӑжко, раёжо, сутӳжно.

Тажеловӗсный — заважный, важливый
(Піск).

Тяжелый — важный.

Тяжелеть — важчать.

Тяжесть — валà, тягота.

Тянуть — тягтӑ, цӳпити; (имӗть вӗсу) —
вӑжити.

У.

Убавить — одбӑвити, збӑвити, лишти;
(—сп̧си) — хвоста вкрутити.

Убавлять — збавлӑти.

Убаюкать — заколихӑти.

Убивать — губӑти, збавлӑти; (соверш.
т. е. убить) — загубти, загубти, стрӑ-
нти, забяти; (—убиться) — бойтись.

Убиваться (надъ чӗмъ) — бойвӑтися,
мордувӑтися.

Усійца — бойвця, душогӳб.

Убійство — вбійство, душогӳство.

Убирать (наряжать) — зряжӑти, виря-
лати, вбірӑти, подратись; (цвӗтами) —
заквічӑти, вквічӑти; (— комнату) — при-
бірӑти, вбірӑти.

Ублюдокъ — подкруч (Радом.). То не
справедшній хорт, а подкруч.

Убогій — бойгий.

Убытое — шкода, потрӑта, втрӑта.
Шкоди народив.

Убѣдить — вговорити, вмовить; (убѣ-
диться) — вйвіритись? дозватись?

Убѣжавшій — збіглій.

Убѣжать — втекі.

Убѣждать (доказывать) — доводити; (уго-
варивать) — смовліти, вговірнівати,
улющати.

Убѣжденіе (уговариванье) — вговор,
вмова, улющання; (мнѣніе) — здіяння
(Правоб.); (—полученное опытомъ) —
дознання, досвідчення.

Убѣжище — притутлок, захисть.

Уважаемый — шановний.

Уважать — поважати, шанувати.

Уваженіе — шанування, шапоба, уша-
новання.

Уважить — зглінуться, вважити.

Увалень (лежебокъ) — вайлі.

Уваренный — вготований.

Уварить — вготовити, вварити.

Увеличиваться — більшати.

Увертка — визвортка.

Увеселить — веселіти, звеселіти, роз-
важати.

Увидѣть — угледіти, забачити, зуздріти,
нагледіти, назірити, здічити; (увидѣ-
ся) — побачитись.

Увлекать (ахватывать) — залучати;
(увлекаться) — маньтись.

Увольненіе — визволення.

Увѣдомить — повістіти, оповістіти, зві-
стіти, освідчити; (старин.) — ознайміти.
Всѣмъ въ обецъ и комуждо звособне

— 166 —

....ознаймуєм та освідчаем та (форма
универсалов та).

Ув'єрять—завіріт та, упевніть: (соверш.
т. е. ув'єрить)—завірити.

Ув'єчить—калічити.

Ув'єчный—каліка; (уменьш.)—калічка.

Ув'єчье—увіччя, каліцтво.

Ув'ядать—въянути, блёкнути; (соверш.
т. е. ув'януть) — зовъясти, зівъянути,
зблёкнути.

Угаръ—чад.

Угасать—гаснути; (соверш. т. е. угас-
нуть)—згаснути; погаснути, згàсти,
погàсти.

Угнетать—гнесті, гністі. Горе мене
гніте.

Уговаривать — вмовляти, умешати;
(соверш. т. е. уговорить) — вмовити,
улестити, намовити, вговорити; (угова-
риваться) — домовлятися, умовлятися,
годтися.

Уговоръ—умова, угода.

Угодный—вгодний

Угождать—догожати, годити. Годи як
болячи. (Соверш. т. е. угодить) —до-
гожити; (попасть въ цѣль) —влучити.
Влучив у самісенький висок.

Угожденіе—догода?

Уголокъ (закоулокъ) — 1) закамарок
(клѣтушка или особое отдѣленіе въ
кладовой, шкафу или даже въ супду-
кѣ); 2) закамелок (укромный уголъ въ
хатѣ напр. между печью и стѣною, а
также ниша, дѣлаемал въ печи близь
двери, гдѣ кладутъ трутт, сірнички,

соль и т. п.); 3) закло (часть двора,
сада или поля, вдающаяся клиномъ въ
чужія владѣнія).

Уголъ (вдаюшійся) — кут, куток; (выда-
юшійся) — ріг. У кутку під лавкою.
Его гата на самім розі, де дорога
повертае на праву руку.

Уголь — въ голь: (множ. имен. род. и вин.
Под.) — вугаіля.

Угольный — кутній.

Угорѣть — учадіти.

Угощать — трактувати; (напиткомъ) —
частувати.

Угощеніе — трактовання, частування.

Угроза — пойстрах, грізьба, похвалка, по-
грожка? хвала? сварьба?

Угрюмый — понурый.

Удалецъ — паловода, юнак.

Удалиться — одігти, одійті.

Удалой — удатний, голінний.

Удальство — юнӑцтво.
Покиньте се дурне юнацтво,
Панове виборне боярство (Энеида).

Удалять — віддалати.

Ударить — вdarить; (раскрытою рукою)
—діннути; (преимущественно въ голову)
—брзнуты; (—хлыстомъ, кнутомъ)
—стёбонути, джикгонути; (по лицу)
—хвісьнути; (—вътвью) — морснуті;
(—впоперегерт) — оперезати; (—тажелымъ
чѣмъ) — уперіщати; (—съ размаху) —
зацідити; (—какимъ либо оружіемъ
или палкою, сверху внизъ) — полоснуті;
(—сильнымъ одночнымъ толчкомъ
въ шею, спину или грудь) — затопіти;

— 167 —

—(объ землю)—гёпернути; (удариться) —вдаритись, хропнутись.

Удача — вдача.

Удачно — вдачно, вгàдно, до лалу.

Удержать — злержàти, синнйти, впинйти, зупинйти, задержàти; втрймати, за-
трймати (Правоб.); (—въ памяти) —
запòмнити; (удержаться) — задержàтись,
зупинйтись, стрімáтись; (многокр. т. е.
удерживать) — пинйти, впинйти, зупи-
нàти, перепинйти, задèржувати, здèр-
жувати.

Удивительно — чудно.

Удивительный — чудный, дивный, ди-
кoвенный.

Удивленіе — дивувӑння, дивотà? (на
удивленіе)—на дйво. Збудував церкву
на диво усёму світові.

Удивлять — дивйти; (удивляться) — диву-
вӑти.

Удлинять — довхйти. П не довхй и не
короти свити. (Удлиняться) — довша-
ти. Несою дні довшають.

Удобно — зрүчно, вигодно.

Удобный — зрүчний, вигòдний; (удоб-
ное время) — слушний час.

Удобоваримый (для желудка) — страв-
ний, травний.

Удобство — придòба, вгісл, вигòда.

Удевлетворить — вдовы-льници; (—же-
ланію) — вволйти волю; (—нуждѣ) — за-
спокойти нуїду.

Удовольствоваться — вдовольныйтисл.

Удовольствіе — втіха, потіха, виподо-
бання; (въ удовольствіе) — до сподоби;
(съ удовольствіемъ) — их'юче.

Удоліе — придолйок.

Удостоить — сподобить.

Уединеніе — самота.

Уединенный — самотный?

Ужасать — жахàти; (ужасаться) — жахà-
тися.

Ужасный — страшенный, страховенный.

Ужасъ — жах, страхота.

Уже — вже; (уже то) — одно. Одно, що
він чоловік певний.

Ужинать — вечёряти.

Ужинъ — вечёря.

Ужъ (животн.) — ўжàка, вужàка.

Узда — гпуздà, нуздà; (уменьш.) — груз-
дечка, нуздечка.

Узелъ, узелокъ — вўзел, вўслик; (чго
либо завязанное въ салфеткѣ, платкѣ
п т. п.) — клўнок; (узелъ петлею) — зà-
шморг. Завъяжи сорочку зашморюм.

Узнать — пізнàти, взнàти, дознàти, сні-
знàти, звідàти; (стать знать) — зазнàти.
Я зажав его ще парубком.

Узникъ — невòльник; (старин.) — въйзень.
Невоьники метуть вулиці. А як
въ вязняхъ былъ у Дорошенка... (Ве-
личко).

Узорчатый — мерёжчатий, мерёжаний;
(съ цвёточнымъ узоромъ) — квiтчàстий.

Узоры — розвòди, мерёжки.

Уйти — втiктi, вдтaти, майнўти, шиит-
гонўти, драла дати, тaгу дати. пъя-
гами накинвaти.

Уклоненіе — одхил? (лiск.).

— 168 —

Уменяться — ухилиться; (соверш.) —
ухилиться, ухитнуться.

Укоротить — прикоротить.

Уворъ — докір, дорікання, допів.

Укорять — дорікати, докоряти, попри-
кати.

Украдкою — нішком, ніщечком, потай,
крадькома.

Украшать — красить, здобить; (—цвѣ-
тами); —вквічати, заквічати.

Укронъ (раст.) — окріп, укріп, кріп. Ane-
thum graveolens.

Укрѣплять — змоцнати, зкріпляти, крі-
піти; (укрѣпляться) — змоцнатися; (со-
бираться съ силамъ) — змагатися. Змі-
ся таки на пару волія; (дѣлать фор-
тификаціонный укрѣпленія) — обсип-
тись (старин.).

Укупорить — запакувати, улаштувати.

Улей — вулій, колодка; (уменьш.) — ву-
ляк; (небольшой) — бучок (въ сѣвер.
Черн.); (большой монастырскій) — стоян.
(въ деревѣ) — борть.

Улечься — улягтися, укладись.

Улика — доказ.

Улитка (древесная) — лаврик, равлик,
слимак; маслѣк (Кіевъ); (водяная) —
пъявѣшник.

Улица — вулиця, вуличка, вулонька.

Уложить — вкладіть.

Уломать (уговорить) — власкавити.

Улучить (минуту) — вігадати час.

Улыбка — усміх, усмішка.

Улыбнуться — усміхнуться.

Уменьшать — сбавлять; (уменьшаться) —
мѣньшати.

Умереть — вмёрти, помёрти, сконати,
переставиться; (о пчелахъ) — одійтій; (о
животномъ) — здѣхнути, здѣхти, одубі-
ти, опрягтісь.

Умершій — змёрлий, мёрлий, помёрлий.

Умертвить — згубить, погубить, стратити.

Умилостивлять — бояжати.

Умилостивиться — змілуватися, вла-
скавитись, зглажнутись.

Умирать — мёрти, вмірати.

Умиротворить — утихомірити.

Умница — ўмніе.

Умничанье — мудрування.

Умно — розумно.

Умножать (прибавлять) — приспорати.

Умный — розумный.

Умолять — багати, бояжати.

Умоляющий — благугачий.

Умъ — розум, глузд; умъ (рѣдко употребляется).

Умыселъ — думка.

Умышленно — назварошне, варошне;
умьсьне! Правоб.).

Умѣнье — уміння, уміток.

Умѣренно — помірно, в міру.

Умѣренный — помірный.

Умѣть — уміти, уміти, знати.

Умѣющій — уміочий, умілий, знамѣчий.

Унавоженный — згнений, здобрений.

— 169 —

Унавоживать гноити; (соверш. т. е. унавозить) — згноїти, здобрити.

Уніатъ — унітва.

Уничтожать губити, низняти, нівечити, збавіяти, тратити, зводити, вибавіляти; (соверш. т. е. уничтожить) — збавити, свести, перевестий, знівечити, війгубити; (поросли или же деревья на лугу) — витеребити (Полѣс.).

Уничтоженіе — нівечення, страта

Уныло — сумно.

Унылый — сумний, понурый.

Уныніе — туга, сум.

Унять — поскромити, вгамувати.

Упадать (ухудшиться) — занепадати, марніти.

Упасть — видасть; (о неводушевленныхъ предметахъ) — рухнути; (съ глухимъ шумомъ) — охнути, генути, бебехнути; (съ рѣзкимъ стукомъ) — брзнути.

Упасть въ обморокъ — зомліти.

Упереться упинь ться. Кин упинуться у тин, да в спас.

Упираться (упорствовать) — змагатися, ортачитись.

Уплата — заплата; (—постепенный) — вплата.

Уповать — сподіватись, покладатись.

Уполовникъ (разлив. ложка) — ополонник.

Упоминаніе — змінка, спомінка.

Упоминать — згадувати; (соверш. г. е. упомянуть) — згадати, наменіти, наменіти; упомянуто — наменілося, наменюлося.

Упорный — упіристий, завзатий, запеклий.

Упорство — завзяття, запеклость.

Упорствовать — зататись, завзятись.

Употребить — ужить, спожить; (употреблять) — споживати, вживати, уживати; (водку, табакъ юхать) — заживати.

Употребленіе — спожиття, споживання, уживання, пожиток, ужиток; споживок (Піск.).

Управиться — справиться; (съ дѣломъ) — вибратись.

Управлять — править, заправлять; (—въ силу авторитета) — орŭдувати; (—судномъ) — керувати; (управляться съ дѣломъ) — підратись.

Упрекать — допіркати, докорати, дорікати, урікати; (пенять) — нарікати.

Упрекъ — допірк, докір.

Упругій — хвисткий (Говорится только о древесной вѣтви).

Упрямиться — спіратися, спинатися, пручатися, змагатися, кобенитися; (запурямиться) — затятися.

Упрямство — завзятість? змагання?

Упрямый — завзяний? упартий (Нечуй).

Уразумѣть (понять) — зрозуміти, уторопати, розчовати, размолочати, вчопати, втамити; (глубоко ностигнуть) — збагнүти.

Уровень — рівня? (въ уровень) — в рівні, врівень. В рівень з берегами.

Уродить — вродить, зродить, породить.

Уродливый — виродливый?

Уродъ — вірод? віродок, почвара.

22

— 170 —

Урожайный — зародливий.

Урожденный — рожений.

Уронъ — пкода, страта.

Урочище — врочище.

Урчаніе — гуркотнӑ; (въ желудкѣ) — бур-
котнӑ.

Урчать (игрушкою или чѣмъ подобнымъ)
— гурчӑти; (въ желудкѣ) — бурчӑти.

Урывками — уривцем, прихопцем.

Урѣвать (отрѣзать кусокъ) — вкрайти,
підкрайти.

Усадьба — сельитьба, осёля; обийсть:
(усальба за исключ. сада) — сатыба
(Прав.).

Усаживать — садовити. Господи балато,
де їх и садовити.

Усердіе (ревность) — горлівость?

Усердно — широ, пільно, горліво? Широ
узявся за діло.

Усидчивый — посидічий.

Усиливаться — сілкуватись, сілуватись,
змагатись.

Усіліе — сілування, сілкування, зма-
гання; зусілля?

Усільный — (напряженный) — сутівпий?

Ускільнуть — вісклизнати, віпорсну-
ти, віхопитись.

Ускорить — поскірити.

Усладить — осолодіти.

Услажденіе — осолода.

Условіе — умова, змова, згода.

Условиться 'договориться' — умовиться,
змовиться, згодиться, погодиться, по-

еднӑтись; (условляться) — змовлятися,
умовлятися, годӑтися, етнӑтися.

Условленный — вговörсний? віговоренний.

Условный — домовний, умовний.

Услуга — послуга.

Услужить (угодить) — доголіти.

Услужливо — догодно.

Услужливость — доголічність

Услужливый — доголілий.

Усьшать — почути, вчути, перечути,
дочути.

Усматривать — вбачати. І тім діті
вбачається щось не добре.

Усмиреніе — гамування. поскромлення.

Усмирить — поскромити, гамувати, вго-
монити; (усмирять) — гамувати, по-
скромліти.

Усмотрѣть — угледіти, вбачити, побачи-
ти, назйрити, встерегти, постерегти.

Уснуть — заснути: (— многимъ т. е. по-
засыпать) — посвуті.

Успокоеніе — одпочвок.

Успокоить — заспокоїти. угомонити, вті-
шити?

Успокоиться — гамуватись, угомоні-
тись, заспокойтись; (о вѣтрѣ) — ущѣх-
нути.

Успѣть — носпіти, вспіти, зюлати, вску-
рӑти. Нічою не вскурать, скільки не
бився: (достіть) — встігти.

Уотавить глаза (на кого — вітрищи-
тись.

Усталость — истома.

— 171 —

У старшый — в стараниях, задаваний

Устаю — в том же и same, вморяешься, при-
стали.

Усторонье (на — ны) — на одлёті, на
убой, на віччі.

Устранять — впорядкуяти, порядкувать,
опорлажать, рештувати; (устраняться)
— впоряжаться; (устроенный) — впоря-
женый.

Устрашать — страшать, страхати; (совершен. г. е. устрашить) — настрашити, налякати.

Устремиться — поленути, шугнути. по-
живуся: (— толпою) — гунути.

Устройство — справа. У тім міні-
добра справа.

Устроить (привести въ порядокъ — уно-
рядкувать, впорядить, роспорядить;
(—дѣло, согласить) — улугодити.

Уступать — поступать, поступаться. По-
ляки поступать, чого въ рукахъ
немають (Самойл. 1686 г. Закр.);
(соверш. т. е. уступить) — поступайтесь;
(—прозьба) — уважити

Устье (рѣки) — гірло.

Усы — вѣси.

Утащить (украсть) — підцюпити.

Утверждать — стверждать, твердить.

Утенокъ — качй, качатко, качиня, утй,
утатко.

Утерять — загубить, загубить; (утерян-
ный) — загублений.

Утиральникъ (полотенце) — рушник.

Утихать — вгавати, итихати; (соверш.
т. е., утихнуть) — затихнути, втихнути,

стейхнути, угомонитись, вгамуватись,
утихомйритись; (о погодѣ) — ущѣхну-
ти; (замолчать) — занянкнути.

Утишить — угомонити, утихомйрити.

Утка — качка, утка; (—дикая, криковая)
— крйжья; (—чирокъ) — чйрка, чйроч-
ка; (—пырокъ) — пирецъ; пурнйкоза
(Херс. Ан.).

Утомляться — томейтися, втомлāтися,
морйтися, приставāти; (соверш. т. е.
утомиться) — пристāти, втомйтися, вмо-
рйтися, заморйтися.

Утончить — утонити, витонити, витонь-
чити, стонити.

Утратить — згубить, втратить; (утратить
довъріе) — зневіритись.

Утренній — ранішний.

Утро — ранок, поранок; (съ утра) — з рӑн-
ку; (съ ранняго утра, заблаговремен-
но) — спозарӑнку; (утромъ) — враннӑ.

Утъха — втіха, втішка, потіха.

Утѣшать — втішати, розважати.

Утѣшеніе — утіха, порада, порадонька.

Утюгъ — прас, прӑска (Прав.).

Утюжить — прасувати (Прав.).

Уха — щерба (сёрба?), юшка. (Юшкою
называется не только рыбья уха, но
всякій отваръ бульонъ) какъ изг ры-
бы, такъ и изъ мяса, а щерба только
изъ рыбъ).

Ухаживанье (за дѣвушкою или жен-
щиною) — лицання, женихання; (за нуж-
нымъ лицомъ) — пӑнькання.

Ухаживать (за дѣвушкою или женщиною) — лицэтися, женихатися; (за нуж-

— 172 —

ново пли важною особою) — падалькатися:
(за большим) — падалькатися.

Ухватиться—вхонйтись, схопйтись.

Уходить—втікати, тікати.

Уходъ (присмотръ) — дѣлать, пильную
вѣння.

Ухудшаться—гіршати.

Участь — доля.

Учащать ходить (увлечься) — унаги-
тись.

Ученіе — вчення, наука; (военное) — мѣш-
тра. Синя в нашу віддав.

Ученикъ — школа, вченик.

Учить—вчійти, навчати, обучати; (воен-
ной службѣ) — муштрувати.

Учтиво — звичайно.

Учтивый — звичайный; грѣчний (Прав.).

Ушатъ — цебер.

Ухо — вухо, ўхо; (множ. число) — уші,
вухи; (твор. пол. множ. ч.) — ушйма,
вушйма.

Ушибиться — забойтись.

Уѣздъ — повіт.

Уютный — затишный, захистный.

Уязвить — уразити, вразити.

Уяснить — війснити.

Ф.

Фазанъ (птица) — бажант (съ полѣск.).

Фамилія — прозвище.

Фантазеръ — химёрник, вигадчик.

Фантазія — химёри, війгадки.

Фантастическій — химёрний.

Фарватеръ (т. е. самое глубокое мѣ-
сто въ рѣкѣ) — стрясень.

Фартухъ — опійка, запаска, перёдник.

Фарфоровый — нормелейовий.

Фарфоръ — полѣчана.

Фаршъ — потрібка.

Фасоль (выющіеся бобы) — квасоля, кра-
соля. Phaseolus.

Февралъ — Лютий.

Ферма — хутор.

Фигура — постать?

Физіономія — погляд

Филинъ (птица) — пугач. Strix bubo.

Фитиль (свѣтильный) — ггнот.

Фланелевій — хваналёвій.

Флейта — сошілка, дудка, жоломійка.

Фокусъ — штuka.

Фонарь — ліхтарня.

Форейторъ — хвёрреш (Правоб.).

Форель (рыба) — пестрёгія (Подольск.).

Фортепьяно — клавір? (Піск.).

Форточка (въ окнѣ — кватёрка, вікбонко.

Франтъ — хвёртник, хвйнтик, чепурун.

Фронтъ (развернутый, воен. — лава у коз.).

Фрукты — садовина.

Фуражъ — 1) пӑша (только сѣно и со-
лома, но не зерно); 2) оброкъ (только
зерно, 1. е. овесть, ячмень и т. п.).

Футляръ — покровець.

Фыркать — чмйхати; (однокр. т. е. фыр-
кнуть) — чмихнути, пирхнути.

— 173 —

Х.

Характеръ — вдàча, вòров.

Харкать — хръкати.

Харя — пйка, мурлò.

Хвастанье — хвастовнà, хвальбà, вели-
чӑння.

Хвастать (превозноситься) — вихвалӑй-
тися, величӑтися.

Хвастунъ — хвастун, хвалькò?

Хватать — хапàти, поривàти, цапати;  
(хватитъ) — потàгне. (Хлèба хватить  
дней на пять — хліба потягне дèнь  
на пьять. (Хвататься) — хапàтись, хва-  
тӑтись, вхоплӑтись.

Хватъ! (междуум.) — хап! хоп!

Хворать — недӳжати, нездӳжати, педо-
могàти, хорувàти, хйрити, квòлити;
слабубàти (Херс. Ан.); (упадать въ
силахъ)—занепадàти.

Хворостъ — хмйз, хвòрост.

Хворий — хйрий.

Хвоя (игла хвойного дерева) — глйця.

Килый — плохутка.

Хитрить — хитрувàти.

Хитрость — хйтрощь.

Хищность — хижàцтво.

Хищный — хийкий.

Хламъ — заваль (Полт.); базалӳччя
(Екат. г.); валӑва (Піск.).

Хлебать — сёрбàти.

Хлеснуть — хвйсьнути, джикгонӳти;
(вътвью но лицу) — морснӳти. Морське
дерево — пависшее надъ дорогою.

Хлопать — ляскати; (глазами) — лупати;
кліпати (Нечуй); (соверш. т. е. хлоп-
нуть) — ляснути; (—дверью) — грьокнути.

Хлопотать — клонотати; (заботиться о комъ) — падлькатйсь; (о документахъ) — виправлӑти бумàги.

Хлопотливо — клопітно, заходно.

Хлопоты — заход, заходи, клопіт. 3
ти. ділом багато заходу.

Хлопчатая бумага — бӑволна (Правоб.).

Хлынуть — рӑнути, гӳнути.

Хлѣбъ — хліб. (Часто говорится съ эпи-
тетомъ — святйй); (уменьш.) — хлібець,
хлібчик. (Послѣднее слово употреб-
ляется только для означенія — неченаго
хлѣба); (всякій зернойовой хлѣбъ) —
пашнй, збіжжа; (смѣшанный съ соромъ
зерновый хлѣбъ, идущій на кормъ до-
машнихъ животныхъ) — послід, вйточки;
(смѣсь рѣж съ ппеницею) — сўржик;
(хлѣбъ въ видѣ муки) — боропшно; (пе-
ченый хлѣбъ) — пёчево; (коврига хлѣба)
— бохін; (ломоть хлѣба) — скйбка, ски-
бочка; (ломоть хлѣба на языкъ ни-
щихъ) — мйнгус; (краюха, горбушка) —
окрӑець, окрайчик; (пеклеванный хлѣбъ)
— сятница; (бѣлый хлѣбъ) — бўлка; (греч-
невый х.) — гречӑник, стовпёць; (изъ
горōховой муки) — горōхвяник, малӑй.
Ой малаю! малаю! за хліб тебе
не маю (сказалъ Циганъ въ народн.
разсказѣ). (Небольшая лепёшка) — ба-
лӑбуха, балӑбушка; (лепешка здобная)
— бнйш; (лепешка плоская, сухая т. е.
голета) — корж.

Хлѣвъ — хлів, хлѣвецъ, хлівчик; (безъ
дверей) — повітка; (для овецъ) — кошӑра;

— 174 —

(для свиней) — свинàрник; к ю ча (Херс.
Ан.); (для откармл. свиней) — сал; (для
откармливаемаго скота) — бичная, во-
лівня; (для телять — телатвик.

Хмурить (добъ, брови) — хмӳрити, сунити, насӳплювати.

Хмѣдной (о человѣкѣ) — піддѣлай, на
піддѣтку.

Ходатай (повѣренный) — ходӑк.

Ходатайствовать (о комъ) — причинятися.

Ходить, идти — ходити, йти; (покачиваясь или болыпними шагами); дйбати; (скорою походкою, съменя ногами) — төпати, потюпати: (—поспѣшая) — чичикувӑти; (—взадъ и впередъ или дѣлая круги) — кружлӑти; (—на прямикъ, прямо къ цѣли) — простувӑти, приосто йти (Шевч.); (—шаркая или по грязи) — шлӗпати; (—въ дальнй путь) — вандрувӑти, мандрувӑти; (—еле передвигая ноги) — брестъ; (—прихрамывая) — шкатульгӑти, шкандибӑти; (плестись — чвалӑти; (тащиться) — таттӑ, ихӑтися, илӗнтатися, чӑпати; (—частя ногами) — дробцювӑти; (—тажело ступая) — челепӑти; (—медленными шагами — чавкати; (—міно чего, проходить) — минаять; (—взадъ и впередъ, сновать) — сновикгӑти.

Ходули — дйби.

Ходьба, хожденіе — ходнй.

Хозяйка, хозяюшка — господйня; (в видѣ титулованья) — пані-мӑтка, пайматўся.

Хозяйничанье — пірання, господарю-
вӑння.

Хозяйничать — хозяинувӑти, идратись,
господӑрити, господарювӑти.

Хозяинъ — господар.

Хозяйскій и хосяйственный — господарський.

Хозяйство — господарство, господарка;
(въ смыслѣ дома жительства) — господа.
Просимо до господи.

Холмъ, холмикъ (природный) — шни-
лёк, оугёр; искусственный, насынной)
— могила, могилка, копёль. Де кін-
читься наша межа, копёль наси-
паний.

Холодный — холодный, зімний (чаще
говорится о водѣ); (свѣжій о водѣ же)
— ногожий.

Холодъ — холод, холоднёча; (по дѣтски)
— дѣдя.

Холостить — валашити, викладати.

Хорёкъ (жив.) — тхір.

Хороводъ — танок.

Хоронить — ховати.

Хорохориться — ирйндитись. Такъ роз-
приндився, що й не підступай.

Хорошій — добрый, гарний, добрыйчий,
хорóший.

Хорошо — гарно, добрe, хорoше, до ладъ,
гаразд. Добре роби, добре и будe
(послов.). Йсе будe гаразе (до ладу).
Чудесно! — дивно. Дивно зроблено.

Хорошіе — гарніти, гарнішати, хо-
рошіти.

Хоругъ — корогъ.

Хотѣть — хотіти; волйги. Ти б воливе
усе дома сидіти. (Страстно хотѣть

— 175 —

—бажать. Ги мабуть смерти моєї
бажаеш (Хотється) — хотітесь, кор-
тіти. Тобі кортить викупатись. (Чув-
ствовать влеченіе! — мапути, манутись.
Шоб не побачив зараз манутись.
(Хочется) — бажаеться, кортить; (хо-
чется чего неудержимо) — присоючило.
От присоючило яй на базар!

Хотя — хоча, хоч, хоть.

Хохотъ — чуб, чубок, чуприна; (хохо-
локъ итчій) — чубайка.

А кулики чайку,
Взяв за чубайку. ('Пѣсня').

Хохлатый — чубатий.

Хохотать — реготаты: гігікати, гіготіти
(Вол. губ.).

Хохотъ — регіт; гігікання Вол. г.).

Храбриться — храбрувати

Храпать — хроптій.

Хромате — шкапдаты, шкпті чыгаты.

Хромой — кулявий, кривий.

Хрупкий — крихкий, крухий.

Хрупкость — кріхкість.

Хрусталь — кришталь.

Хрустѣть — хрупотіти, хрумтіти. Сні
під ногами групопить. Чутно будо
як кілѣки в знат. у ёго за грумтіти.

Худать — худіти марзіти.

Худо (не хоромо — пагано; хуже) —
гірше, гірш.

Худой (дурной — паганьй; худшій) —
гірший, пліхший, паганіший; (худо-
шавый) — худой, шудой.

Хула — ганьба.

Хулить — ганити, халіп.

## Ц.

Цапля (птица) — чапля, чапіра.

Царапать — дрінати, шкргати, скребти.
Миши скребуть десь на полини.

Царський скипетрь (раст.) — Дивиня
(Правоб.); Зялячеўхо, Коровыя (Лѣвоб.).
Verbascum thapsus.

Царствованіе — панування, царювання.

Царствовать — панувати, царювати.

Цвѣтость — квітка, квіточка: — бумаж-
ный — теремок.

Цвѣточный — квітковий, квітчастий.

Цвѣтъ (цветеніе, цвѣтокъ) — цвіт. (кра-
ска) — колір, барва, масть (послѣднее
слово употребляется препмуственно
говоря о животныхъ).

Цугомъ — о запряжѣ) — на встаж.

Цыпленокъ — курчай, ципля.

Цѣлебный и цѣлительный — ціючий.

Цѣлкомъ — зовсім, всуціль.

Цѣлить — мітіти.

Цѣлковый (рубль) — карбованець.

Цѣловаться — цілуватись. (— здор-
вань) — чоломкатись; (— говоря съ на-
семѣшкою) — имокатись.

Цѣломудріе — пананство

Цѣлый — цілий, увесь; (цѣлёховькій) —
цілечкий, цілісенький, (цѣлый день) —
увесь дѣнечки.

Цѣль — міта, мета.

Цѣна — піна: (—значение вата.
Ой мамо, мамо.
Жаль вати не мац (пѣсня).

— 176 —

Цѣнить — цінійти; (оцѣнить) — цінувăти.

Цѣнность — кошт, коштовність.

Цѣнный — коштۆнкай.

Цѣпь, цѣпочка — ланцюг, ланцюжок, ретейз, ретязов.

Ч.

Чавкать (губами) — плăмкати; (—при
ЂдЂ) — жвăкати, жвăхтати, жвакувăти.

Чанъ — кăдуб, переріз, зрізок, ширит-
вас.

Чародѣй — чарівник, ворожбит, чаклўн,
химородник; (у Запорожцевъ) — харак-
тёрник.

Чародѣйствовать — чаклувăти, чарувă-
ти, ворожить.

Часовня — кампличка.

Часовой — вартівник (Правоб.).

Частность (въ частности) —з особа
(Закр.).

Часть — частіна, чӑстка, дільний.

Часъ — годіна.

Чаша — мйска; (неглубокая) — полют-
сок; (глубокая съ толстыми стѣнками,
служащая для разсетиранія маку, го-
роху и т. п.) — макітра.

Чаща (лъса) — гущинà, густвинна, гу-
стіня.

Чаще — сравн. ст. отъ часто — частійш,
частіше.

Чваниться — въличатись, пшӑтаться,
бундючитись, приńдитись.

Чванство — пиха, величання.

Чей? — чий?

Чеднъ — човен, човник; (небольшой, вы-
добленный изъ цѣльнаго дерева) — ду-
шогўбка; (—небольшой съ парусомъ) —
шаланда (Херс.); (большой челнъ) —
дуб.

Человѣкъ — чоловік, людина; (относясь
о комъ, высказывая расположенность)
— чоловѣта; (множ.) — люде, людці.

Человѣческій — людський.

Челюсти — шелепи.

Чемоданъ — тлўмок; (въючной) — саквй.

Чепуха (вздоръ) — несенітница, незнӑть
що, бо-зна-що, ка-зна-що, гіль, тере-
вені-вені, курзь-верзь. Незнать що
берзе. Курзю-верзю Бориси.со, дай
на кутю гречки.

Чепчикъ — очінок.

Червь — червяк; (лошадинный, личинка
овода, а также живущій въ трупахъ)
— робак, гробак; (собир. а также ли-
чинки пчелъ; — червӑ; (множ.) — чёрви;
(червонная масть въ кӑртахъ) — чёрва,
чёрви.

Чердацъ — горà, горйце. Поскидай усе
; гори, щоб там нічого не було.

Чередоваться — черговатись.

Черезъ то — из затого; через це то
(Прав.).

Черенокъ (ножа) — колодка, колодочка;
(— древесный для прививки) — живчик.

Чернь — голота.

Черпацъ — коряк, корчик.

Черта — смўга, смўжка, стрічка, пруга,
пружок, разд.

— 177 —

Чесаться (чесать тѣло или голову ру-
кою — чӳртись; (—будѣть) — свербіти.

Чесотка — кордеста.

Чесоточный — кардоставий.

Честить (гигуловать — величати. Пане
добродію, не знаем як Вас величати,
скажіть на милость, куда нам от-
сім вводись? Як Вас по батюшці
величати? (Бранить) — кобенъти, кар-
тăти.

Чешуя (ръбыя) — лускă.

Чинаръ (дерево) — явір. Acet pseudo-
platanus.

Чинить — ладнăти, лăдити, лăгодити.

Чирей (нарывъ — чырка, вӗред, болăчка.

Чирикать (о воробьяхъ) — цвирінькати.

Число — лічба, числò.

Чистоплотный — охӑйний, охӑйливий.

Читатель — читець.

Чихать — чхати.

Членъ (тѣла) — чѣлен, сӳглоб.

Чмокать (языкомъ) — цмокати.

Чорный (о глазахъ) — кӑрий.

Чортъ — чорт, чортӑка, біс, дӑвол, кӳ-
ций; (домовой) — дідько; (—водяной ч.)
— водяник (предполагается сній); (лӗ-
мій) — полісӳн, лісӳн. (Чортъ знать что)
— чор-зна-що.

Чреамърно — назауміру, чӗрез верх.

Чреаъ — чӗрез, круз, крузь, крізь.

Что — що, що; (что-то) — щось; (нѣ что) —
дӗщо; (что нибудь) — абійщо; (только
что) — тільки що; (что-ли?) — або що?
чи щод? (что то непутное) — Бд-зна-що;

(что-то скверное) — ка-зна-що; (вотъ
что) — он-що, ось-що; (что до меня ка-
сается) — як на мене. Як на мене, то
я и не подивилась б на такого; (что
есть мочи) — чим дуж; (за что) — за
віщо? (ну чтож?) — або що? Ну щож?
(что такое?) — що-що? що таке?

Чтобы — щоб, шоб, бодай.

Чувствительно (больно) — биляче.

Чувствовать — чӳти; (чувствуется что
то, предчувствуется) — дӑхне. Тут доб-
рим заробітком пахне. Се вже бо-
лотом пахне (т. е. это вздоръ).

Чудо — дйво; (большое) — предйво, пройва,
чудо-дйво.

Чудо-диво таке мені трапілось,
Що й в сні ще кому а чи марілось.

Чудовище — чӳдище, марӑ, почвӑра.

Чудотворный — чудотворний, чудовний.

Чужбина — чужина.

Чуждаться — курӑтися.

Чулки — поньчохи.

Чуть-ли — либонь; (чуть-чуть) — мӑло що не, трохи-трохи, трошечки не.

Чучело — манӑка, опӳдало.

Чѣмъ — чим; (вмѣсто того) — ніж чим.
Ніж йти на прошу у Киев за двѣ-
сті верстов, лучче поіхати залізною
дорогою. Чим мать пагано орать,
лучче випрягти..

23

— 178 —

Ш.

Шагать — дібати.

Шайка — зграля, ватага.

Шалашъ — бўда, бўдка, курінь; катрӑ-
га (Полт.); бурдй (Херс. Ан.).

Шалить — пустувати, жирувати.

Шалость — пустота, пустування; (собир.) — шалоші (Волынск. г.).

Шалунъ — пустўн, жирўн; (рѣзвый) — брикўн.

Шалунь — пустўха, пустўшка, жирўха; (рѣзвушка) — брикўха.

Шалфей (раст. шевлія. Salvia offic.).

Шальной — божевільный, несамовытый,
шалёний, навісний, навіжёний.

Шампиньонъ (грибъ) — печерейца.

Шапка — шапка; (изъ овечьяго мѣха) —
— кўчма; (— войлочная безъ полей об-
лая) — яломок, шеломок, макгёрка; (съ
длинными ушами, теплая) — капелёх;
(съ ушами поднятыми вверхъ, об-
шитая лисььмъ или волчьимъ мѣхомъ)
— малахай (Конот.).

Шапочки (раст.) — Купчак. Tagetes erecta.

Шарить (искать вездѣ) — нейшпорити.

Шарвать (ногами, скользить) — човгати.

Шарлатанъ — шахрай.

Шарманка — катерянка.

Шаровидный — кулàстий, опўклий,
банькастий.

Шаръ (деревянный) — галка; (стеклянный) — банька; (металлический) — кўля, кўль-

ка; (изъ гѣста) — гӑляка, галўшка, ба-
лӑбуха, балӑбушка; (изъ мерсти и
т. п. мячъ) — опўка.

Шасть! (между.) — шусть!

Шатаніе (ходьба безъ опредѣленной
цѣли) — вѣштання.

Шатать — хитати; (шататься, колебаться) — хитатись; (бродить) — шàстати, блукàти, швёндяти, гасàти.

Шаткій — валкай, хиткай.

Шаткость — вӑлкость.

Шаферъ (ва свадьбъ) — дружко, бо-
ярин.

Швабра (метла изъ мочалъ или тря-
покъ) — помелò.

Швея — швӑчка; (мастерца вышивать) — гаптӑрка.

Швейный — швӑцкий.

Швырять — шпурлӑти, вергӑти, швир-
гӑти, бурхати; (однокр. т. е. швыр-
нуть) — шпурнӑти.

Шевелить — ворушити, порушати; (однокр. т. е. шевельнуть) — ворохнӳти, поворонх нӳти, зворохнӳти, порӳшити; (шевелиться) — ворундитися, вородхатися, порушатися.

Шелестъ — шамоті ті (если шелестъ глухой какъ наприим. платьемъ) — шелесті ті (шелестъ переворочиваемой бумаги, листьевъ и т. п.).

Шелкъ — шовк.

Шелуха — лушпайка; (собир.) — лушпян-
ня, лускä.

Шептать — юпотати, юпотіти.

— 179 —

Шероховатый — шершавий, костру-
батий.

Шерстобить — шаповал.

Шестъ — шерсть; (овечья) — вовна.

Шерстяной — вовнаний.

Шестёрка (въ картахъ) — шістка, шо-
стака.

Шестокъ (у печи) — припічок; насѣсть
ля курь) — сіало.

Шестъ — жердйна, жертка; (употребл.
на суднѣ) — ялйна.

Шехъ — шейдъ; (имѣюшій толстую шею) —
шианъ; (шеянные сухожилья) — въязи,
вази.

Шибкій — швидкий, трудній.

Шибко — швидко, прудко.

Шинель — керёя, опашень.

Шиповникъ (раст.) — шипшйна. Rosa
eglanteria.

Шипъ — колючка, шипнек.

Шипѣть (о змѣѣ) — сичати; (о жаря-
шемся мясѣ, салѣ) — шкварчати.

Ширина — шпр, ширина, мирота; (ши-
риною) — завшіршки, нашшіршки; (въ
ширину) — у шир.

Широкий — широкий; (о верхнемъ платы) — ополистий; (о древесн. листѣ) — лапаствий, широкий; (очень широкій) — широченний; (широколиный) — пигатий.

Шишка /на тѣлѣ, волынь/ — кгуля.

Шишъ — хвикга, дуля.

Шкатулка — скрилька.

Шкафъ — шахва; (посудный, буфетъ) —
поставѣць, судинъ, крѣленець (Прав.).

Шлюзъ — дюст, лотокъ.

Шляпа — бриль.

Шляться (лѣниво и кавѣ бы безъ пѣли)
— швѣняти; (безпокойно туда и сюда)
— вѣштатись; (всюду заглядывая) — ні-
кати. Сюда ник, туда ник, та ї
день не велик.

Шмель — чміль.

Шорникъ — ріймар, лймар.

Шорохъ — шамотня.

Шпанская муха — майка.

Шпоры — остроги.

Штукатурить — вапити, випадкувати.

Шумно — гучно, бучно. Гучно гулять.

Шумный — бучный, гучий. Гучнее було
весілія.

Шумѣть — галасувати, юмоніти; (листь-
ями) — шелестіти; (платьемъ) — шамоті-
ти; передвигая что тяжелое) — гурко-
тіти; (становиться зумнѣе) — гучніти.
Компанія гучніе.

Шумъ (крикъ) — галас; отъ ссоры) —
буча; (—глухой, отъ говору) — гдімін;
(—разныхъ голосовъ) — гармідер; (рѣз-
кій) — гук; (—отъ передвиженья гро-
моздкихъ предметовъ) — гуркотнѣ; (— во-
ды) — клѣкіт, булькотання, бурчання,
дзюрчання, дзюркотнѣ; (— дождя) —
плюск.

Шуринъ — шуряк.

Шутить — шуткувати, жартувати.

Шутки — жарти, жартування.

Шутливый — жартливий, жартовічний.

Шушканье — шопотнѣ, шопотання.

— 180 —

Ш.

Щебетунья—щебетўха, цокотўха.

Щеголиха—чепурўха, красючка.

Щеколда—плёмка, зӑшпика.

Щекотать—ліскотати.

Щелкать — ляскати; (—зубами) — кладати; (—сёмечки) — лузати.

Щелокъ—луг, мітель (Мителемъ называется также все приготовлені для мытья т. е. вода теплая и холодная).

Щель—шіліна.

Щенокъ—щеня, цупеня.

Щепить (деревья, оспу) — привівати.

Щепка — тріска (Лѣвоб.); скалка, скёпка (Правоб.).

Щепотка — щіпка; щупка (Вл. Вол.). Дай мені щупку соли.

Щипчики — клішатка.

Щупать — мăцати.

Щурить (глаза) — жмутри, щутли (очі).

Ђ.

Вда—іда, їжа, їдло.

Вдкій (о словѣ) — ущиплівий (Правоб.).

Вада—їзда; (частал или безпрерывная) —їздя.

Вадокъ—їздець.

Всть—істи; (—съ аипеттомъ, уписывать) —лигати; (—жадно) — тріскати, лопати; (—въ тпхомолку) —жўмрити; (—го-

воря съ дѣтьми) — їстки, їстоньки, га-мати, гӑмці.

Э.

Эва! (междум.) — оввӑ!

Экипажъ — повōд.

Экъ! (междум.) — іть! ач!

Эмаль — полйва.

Энергічески — гōряче, шпарко.

Энергіческій — завзятій? шпаркій?

Эпидемія — пошесть, позіття.

Эпитимія — покўта.

Этажъ — пӑтро (Закр.).

Этотъ, эта, это — сей, ся, сая: се. сѣе; цей, пя, це; (этою, до рогою) — сюдою; (этотъ не будетъ, не надѣйся) — не звикай!

Эхо — лунà, вйляски.

Ю.

Югъ — південь.

Юла (игрушка — волчокъ) — дзикга.

Юноша — пӑрубок, паруйка.

Юношескій — парубочій, парубоцький, молодёцький.

Юношество — парубоцтво.

Юпка — спідніця.

Юркій, юрливый — порускій, шустрий.

Юръ — белёбень. Хата стопть на белёбенъ — изба стопть на кру.

Юфть — юхта.

ЛИЧНЫЯ ИМЕНА ЮЖНОРУССОВЪ.

Эдѣсь собраны тѣ имена, которые преимущественно употребляют Южно-
руссы; поэтому сюда вошли также имена произносимыя совершенно одинаково,
какъ Великоруссами, такъ и Южноруссами (какъ напримѣръ: Максимъ, Та-
рас, Конон и друг.). Эго сдѣлано съ цѣлью составить по возможности полный
народный календарь личныхъ именъ Южноруссовъ. У Великоруссовъ въ упо-
требленіи до двадцати мужскихъ именъ, которыхъ не употребляютъ Южноруссы *),
у Южноруссовъ же мужскихъ именъ, исключительно у нихъ употребляющихся,
почти нѣть (развѣ только: Разумникъ—Розум и Корнилій—Корній), во жен-
скихъ есть нѣсколько, почти неупотребляющихся Великоруссами **.

Южноруссы почему-то особенно пристрастны къ нѣкоторымъ именамъ и
охотно ихъ употребляютъ, не смотря на то, что тѣ имена не особенно часто
встрѣчаются въ святцахъ, какъ напримѣръ: Тарасій (Тарӑс), Панкратій (Пан-
крӑт), Спиридонъ (Свирід), Потапій (Потӑп), Пантелеймонъ (Пантелей), Мар-
тинъ и другія. Изъ женскихъ можно упомянуть: Агриппина (Горпина), Акилина
(Кулина), Ксенія (Оксана), Евфросинія (Пріська, Ларья (Одарка), Ломна (До-
мӑха), Мотрона (Мотря) и другіе. Замѣчательно имя—Евдокія тѣнѣ, что оно
(хотя въ святцахъ встрѣчается всего три раза) очень любимо нашими земля-
ками и въ разныхъ містностяхъ произносится пначе: Авдōха, Вiвдiя (въ Полт.
губ.), Докiя, Докiйка (по Поднѣстровью), Авдюшка (въ Полѣсьи).

Другія же имена, встрѣчающіяся въ святцахъ довольно часто, Южно-
руссы или вовсе не употребляютъ, или, если и употребляютъ, то весьма рѣдко.
Танъ напримѣръ вовсе неупотребляютъ: Юліянъ (въ святцахъ 14 разъ), Клавдій

*) Никандръ, Никаноръ, Акендинъ (Анкудинъ, Кудинъ), Меркурій (Меркульъ), Шамфилъ, Парамонъ, Ириней, Пафнутій, Поликарпъ, Поліевкѣ, Севастьянъ, Протасій, Трифонъ, Флегонѣ, Θалалей, Θεодулъ, Θеофилактъ, Θеофилъ, Θерапонѣ. Послѣднія шесть вѣроятно неупотребляются ради букви ο, трудно-производимой для южнорусса.

**) Единствія (Пестина, Нестя), Гликерія (Ликєра), Олиміада (Ліпа), Сигклитія (Секлєта), Соломонія (Солѣха) и Христина (Христя).

— 183 —

(въ. съ. 8 разъ), Маркеліб (въ. съ. 7 разъ), Θεοδούλη (9 разъ.), Θεοφιλή (11 разъ). — Ныя Александръ, столь обыкновенное у Великороссовъ, у Южно-руссовъ употребляется, сравнительно, довольно рѣдко. Въ заключение считаю нужнымъ замѣтить, что нѣкоторыя имена употребляются не иначе какъ въ сильно измѣненной (чаще сокращенной) формѣ, какъ напримѣръ: Сипридопъ (Свирѣд), Емельянь (Омелько), Григорій (Грицько), Пелагея (Па.λαγκα), и т. и. Такія имена возстановляются въ первоначальной формѣ только когда называютъ кого по отечеству; тогда говорятъ, напримѣръ — Омельян Семенович и т. д.

МУЖЕСКІЯ ИМЕНА.

Авдѣй—Овдій.

Аверкій—Овёрко.

Авксентій—Оксен, Овксен.

Аврамій—Оврӑм.

Агаевонъ—Гапон.

Аггей—Огій.

Адріанъ—Андріян.

Александръ—Лександер, Лесько.

Алексей—Олексій, Олекса.

Амвросій—Амрōс, Омрōс.

Анастасій—Настас.

Андрей—Андрій, Андрійко.

Андроникъ—Андроń.

Антипа—Антіп.

Антоній—Антін.

Арсений—Арсён.

Артемій—Артём.

Аθанасій — Опапàс, Панàс, Панькò (Лѣвоб.); Танàс (Правоб.).

Богданъ—Богдан, Богданко.

Ворисъ—Борис.

Варлаамъ—Варлам.

Васілій—Васіль, Васілько, Васюта.

Викторъ—Виктор (рѣдко).

Владиміръ—Ладамир, Володімер, Володарь, Володько.

Власій—Улàс.

Вуколъ—Вакўла.

Гаврілкъ—Гавріло, Гаврик.

Георгій—Юрій, Юркò, Юрсь.

Герасимъ—Гарасём, Гарӑсько.

Гордѣй—Гордй (рѣдко).

Григорій — Грицько, Гриць, Григòр; Рйгір (Правоб.).

Давидъ—Давид.

Даміанъ—Демъян.

Даніилъ—Данйло, Данилко, Данькò.

Димитрий — Дмитрò, Дмӑтрик, Диит-русь, Митрò.

Дюмидъ—Демйд.

Дюнисій—Денйс, Денйско.

Дометій—Демёнтій, Демкò.

Дороейей—Дорой.

Евгеній—Ганько.

Евдокимъ—Явдокйм.

Евсеїнъ—Овсій.

Евстафій—Остап.

Евтихій—Івтўх (І произносится какъ юй).

— 184 —

Емельянъ— (мелько.

Ермолай— Ермӑк (Е произнос, какъ ль).

Ефремъ— Охрім.

Захарій— Захар, Захарко.

Зиновій—Зінькі.

Зосима—Зосім.

Игнатій—Игнат, Гнат, Гнатко, Нг-
нӑтко.

Шларіонъ—Ларівон, Ларьков.

Илія—Иллә, Илек.

Ипполитъ—Иполят (рѣко).

Исаакій—Сак, Сачек.

Исидоръ—Сидор.

Іаковъ—Яків, Яцків.

Іеремія—Ярєма.

Іеровей—Ярòш.

Іоакимъ—Якйн, Якймко.

Іоаннъ—Ивав, Ивась, Ивӑшко.

Іосифъ— Осип, Юсип (Іо какъ ё'.).

Іустинъ—Уст'ан, Юст'ан

Каллинивъ—Калёник.

Карпъ—Карпід.

Кассіанъ—Касӑн.

Купріанъ—Купріян, Купріян (рѣдко).
(Отсюда фам.—Купріенко).

Кирик—Кирик.

Кириллъ—Кирӑло.

Климентъ—Клим.

Кодратъ—Кіндрӑт.

Козьма—Кузьма.

Кононъ—Конов.

Константинъ— Костянтин, Кость, Кō-
стик, Костюк.

Корнилій—Корній.

Лаврентій—Лаврін.

Лавръ—Лаврò.

Лазарь—Лазар.

Левъ—Левків.

Леонтій—Левон.

Логгинъ—Логвин.

Лука—Лука (Лѣвоб.); Лукаш (Правоб.).

Лукіанъ— Лукъян, Луцько.

Макарій—Макар.

Максимъ—Максім.

Мануилъ—Манӳйло.

Маркъ—Марко.

Мартинъ—Мартин, Мартинёць.

Матөей— Матьвій (Лѣвоб.); Матей
(Правоб.).

Меєодій—Мехєд, Мехєдко.

Мина—Міна.

Миронъ—Мирін.

Михаилъ—Михӑйло, Михӑйлак.

Моисей—Мусій, Мусійко.

Назарій—Назар.

Наумъ—Наум, Навум.

Несторъ—Нестір.

Никита—Микитá.

Никифоръ—Ничӑпір.

Николай—Микола.

Никонъ—Нюкон.

Онисимъ—Онйсім, Онйсько.

Онуфрій—Онопрій, Онӳмрій.

— 185 —

Павелъ — Павлò, Пàвлик, Павл'усь;
(Рѣдко) — Пашкò. (Отсюда фам. Па-
щенко).

Панкратий—Панкрàт.

Пантелеймонъ—Пантелей, Панькò.

Парөөній—Пархвён, Пархйм.

Патапий—Потап.

Пахомий—Пахòм.

Петръ—Петрò, Пётрик. Петр'усь.

Прокофій—Прокіп, Процькò.

Прохоръ—Прòхор.

Разумникъ—Рòзум.

Радіонъ—Радивòн, Радькò.

Романъ—Ромàн.

Савва—Сàва, Сàвка.

Сампсонъ—Самсòн.

Самуилъ — Самийло.

Серапіонъ—Сарапівòн.

Серг'й—Сергій, Сергійко.

Сила—Сйла.

Сильвестръ—Сильвест.

Симеонъ—Семèн.

Симонъ—Сиймон.

Совонтъ—Создон.

Софроній—Супрён, Сохврòн.

Спиридонъ — Свир'ид.

Стефанъ—Степàн, Стецькò.

Тарасій—Тарàс.

Терентій—Терентій, Терèшко.

Тимофей — Тимòха, Тиміш, Тимкò.
(Отсюда фам. — Тимчèнко).

Титъ — Тит, Титкò.

Тихонъ—Тйхон, Тишкò. (Отсюда фам.
— Тищенко).

Трофимъ—Трог'им, Трушкò.

Филимонъ—Халимòн.

Филиппъ—Пил'п.

Флоръ—Хлор.

Харламшій—Харлам.

Харитонъ—Харитон, Харькò.

Өеодоръ — Хведір (Лъвоб.); Тòхор (Правоб.).

Өеодосій — Хведòс, Хвеськò (Лсвоб.):
Хтоїдс, Тодòс (Правоб.).

Өеодотъ—Хведòт.

Өома—Хомà.

ЖЕНСКІЯ ИМЕНА.

Агафія—Гапка.

Агрипина—Горп'на.

Акилина—Кил'на, Кул'на.

Александра—Лександра, Саня.

Анастасія—Настàся, Нàстя, Наст'юня,
Наст'усь.

Анисія—Ойська.

Анна—Ганна, Ганн'усь, Г'аля.

Варвара—Варвàра, Вàрька.

Василиса—Васил'иса.

В'кра—Вірка.

Гливерія—Ликвèра.

Дарія—Одàрка.

Домна (Домникія)—Домàха.

Евгенія—Івга.

Евдокія—Явдоха, Явдошка, Вівда; До-
кія, Докійка; Авдошка (Пол'вс.).

24

ГЕОГРАФИЧЕСКІЯ ИМЕНА.

Вь этотъ отдѣлъ я внесъ имена странъ и народовъ, известныхъ нашимъ селенамъ, а также названія рѣкъ, городовъ и цѣлыхъ мѣстностейъ Россіи, кото- рыхъ народныя украинскія названія разнятся съ офиціальными.

Австрія — Цесарщина.

Австріецъ — Цесарець, Австрія.

Англичанинъ — Агличанъ.

Вугъ (рѣка) — (Южный) — Бог; (Западный) — Буг.

Вѣлоруссія — Литвӑ.

Вѣлоруссъ — Литвак, Литвян, Біло- русецъ.

Вѣлах Церковь (гор.) — Біла-Цёрква.

Валахія — Волоцкія.

Валахъ — Волох. (Наши земляки Воло- хами чаще называютъ бессарабскихъ Цыганъ, говорящихъ по малдаванска).

Великороссія — Московщина, Росѣя.

Великоруссъ — Руцький, Москвѣецъ; (шуточно) — Кацӑп; (собир. шуточно) — Кацапнъ.

Великуроссіянка — Руська, Московка; (шуточно) — Кацӑпка.

Венгрія — Угдřщина.

Венгерецъ — Угдřець, Угрин, Угор; (вен- герскіе Руснага говорятъ — Мадӑр).

Галиція — Галичина.

Германія — Німеччина.

Голландецъ — Галӑнець.

Градижскъ (гор. Полт. губ.) — Горо- дійще.

Днѣпръ — Дніпро, Ніпро, Дніпер.

Еврей — Жид, Жидовін; (училичительно) — Жидюгӑ; (училич. собирательно) — Жидовӑ; (еврейскій ребянокъ) — Жидӑ, Жидинӑ.

Еврейка — Жидівка.

Екатеринославль — Катеринославъ, По- ловіць.

Елисаветградъ (гор. Херс. губ.) — Елисавет.

Земля войска Донскаго — Доньщинӑ, Дін.

Итальянецъ — Тальӑнець.

Калмыкъ — Кемлик, Комлик. (Наши земляки знаютъ Калмыковъ, такие какъ въ прошломъ вѣкѣ они были поселенъ въ г. Чугуевѣ (Харьк. губ.), и нынѣ живутъ, по сосѣству съ Малороссіей въ землѣ войска Донскаго).

— 188 —

Кіевлянинъ — Кіӑн, Кіӑнин; (рѣдко употр.)—Кіянця; (множ.)—Кіӑне.

Кременчугъ (гор. Полт. г.)—Кременчук.

Кубанская область—Чорноморія.

Лембергъ (гл. г. Галич.)—Львів.

Малороссія—Україна; Півдённа Русь (книжное).

Малоруссъ—Украинецъ, Русин, Руснӑк. (Украинцами называютъ сосѣди, преимущественно жителей Кіевской губерніи, (кромѣ Радомысьскаго уѣзда); Русинами называютъ себя, наши соцплеменники, живущіе въ Польшѣ и Австрии; Руснакӑми, живущіе въ Бессарабіи и въ другихъ мѣстахъ въ сосѣдствѣ съ Молдаванами, для отличія себя отъ сихъ послѣдних. Жителей Польсья сосѣди называютъ—Поліщуками; жителей Вольнинской губерніи, (кромѣ Польсья),—Волинякӑми, Волінцями; —Подольской губерніи—Подольякӑми, Подольянами; —западной части Херсонской губернія, между Бугомъ и Днѣстромъ,—Ганьчуками и Бессарабами, такъ какъ эта мѣстность извѣстна въ народѣ подъ имеемъ Ганьчины, (т. е. бывшаго ханскаго владѣнія) и Бессарабіи. Жителей Хотинскаго уѣзда (въ Бессарабіи), называютъ—Раянами и Патлачӑми. Всѣ же остальные Украинцы чаще всего называютъ себя просто—Люде.

Маріуполь (гор. Тавр. губ.)—Марно-поль.

Молдавія—Молдавщина.

Негръ—Арӑп.

Новороссія—Степовина, Низ.

Новградъ Волынскъ (гор. Волынской губ.)—Звягель.

Ново-Московскъ (гор. Ек. губ.)—Самаря.

Нѣмецъ—Німецъ; (уменьшит.) — Нимчик; (презрительно) — Німчурӑ; (собир. презрит.)—Німдта.

Нѣмка—Німкеня.

Ольгополь (гор. Под. губ.)—Голошоль.

Подольская губ.—Поділля.

Полтавская губ.—Пілтавщина.

Польша—Польща.

Польскъ (баринъ, господинъ)—Лях; (селянинъ)—Мазӳр. (Украинцы не имѣютъ яснаго понятія о томъ, что Мазуры только одно изъ племенъ Поляковъ, по этому всѣхъ селянъ-Поляковъ, неисключая Кракусовъ въ Галичинѣ, называютъ—Мазурами.

Россія—Руське царство, Росѣл, Россия.

Ромны (г. Полт. губ.)—Ромен.

Сербъ—Сербин.

Силевія—Шлёнск.

Сѣдлецкая губ. (въ Польшѣ)—Подлѣщина.

Таврическая губ.—Тӑврия.

Трансильванія—Семигородчина.

Турція—Турёччина.

Турокъ—Түрчин.

Турчанка—Туркеня.

Французъ—Хранцуз.