An-griff...

— 169 —

[Angst...

Griifj. 3. úžer. 6. G. zum = im Zdejleis záber; = am Reget záwepek. začepení; hor. e-n Pfeifer in -nehmen nači(n)ati pilíř; = e-s Rechlenjedere rozdělaní uhelného pole; = e-s Steblenpfeilere načátek a načeti n záruba uhelného pilíře. 7. v anſühnten III.

An-griff... ("2...") -nashme f. ☞ prov = An-
auüi 1.

Angriffs... angriffs... ("2...") -bewegung
/ütoenypohyb; -brunnen m podk útočná studne;
-bund m, -bündnis n spolek útoený vý-
hojný n jednota n alliance útoená výhojná
n na výhoj; -colonne f voj. proud útoený;
-fläche f 1. les. plocha n místo nášeč n po-
rubní n mýtní. 2. ⊕ plocha styku; -forma-
tion f útoený tvar; -front f voj. útočně čelí;
-gebrüll n iev útoený: -gedanke m útoena
mýslénka; -frieç m válka útoená v výhojná;
-läufcr m útočník; -linie f úmezi k útoku
(nazaučeně): -inſ f útočivost, doráživost;
-marjch m útoený n dorážný pochod: -mine f
voj. útoený v dorážný podkop: -mittei n (tě
fig.) prostředek útoený; -plaſ m. -punkt m
1. voj. útoenisté, místo k útoku. 2. ⊕ mech.
bod dojmutí, bod silou puzený, působíšte,
počátek, nápad. 3. -punkt des Wintere napad
větru; -sprung m útoený skok; -ſtoſs m
útoená rana; -thurm v věž útoená; -waffe
útoená zbrań; -weijc 1. adv. útoené, doráž-
livě. 2. f zpusob útoku; -verke npl. útoen-
hradby; -jug m voj. 1. útočné tazem. 2. útočná
jeta; -weeſ m útoený účel; der Landſurm hat
teinen -weid účelem domobrany není útok.

an-grinsen, an-griazen ("2...") v/a C₁₂ odl.
sklebiti se, usklibati se na koho.

an-grollen ("2...") v/a C₁₂ odl. ☞ - nevražiti,
nevřiti, hněvati se na koho.

an-grünen ("2...") v/a C₁₂ odl. I. v/a (b) -za-
zeleniti se, počiti se zelenati. -II. v/a po-
čiti zeleniti co, zelenavě barviti; angegrünt
zelenavý, nazelenavý.

an-grunzen ("2...") v/a C₁₄ odl. (za)rochati,
(zachrochtati na koho.

Angſt (L) I. f E₁₈, pl. ☞ Angſte 1. úzkost, tesknost, živost, sevřenost, sklíčenost, tisén, obava, bázen, nepokoj. neklid; - haben, in - jein býti v úzkostech v tísni ve strachu; býti sklíčen, úzkosti zmírati, bázni se chvěti, nepokojiti se, nepokojem se zmítati; cr be-
tommt - dostává strach, má naháňky, na-
skakuje mu husi kúže; ver - zůtten úzkosti
se chvěti a trnouti; die - des Tedes smrtelná
úzkost; in allen o tausend Angſten jein býti ve
smtelných úzkostech; jür o um ☞ wiegen
-3-s in - jein býti v úzkostech a chvěti se
(strachem) strachovati se o koho; in - ge-
raſten rozteskniti se, dostávati strach o obavy,
podléhati tísni a úzkostem; - temmt mid o an
o ſentmt über mid o trifft o (er)greift o (er)jaſt o
padt mid, id geräut in - jímá mne n mocnuje
se mne tisén úzkost o obava; úzkost vtírā
e mi v duši; 3-m - machen, 3. in - jeſen
skličovati p sklíčiti, (s)tísniti, znepokojovati.
 po) děsiti. strašiti koho, strachu nahnati komu,
buditi obavy v kom, úzkost vzbuzovati v kom n
naháněti komu; - in den Hesen haben míti (strachu)

plné kalhoty, míti (p. pr. nasráno, v kalhotách
míti výtř; - der Hölle - Hollenangſt; eik. Angſt
(pL.) Jein úzkosti Ježísovy; /pr. die - ma
Beine strach má rychlě nohy; auf - und
Schweiſt ſelgt Rub' und Preis pomine trýzen
nastane prizen; in - und Roth jöreit man zu
sét clovek v úzkostech Boha nejšíps najle;
wem die - am grěſten, iſt Gottes Diche am nádejen
když jest nouze nejvyšší, pomoc Boží ne-
blíži. 2. path. a) kolika, hryzeni, ujímáni;
b) porodní bolesti; e) idwere - padoucí nemoc,
padouenice, epilepsie; (tj. ko) klem) ke všem
všudy! tisie látér! 3. jmeno pava 4. prov a spěch
pri práci; b) zlé deti strach nahánejí. -
II. a - a (jen jako výroki) plný obav n úzkosti n
tisne: úzkostlivý, tesklivý, stísněný; mir iſt
( id bin) a - je mi úzko n tesklivo - tézko;
dem iſt - ten má naháňky; - werden dostávati
úzkost; mir wird a - und bange jimá mne o plö
na mne úzkost n tisén; mad bange mir mid a - un
mne nestraß jen mi nenahánej strachu; ſie
haben mid je a genaßt nahnali mi tolik strachu;
da wird einem a - und bange tu pojme clovča
(nesmírná) úzkost; mir wird a - (um e für iſt)
strachuj se, obávam se, chveſi se (strachem)
oh: a + mir wird immer äugter jimá mne
větší a větší úzkost; má úzkost se vzimáha;
3. a - machen - 3-m - machen (c - 1. L.); un
ward es ihm nicht a - um s Reidawer, iendernd a
vor dem Annverren denyn se neobával, že ne-
zhohatne, nýbrž aby nezhehlul

Angſt..., angſt... ("2...") -anſall m záchvat
strachu; -anſruhr m navál n záchvat sklíče-
nosti tisné; -ansruſ m úzkostné zvo-
lání, úzkostný výkrik; -becben n záchvěv
úzkosti, chvění se úzkosti, úzkostné trnutí;
-bedrängnis n sklíčenost; -bedrüct, -be-
klommen a úzkostlivý, stísněný, sevřený
tisén; -bild n strašák, přistrach, příšera (=
Schredbliſ); -blchid a úzkosti n strachy bledý;
-entschluſſs m rozhodnutí v tísni; -erſüllt
a úzkostlivý, plný strachu n tisné; -lieber n
path. horečka úzkostná; -gebrüll n úzkostný
rev; -gedränge n smrtelná úzkost n stísne-
nost; -geſüllt n tisnivý pocit, úzkost, tesknost
-livost-nota; -gewirſch n úzkostlivý, úzkostný
(m)krik o po. úzkostlivé volání, výkrik úzkosti;
er jiſſe ein -gedoct aus strach mu vyrážel z hrdla
skřeky, zatpíř naloznost; -gewöhne n úzkost-
né (za)úpění; -gewimmel n úzkostlivé he-
mzeni; -gewimmer, -gewinſel n úzkost-
livé nárek; -gewitter n chvění (=) tr-
nuti; -find n a) jedináćek, mazlíček, -ánek;
b) chorobné dítě, působící rodičům mnoho
starosti; -laſt f = -lein; -laus f = Angſt
I. 1.; zefm. tajná tisén n sklíčenost: -linie beiſen
ihr má strach, je v úzkých; -macher m nahá-
něc strachu; -mann p popravěči, kat (= Hen-
ter); -mensch m úzkostlivec: -nuſſ: jíz nad
gehnader -nuſſ po přestálé úzkosti; -röhre f
( = Cylinderhut) cyclindr (klobouk), p komín, kolo-
maznice; -röthe f ruméneč úzkosti; -ruſ m
úzkostné volání; -schweiſt m úzko-stný n stud-
en pot; der -jedweiſt bricht ihm aus ná studen pot
vyvstává n vyráží mu na čele; 3-m den
-ſchweiſt anjagen o vor die Stirne treiben naháněti
komu strachu až se poti. zapotiti koho; -ſein o

Němokochesky slovnik. I. Deutschbeimüchstes Wörterbuch.

22

angstbar

— 170 —

an-haken

tížící úzkost; stein liegt je iswuer auf mic tězká úzkost mne jimá; stunde f hollin úzkosti; tag m den úzkosti; tropfen mpl. krůpej úzkostného studeného potu; umistlun gen a plný úzkosti tísni: yoll a tesklivý; plný obav; zerrissen a úzkosti zníčený; zitternd a tresonei se n chyvejic se úzkosti strachem; zweifel m beznadějna úzkost; zweifelnd a úzkosti zoulaly.

angstbar (2-) a D₂₃ obr. ängstlich.

ängsten (2-) % a C₁₃ obr. ängsten.

Angste... (2-) ... sprang m úzkostný zoulalý skok.

Angstier sit. angustiar] m E₆ vysokü láhev vysoký džban s úzkým hrdlem.

angsthaft ängstig (2-) a D₂₃ obr. ängstlich.

ängstigen (2-) C₁₂ 1. % tisniti, svírati, plniti obavami in strachem, tržnutí, děsiti, znepokojaviť koho; naháněti strach komu. — II. % sich ~ býti v úzkostech v tisni v strachu; znepokojaviť se zničяти se nepokojem strachem; teskniti; tisni až tode ~ býti ve smrtelných úzkostech, zmirati strachem; síd um % ~ strachovati se in obávati se n chvěti se strachem o koho; er angstitat, síd umnětbih dělá si zbytečné obavy ~ III. % Angstitigung f E₁₅ tisen, sevénost, obava, tržení.

ängstlich (22-) a D₁₃ = ängstlich.

ängstlich (2-) La D₁₃, 1 a házlivý, bojáený, plachý, nesmělý, úzkostlivý, tesklivý; b. nepokojíc se. plný obav strachu; sevéný, sklíčený; adv. házlivě a: s bázni, se strachem, s obavami v tisni; ibi vin nidi ~ aber in diem dál ward mir (ibidem) awayt nejsem bojáený ~ úzkostlivý, ale v tomto připadě jsem měl přeče strach; es nird mir ~ zu Muth jimá zcmochuje se mne tisni; wegen et, um e für % ~ jein býti v úzkostech v strachu v starostech, strachovati se o koho; ~ ver et. fein strachovati se, obávati se ~ koho; ~ er, jurdujamer Menjed úzkostlivec, házlivec; úzkostlivý, úzkoprsý; zu ~ (für sie Sejwundt beiheran fein pěnovatý úzkostlivý o své zdravi, úzkostlivé se Seniti; ~c) Ge wissen úzkostlivé svědomí; zent. mir nicht ~ je ad der Habn zum Regenwurm, und pacht ipiti ani kelyz ptáka lapapi, pěkně muzpivají. 2. strach jevič, ustrsený, pře, úzkostlivý; ~c) Bebenben úzkostlivé chování; ~c) Ausjehen úzkostlivé vzeznení 3 svirající, tisnící, -ivý: děsici, -nv; tesklivý, úzkostlivý; mir itf je ~ 1. je mi nevolno; wac est in ~e Page gewesen, wiewe leidt ~ kdo často byl v tisni, snadno stává se úzkostlivým n bojácným; die ~e Gace rakev. 4. úzkoslive správný, úzkostlivý, pěclivý; přilis, svědomitv; úzkoprsý. — II. s Angstitllichkeit f E₁₅ 1. úzkostlivost, tisén, sevrenost, nesnáz, nepokoj, neklid. 2. rozpačitost, zarazenost, bojáenost, nesmělost. 3. vrtošivost; rozmyslivost; přiliná) úzkostlivost a svědomitost. 4. plachost, nesmělost, stydlivost.

an-gucken f (22-) % C₁₄ odl. (pulivati se, pokukovati nač. okukovati p okouknouti co;

id betam es angugen dostal jsem to, abych se na to podíval n f abych to okoukl.

Anguifotten [it.] pl. nasolení a marinování uhoří v Italii.

angular, angulär (~~-a~~) [It.] a D₂₃ robohvý; lek. koutkový.

Angulär... (~~-a~~) vj. ~ systemem n soustava úhlovitá; thurm m vež úhlová.

Angularität, Angulošität. (~~-a~~) [It.] f E₁₅ úhlovitost.

Angulus (~~-a~~) [It.] m úhel.

Angurie (~~-a~~) f E₁₂ = Wassermetene.

an-gürten (~~-a~~) % a C₁₃ odl. připásati; síd das Zwvert ~ meß si připásati ~ připnouti.

An-guſſ (~~-a~~) m D₁₂ 1. = nalévání, pří, nalití, pří, nálev. 2. ☞ prílitek = Guſſzapjen; ~ c- Bompe natázeni pumpy vodou. 3. vj., ast ~ c- Bompe sesílené dno puny.

An-guſſ... (~~-a~~) ~ farbe f ☞branč barva polováci; ~ j Scheibc f vj., děl. beim Geschmack der gepeke, oblévka.

Angustia (~~-a~~) [It.] f = Zerlegreicher.

Angustation (~~-a~~) ~ 4% en-cjón) [nlt.] f E₁₅ lek nepřirozené zúžení cev.

Angustia (~~-a~~) [It.] f = Bedránquis.

Angustität (~~-a~~) f E₁ = Bedránquis.

angustus (~~-a~~) [It.] a: bei angusta ad augusta = durch Bedränge zum Gepränge v Gebrüge.

an-haben (~~-a~~) % a A₂ odl. 1. mítí na sobě, Steidungseide ~ saty mítí na sobě, býti obliczen ~ oden in Satech; Handübe ~ mítí na sobě n na rukou rukavický, býti v rukavickách; Zduniema ~ býti obat, mítí na sobě n na nohou botv. 2. % m. et. ~ mítí proti komu %, nevražiti, mítí spadeno ~ zbroušeno n s hury n s kopce na koho; ubližovati, škoditi, býti na újmu komu; man kan tím nidiš ~ nikdo mu nemuže ublížiti; F nikdo na něj nemuže, nikdo mu nemuže na kobylnku n na kuzi; lich nichts ~ lajen nedati si ublížiti, nedati se; der läjst síd nichts ~ ten se nedá.

an-haſchen (~~-a~~) C₁₂ odl. I. F % (b) % ~ c-r Žade ~ Inouti ko komu n k čemú, lepiti se. lipnouti se na koho n nač, váznouti n tkviti na komu n na čem, věsiti se na koho n na paty komu, držeti se koho; er bacht jedem wie e-c šlette an lepi se na každho n drží se každoho jako klíště ~ II. % a 1. o ptáček ťobati. Do-, du-, klovati, -fati do čeha. 2. mit der warrbance ~ prikopati; die Marteijen ~ bramborv okopati.

an-haſten (~~-a~~) I. % a (b) C₁ odl. 1. = an-hafen I: c-r Žade ~ d priléhajici. ~ v. v. Inouci k čemú, příhavý. 2. náležeti čmu. — II. % v. A ~ E₁₂ hř pl. přilhnutí, přiléhání, příhavost.

an-hägeru (~~-a~~) C₁₂ odl. I. % a naněsti, náplaviti. — II. % v. Anhägerung f E₁₅ nános. náplav.

an-häkeln (~~-a~~) % a C₁₂ odl. 1. zahákovati co n k čemú, pri- co k čemú, na háček n sponku zavěsiti n háček připnouti v anhafen I. 1. 2. % p. přihákovati co k čemú, na- co nč.;

an-haken (~~-a~~) I. % a v % 1. přihákovati o k čemu, zat- nčen, háčem (v % se) připnouti k čemu, ná hák zavěsiti; das Papier balt síd (an die Anmerk. an papir se lepi na koláče n připěká se ke koláčám.

an-halſtern

— 171 —

an-handeln

2. plav. zahákovati, hákem zachytiti. — II. %
II.-n E7, 0 bez pl. záčep, začepení (= Angriff).

an-halſtern (§§-) v7 C12 odl. ein ‚herd‘ — koneža ohlavi n za ohlávku n na ohlávku privázati.

an-hallen (§§-) v7a (in) C12 odl. die Stimme
halt an hlas se ozváva.

an-halsen (§§-) v7a C14 odl. 1. dáti n uvázati na krk n na šiji; das ‚ech - jho dáti na šiji, žjařmiti n u- siji; sich das ‚ech - taffen w: skloniti šiji pode jho. 2. tow. den ‚und - dátı obojek psovi.

An-halt (§§-) m E3 1. podpora, o-, držadlo, držátko; (w. fig. = ‚halt). 2 zastaveni, -ávka, přestávka, pausa†. 3. ‚zétemeú zastávka.

An-halt (§§-) npr. m E5 zem id., (věvodství námeček; ‚žert. alt – jein, – er jein (slovní hřeška an) halben I. 2.) nerad pouštěti chlap, gerad sáhati do kapsy, býtı skrblík n držgreše. býtı na halíř jak čert na hříšnou duši.

An-halt(c) = ... (§§-(...)) - haken m 0 padka, základka, žabka; -fette f ‚zadržovaci na přířetź; -pſaſt m přidřžovaci kul; -punkt m 1. zastávka, stanice, 2. pravidlo, 3. příčina, podnět. 4. fig. podklad, zá-, důvod. méridillo, opora, těžiště. 5. had. fermata†, ‚ dodržovika (–) (značka, že tón n pomíška pod ní mä se děle vydřižet).

6. voj. opřen, opo, opírací bod. 7. 0 hor. místo založení; -ſeil n držení lodní (provar, udržající přvrěnou na správě lož), lano přidřžovati, vazák; -ſation f zástavní stanice; -ſteſel f ‚zeß. zastávka = An-halt I. 3.; -ſtift m 0 zám. = llmjdweijstijt; -tropſen mpl. stavící kapky; -zeichen n znamení přestávky.

an-halten (§§-) C7 odl. I. %a 1. et. an et. (anderes) ~ (obv. halten) držeti co na šem, přidržovati p-eti co k čemu; die ‚Hand an die ‚Badee - ruku na tváři držeti; (to) cutu, o myšlenco bei ‚-m - držeti se koho, neopouštěti koho. (u) f květi v kom; Neflenčen (an den heßen ‚Zahn‘) - držeti silici hřebíčkovou na vyžranem zubě; die ‚Zohne‘, – abs. – šnůru založiti n přidržeti v mušť, kdo vyměřovati se ‚zacma. 2. zadržeti, zaraziti, zastaviti; die ‚Pierde im Lauf (metonym. den ‚Bügel‘) - koně v běhu zadržeti ata., s koňmi stanouti; den ‚Wagen - vůz zastaviti; die lhr - hodiny zastaviti; eit-n ‚Adliſtning - upřehlika zadržeti n zatknouti; ‚Wüter - zboži (ob)staviti n zabaviti n zadržeti; den ‚Atem‘ - dech zadržovati n tajiti n zatajovati; er ‚hieſt den ‚Atem‘ an tajil dech, dech se mu tajil; die ‚Ztimmme - hlas zuby- zadržeti; 0 e-e Maſſhine - stroj zastaviti n zaraziti. 3. ‚N. zu et. - přidržovati n mítí n vésti n držeti n nutiti koho k čemu, na- vykati koho nač, povzbuzovati, vybízeti, napominati, popoháněti koho k čemu p přiměti koho k čemu; dokračovati na koho; ‚N. zur Arbeit - přidržovati n vésti n mítí k práci koho; ‚N. zur Schule - přidržovati ke škole koho; ‚N. zur Engend - naváděti koho de ctnosti; ‚N. zur Zeugenschaft - k svědčení n svědečtví přiměti n přidržeti; ‚N. im Arreſt - držeti ve vězení, vězniti; im ‚Kerter - žalařovati. 4. hua. e-it ‚Den - ton vydržeti. — II. v7 (b) 1. v - I. 1. abs.; zastaviti se, stanouti, uſtati. 2. bei e-m ‚Wirtshaus - u hospody zaraziti n zastaviti (se) n stanouti; mitten in der Arbeit v práci uſtati n (u)váznouti; beim ‚Pesen -

ustati ve čtení, docíti. 3. (se)trvati, vy-, pokračovati, nepřestávati, neu-, dodržovati; das ‚schenne Wetter wird nicht mehr lange - pohoda již dlouho nepotrvá; die ‚Mötte bält an zima nepolevuje, neob-; die ‚Stantzeit bält lange an nemoe dlouho trvá, nemoe se nelcpiſi; ‚koho ‚mit o in et. - neustávati, nepre- v čem, vytrvati v čem; am ‚Oeget - trvati na modlitbach; - zu arbeiten neustále v vytrvale pracovati, v prácii neustávati; es ‚hieſt lange an, bis er... dlouho trvalo, nezli...; potřeboval mnoho času, nežli...; es wird nicht lange - je ist sie wieder da přijdje brzy zas, neomeská se; sie ‚hieſten nicht an, ibt zu fragen neustávali se ho ptáti, ptali se ho uſtavičně; ‚diese ‚Zwecke bält fäner an (obv. ver) tento pokrm (7a)sytí na dlouhý cas; tento pokrm je sytý; tow der ‚Hund bält an pes vyduzuje (je vytrvály); die ‚Hilbner haſten an korotve drži. 4. bei ‚-m um et. - ucházeti se u koho ož, (požádati koho zač; um e-e ‚Zelle - ucházeti se o místo; um ein Märdchen - um die ‚Hand e-ß Märdchen - ucházeti se o divku, zádati o ruku děvčete: prov. sie ‚hieſten an ibmt an, sie eszt zu beſuchen nuttil jej. aby k nim casto chodíval; thue es nicht, ich balte dir dringlich an nečin toho, snažne te prosím. — III. %/7 sich ~ 1. sich an einir) ‚Zadee (a) p., opíraci se oč; fig. ‚toj noutiti k čemu; sich an e-it ‚Bann - držeti se stronu, opíraci se o strom; sich an e-m ‚Zil - držeti se provazu na provazee. 2. sich - přemáhati se p přemoci se, překonati se, opanovati se, (u)mírniti se, zdržovati n. 3. zastaviti se (kde), zajeti si kam. ~ IV. % M. n E7 (wiz pl. Anhaltung f E18 1. zastávka, pře-. 2. zádost oč. 3. vytrvalost, stálost v čem; Anhaltung an ‚mm Brautj výpros(a) nevišty; ‚Provs. beständiges A- iibenwindet alles uſtavičná práce vſecko přemůže; jednou ranou dub nepadne; častě krúpej i kámen prorazí. — V. -d a D23; 1. (neu)stáły. dlouhotvající, uſtavičný, (vy-) trvalý, nepřetržitý, ne pře)rušený; es schjetn - d neustále padá sníh, neustáva sněžiti. 2. a vytrvalý, uniměný, stáły, horlivý v čem; adv. vytrvale ata. 3. adv. hua. zdrželivě, sostenujoſ. 4. a tck. svíravý.

An-halter (§§-) m E6 1. (osoba) přidržovatela ata. 2. (vše) a) opora, pod-; b) zádržka, ‚zdržovadlo, přidržadło, držátko; c) 0 mech. = Moderator.

An-halter (§§-) m E62 -in f E19 Anhaltan; tie - Kürften knížata anhalteti.

An-hälter (§§-) m C6 dodržovatel.

An-halts-... (§§...) = Anhalt(c)z...

an-haltjam ‚(§§-) I. a D23, = anhaltend v an-halten V. — II. s Anhaltjamkeit f E18.

An-haltungsg... (§§...) - zeichen n hua. dodržka.

Anhämie (~-|] [rec.] f E18 path. nedokrevnost, chudo-, anaemieſ (v Anämie).

an-hämmern (§§-) v7a C12 odl. kladivem přibiti n přítoucii za-, přikouti n přikovati co k čemu n na co.

an-handeln (§§-) C12 odl. I. ‚v7a ‚-m et. ~ fig. napáliti n ‚Ošiditi koho čim (= anidunecu). — II. P v7 (b) via. mit ‚-m - začinati (chádkuy - kym.

*

an-haunden

— 172 —

[an-hauchen

an-haunden (²⁵⁾) adv. k rnce.

An-hang (²⁵⁾) m D. 1. přívěsek, ná-, zá-; ~ e Anbängjeft an der Festide srondlik 2 přídavek, dolatek, -vek, prímótek, prímitka, doložka, dokladek, appendix. příloha: im ~ přílohou; sram. prítvorek, přípona, prísuvka, suffix; ojch. ~ an Wechheim privesek, allong, směnečn. 3. privrženci, -stvo, stoupenci, -stvo, strana; fśd ~ machen unoho lidu po sobě obratiti. 4. průvod, druzina, komonstvo. 5. přivěseni, za-, na-, po-.

An-hang..., an-hang... (²⁵⁾...) ~ mäßig a pridavečný, jako prídavek.

An-hänge... (²⁵⁾...) -blattn přivěsnílistek; ~ klot m (u voru) nálevka. zá-; ~ punkt m bod závesňv; ~ jílbe f gram. přípona, suffix; ~ wort n., ~ wörtchen n gram. príklonka, slav e príklonné, enklitikon. -a'.

an-hangen (²⁵⁾) (v, odl. I) v, n (b) 1. an et. (d, t.) ~ viseti n býtě zavěřen n připmut na čem; (hr. obj. der Nod) bängt an kabát visi (na hřebík a p) 2. et. bängt ~ D-m e-r Žade an něco lne ke komu n k čšan, néco lpí na kom u na čem; dem Cjen, das lunge an e-m Magnet gehangen hat, bängt dadurch ielbſt e-e Anziebungsstraßt an železo. jez dlouho na magnetne viselo. nabyvá tím samo při- tažlivosti: der Abiden bängt mir noch von m-m- Later an tu ošklivost zdějil jsem e-m pap otcie; fig. 3-m wie e-e Mlette ~ držeti se koho jako klistě, choditi na kym jako ocěsek. 3. Z-m být oddán komu, být stoupenem n přivržencem čim, houti ke komu, přidržovati se koho, státi ke komu; e-r Partei ~ přidržovati se strany, státi k straně; die Kinder bängen jeder an ihrem Lehrer deti hou velice k (svěnnu) učiteli n jsou velice oddány (svému) učiteli; deti lpí na učiteli; mauder bängt an e-m Aber- glauben, zu dem e- fśd nicht betenken würde mnohý lpí na pověre, k níž by se (ani) nepriznał; S. bängt e-m Mauben an nekdo drži se viry n jest věren vire; dem Laster ~ být ioldán nepravosti. být pohížen v nepravosti. — III. v, n = an- ängen. — III. -d a D₂, 3 při- visný, priléhavý, prilnavý.

an-hängen (²⁵⁾) C₁₂ impf. u C₁₀ odl. I v, n. 1. věseti p zavěsiti po-, na- co nač; den Nod (an den Kageh) ~ kabát (na hřebík) pověsiti; (ale den Tich [an der Salgen] bängen nikdy ~ vo- smyslu občěsiti). 2. pripojiti, přidati, přičiniti, přížiti (co k čemnu); ein Abkalteereckiduis ~ obsah pripojiti; e-e Nachdrift ~ doušku (v dopris) při- psati; e-e Nul l ~ nulu přidati; den Wagen ~ váz připnouti, gram. e-e Zilbe ~ slabiku při- dati n prisou(n)ati). 3. připevniti, uvázati... nač. — Prv. der Stade die Zdelle ~ učiniti první pokus v nebezpečné záležitosti; ~ m e-e Mlette ~ hoditi lopuch na koho; ~ m e-e Kranheit ~ poslati nemoc na koho, nakaziti koho; ~ m die Kräbe ~ nasvrabiti, naprasiviti koho; ~ m e-n Zempf ~ kydati hanu na koho. na eti utrhati komu, o česí připraviti, hanobiti, znenetivati koho; f-r Chtre e-n Zhandled ~ poskveniti svou čost; ~ ~ m ein Häuschen ~ podnapapi koho, zpusobiti Špieku komu; ~ m melbreve Partien ~ vyhráti několik her na kom; ~ m Cine e et. ~ prověsti kousek komu, zasoliti komu; er bat mir dieje jachlechte Ware angebängt vnutil mi toto Spatne

zboží. 4. © zahr. (in den Zwatt virepken) roubovati do rozkolu. — II. v, fśd ~ zavěsiti se, věšeti se nač; fig. er bängt fśd mir wie e-e Mlette anu drži se mne jako klistě, chodi za mnou jako ocěsek; p spěr. er bängt fśd an wie soth ane Nod e wie Tred ane Wagenrad p lepi se jako hovno na kosiли. — II. % An-hängung f E₁, gram prísuvka.

An-hänger (²⁵⁾) m E₉, ~ in f E₁₉ 1. přivržence, stoupence, strannik; pří- posobník, náslapník, následovník, pavezník, nohled, náhonec; pl. téš: die ~ přivrženstvo, stoupenstvo. 2. © zah. roub do rozkolu.

An-häger (²⁵⁾) f E₁, bez pl. 1. při- vrženství, stoupenství. 2. přivrženstvo, stou- penstvo, strana

an-hängig (²⁵⁾) a l₁,₂, 1. e-r Žade ~ sou- visici s čim. závislý na čem; e-r Žade ~ sejt sou- vyseſi s čim, Závi-si e-m; et. in a l₁-m ~ madven vnžesti co na koho 2. práv. zahájený, trvající, nedokončený; vzněsený na soud; die Žade ijt jehon beim Gericht ~ jest to již u soudu; ~ machen zahájiti, zavěsti co; e-n Redstfreit ~ madven spor zahájiti; vor Gericht ~ werden při- jiti prel soud; e-e luterjuchung gegen A. ~ machen vžiti do vysetřování koho; zavesti vysetro- váni s kym; ~ luterjuchung trvající vysetro- váni; e-e Streitjache vor zwei Gerichten ~ madven v soudě dvojim pravem jiti; bei ~ Stren- jache pod trvající pří. pod zašlou pří.

an-hänglich (²⁵⁾) I. a D₂, přichylný, na- kl něný, oddaný (komu), přitulný. — II. % An- hänglichkeit f E₁, přichylnost at; ~ ijt J. alben být oddán komu, chovati oddanost k komu, houti ke komu; ~ an den Stěniq oddanost králi, přichylnost ke králi, royalismus.

An-hangs..., an-hangs..., (²⁵⁾...) ~ sörmiga a příveskovitě, na zpusob dodatku; ~ organenpl. an. připojeně n pobomec ústroje; ~ regiſter n u c-m věrte seznam dodatků k dnu.

An-hängsel (²⁵⁾) n E₆, = An-hauna 1.

An-hängungs... (²⁵⁾...) = An-hängere...

an-harken (²⁵⁾) v, a C₁₃ odl. nahrabati co nač, pří- co k čemu

an-harren (²⁵⁾) v, n C₁₂ odl vyčkávati.

an-hart (²⁵⁾) a D₂, 3 zatvrdlý, na-, při-

an-haipen, an-häipen Θ (²⁵⁾) v, a C₁₃ odl. na skobu n na petliči zavřiti; die Dpír ijt angehaſpelt dvěre jsou na skobu n na petliči (zavřeny; Θ hor. die Hahuten ~ rehriky v šachtě při- skobiti n skobami připevniti.

An-haſ(c) (²⁵⁾) f E₁₈ lov. štvánisko.

An-hau (²⁵⁾) m E₃ les. 1. ~ der Baume lizování.

2. ~ des Bestandes nášćě.

An-hauch (²⁵⁾) m E₃ 1. nádech. pří-. 2 = An-ſung 2., 3.

an-hauchen (²⁵⁾) v, a C₁₂ odl. et. ~ (n a) dýchati p dechnouti nač; et. an et. ~ dechem (pří)váti co nač, (p) dýchati co nač n k čemu, vdechnouti co čemu; die Nenferjebenen ~ dýchati na okenní tabule; die Jeen haben ibt angehaucht víly náž dýchaly; puet ihr Althem bandete mich an cítil jsem jejich dech. její dech mne ovíval; die Žarben jůd wie angehaucht harvy jsou jako vdechnuty, harvy jsou lehýnce kladeny; vom Reſenjedc angehaucht ovíván jsa n dýchaje vůni růžového

an-haen]

— 173 —

| An-heischig-machung

keře; po-ctiž angebant básnicky nadšen; von
gettlichem Fener angebaut nadehnut n nadšen
hožským žárem.

an-haücn ("2-1") vₐ (C₁₂ odl. 1. (anfangen zu banen)
nasekati, (seknanim) načiti, prisekati, naru-
bati, začiti sekati: (= das Maben beginnen) nako-
siti co, začiti kostiti: der Aelischer pante das ge-
geladtete Kabel an řeznik načiná n začíná vy-
sekávati poražené tele. 2. nasekati, naru-
bati čeho, sekati n rubati co nač; Getreide čeho obili
v įady v pokosy sekati; von unten ~ pod-
sekati; sveže c-n Student ~ koláč nakrojiti n a-
čiti. 3. les. a) nasekati, při- narubati, pri-;
b) líhovati, liz-. 4. sekati n tlouci do čeho; die
Reffe ~ práskati do koni. 5. v. b. e-n jíž mit der
Anzel ~ rybě udici zadrlnouti (urchnutim). 6. © hor.
a) hornickou prací dosíci n dostihnouti čeho;
najiti, naléžti odkryti, otevřiti, obnáziti
žátu, rudu, voda: b) e-c Žtrede ~ začiti n založiti
n zaraziti n zalomiti stídu; aus der Grundstrede
werden schwebende Abbanüter angehaut z hlavní
třídy se zakládají n rozváději dovrechní po-
rubné stídy

An-häufct... ("2-1...") ~ pflug m overavac,
ovoravaci plub.

an-häuſeln ("2-1") vₐ C₁₂ odl. et. ~ klásti n
stavěti v hromádky n na hromádky v n kopky;
dělati hromádky n kopky z čeho, čebočkovati co,
ho-p. okopati, (o)kopčiti, kopkovati, hromádko-
vati; die Karteffen ~ brambory okopávati

an-häufen ("2-1") I. vₐ vₐ r₇ C₁₂ odl. (na)hro-
maditi (v₇r se), (na)kupiti (v₇r se), nahrnouti
(v₇r se), na hromadu klásti n házeti n sypati at,
navaliti (v₇r se), navršiti (v₇r se), nashromážditi
(v₇r se); leer ~ načechrati. — II. % Anhäufungſ
E₁₃ 1. hromaděni, kupení atd. 2. nakupení,
-stvi, nával, náhrn, hromada, kupa, síla (čeho);
pram. Anbühnung von Conſonannteu shluk n skupení
s běb souhlásek.

an-heshen ("2-1") (v heben) B₃ odl. I. vₐ vₐ n₇, ∩ v₇r
ſich ~ 1. nadzvedati p-nouti (v₇n, v₇r se), nad-
zdvihnouti, po- (v₇n, v₇r se), v₇n, v₇r tež povstá-
vati. 2. fig. zači(na)ti, poči(na)ti; ein Lied ~ den
Gejanq ~, ~ zu fingen začiti zpívati, zazpívati,
zapěti, dáti se do zpěvu, písen zanotovati
n spustiti. píšni se ozváti ~ zu jehreien dáti
se do kriku. stropiti (po)krik; abs. = ~ zu
sverchen promluviti; er but alſe an; er húb an und
sprach jal se a poſcal mluviti, ozvaz se. spustp
(1-3); büh. (1. Sam. 7, 29. je heb nut an und ſeqne již
tedy rač požehnati; mut heb der Zreit an na-
nala hádka, došlo k hádeo; der Wind heb an
stvíl se n rozpoutal se n zdvihl se vitr; der
Wind hebt an tež: děla se vitr. — II. % a. 1. et.
an et. ~ nadzvednouti. na(d)zdvihnouti, po-
co k čemu. 2. ein Flaggemfeire ~ způsobiti n stropiti
nárek. 3. die Pumpe ~ čep padło n pumpu vodou
natáhnouti n napojiti. 4. © hor. a (1. to pumpach) na-
brati, zdvihnouti; b) zatáhnouti (do výse),
pozdvihnouti, začiti téžiti (vratidlem, těžným
strojem).

An-heſt... ("2-1...") = An-heiungsg...

an-heſteſn ("2-1") vₐ C₁₂ odl. (háčkem n sponkou)
prípiniat p přípoutati, při-háčkovati, za-.

an-heſten ("2-1") vₐ a v₇ C₁₂ odl. 1. et. (v₇r ſich)
an et. ~ (acc., ∩ dat.) připínati p-nouti (v₇r se),
prípoutati, přípevniti, privázati, přidělati co

nač n co k čemu; 3. an'skien ~ na kříž pribiti n
pověsiti n (u)křižovati; die Heben an die Pfahle ~
révu na odrí vésti; v₇r (zوجm. = ſich tiefend ~)
(přílnouti k čemu, přílepiti se nač; fig. ſich an
3-jeiſe ~ véſeti se na paty komu; Rollstredu
an das Urtheil ~ vykonání s rozsudkem spo-
jiti, rozsudek neprodlen vykonati; ſich et.
~ přiſiti si co, prispendliti si co; e-e Bekannt-
madung ~ vyhlásku n návěsti vyvěsiti n při-
lipe: ohb. Přeſi ~ ceny vyvěsiti, obli cenati
označiti; kroje verteren ~ přistehnouti, (pri-)
rýhovati co. 2. fig. = anhängen 3. — II. % An-
heſtung f E₁₃.

An-heiungsg... ("2-1...") ~ kſoten fpl. náklad
na přípevnemi: ~ ſelle f místo přípevnění.

an-heißen ("2-1") C₁₂ odl. těk. I. v₇ (ju) při-
hojiti se, zarůst(at) n, zá celiti se, zahojením
narusti. — II. %a příhojiti, přiceliti, z(a)-
celiti.

anheim ("1-1) adv. † = heim; jen vesloženímách ~, A-
ſallen v₇ (ju) případnouti, přijíti, dostati se
komu; der Vergangenheit ~ v minulosti zanikati
na mizeti n se ztraceti, minulosti propadnouti,
minulosti náležeti, v zapomenuti upadnouti;
der Zünde ~ ſallen propadnouti hřichu, upad-
nouti do hřichu, dopustiti se hřichu, spáchati
hřich, † v hřích se dáti; ~ ſallen n, ~ ſallung f
odůmrt(i): ~ gabc ~ zůstaveni, pow-chant.
vzněsni (v gegeben); ~ geben, ſtellen v₇m
et. ~ geben o ~ stellen ponechati p zůstaviti co komu
(n úsudku n rozhodnutí čemu); vznášeti v vznéstí,
pone lávati n klásti co na koho, odevdávati co komu,
dáti n ponechati na vůli komu co; Gott ~ geben o ſtellen
Bohnporučiti n odevdzatí co na Boha vzkládati;
3-m ~ geſtellt jein hýti na dobré vůli ě, též hýti
na vůli komu, záležeti, záviseti na komu; co út
mir ~ acéſtelt téz: mám to na vuli: út der Šnade
des Měniges und des Herrenaceridtes ~ gegeben má
na milosti králově a panské hýti: ~ ſagung f
odſeknutí se, vzdání se: ~ uri ſtellen cě end ~
dáme to na vás; Přp. třu přidie dem Přſlcht und
ſtelle das Weitere dem Himmel ~ příčiu se a bůh
ti požehná; konej své povinnosti a konáš
dosti.

an-hcimeln ("2-1") vₐ C₁₂ odl. zوجm. švye pocitem
domova nadehnouti; alleſe heimelt mich hier an
všeeko mi tu připomíná vlast n domov; ſiž
angeheimelt fühlen cititi se n hýti jako doma;
~ d a lojimavý; die Sprade der Meüden heimelt
mich an ſeč ſecht lidi připomíná mi materěštinu.

an-hciraen ("2-1") C₁₂ odl. I. %a šnatkem
opatřiti, venem príněsti komu co; 3-m ein
Mäßchen ~ oženiti koho s divkou. — II. %a ſich
et. ~ šnatkem si opatřiti, věnem obdržeti.
(6. mušich) vyženiti si (co); er hat ein großer Ver-
megen angeheiratet dostal vénem o se ženou
veliké jměni, vyženil veliké jměni; ſich ein
Gut ~ příženiti se do statku; angeheirater
Reſſe synovec ze švakrovstvi n z přízně (na-
ſchlem šnatkul).

an-heischig ("2-1") a I, 3. ob. jen n: ſich (gegen 3.)
~ machen zu et. o et. zu thun podvoliti se. u-
poż- se, zavázati se, propůjčiti se, zakazovati
se (komu) k čemu, podavati se v co.

An-heischig-machung ~ ("2-1") f E₁₃ za-
vázání se. uvolení se. závazek.

an-heitern

— 174 —

Anhydrit

an-heitern (²²⁻¹) vₐ C₁₂ odl. (ponékud rozjařiti n rozveseliti: angebüert vom Wein viniem rozjaren (ý).

an-heitjen (²²⁻¹) vₐ C₁₄ odl. zatopiti (v kamnech), zaciti rekiti.

Anheltation (²²⁻¹) vₐ c'jón.] [lt.] f E₁₈ supění, pychtení, téžké oddychování.

an-helfsen (²²⁻¹) vₐ (b) a vₐ B₁ odl. 1. 3-m s N. ~ na pomáhati n pomoci n býti nápmocen komu k demu n nač: N. ~ primlouvati se za koho (haby co obdržel), protezovati koho. 2. 3-m den Red ~ pomoci (obléči kabát na Koho, pomoci komu obléci kabát, pomoci komu do kabátu.

anheticiren (²²⁻¹) [lt.] vₐ C₁₂ domáhati se čeho, dychtiti, bážiti po cenu.

an-helmen (²²⁻¹) vₐ C₁₂ odl. die Art ~ sckyru nasaditi.

an-henken (²²⁻¹) vₐ C₁₂ odl. = an-bängen 1. I.

an-her (²²⁻¹) o d† (²²⁻¹) adv. = her; biš ~ až sem. až potud.

an-herig (²²⁻¹) a D₂₄ = bisteriq.

An-herz... (²²⁻¹) funſi (²²⁻¹) f bez pl. príchod, přibýtí; reſeife f přijezd.

an-herrschen (²²⁻¹) vₐ C₁₄ odl. 3. ~ pánovitě osloviti koho, osopiti se, oboriti se, rozkriknouti se, zařvati na koho; schueſ! hečidse er ibn an... rychle! rozkríkl se nań.

an-hessen (²²⁻¹) C₁₂ odl. I. vₐ 1. tov. c-n Hidči ~ zařiti štváti jeho, pustiti psy za jelenem. 2. die Hunde aqen et. ~ psy štváti n postvati v koho. 3. fig. 3. gegen 3-m, 3-m ~ štváti n postvati n popouzeti p popuditi koho na koho n proti komu. — II. % Anheſung f E₁₈.

An-herſer (²²⁻¹) m., in f E₁₈, štváč, poštívač.

An-herſerei (²²⁻¹) f E₁₈ štvářstvi.

an-henchn (²²⁻¹) vₐ C₁₂ odl. et. ~ průstirati, přetvarovati, simulovati; das angeheuchelte Chriſtenbun křoſtanstvi na oko.

an-henclen (²²⁻¹) C₁₂ odl. I. vₐ 1. zavýti na koho; řváti p zařvati. (zahulakati. řahoukati atd. na koho. 2. tov. den Weſi ~ vlka napodobeným viém hlaseim přílakati. — II. vₙ (b) f (při)blíziti se n přijiti s vyřim. řevem, hulákáním, houkáním atd.; fig přijiti s brekotem n nářkem.

an-hcute (²²⁻¹) adv. prov. j = heute.

an-heren (²²⁻¹) vₐ C₁₄ odl. 1. 3-m et. ~ přikouzlití n příčarovati komu co. 2. ~ čarodejní spílatí, čarodějníci nazvávati.

An-hieb (²²⁻¹) m E₂ 1. tov. a) náseč, násek.

natéri, nátes, nátín; b) lizování, cejlování;

c) náseč (místo násečo; ~ f. falich ſećan náseče nepravé zakládati. 2. er bat den ~ má první ránu. 3. & hor. a záruba; b. nález.

An-hiebſ... (²²⁻¹) ~ort m náseč. místo náseku n-je; ~raum m náseka. místo náseční, prostor náseční: ~ſcite f strana náſece.

an-hin (²²⁻¹) adv. svje, biš ~ až dosud p potud.

an-hobčln (²²⁻¹) vₐ C₁₂ odl. nahoblovati.

an-hoffen (²²⁻¹) C₁₂ odl. I. vₐ dontati v co, naditi se čeho. — II. % Anhoſſung f E₁₈: in Anheſung v naději.

An-höhe (²²⁻¹) f E₂, navrší, pří, vršina, vše. párbrék, pálork. bůr(k)a.

an-höhene (²²⁻¹) vₐ C₁₂ odl. N. ~ výsměne n poſklebně n uſtěpačné pohlížeti

na koho, vysmívati se komu, poſklebovati se po komu n komu, sklebiti se na koho.

An-holz... (²²⁻¹) ~tan n plav. lano třipramenné n čtyř.

An-holen (²²⁻¹) C₁₂ odl. vₐ 1. přináseti. s p přiněsti, s (na bromadul) 2. plav. ein Tan ~ lano napnouti. 3. f (v behu) chytiti, dohoniti, doštihnouti n uloviti. 4. Θ hor zatáhnouti (do výše), pozdvihnouti. začiti téžiti (vratićem, tře v stogem). 5. Θ navrtati.

an-holzen (²²⁻¹) C₁₄ odl. I. vₐ stod namlátiiti komu, zbíti koho — II. vₐ jich: jich et. ~ privlastniti si, osvojiti si vₐ.

an-hören (²²⁻¹) C₁₂ odl. I. vₐ 1. et. ~ vyslýchati p výpoſlechmouti, poslouchati, nacoo: „Hajt du daven gebett?“ „Neh habe es le mit angebört.“ Slysel n doslechl jsi o tom ²². „Výposlech jsem to dokonce“; et. anjučerham tě: natahovati n napinati usi nač; D. ~ vy poslechmouti koho; Zeugen ~ svědky vyslýchati n výslechmouti. ate: den Zeugen zubemouti svědky poslouchati, výpovědi svedku nac (na) náhodon přítomen vyslechu! D. jdeureigend ~ mělčky vyslechmouti komu: das i mid dosubemčeren f tohó nelze poslouchati, to zní nepěkné, to se nepěkné poslouchá, to není k poslechu, to rve usi; man jahmt üd co anzubemčeren stydnó poslech; Prov. wer Verijadee anbért, ijt iden bate gennemer kdo návrh vyſlechne je pro ne napolo získán. 2. üd lajten býti k poslechu, dáti se poslouchati, pěkné se poslouchati, pěkné zniiti; dasa lajet üd to lze poslouchati, pěkne se to poslouchá: dieſter Verijdelag fäist üd ~ tento návrh se mi libi n zamlouvá; tento návrh ujde n ucházi n jest ucházející; návrh není zlý ~ špatný. 3. man běrt ibm an, dave. z jeho halu lze poznati. že... — II. vₙ jich ~ dieſter Züti ch běrt jid ant in tento kus pěkne se poslouchá n je pěkný n poslech. — III. vₙ an-geběren. — IV. % 1. M. ~ n E₂ bez pl. 2. Anhörung f E₁₈, ~ o Anhörung der Zeugen výšek svědku.

an-hofsen (²²⁻¹) vₐ C₁₄ odl. jich ~ obléci (si n vziti na sebe kalhoty, obléci se v kalhoty n do kalhot: er ijt iden angebört má již na sobě kalhoty, jest již v kalhotách vyſlečen).

An-hub (²²⁻¹) m D₁₁ Θ hor stro. ~ c-n Maideu e Pamppe pozdvih, první n začáteční zdvih. zábrání n zatahnuti n -ažení stroje n pumpy.

an-hiündeln (²²⁻¹) vₐ C₁₂ odl. 3. ~ otrocky podležati komu.

an-hüpfen (²²⁻¹) vₙ (in) C₁₂ odl. ~, angebüviit femmen prihork orkati. -ovati; der Něb ijt an miß o ijt mir angebüviit blecha na mne vskočila.

an-hurschen (²²⁻¹) vₐ C₁₄ odl. die Hunde ~ psy štváti p postvati.

an-haüen (²²⁻¹) vₐ C₁₄ odl. 3. ~ (v-1) kasliti na t-ko, kaslaje osloviti koho.

Anhydride (²²⁻¹) [rec.] mpl. anhydriily (glomé-mny chemick).

Anhydrie (²²⁻¹) [rec.] f E₁₈ bezvod(n)ost.

anhydriſch (²²⁻¹) [rec.] a D₂; 3 bezvodě.

Anhydrit (²²⁻¹) [rec.] m D₃ mm. id., bezvodce. primovec laanolový.

Ani

— 175 —

[an-jagen

Ani (~-^) m E₂₅ zo. Crotophaga Ani id., ku-
kačka černá.

Anidroſiſ (~~~) [řec.] f bezpotí. bezpot-
nost, uskrovnění potu.

Anigma (~-^) [řec.] n hádanka.

änigmatiſch (~-^) [řec.] a D₂₃ záhadný,
pochybný.

änigmatiſieren (~-~) [řec.] n' a C₁₂ mlu-
viti záhadně n v hádankách.

anil (~^) [lt.] a D₂₃ babský.

Anilid (~-^) [ar.-špaň.] n E₃ bez pl. chem. id.,
odvozenina anilinu.

Anilin (~-^) [ar.-špaň.] n E₃ bez pl. id.,
(ášada).

Anilin... (~-u...) -brühe f Θ kož břečka anilinová; -drud m tisk anilinový; -farbc-
brühe f Θ kož břecka anilinové barvy; -farbc-
ſoff m barvivo anilinové; -chlorhydrat m
chlorhydrát anilinový; -industrie f průmysl
anilinový; -roth n anilinová červeň; -tinte f
anilinový inkoust; -violett n anilinová barva
fialová.

Anilismus (~-^) [řec.] m otrava anili-
nová.

Anilität (~-^) [lt.] f babství.

anima (~~~) [lt.] m neskl. duše; 1ěkár. účin-
kující součást léku.

Animadversion (~-^) [lt.] f E₁₈. 1. pozoro-
vání. 2. soudcovská důtka.

animadvertieren (~-^) [lt.] % C₁₂ 1. po-
zorovati co. 2. dáti důtku komu

animal (~-^) [lt.] n živočich.

Animaliſmus (~-^) [nlt.] m id., thezeon
o těhšich chámořech.

Animalien (~-^) [lt.] npl. = Begetalieniu.

Animalisation (~-^) či -ejón) [lt.] f E₁₈
animalisace (v animaliſieren).

animatich (~-^) [lt.] a D₂₃ animální†,
živočišný, zvířecí; -c ſeſt strava živočišná;
-cc Bad lážen animální n zvířecí; -er Dlinger
zvířecí hmuj.

animatifiieren (~-^) [lt.] %a C₁₂ 1. vý-
živné látky v zažívacích ústrojích v látky
žijícího těla měniti. 2. bavlnu upraviti, aby
se mohla barviti jako vlna. 3. učiniti podob-
ným zvířeti.

Animaliſmus (~-^) [lt.] m id., úhrn vlast-
nost. jinži se tělo živočišní rozeznává od růstlinova.

animando, animato [it.] adv. hud. živě,
oživeně.

Animation (~-^ či -ejón) [lt.] f E₁₈ ani-
mace†: 1. oživení, rozjaření. 2. souhrn zjevu
žití zvěstujících. 3. čas oživnutí plodu v ži
voté.

Anime... (~-^...) -baum m bot. Hymenaca courbaril kurbaril† (= Henchredenbaum); -gu-
mi n klí kopalové; -har; n kopalová prysky-
jíce.

Animeſſen (~-^) [nlt.] fpl. 1. = Kalles-
getreje. 2. 1ěk. = Schridißen. 3. zákloppy, ven-
tily†.

animelliert (~-^) a D₂₃ animellami opa-
trený.

animez peu à peu (či -mé p̂ a p̂) [fr.]
adv. hud. znenáhla živěji.

animiſieren (~-^) [fr.] n' a C₁₂ odl. 1. povzbu-
diti, přiměti k čemu. 2. rozjařiti, rozveseliti;
animierte (Weiljedraft rozjařená n rozveselená
společnost.

Animin (~-^) [lt.] n id., (vš s lvi).

Animismus (~-^) [lt.] m id., zvláštni soustava
lčebná a životpytná

Animiſt (~-^) [lt.] m přivrženec animismu.

Animo (~~~) n živost, neskl. poptávka,
shon (po čem)

Animocorde [it.] m neskl. = Auemerder.

animoš (~^) [lt.] a D₂₃ podrážděný, vás-
nivý, rozhořčený, rozčílený, prudký, jížlivý;
animoje Žtimmann animosita†, podrážděnost,
vásnivé rozhořčení.

Animoſišt (~-^) [lt.] f E₁₈ vášnivost,
podráždenost, rozhořčení, animosita. -nost.

animoso (~-^ ču -zo) [it.] adv. lud. s živým
ruchem, jare.

animus (~~~) [lt.] m duch, mysl, záměr;
~ donandi ùmysl obdarovati koho; ~ donationem
acciendi vůle dar přijmouti.

Anion (~^) chem. id., tátka při elektrochemickém roz-
kladu na posílenímu polu galvanickou článku se objevující.

Anir(id)ie (~-^) [řec.] f 1ěk. nedostatek
duhovky v oku.

Anis (~-^) [řec.-lt.] m E₃ gen. Aniſes bot. Pim-
pinella anisum anýz†, anis†.

Aniſ... (~-^...) -apſel m bot. = ſendelarſel;
-baſſam m anýzový balsám; -bau m pěsto-
vání anýzu; -brantwcin m = -liqueur;
-breſct m anýzový preſlik; -broſ m anýzový
chleb; -ſeld n anýzoviſte; -geiſt m anýzová
ſtřet; -geruſch m zápach anýzový, zápach n
vůně z anýzu; -geſhmaſt m chut anýzem n
po anýzu; -hol; n dřevo anýzové, indigo;
-ferbel m bot. kerblik anýzový; -kſten
kerbel m bot. Myrrhis odorata čečřice vouma;
-nabenkraut n bot. Gymnadenia odoratissima
pětipstka nejvonnější; -korn n zrno aný-
zové; -kuchen m koláč anýzový, anýzovec;
-liqueur m likér anýzový, anýzovka; -öl n
olej anýzový; -pſlanje f anýzovník; -pimpi-
nelſe f bot. Pimpinella anisum anýz; -ſamen m
semeno anýzové; -ſauer a: -jaueres -Zaſ
anýzan; -ſaure f chem. kyselina anýzová;
-waſſer n = -liqueur; -juſter m cukrátko
anýzové.

Aniſil..., aniſil... (~-^...) -ſauer a: -jauere
Zaſke anýzany; -ſaure f kyselina anýzová.

Aniſometrie (~-^) [řec.] f E₁₈ nestejo-
měrnost.

anisometriſch (~-^) [řec.] a D₂₃ nerovno-
měrný; ~es Zupſem min. souſtava přímotvarná.

Aniſchau top. Č (v) Onešov.

Anischurie (~-^) [řec.] f E₁₈ neschopnost
udržeti moč, močení mimovolné.

Anistorene (~-^) [řec.] f E₁₈ neznalost
dějin.

anِšo† (~-^, au-iſt † (~-^) adv. = ješt.

Au-jagd (~-^) f E₁₈ a) začátek honby a štvanice; b) místo, odkud psi počínají pro-
následovati zvěr.

an-jagen (~-^) C₁₂ odl. I. n' a 1. lov. ciu ‚Wild ~
zvěř při lovů napadnouti. 2. die Pferde ~ koně
 po(p)oháněti n lnáti; koně bodati p pobod-

Anjag(ş)...]

— 176 —

| Anker...

nouti; die Hunde ~ (sřv. anheben 1.) psy štváti,
postvati. 3. f. ~ 3-m et. ~ ve spechu sděliti
co komu ~ II. văți (inj.) ~, angetoat femmen při-
hnati se. koło to, tryškem a úprkem přijeti.

An-jag(s) ... (ș...). ~ hirsch m. les. štvaný
jelen.

an-jahren (ș-ș) văți (in) C₁ odl. léty se chlýví.

an-jeho †, ~-ș-†, an-jest † (ș-†) adv. ~ iest.

an-jochen (ș-ș) văți C₁₂ odl. 1. șchien ~ jho.

vložiti na vody, vody do jha zapřáhnouti. 2. švye
ohojiti se. osopiti se. rozkríknouti se na kohu.

Anjon (ș-ș) en Ţuži npr. n E₁₂ tem. id., tby
provinči ve Franci.

Anjou... (ș...); ~ vein m anjouské vino.

an-kalt (ș-ș) a D₁₁, șachladlý, na-, chladný.

an-fämmen (ș-ș) văți C₁₂ odl. 1. vyčesati

(do všty 2. příčesati co k čemu).

An-kampf (ș-ș) m D₁₁ ~ gegen et. zápas.
odpor prou čemu.

an-fämpsen (ș-ș) I. văți (b) C₁₂ odl. gegen et.
zápasiti, bojovati proti čemu, odpirati, odporo-
vati, opirati se čemu; das Entüllen ~ nadšení
potlačovati. — II. văți n E₂ = An-tampi

an-karren (ș-ș) văți C₁₂ odl. kolečkem při-
vážeti, přikarovati, pritačkovati.

an-fauen (ș-ș) văți C₁₂ odl. nažvýkati co.

An-kauſ (ș-ș) m D₁₁ 1. nakupování, za-
nakoupení, za-, koupe, (zá)kup. 2. věc za-
koupená, zákup.

an-kauſen (ș-ș) C₁₂ odl. I. văți nakoupti
čeho, po- s. za- co: koupi získati co. — II. văți jich
wo ~ řakouptiti se, v- se kam (koupti co a usaditi) se.

III. văți Ankaufung f E₁₅ = Ankauf 1.

An-käuſer (ș-ș) m E₆ (na)kupovač, kupec.

An-kauſs... (ș-ș...); -preiz m ná)kupní cena:
~ quelles/fákupni pramen; ~ schwierigkehen fpl.
obtiže kupní; ~ jeit f čas nakoupení na za-

Anke (ș-ș) I. f E₁₂ 1. prov oheb. ohbí. za-
hnutí, zakřivení, krívina. 2. a)šíje; b) vzhúř
česané vlasy šijové; hod jamky. — II. ~ m
E₁₂ zo = Adesjovelle. — III. švye. ~ m E₁₂
bez pl. mášlo.

an-kegeſn (ș-ș) văți (b) C₁₂ odl. hra v kůžeky.
prvně hoditi a kouleti. zahrati. začeti hru.

An-kéhr (c-č) f E₁₂ zo ~ der Zunhteerte navod-
nění solněho lužníku (napoňení sladké vody do
lužníku k vlovouzena sladkých hoř).

An-kéhr... (ș-ș...); -schürf m 8 sol. navodno-
vaci komín (k navodněm solněho lužníku).

an-kehren (ș-ș) C₁₂ odl. I. văți m. 1. den Schmutz
an die Wand ~ (pri-menti se) maseti směti ke
šteně. 2. boli děici ~ píli vynaložiti v vyna-
snažiti se. 3. sol. Zunhteerte ~ navodniti luž-
níky (solně, napustiti lužník sladkou vodou;
pov primetati (zna k hromadce) — II. văți (inj) prov ~
in c-m Wintebarne ~ = ein-kehren.

an-keichen (ș-ș) văți văți C₁₂ odl. = antenden.

an-keifen (ș-ș) văți C₁₂ odl. 1. 8 přiklino-
vati, klínem přitáhnouti n pritužiti. 2. fig. f
N. um et. ~ (v)řskemrati co na kom.

anfen (ș-ș) C₁₂ I. văți (b) 1. vzdychati.
stenati, lkáti, úpeti, kvílití. 2. vrteti, tlouci
(mášlo). — II. văți švye tlouci n vrteti (mášlo) (r
Anke III.).

Anken... (ș-ș) ~ balle f (švye) = Butter-
ſtribel; ~ blume f hod Caltha palustris blatouch,

zluťak; ~ braut f, ~ brot n pomazanka. skyra
s mášlem; ~ tübel m mášelnice; ~ milch f pod-
mášli; ~ träger m roznášec másla; ~ weč m
hrouda másla.

Anker (ș-ș) m (n) E₆ 1. plav. kotva, -ev, -vice;
ſteiner ~ kotěvka, -vička; vor ~ gehen, jich ver
~ legen, ~ werſen kotvu pustiti n zaraziti, za-
kotviti (se); plav. zěrt. vor ~ gehen jiti k výčep-
nímu stolu do krémy; vor ~ liegen, jítviti, být
žiakotven, státi na kotvách; den ~ lichten
kotviči vytáhnouti, zdvihnouti, kotvy v-
niti. v-kotviti, od-; fig. den heiligen ~ lichten
chytati se stěbla; chápati se poslední naděje;
den ~ aus werſen kotviči vypustiti n vrhati n vy-
hoditi a do moře vmetati; den ~ fappen kotvu
utiti; ~ mit vier Schanfeln kočka; halber ~ polo-
kotvice; er hat ~ gewerſen zachytil se, sedi
v suchu; fig. der ~ itj ihm gebrochent záměr se mu
zodarlich; Fpy. mit goldenem ~ taun man in jeder
Bucht anlegen zlatým klíčem se všecky zámky
otevrou n zlatý orel vše doleti. 2. 8 stav.
kleſtě, klestna, svírka, zápoč, závlac. 3. fys.
~ am Maanet, ~ pl. kotvy k magnetu. 4. míra na
tekutiny (= pál vědrá).

Anker... anferz... (ș-ș...). I. ~ amboſm m 8
kovadlina na kotvy n korvičná n kotvářská:
~ arm m 8 rameno kotvové; ~ augc n 8
oko kotvové, kruch kotvy (právlak pro rahoń kotevní);
~ balken m plav ráhno, přička; ~ barre f plav.
nános vhodný k zakotvení; ~ barren m
1. plav. břevno n trám jako jérabu kotevní.
2. zelezn. = Dedenanter; ~ bcting f sloup úva-
zový po řetěz kotevní; ~ binde f chir. obvaz kotvo-
vitvý; ~ blume f bot. Khexia kotvičnik, kotev-
nice; ~ boje f plav kotevníček, plavatka, po-
plavek. vecha; ~ bojerecp n, ~ bojetau n plav.
provazec závésný pro plavatku kotevní, lano
u kotevníku (spojení) poplavek s kotvou; die ~ bei-
wadt f plav plavatka plave; die ~ boje wadt nič
s řeht blind plvavka je ponořena; ~ bolzen m
8 stav. = Sacyent; ~ brücke f hod. mustek
u kotvy; ~ buhne f 8 vod. st. kotvový náhon;
~ davit m plav. = Penterbaffen; ~ fallvor-
richtung f plav. zarízení k padání kotvy;
~ ječt a 8 o dnu mořskem; pevný (ke dka kotva může zadráb)
b) o lodi zakotvený; ~ łicac f plav patka a
dláníka kotevní, lopatka kotevní, hák;
~ slott n. = ~ boje; ~ flüe f plav. = ~ itje;
~ łüget m. ~ łuh f = ~ łiege; ~ förmig a kot-
vitvý, tvaru n podoby kotvy; ~ fütterung v
ochranné obložení stěny todní z veně na příde, to se
~ skupotka při věhu a zdvihání kotvy; ~ qabel f vidlicka
kotvičná; ~ gang m 8 hod. chod korviční;
~ achbür f, ~ achld n plav. kotevne, poplatek;
kotevní; ~ geschirr n plav. lanovi kotevní;
~ grund m plav. za kotvistě, půda kotevní;
~ hafen m plav. hák u dolení kladkovnice
kladkostroje jérabu kotevního; ~ hafentau n
plav. lano dolení kladkovnice u jérabu kotev-
ního; ~ hals m plav. hrdlo kotvy (ke so rozdruži
lopatky); ~ hand f plav = ~ łiege; ~ haispel f plav
= ~ winte; ~ heim m plav. = ~ ruhe; ~ hem
mung f 8 hod. kotvový chod; ~ katt f plav
průvlak pro lano n řetěz kotevní ve stěne
lodní na příde; ~ fette f plav. řetěz kotevní;
~ klaue f plav. dráp kotvový; ~ klüfe f plav. =
~ katt; ~ kopf m 8 hlava kleſti; ~ forb m plav.

Anker...

— 177 —

an-klagen

koš kotkový (s příčině, jenž uvádzán jsa a na místo kotvy
hozen, udáří na místo menši čluny proti proudu a vštru). -frahn m
jeráb kotevní (přístroj zdvihačí pro kotvu); -kreu n
plav. kříž kotevní čist, kde se kotva rozvržte a z dřiku do
čamen přechází; -friicke f plav. podpěra kotevní;
-kugel f voj. kotvičnice, koule s háky; -lap-
pen m ⊕ hod. ozub kotvičný; -lappenſein m ⊕
hod kamínek ozubový; -lichten n plav. nytáhnutí
n vytrně zdvi- kotvy; -loch n 1. plav. průvlak
rhnový u kotvy. 2. ⊙ loch in der Pflüvermäste
jáma; -los a bezkotevný, ztrativsí kotvu,
nemající kotvy: -mauerf ⊙ stav. zeď opa-
tiën kleštemí; -nachen m člunek s vínem;
-nueck m plavec (v Ríce); -nufs f plav. čep
kotkový) při kotvě bez průvlaku s oblo-
ženým břevnem dřev; -pčilung f plav. vy-
tažení kotvy; -pſahl m ⊕ beim übergab kleštiny,
zátuha, jehla kleštná; -pſlock m plav. svorník
spojující třímen s kotvou; -pſling m plav. -pſliege;
-plaſ m plav. a) = arnund; b) (za) kotvistě při-
staviště odoú; -politer m plav. = Zdweinsruiden;
-prahe f dlaň dlanička kotvy; -rad ⊙ hod.
kotvičné kolo; -radkoben m ⊕ hod. můstek
kola kotvičného; -radtrieb m ⊕ hod. pastorek
kola kotvičného; -radzahn m ⊕ hod. zub kola
kotvičného; -recht n plav právo kotevné;
-recep n plav. provazec malých kotev = -beje-
reep; -ring m plav. trmen kotkový; -yoring m
plav obložení třímenu provazovým pletivem;
-rolle f ⊕ hod. voditko kotvičné; -rührung f plav.
= -yoring; -ruthie f 1. plav. drík; 2. = nange;
-ſchaar f plav. = -liege; -ſchaff m plav. =
-ruthe 1.; -ſchaufel f plav. patka, dlanička
-liege; -ſchener f plav. = ſütterung; -ſchienf
⊕ = -ſchliſſel; -ſchlieſe f plav závlačka;
-ſchlipper m = -traub; -ſchliſſel m ⊕ zá-
vláv v klešticích; -ſchmied k kotvář, kotev-
nik; -ſchmiede f kovárna kotvic, kotvárna
-ſchräge f plav. úkos kotvičný; -ſchuh m plav.
očlarný obklad na ruku při místování
vytažené kotvy na palubě; -jeil n plav =
-tau; -ſohle f plav. = -idub; -ſpilc f) n =
-winde; -piſchen fplav hroty kotevni; -ſtaſch
m ocel na kotvy; -ſtange f erb. kotvová tyče;
-ſteife f ⊕ sloupe u kleští; -ſtein m ⊕ stav.
kámen na vazbu n vazbni, vazák (kámen po
děle na plochu ve zdí, ale úzkou hranou ven ležie): -ſtelle f
kotvistě. místo přihodné k zakotvení; -ſtich m plav.
(Sechtag) uzel, úvazek, zadrhnutí lana
kotvového do třímenu n ucha kotkového;
-ſtock m plav. = -früde; -ſtockbanden fplav.
zděre svírající dvoudlíné ráhno kotkové;
-ſniſtem n soustava kotvová; -ſaſſe f plav.
kladkostroj k vytahování kotvy; -tau n plav.
lanu kotevní, kabelt; fig. jein-tau fappen vzítí
do zajecích, vzítí nohy na ramena; -tau-
länge f délka kotvičného lana (120 sáň); -tau-
ſopper m plav. zarážedlo brzdiłdo lana kotev-
ního; -tauwerſ n plav. kotevní lanovi; -nhr f
kotvové n icén hodiny, kotvovky, kotevky,
ankrovky†; -wache f straž kotevni; -wächter m
plav. = -boje; -welle f ⊕ hod. hřídel kotvičný;
-werſen n plav. vrh(ání) n vržení n spouštění
kotvy; -wiede f plav. připrinací houžev; -winder
plav. zdvihadlo kotevní, navijedlo lana kotev-
ního; -zeichen m plavatka, poplavek, značka
kotevní; -joſl m plav. = -jeld.

an-kerben (v2-v) %a C₁₂ odl. (na)vrubovati,
(na)vroubkovati eo; na vrubovce narezati;
fig. ich werde eo dir ~ to ti nezapomen; ja
ti to oplatím osladim; más u mne vroubek.

Ankerit (v2-) m E₂ min. id. (nemo-v)
anfern (v2-) C₁₂ odl. I. %a (b) 1. plav. pustiti
na zaraziti kotvu; (za)kotviti se; v tolu býti
zakotven, státi na kotvách. 2. fig. auf et. ~
skládati nadeji, doufati v co; ~ nach et. ~
státi, usilovati oč, bažiti, toužiti, dyvěhtiti ~
čem. — II. %a 1. plav. ein Zhiiff ~ a) löſ u s lódi
zakotviti; b) löſ kotvami opatřiti. 2. ⊙ stav.
zeď kleštemi upevniti; peva připinati kotepp
houžvemi.

an-kettein f (v2-) %a C₁₂ odl. řetízkem a
petlici přivázati n připnouti.

an-ketteen (v2-v) %a C₁₃ odl. I. řetězem n -y
(při)vázati, u, na- n připinati v připnouti, u-
se-; řeſſzy ukovati; ~uřětěziti, an et. (dat., acc.),
~einer Sache ~ (dat.) připnouti k čemu na náš
deit Hund ~ psa na řetěz uvázati; er řaſ wie
angefetett sedl jako přibitý v přímražený. —
II. %a Ankeſtung f E₁₃.

an-keſtern (v2-v) %a C₁₂ odl. udati jako kaříč,
z kaříſtví nářknouti.

an-keuſchen (v2-v) C₁₂ odl. I. %r (jn) ~ an-
ſeßendt tommen přicházeti udýchán a upachtetn
n sotva dechu popadaje. — II. %a ⊙, ⊕
supěti na koho, tězce oddychuje osloviti koho
n mluviti ke komu.

an-kiſchern (v2-v) %a C₁₂ odl. ⊕. ~ řehtati se
n chechtati so n lyhňati se na koho.

an-kinden (v2-v) C₁₃ odl. I. %a (ein wind →
připnouti (dus) za vlastní, adoptovatí). —
II. %r ſich ~ jako dite n dětsky (připnouti
(ko komu).

an-kirren (v2-v) %a C₁₂ odl. (při)vábiti, (při)-
lákatí, (na)vnaditi.

an-kitten (v2-v) %a C₁₃ odl. přitmeliti eo, při-
kykovati (eo k čemu).

an-klaſſen (v2-v) %a C₁₂ odl. ⊕. ~ ſtekati
n hafati na koho.

an-klagbar (v2-v) I. a D₂,₃ (ob)žalovatehý,
obvinitelný. — II. s Anklagbarkeit f E₁₃.

An-klage... (v2-v...) prav. -netc f) m spis
(ob)žalovací, obžaloba; -artikel m = -puntt;
-bank f lavice obžalovaných n obviiněných;
-beschlusf m obžalovací nález; -kammer f
kamora obžalovací; -modus m způsob obžaloby;
-procesſ m obžalovací rízeni; -puntt m od-
stavec n článek obžaloby; -rede f děs Žtačtaš
anwatts řeč obžalovací státního čáštupce n žalobce;
-ſchriſt f spis obžalovací; -ſenat m senát
obžalovací; -ſtand m stav obžaloby, obžalo-
vanost; ⊕. in -stand verjeßen dáti v obzalobu,
obžalovati koho; -überschreitung f prekr čení
obžaloby; -verfahren n obžalovací zalobněn
řízeni; -jeuge m svědek obžaloby; -jnaand m
= -stand.

an-klagen (v2-v) I. %a a %r C₁₂ odl. 1. ⊕. %r (jih)
= r Sach ~ obžalovati (ob)viniti koho
(%r se) čím n z čeho; (obžalovati koho přoč: jaliſh ~
klive) nářknouti, osociti. †obouzeti; ⊕. cince
Verbrechens- obzalovati n (ob)viniti koho zločím

Nemocnočeský slovník. I. Deutschbühnisches Wörterbuch

23

An-kläger

— 178 —

[an-klingen]

n ze zločinu: A. als lleheber von et. ~ obviniti
koho za původce čeho; B. wegen et. ~ svalovati
n svádeti n vkládati na koho co; přicítati komu
co. 2. B. vor (Werdet) ~ pohnati pred soud koho:
učiniti oznámení trestní na koho; C. yeinlich ~
a) ze zločinu obzalovati koho: b) na hrdlo
státi komu, n hrdelního práva žalovati koho. ~
II. ~d a D₂₃ obzalovací, obzalobni. ~
III. s Angeklagte(r) m E₂₄, Angeklagte f D₂₃
obviným. f ~a.

An-kläger (v₂₃) m E₄, ~in f E₁₄ (ob)zalobee,
obžalobník, půhonce; pith udavae, donaſee;
salíder ~ sočitel, ſobuzee.

an-klägerisch (v₂₃) a D₂₃ (ob)zalobničký.

an-kläglich (v₂₃) a D₂₃, obžalovatelný,
zasluhující obžaloby, připouštějící obzalobu.

An-klags... (v₂₃...) = Anlage...

an-flammern (v₂₃) %a, %r C₁₂ odl. skobou
n závorkou atd. (v klammern, %r se) přepnviti
n připnouti n zavěsiti; při-kobiti; fig. vesiti (v₃r
se), připojiti (‰ se), primknouti (v₃r se) k čemu;
wie ein Zündbrüdiger an ein Brett seft eingehammert
jako troseceník k prku pevně přimknutý n
držící se křečovité prkna.

an-flampen (v₂₃) %a C₁₂ odl. plav. zaháčiti
(= entern).

An-klang (v₃) m D₁₁ 1. ¹. názvuk (zvuk povštá-
vající nárazem zvučičich těles o sebe); ~ der Gläßer cin-
kání n řinkot sklenic; ~ der (Meden hlahol n
znění zvonů. 2. názvuk, zazvučen. 3. hud.
souvuk, ak(k)ord†; v metrice: a) souzření,
názvuči, as[ionance†; b) alliterace†; c) rým.
4. hud. ohlas, ozvuk, připomínka (na jinou skladit),
reminiscence†; diese Anfieß hat viele Anklänge
aus älteren Opern... tato hudba připomíná
v mnohých částech starši opery n má mnoho
reminiscencí ze staršich oper. 5. oblib. ~ finden
nalézti ozvuk n ohlas; dojiti obliby n sou-
hlasu n přízně.

an-flappen (v₂₃) %a, %n (b) (v₁₂ odl. = antepjfen.

an-klappern (v₂₃) C₁₂ odl. I. %n (in) ~ an-
getlappert tinnen bližiti se n přicházeti klap-
paje n čhěstě n (o čápech n jéſabech) klektaje n klepo-
taje atd. (v klappern); priklapati se, přichfestiti
SE atd., (o čápech n jéſabech) priklektati se, přiklepo-
tati se; er fommt mit dem Gelsde angetlappert pri-
chází cinkaje n chrasté penězi. ~ II. %a ~ klapati,
chrestiti, klektati na koho.

an-flatschen (v₂₃) C₁₄ odl. I. %n (b) (1.pleskati,
t-, plácati nač; (o vod) žblunkati nač. 2. ~, ~,
angeflatscht tinnen bližiti se n přicházeti práskaje
bičem. ~ II. %n. 1. = an-fleben l. 2. f (= ver-
flatschen) 3. ~ (bei ~-m) oklevetiti, pomluviti,
overniti. f sklepati. opremovatit koho u koho.

An-klebe... (v₂₃...) bild n nálepek: ~cctet m
listek přilepni.

an-fleben (v₂₃) C₁₂ odl. I. %a (prilepiti co
k čemu, na- co nač; celtel ~ (na)lepití (vyvěsná)
oznámení n plakáty|: Angeltlebe(s) n nálep. ~
II. %n (b) lepiti se, lipnouti k čemu, lpěti na rem,
nouti k čemu; das Fech flebt den Dinger an směla
se lepi n lipne na prsty; er täjet sich gern et. ~
rádo mu ostane néco (vězet) za nehty; das
Mat, das ich an die Wand angetlebt habe, flebt an
der Wand noch an list, jeż jsem prilepil na
stěnu. jest na ní posud přilepen: ~ (a) (dřočet)
pricítati se ke kapitálu: 1000 (Snden mit ~den

Zinjen 1000 zl. s příslušnými úroky; die Rechts-
selgen fanden ihm an právní následky na něm
lip; fig. diese llnart tlebt ihm von Jugend anf an
tento nezpůsob jde dem nim n drží se ho (už)
od mládi; (o osobách) dem Laster ~ býti oddán
neřesti, lepiti na neřesti. ~ III. ~d a D₂₃,
I(ippavý, lepiny, -ký, chytavý; ~de (anfetdecne)
Stranheit nakazivá nemoc. ~ IV. % M ~ n E₂₃,
Ankebung f E₁₈.

An-kleber (v₂₃) m E₅, ~in f E₁₉ přilepovač,
lepić, f ~ka.

an-kleck(s)en (v₂₃) %a C₁₂ (₁₄) odl. 1. nakau-
bati eon čeho nač; poskvrniti, pokanciti (co) skvrnu
n kašku udělati na čem; cákati p ~nouti nač;
šetb ~ házeti n štríkati n cákati bláto na koho;
zablátiti n pokáleti co: fig. ~ ~-m e-n ~ Zdimpj
(= anbängen I. 3.) kvdati hanu na koho 2. (na)
mazati, na kašlhati (co) (to mait n pismu)

an-kleiben (v₂₃) † a všyč. ca C₁₂ odl. = an-
fleben.

An-kleide... (v₂₃...) ~cabinet n. ~zimmer n
kabinet k oblékání, šatna, oblékarná, oblá-
nice, garderoba†; ~spiegel m zreadlo k oblé-
kání; ~tijch m = Veilletentüch.

an-kleiden (v₂₃) C₁₂ odl. I. %a, %r (řich) ~ 1. 3.
(%r (řich) ~ oblékati, ~áčeti p ~éci (%r se), odíva ti
(%r se); u)strojiti (%r se), při- (%r se), vy- (%r
se), na- (%r se); er ist nech nicht gan; angetleidet
neni ješte zcela ustrojen: fiß angeleidet auf’s
Bett gegen ulehnouti na loze (ja) ustrojen a
v šatech: fiß anders a jinak se strojiti;
b) přestrojiti se. 2. O uhl. krýtí; 3. † %r (řich)
(dat.) et. ~, fiß (acc.) it et. ~ obléci na sebe co n
se do čeho. ~ II. %a ~ M ~ n E₅, Ankebung f E₁₈.

an-kleistern (v₂₃) %a C₁₂ odl. mazem při-
lepiti n na-, primáznouti; er fišt wie angetleidet
sedi jako přimražený v přibit.

an-klemmen (v₂₃) %a, %r (řich) ~ C₁₂ odl.
(při)tisknouti (%r se), (při)tlaciti (%r se) iš
k čemu.

an-klettern C₁₂, anktinnen B₅ (v₂₃) %a odl.
(%r)šplhati nač.

an-kflingen (v₂₃) rₘ (b) C₁₂ odl. vči ~-m ~
(τa)zvoniti u koho; fig. F vytahovati rozumy
~ koho.

an-kflingen (v₂₃) I. %n (b, in) B₁ odl. 1. zazniti,
zazvučeti (včet) učetu čočetu. 2. (o tonech) stejně zniiti.
3. v metrice: ein Wort tlingt an das andere an; a slovo
assonanti n tvoři assonanti s jiným; b) slovo
alliteruje n tvoři alliteraci s jiným; diec Mel-
odie tlingt an die Marjeilaike an tato melodie
zní jako marseillaša n připomínána pripomil-
laisu: er tieſc jein (las) mit jenem des Kailiea ~
fuknul si s císařem. 4. ~ II. 3 ~ II. %a
C₁₂ 1. e-e Žaite ~ strunu rozezvučeti: als er
tie Žaite antlingte (o als dieje Žaite antlanga), ie
klang die gleidgestimnte ven ſelbst an e mit když
(on) tuto strunu rozezvučel (n když tato struna
zazněla n se rozezněla), rozezněla se s ní (jiná)
stejně naladěná: e-e Žaite tlingte die andere an
struna strunu rozezvučela. 2. et. tlingt miš
(tež mir) an neco ke mně zní n doznivá n za;
die andere hat tlingt den Himmel an (obv. himmetan,
zum Himmel auf e emper) wie e-e Glode dobrý
skutek zvučí do nebe hlasem zvonu. 3. die
Gläser (w) n mit dem (Gläsern) ~ řinčeti n cinkati
n zvoniti, včina, fukati (si) sklenicemi; das

an-klinken]

— 179 —

[an-kommen]

(Stas erbevend mit 3-m ~ pozdvihnuv sklenici
fuknouti si s kym; abs. ~ und 3. beob. leben lassen
fukati si na ci zdravi; auf gute Betanuſchtaft ~
fuknouti si en známost; angetlungen! ange
thingt! fukneme si !

an-klinken (22.) C₁₂ odl. 1. vₙ₁ vₙ₀ = anklingen.
2. vₙ₁ upveniti co nač (vstřešen do příbuzného otvoru);
die Art an den Stiel ~ sekuρ na topůrko na-
saditi.

An-klipp (22.) m E₃ ⊕ špatnějsi druh rase-
liny (v Dol. Sąsku)

An-klipp... (22...) -torf m v předeh.

An-klopſ... (22...) -ring m klepadlo, -átko
(na dveřích v podobě kroužku), klepaci kroužek.

an-flopſen (22.) C₁₄ odl. I. vₙ₁ (b) 1. (za)kle-
pati. (za)tlouci nač; an die Thür ~ na dvére
(za)klepati n (za)tlouci; btl. tlopſet an, je wird
end aufgetan tucte a bude vám otevřeno;
überall ~ (těž fig.) všude n na všecky dvére
(za)klepati; fig. das Alter wird ~ stáni zaklepe
(chohás; svý příchod). 2. bei 3-m wegen et. ~ vyzví-
dati co na kom, (opatrně) se přepřavati n po-
koho nač, vytahovati co n rozumy z koho (srv. an
ten Buch tleyen). 3. bei 3-m ~ zaklepati u koho,
jíti se žádosti ke komu; fig. bei ihm tleyen Žie
erzogen an od tomaž nědo doufate, od
toho nic nečekejte. — II. vₙ₁ příklepati,
nouti, přitlouci (klepáňm přípěvnu); die Erde ſelj ~
zemi uklepati. 2. (betteren) naklepati, o.- s.,
pro (po povrchu); die Thür ~ na dvére (za)kle-
pati. — III. % A~ n E₄ zejm. l.k. poklep, per-
kuſet.

An-klopſer (22.) m E₆ 1. klepač, člověk klepa-
jici. 2. klepadlo, -átko, -ačka, palička (na dvěře).

an-klußgen (22.) vₙ₁ C₁₂ odl. et. ~ mudrovati proti čemu n o čem, hloubati v čm n o čem; abs. mudrovati, hloubálkovati.

an-knallen (22.) C₁₂ odl. I. vₙ₁ die Füre ~
praskati p -nouti do komt; fig. f ~ = an-
jahren I. 2. — II. vₙ₁ jen: angehalten femmen při-
cházeti u bližiti se práskaje bićem. — III. p vₙ₁
ſich ~ (py)šňořiti se, (my)strojiti se, na-, p na-
raziti se. naseknouti se.

an-tnebeln (22.) vₙ₁ C₁₂ odl. roub(ik)em
přivazati, přirobikovati.

an-fncipen (22.) C₁₂ odl. I. vₙ₁ vₙ₂ C₁₂ n
C₂ et. ~ uštipnouti, uškubnouti, uskřípnouti
(psty n klěšteni) co; vₙ₂ die Krebje ſncipen ſid an raci
se chytají klepety. — II. vₙ₁ (b) C₁₂ odl. student
(iengd) we ~ zajiti kam na pitku, angetnict jein
ſmiti v hlavě n spěčku, být i našílý n ſtríknukt.

an-knidsen (22.) C₁₄ odl. I. vₙ₁ 3-m e-n
guten Morgen ~ s poklonkou (v Knids) práti
dobřeho jitra komu. — II. vₙ₁ (in) s poklonkou
přikročiti.

an-fniecn (22.) vₙ₁ (b) C₁₂ odl. j.cju. prov. kle-
četi in kom n na čem.

an-knöpfen (22.) vₙ₁ C₁₂ odl. knoflikem n
-y připínati n -nouti.

an-knoten (22.) vₙ₁ C₁₃ odl. na uzel zavá-
zati n zadrhnouti.

An-kniipſe... (22...) I. An-kniipſungš... —
II. -knoten m ž. r. pr. (pleteni puńčuti) pripletaci n
připojovací uzel.

an-kniipſen (22.) C₁₂ odl. I. vₙ₁ vₙ₂ 1. ct. an
Cl. ~ (při těčenši poneu) c-R Zache (dat.) et. ~ na-

vázati co nač, při, pripojiti co k čemu; e-n žaden
an die Schur ~ niš na šńuru navázati; die
Zeile dem e am Strand ~ lana in brehu uvá-
zati; e-n Dieb ~ zlodeje oběsiti ~ pově; Be-
merfungen an das (We)eleme ~ poznámky k čte-
nému přicinovati ~ pripojovati ~ připisovati;
die Gedanken an die Arbeit ~ miti myšlenky na
práci; e-n Brießwechsel mit 3-m ~ vejiti n vstou-
piti v dopisování n v korrespondenci s kym;
práci si dopisovati s kym; ein (we)irchd ~ zaprá-
dati n zapřisti n zaváděti p zavěsti rozhovor
n rozmluvu n rozprávku; dáti se do horodu
s kym, rozhovořiti se s kym; Gefährde ~ obchody
smlouvati; Unterbautlungen ~ vejiti ve vyjed-
návání; e-c Betanuſchtaft ~ (nědlati si známost.
% jid an 3. ~ (obv. an jießen) (při)lnouti ke komu.

2. ⊕ tkale. prisoňkati (ntvi osnovy stare k novym) —
II. vₙ₁ (b) 1. an et. ~ pojiti se, patřiti k čemu.

2. mit 3-m ~ učmimiti si známost, vejiti ve
styk, seznámiti se. spráteliti se s kym —
III. % A~ n E₃. An-kniipfung f E₁₅; die An-
tniipfung des Geipäders war miſt mögthig nebylo
lze zapřisti n zavěsti (roz)hovor.

An-kniipfungš... (22...) ~ punkt m pripo-
jiste, fig. vychodiste a) pro sprátelem (sej:
b) pro zapředeni rozhovoru.

an-knurren (22.) vₙ₁ C₁₂ (o půs atd.) (za)vrčeti,
(o medvěda atd.) (za)mručeti na koho; fig. v. ~ (za-)
bručeti na koho, reptati proti komu.

an-kobern p (22.) vₙ₁ C₁₂ odl. (o poulčem nevěstee)
a) osloviti, chytati koho; b) uloviti koho; c) abs.
běhati po ulicích (a) mužskym.

an-ködern (22.) C₁₂ odl. I. vₙ₁ (při)lákati,
(při)vábiti. (při)vnaditi. — II. vₙ₁. An-ködernung f
E₁₅ 1. (při)lákání atd. 2. ~ Merer.

an-köhlen ⊕ (22.) vₙ₁ C₁₂ odl. opáliti, na-
ulhiti.

an-kommen (22.) I. vₙ₁ (ju) B₅ odl. 1. při-
cházeti p přijiti, dojiti, přibyti, doraziti kam
(jako k čili, k pohybu atd.; voremě přijížděti p přijeti;
dodo přivaziti, pristati, připlouti; in der Stadt ~
přijiti n přibyti n doraziti do města; das Schiff
iht im Hafen angetommen loſt přibyla n pristala n
připlula do přistavu; iſt ein Brief für mich an-
gekommen? přišło a do- pro mne a došlo mne
psaní? das Geld iſt jen auf der Fest angekommen
penize již došly na poštu; peníze jsou již na
poště; ich bin gejund in der Stadt angetommen do-
rázil jsem bez urazu do města, došel jsem bez
urazu (do) města; es femmen Leute an přichá-
zejí lidé; früher ~, als 3. tež: předejiti koho;
im Theater iſt heute nicht angetommen do divadla
se nelze dnes dostati; bei ihm iſt nicht anju-
tommen jest nepristupný k němu nelze se
dostati. 2. pricházeti. (pri)blížiti se (bere zietelo
na eil pohybu); tež s vₙ₁ k němuž se an připoju angefahren,
angeritten femmen přižižděti n do- p přijeti n
do-; im Gafepp ~, angetoppiert femmen tryskem
n úpřkem přižižděti, převálati; angetanigt femmen
blížiti se v tanci n tancuje; temm' an! a) pojď!
přibliž se! (máš-hi odvahu); b) aužě! do toho-
3. fig. gut o jšén o rečht (bei 3-m) ~ být dobrože
prijat, š sm. dobře poríditi. pochoditi jschled;
o jšdiml n ibel o blind ~ být špatné přijat,
š su. nepochoditi, zle pochoditi n poriditi.
pohořeti; angetegen ~ přijiti nevěs; da femmen
Zic gut an tu pochodite; iron. da fämiſt du mir an

*

an-körnen

— 181 —

[An-lage

psy smečkou n. ve smečku svázati, psy na n. ve smečku dáti, psy sesmečkovati; die Pferde — koně spráhnouti.

an-körnen (↓↓) vₐ C₁₂ odl. 1. zobem navnadiiti (pri) lákati (pří) vábiti. 2. ⊕ všim. cin Lach — abfassen, überfeilen.

an-kosfen (↓↓) vₐ C₁₃ odl. 1. zakusien. 2. les. Bäume — strowy lihovati, liz.

an-krächzen (↓↓) vₐ C₁₂ odl. krákoraje n.-tem oznamiti (co) (za)rvolati koho.

an-krähen (↓↓) vₐ C₁₂ odl. 1. S. ~ (za)kokrhati na koho. 2. et. ~ (ny)kokrhati co; j-e Thaten — svě činy vytrubovati; der Hahn träht den Morgen an kohout kokrhánim zvěstuje příchod jitra.

an-kraßen (↓↓) C₁₂ odl. I vₐ 1. drápy (instr.) uchopiti n. uchvátiti (co); drápy se držeti (čeho).

2. stud. S. um et. ~ (ny)škemrati co na kom — II. % sich — držeti n. chytati se drápy (instr.).

an-kränkeln (↓↓) vₐ C₁₂ odl. 1. N. ~ zchorobiti koho, učiniti koho dotekem dechm stonavým n. chorým n. nedužívým; poslati ne-duživost n. churavost na koho; fig. ublížiti komu; der angebornen Farbe der Entstiehung wird des Gedanfens Bläße angekränkelt dlouhé uvažování jest n. ujmu zhodznutí; ven des Gedantene Bläße angekränkelt sein bytí nerozhodným. 2. e-r Sade et. ~ nakaziti, zachvátiti co.

an-krazen (↓↓) vₐ C₁₄ odl. 1. (et.) an tic Wand ~ (na)skrábati n. škrábaje napsati na stěnu otl.

2. fig. F. sich (dat.) et. ~ nahrabati (hrabvěs nastrádat) čeho.

an-freiden (↓↓) vₐ C₁₃ odl. (na)křidovati... křidou psáti n. napsati; die Seebe doepelt ~ psáti dvojitou křidou; F. er steht tief angefreidet vězi po krk v dlužích, je zadlužen až po uši, je samý dluh.

an-kreischen (↓↓) vₐ C₁₄ odl. F. ~ vřešěti n. kvičeti n. je- na koho; S. um Gnade ~ ječeti ke komu o milost.

an-kreuzen (↓↓) vₐ C₁₄ odl. kříž(k)em (po-) znamenati (n)značiti.

an-frichen (↓↓) B₅ I. v₇ (in) ~, angefrechten kemmen příléz(a)ti. — II. vₐ S., et. ~ lézti po kom na po čem, vlěžti na koho n. nač.

an-kriegen (↓↓) vₐ C₁₂ odl. 1. ☞ (srieg) S. ~ dáti se do války s kým, začiti n. zdvihnouti válku proti komu, ä. sm. nepřátelsky vystoupiti proti komu. 2. F (friegen = bekommen) a) die Stiefel ~ dostati boty na sebe n. na nohy, obouti se do bot; er kann die Stiefel nicht ~ nemůže do bot (se obout); b) dohoniti, dostinouti. dostati; c) S. ~ et. zu thun nutiti n. míti koho k čemu n. aby konal co; S. ~, um ihn zur Arbeit dranzufriegen nutiti n. míti koho k práci n. do práce; ich will ihn schen noch ~ však já ho dostanu.

an-križeln (↓↓) vₐ C₁₂ odl. = an-kraßen 1. an-frümmen (↓↓) vₐ C₁₂ odl. nakřiviti, za-, zalomiti, lámánim zahnouti.

Anfieri-asmus (~ ~ ~) [rec.] m = Anſi-bulation.

an-kühlen (↓↓) vₐ C₁₂ odl. chladem ovivati co, chlad vanouti nač.

an-künd(ig)en (↓↓) vₐ C₁₂ n C₁₃ odl. I. vₐ a vₐ 1. ohlasovati, oznamovati; j-e Heirat ~ svůj šnatek oznamovati; J-m ~, taſs... ozna-

miti komu, že... zpraviti koho o čem; ct. (aſs) vělenct; zvěstovati n. oznamovati, že je něco hotovo; mande Befanntchafen kiündigen sich gleichgiltig an při mnohých známostech jeví se z počátku hlostejnost; öffentlich ~ veřejně oznámiti u udati co. 2. J-m den Krieg ~ válku vypovědići n. vyhlásiti komu; obch. e-e Tratte ~ vypověděti vydjanou směnku. 3. oznamovati, zvěstovati, věstiti, předpovídati; (o mičeh) lümmetter ~ věstiti bouři. — II. ~ d a D₂,₃ věší. — III. s₅. Aufkündigung f E₁₈ oznamení, vyhláška, návěší.

An-künडiger (↓↓...) m E₉, ☞ oznamovat, -ee, ohlasovatel, věstitel, věstee, předpovídatel.

An-kündigungs... (↓↓...) ~ beſehl m rozkaz k ohlásení (čeho) n. ohlásiti (co); ~ schreiben n. list n. dopis návěstný, (písemné) oznamení n. návěší; ~ taſſel f. návěstí tabule, návěstnice; ~ zettel m. listek oznamovací.

An-kunſt (↓↓) f E₁₈ bez pl. 1. příchod, příjezd, ☞ přišti; die ~ des Baterſ příchod n. příjezd otcuv; die ~ des Bugea příjezd vlaku; die ~ des Zdiffees příjezd n. připluti lodi; die ~ des Meſſias přiſti (spasitele); obch. zboží na trh pribylé. 2. † původ, ☞ půchod (= An- tanjt).

An-kunſts... (↓↓...) ~ geleicſ n. koleje příjezdné; ~ haſen m pristav příjezdný; ~ haſel nádraži příjezdné; ~ ort m místo příchodu n. příjezdu; ~ jeiteſ f. strana příjezdná; ~ station f. stanice příjezdná; ~ tag m. den příchodu n. přiſti; ~ jeit f. čas příchodu n. příjezdu.

an-künſeln (↓↓) vₐ C₁₂ odl. (ny)umělkovati co.

an-kuppen (↓↓) vₐ C₁₂ odl. 1. = an-kuppen. 2. F. sp. sm. J-m e-e Krau ~ sváděti p svěsti n. skuplovati† koho se ženou, (za)opatřiti ženu komu.

Ankylo-... (↓↓...) [rec.] ~ blepharon n. srosteny viček; ~ cheilie f. zrůdné n. získané sloučení pýsků; ~ gloſſum n. srůst jazyka se zadni plochou dásní n. se spodinou úst; přirostlý n. pod. jazyk; ~ meſſe f. zkrivená sonda: ~ meier m mira křivosti; ~ proſtic f. zůzení riti.

Ankyloſis (↓↓) [rec.] f. neskl. tek. svalený n. srostlý kloub, neohelmost kloubu.

an-lächeln (↓↓) vₐ C₁₂ odl. S. (S. J-m) ~ usmivati se p. usmáti se na koho.

an-lachen (↓↓) vₐ C₁₂ odl. 1. smáti se na koho; Přv. lacht man dicht an, je keřich nicht drau nedej se másti líceným úsměvem, alleſ lacht Cüuen in diesem Hauſe an všecko se v tom domé na člověka směje. 2. (na)lihovati, líhy délati.

An-lage (↓↓) f E₂, 1. (daſ Anlegen) kladení, položení atd. (v anlegen); ~ e-ſ Ţdruſ založení řádu. 2. a) Anlegen e ſ Capitalis auf Zinjen ukládání n. ułožení jistiny (na úrok), vkládání jistiny; b) anu- legendes o angelegtes Geſt vklad, vloženä n. u-ji- stina. 3. a) zakládání, založení (čeho); ~ e-ſ Gartens zakládání n. žřizování zahradv; b) základ; novina, nový sad, nová vinice ata; ~ n pl. sady, parkt; e-e neue ~ novosad.

4. (Entwurf) návrh, nástin, nárys, náčertek: osnova, kostra, rozvrh, rozvržení (čeho), pojiči

["An-lage...", "— 182 —", "[an-lassen]", "(na mysh), myšlenka, nápad, zámer. 3. závod. 6. venu zárodek. 7. přírozená zpusobilost schopnost. vlohy. (důvtip k čemu, smysl pře). klónknost čemu, založení, přírozená povala: = zur Boeſie baven mítí nadání k básnění, f. mítí bás-nickou žilu: abs. = už haben byti nadán, mítí nadání u vlohy: = zur Spranthe nachylnost k nemoci; Přv. = w bjeſer als unterricht kdo rychle chape, snadno se uci: die = icht idem ta me! vlohy by byli n. coz je o vlohy. jen... 8. příloha, doklad: in der = v příloze. 9. a rozvrhnutí, rozdělení: b. podil, vklad. 10. příroſtek. 11. a) složení několika snopu na mulate k oklepnutí; b) snopy k oklepnutí sl zelené. 12. = tes (Gewebres) pazba ručnice. 13. = Katterbren. 14. naplavenina, nános. 15. an = Žarmenie 1 f.). 16. mal. = der Zavent klad(ení) barev. 17. © stav. = Duß, Empfindung; kov na-lozeni, náklad: vod. st. umiere (Brič) e Tammes dohní šírka hráze: přad. osnovat; paněchot zacátek, základ: hor. pl. = u stará n. ubitá n. opotrebova-νan zelizka: ubité n. roz- něhoze svědře.", "An-lage..., (22-...). -beschädigung f. poſkožen (sach): -blatt n. © ty zum Cervenunbursch = Anblattblatt ty; -capital n. zakládači n. základní: v kládini přeslou fpl. náklad na zařízení n. na založení sta. zřížovací náklad: -papier n. výnosný papír, papír ukládači n. k ukládání: -jehn m a základník zakládací list: b. ukládači list; -jicherheit f. des Caravates urovní bezpecnost ja-tny.", "an-lagern (22-.) I. v. 1. v. 1. jin. v. 1. fid. = C. 12. odl. ukládati p. uloviti v. 1. v. 1. jich = se. usazovati p. usaditi v. 1. v. 1. se), atvstviti v. 1. v. 1. sei. = II. §. Anlagerung f. E. 1. prílež, přílehání, přivstveni. 2. usazemina, vrstva, til h. nános.", "an-laffen (22-.) v. 1. C. 12. odl. 3. = žvatlati (na koho)", "An-laud (22.) n. D., země u vody.", "an-landbar (22-.) a D., vodný k přístání, j. přístupný.", "An-lände (22-), f. E. 2; pristaviste.", "An-lande..., (22-), -jeh, -jeha, -jeha, -jeha, -

an-lässig]

— 183 —

[An-länte...

padá n jeví se utěčeně, obili slibuje dobrov
žen; es läſt sich zum Krieg an sehyluje se n
chýlí se k válee; es läſt sich zum Regen an na
se n chystá se n podobá k desti, ukazuje
na krásne pocasi n na pěkný čas, delá se
(tam) krásně n pěkné, nastává n vyšíří se
krásné pocasi; die Stauben laſsen sich gut an
ehlapei jevi nadání, chlapei hundl v zvubuzi
nejlepší naděje; die Stauben laſsen sich zu ge-
dichten Männern an, ist jest nadeje n podobá se,
ce chlapei vyspěji v moudré muze; sich zu
et. ~ chystati se nač, kasati se nač; h) jevi se
váleed vypadati. vyhlížeti, jeviti se. nésti se,
mítvi vzezřeni; das Haus läſt sich gut an dům
má pěkné vzezrení; dům pěkně vypadá n
vyhlíží; dům se pěkně nese n se pěkné jevi;
es läſt sich qam darnach an, als es ... vypadá to
zeela tak, jako by... 2) © hor. der Gung läſt
sich gut an žila (ruhná) zdá se býti dobrá n
výnosná. žila prislibuje výhodnou praei.

an-läſſig (21.) a D, 2, syc. podněčenjei.

an-läſtig; (22.) prp. s gen. v pricině, za
pricinou, při příležitosti čeho; adv. příleži-
tostně, při příležitosti.

an-läſchen (21.) v'n (in) C, 4 odl. ~, anget-
laſcht femmen přiſámati se, prisantati se, pri-
courati se.

an-läben (21.) v'n C, 1 odl. hav., pív. vystvářati
do vlažné vody.

An-lauſ (21.) m D, 1. ~ des Waffers přival.
vzrůst, přibývání, stoupení vody; das Haus lieat
o ſich auf dem ~ dům leží na ráné. 2. a) beh
n bežení n přibíhání k čemu; b) zacatek; c) roz-
běh(nuti), náběh; e-n ~ nehmelt und springen
rozbíhati se p rozběhnouti se a skociti; ſi
c-n ~ nehmelt, damit et. gelingt zabežití ſi
předem zdar čeho; fig. pokus, chystání se,
náběk k čemu; e-n ~ zum Zprechen nehmelt otvi-
rati na k promluvenie, chystati se pro-
mulviti; d, přibíhání, shělnuti), shluk; viel
~ von Bettlernt haben býti nad miru obtéžován
žebráky; er hat viel ~ von Bettlernt kráčení na
stále behají; e) útok; f) tov. náběh, nabhě-
nutí. 3. © sklon, svah: hut. přívar kryčený;
svat. výkružek, převod výkružkem, náběžník;
přv. baks†, konec kýlu; pila. ~ o Bütten der
Säge rozvor, náběl; ~ beim Gewělbe výklon;
hod náběl: pevn. nástup.

An-lauſ... (21.) ...-arm m beim (Medenapparat
rameno náběhu; -cijen n ⊕ hat. přivarně-
čelezo; -farben fpl. ⊕ hat. zákalein barvy);
-frischen m ⊕ hat. = -schmiede; -kolben m ⊕
hut. pašička přivarná; -nehmen n 1. a) roz-
bíhání (se), rozběhnutí (se); b) chystání se
k čemu. 2. ⊕ hat. přivár(k)a, přivárování čeleza;
-ricmen m beim Fierdegehier behoun; -scheibe f
hod. -fesb., kotouč nabíhaci; -schmiede f ⊕ hat.
kryčná práce n krycování s přívarou n pří-
varné; -sprung m taš. skok se rozběhem;
-ſtab m ⊕ hat přivarník; -ſtange f 1. ⊕ hat.
= -ſtab. 2. tov. oštep na kance; -ſliſt m ⊕
hod. kolíček náběhu.

An-lauſen (21.) C, 2 odl. I. v'n (in) 1. a roz-
bíhati se, dávati se do běhu; b) rozbíhati
se p rozběhnouti se, rozběh učiniti (ke skolu a);
~ angelaufen femmen přibíhati p přiběhnouti;

da tommi er angelaufen tut (sem) běží; die Přerace
~ laſsen prásknouti do koni; e-e Maßbine ~
laſsen (s)puſtiti stroj. 2. a) gegen et. ~ na bili hat i
n nabełmouti nač; mit dem Steppen gegen die Wane
~ hlavou do zdi vraziti; die Ženie ijt an den Ztein
angelaufen prisla kosa na kámen; das Zdihl fäuſt
gegen e-e Klippe an lod naráží n v- n najžidí
na úskali; h) /g/. er ist jſolmmt e übel o iron. schen,
geběrig e tücktig angelaufen; es er ist angelaufen
abs. dostel co proto, nepochodil, potnoret. 3. ~ laſsen
dostati (do pasti), chytiti (fig. koho), napáliti koho;
3. jſolmmt e übel o iron. schen e geběrig e tücktig ~
laſsen vyprovoditi koho (ze dverí); im Zperte ~ laſsen
(úskoene) zavádei te v he, 3. Blau ~ laſsen bauko-
vati, bulikovati koho, bulíka na nos veſedi
komu, malovati komu straku na vrbe; das fäut
gegen das Geibn an to odporuje n se příci zá-
konu, to je v odporu se zákonem, to je
proti zákonu; das fäuſt gegen ſhere cemntjebe an
tev: to se nesrovňá n to se nesnásí s Vasiimi
zásadami; voj. gegen e-e Ţadt ~ hnáti (útokem)
~ na učiti a udeřiti n uhoditi; tov. a přijiti na
ránu; h) o svinči nabělmouti; der Steufer iſt gut
angelaufen o angelosſen kúour dobre nabełmul,
kúour seł na zavoláni n na kříknutí. 3. pri-
ſati. 4. náš, píbyvati p ná bili hati p nabełmouti.
napulmouti, naduřeti, otéci; die Bade iſt die an-
gelaufen tvář jest: silne nabełhá n oteklá n opu-
chlá; das Wasser iſt hoch angelaufen voda vysoko
vystoupila; der Teich iſt hoch angelaufen rybník
vysoke vystoupil, rybník se rozvodil; die
Zinſen o Zbundel laſsen an úroky a dluhy vzrů-
staji n rostou n množí; angelaunſene Zinſen
vzrostlé úroky; die Bliicher taſten an knih při-
bývá; auf 1000 Münden ~ vzrůsti na tisíc zl.,
dostoupiti výše tisícé zl. 5. vybíhati, stou-
pati, vystupovati; das Terrain fäuſt abſdilſtig an
terrain vybíhá s ázmé. 6. nabíhati p nabełhnouti,
kaliti se. (za)potiti se ata.; m-e Feuſter waren
hente angelaufen má okna byla dnes dřocapena
n o- n zumžena; Feuſter laſsen an okna navl-
hávaji; die Brille iſt ihm angelaufen brejle se mu
opotily; o pokomech (7) plesništi; stav. die Maner
läuſt an zeß vybíha obloukovým svahem;
o stropi v rozéjiti se. - II. v'n 1. A. ~ a) napa-
dati p -nouti koho; b) 3. (bittend, bettennd ~)
béhati na koho n ke komu (s prosbanu ata.), obtéžovati
(prošanu n kémerním n Zebrotou koho); voj. e-e Ţadt ~
(útokem) hnáti na město ~ gegen e-e Ţadt ~
I. 2. 1. 2. 3-m et. ~ během dávati komu co.
3. © hor. a) = anfarren; h) den Ţadt (an farfen)
noel napoustěti n kaliti. 4. pív. e-n Hafen
(v)plouti do n k přístavu; die kuſſe ~ plouti
k pobřeží; der Landungsplag iſt vom Zchiffe an-
gelaufen worden loſ přibyla do přístavu. ~
III. % A ~ n, A-lauſen n E, bez pl.; der Ztein
des A ~ (eho, Aniteſke) kännen úrazu.

an-läuſern (21.) v'n C, 1 odl. tov. den Loevogel ~
vámbka sperkovati (sło pod křída ma du tůd).

An-lauſs... (21.) ~ -winkel m ⊕ bei Maſchinenzägen ühel náběhu.

An-laut (21.) m E, gran. násloví; im ~ v násloví, na počátku slova.

An-lauſ... (21.) ...-buchſtabe m začiteční
písmě, písmě v násloví; ~geſet n zákon ná-
slovny.

An-läute... (21.) ...-geld n ⊕ hor. zvoničené

An-fanten]

— 184 —

an-legen]

an-lanten (22.) "a C₁₃ odl. znam. začínati čem,
mítí v násloví co; »d a náslovný«.

an-läuten (22.) C₁₃ odl. I. vₙ (b) 1. (za-
zvoni trejcn. u dveři v původčím, Θ a), zvoni do
práce. 2. fig. vyzvídati. — II. 7/6 et. zvo-
niti k čemu n naš; das Mergengebet zvoni k ranní
mołdlově; das Mittagessen zvoni k obědu;
die Meße vyzváněti z zvoni na mši.

an-lavieren (22.-) vₙ (b) C₁₂ odl. plav. gegen
ten Wind krížen proti větru plouti.

an-leben (22.-) C₁₂ odl. I. vₙ (s) dat. et. v zivote zivotem si přivlastniti; džiti se čeho. v se v co — II. vₙ (b) † zroditi se, pro-
citnouti k zivotu.

an-lechen (22.) vₙ C₁₄ odl. et. prahnouti,
dvětiti, touziti po dem.

an-lecken (22.) v₄ C₁₂ odl. lizati, olizovati.

An-lege (22.) f. 22. 1. = Antage 8. 2. len
na presheici polozený.

An-lege... (22.-) ...blech n. Θ připlatok;
-gebüren spfl. plav poplatek za pristáni. pri-
stavné; -gelder npl. vklady, uložené, prízené;
-goniometer m lranomér přílozný; -hafen m
zavirací hák; -fette f. petlice, retěž u dveří;
-maschine f. pran pristoj podávaci; -schlošn
vi-aci n. útý zánek, 9. kládka; -jpan m Θ
vy dřevěna vložka do formátu = Fermánpan,
zichterpan; -stcğ m Θ typ. vložka (do tabel atd.)
koj lávčka.

an-legen (22.) C₁₂ odl. I. vₙ 1. přikládati
přiloziti, přisunouti, přisaditi, přistaviti
k čemu; klásti p položiti naš; c-e Veiter (an die
Wand) febrík k stěné přistaviti; den Kref
(1-3) Schultner) hlavu (komu na raven) polo-
ziti; die Bade (an's Gewels) das Gewerch an
die Bade) ručnici (k no) prikládati p priložiti
n do lice vziti; das Gewerch anf (1-3) n. D.
ručnici zamířiti na koho, vzíti si na musku koho;
tet (be) obj.: (ručnern) přiložiti, (ručně) zamířiti;
den Zatinan (an die Brust) kojence (an ten iaden);
e-n Reden len na presheici klásti; die Art an
e-n Bann sekeru ke stromu přiložiti (k po-
ražen); fig. die lege kele an. e-n naposledy
brousiti p pilovati n tribiti co; Hand ruku
(k dilu) přikládati n přiložiti; febt p praco-
vati sám; mit Hand = sálmouti naš; Hand an
B. vložiti n vztáhnouti ruku na koho, sálmouti
na koho; Hand an sich jelbß vztáhnouti ruku
na sebe. sálmouti si na život; Heß = drívi
prikládati; bez obj. přikládati; Heuer ohěn
zakládati n załožiti (jako patře); Reduch ist das
Heuer entfanden? Es ist angelegt werden. Jak po-
vstal ohěn? Bylo załoženo; B-m Handschellen
dáti pouta kohu, spoutati koho; e-n Majenden
zuriyec svázati = suctati; e-n Punt (an die
scte) = psa (ik etězu n na sctě) uvázati; die Blombe
glovenou pečeti zapěčiteli co; ein Zdyle an
die Thür (viseč zámek na dvě pověsití) na
za, zámek ke dverím dáti n privěsití; dem
Raja die Reifen, das Raja sind wobruciti;
e-n Pice e-n Bann - dáti komi uzdu, pojí-
majti koně v uzdu; fig. B-m e-n Bann
držeti koho na uzdě n zkrátka; den Döden das
Bech - dáti volun jho na šijí, dáti voly

pode jho; den Raden - ti - abs. (š člunem)
přistati; die Zicact pečeti připojiti n při-
tisknouti n přivěšti; ämptiden Verichtis an
et. - úředné zanorknouti; 5. Spielarten - hraci
zánky klásti k stanovení výhry a prohry;
die Thür dvore zavřiti; math. e-n Wintel an
e m gegebenen Puntte - sestrojiti úhel v daném
bodě. 2. oblékati p - ci n odí(va)ti se v co n
em; D. - obléci n oditi komu co n koho v co n koho
do čeho; Trauer - obléci se v smuteční roucho
(ve smutek); e-n Tegen - připásati si kord.
o se kordom, připnouti si kord; S-m die
Zaren - připnouti ostruhy komu; vj. jich: i
ejštid - svatečné se obléci, obléci se do
svatečních satů, vziti na sebe svateční šaty;
† den Zden - obléci řeholní roucho, vstou-
piti do řádu. 3. zakládati p załožiti, za-
rizovati p z(a)řiditi; e-n Raden - zřiditi si n
otevřiti krám; das Hantelčeräiffer - zakládati
rejstrík obehodní; e-n Sarien - zahradu za-
kládati n štěpiti; e-n Plan - plán sělatě;
e-n Maßstab - měřitko stanoviti (wv. fig.); ei
n wemalsfe - načrtati; Darben - barvy klásti
fig. e-n Terjistich in j-r Hake - mítí ušnupaný
nos. býtí ušnupán; ven Planr so angelegt jeim
mítí to již v povaze; rozvrhnouti: das Verf
iht auf drei Bände angelegt dilo jest rozvrženo na
tri dily. 4. es auf B. o auf et. čeliti a směrovati
proti komu; es daranf, zu... směrovati n nésti
se k tomu, aby...; es war daranf angelegt ihn zu
füllen směrovalo to k tomu, aby byl svřesen;
směrovalo to k jeho pědu, účel toho byl
ten, aby byl (on) svřesen; připravovati, osno-
vati, kouti, nastraziti; der Plan ist auf gegen
B. angelegt plán čelí n jest namířen proti komu;
angelegter Handel, angelegte Karte zosnovaný
plán; das Game ist e-c e- liberrachung an-
angelegt celek je vypočítan na překvapeni.
5. Oeßt - peníze ukládati p uložiti; verginslich
ukládati na úroky pod pod úroky; Geld in et.
ukládati p vložiti n dáti peníze do čeho; Oeßt
angelegt haben peníze mítí na užitečích; j-
seer gut - uživati propisne časni. 6. † B-
Chre - vzdávati n dělati čest, býtí ke i eti komu;
Zhande - dělati hanbu, býtí k hanbe. 7. lot.
die Hande - psy do stopům uvěsti. 8. † a prav.
B-m e-c Steuer. B. - dań (na koho) rozvrhnouti,
dań vyměřiti n ukládati n uložiti (komu); je
werden zu 7000 Gulden (sriegesteften) angelegt byla
jim uložena náhrada 7000 zl. válečných útrat.
9. Θ stav. e-n Ehrich = anflatten; tes. ein Hängen
wet - vyyázati, vazbu dělati (v abszinden). —
II. "a (b) 1. auf B. - zamířiti (poškou) na koho,
vzíti na musku koho (v I. 1.). 2. plav. přistati.
3. Θ stav = die Maße anstragen (v anstragen);
hor, ?-n Stellen o e-n Zdacht - štolu n šachtu
zaraziti n załožiti; Vergente - položiti n roz-
ložiti n ustanoviti do předku dělny. — III. ζ
es legt bei ihm an (on) zakládá na sádlo (woustmel.
IV. v 1. klásti se, položiti se. opírati se se
opiti se n pode- se (naš); sich mit dem Mücken
an die Wand. opírati se zády o stěnu; sich
mit dem Kref an B- e Schultner - mítí hlavu na
ramené čem; fig. sich auf et. si. hleděti si, dbátí
všimmati si, býtí bedliv n pilen čeho. 2. usazorati
p - diti se na dem; de. Wintstein legt sich an’s dajs
an vinný kámen usazuje na sudě; der

An-leger

— 185 —

[an]liegen

Hezt legt sich an's Eiien an rez se usazuje na
železe, železo chytá rez; skujalle legen sich
an krystalv se usazují; hor. die Erye legen
sich an ruda nasazuje; der Wang hat sich ange-
legt žila rudná se napravila u zmoluhutněla,
žila se čimí. 3. ❧ sich mit ☰-m (= anbunden)
začí(na)ti (si) co s kym, dávati se p dostati se
do hádky s kym; sváriti se, škorpiti se s kym;
der e-e Mann legte sich mit dem anderen an muž
s mužem jeden (muž) s druhým dostali
se do -ebe jn vjeli si do vlasti. 4. plav. die
Zeget legen sich an den Maist an plachty se plichti
n prílehají (ke stozáru) se sekladou nastozár. —
V. s% A- n E. u pl. Anlegung f E₁₅.

An-leger (²²⁻³) m E₆. 1. príkládac. sta. 2. O
měřitko. pravítko, opolna (ved) (= Rídichtet);
tyf. f -in: 1. = Boegeinleger(in). 2. ❧ = Anlege-
pan.

An-legungs... (²²⁻³...) -art f der Capitalismus způsob ukládání justin.

An-lehen (²²⁻³) n E₇ = Anliehe.

An-lehen (²²⁻³) n... (²²⁻³) = Anliehe...

An-lehne (²²⁻³) f E₁₂, opěradlo, zábradli
= Lehne.

An-lehne... (²²⁻³...) = flügel m voj. e-r Truppe;
-ort m opětště.

an-lehnen (²²⁻³) C₁₂ odl. I. %a 1. an et. - opí-
rati p opíriti co oč, pode- oč n nač; die nachen an
die Kirche - korouhve na kostel podepríti n
ke kostelu postaviti. 2. die Thüre - dvére
přivírati p přivírati n primknouti; ich füh- n
Thüre angelchut nechal jsem (své) dvére při-
vreny n pootevřeny. 3. voj. das Heer an e-n
Berg - vojsko an vrch opírati, vojsko vrchem
krýti. 4. der Lehrer musſ in feinem Vortrage das
Neue an das jfonn Befannte - učitel musí vy-
kládati nové věci na základě již znamých.
5. plav. (abſteifen) pozloziti, za-, podepríti, zpod-
pírati. — II. %r fich ~, ❧ %n (jn) opírati se p
opřiti se oč, spoléhati nač; fich (mit den Rüden)
an die Wand - opírati se (zády) o stěnu, pod-
se zády an stěnu n o stěnu; das Heer lebht
sch an e-n Berg an vojsko se opírá o vrch
kryje se vrchem. — III. %% A- n E₇ bez pl.,
Anlehnung f E₁₈.

An-legungs... (²²⁻³...) = Anliehe...

an-lehren (²²⁻³) %a C₁₂ odl 1. ❧ zaučovati
koho čemu, vyučiti koho čemu; (o feme-in(nch)u) vzíti
u přimjouti do učení koho. 2. ☰-m et. ~ (na-)
učiti koho čemu. vštípiti komu ce.

an-leiden (²²⁻³) C₁₃ odl. I. %r %hij ~ strá-
dati, trpěti, přestáti, dáti si libiti. — II. %a
ich kann die Handschuhe nicht ~ nevystojím ru-
kavic na rukou.

An-leihe (²²⁻³) f E₁₂₃ půjčka; (se strany půjčencheho)
zápůjčka; (se strany příjemcevy) výpůjčka; bei ☰-m
e-e ~ machen učiniti výpůjčku, vypůjčiti si co
od koho; e-e ~ contrabieren, e-e ~ abſchließen půjčku
sjednati n smluviti n mspr. uzavřiti; fig. e-e
freiwilige ~ machen česati si vlasy ze zadu na
pleš do předu.

An-leihe... (²²⁻³...) ~ Ios n los se zápůjčky;
~ versuch m pokus o výpůjčku; ~ werber m
žadatel půjčku.

an-leihen (²²⁻³) %a C₆ von o (bei) ☰-m
Geld ~ vypůjčiti si n vydlužiti si penize od
koho.

An-leiher (²²⁻³) m E₆. 1. vypůjčovatel,
-itel. 2. (za)prijeovatel.

an-leißen (²²⁻³) %a C₁₂ odl. plav. ovroubiti
provazee.

an-leimen (²²⁻³) %a C₁₂ odl. 1. příkliziti co
k čemu, na- co nač; (kliheim) přilepiti n na-.
2. fig.
P ~ dostati na lep, osiditi. napříliš.

an leinen (²²⁻³) %a C₁₂ odl. vzíti na sůrů
při cvičení.

An-leit (²²) m E₁ návod.

An-leit(c) (²²⁻³) f E₁₅, a E₂₂ prov. 1. plav.
soudní uvedení v držení statku. zvod do
starku. 2. = Lebensgebrt. 3. podaj, přijemné,
zvod (dávka, již mišr do cechu přijaty platni).

an-leiten (²²⁻³) I. %a C₁₃ odl. 1. vésti p na-
vádeti koho k čemu, dávati komu návod o pokyny
n naucení o čemu; ☰ zum Guten - k dobrému
vésti n naváděti. 2. hosp. den Herien - die Herien-
ranten ~ chmel vázati n tyčiti. 3. odváděti
laudemium↑ n lenní plat. — II. %c An-
leitung f E₁₅. 1. návod. naváděni. navedení
k čemu, naucení o čemu; ☰-m zu et. Anleitungna geben
dáti komu návod k čemu; Anleitung zu e-r Wüden-
dasht úvod do védy. 2. (kníha obsahujíc)
návod k čemu.

An-leiter (²²⁻³) m E₆. 1. návodce, naváděć,
vudce k čemu. 2. lenní poplatník, platitel laude-
mia.

an-fernen (²²⁻³) I. %a C₁₂ odl. 1. (na)učiti
sć čemu 2 = anlehen 1, 2 — II. angefernt part, a
D₁₂₃ naučený (mechanicky); das Angeferter
věci (mechanicky) naučené.

an-lefen (²²⁻³) %a C₃ odl. 1. fich (dat.) et. ~
čtením si osvojiti n se naučiti; angelejene
floesteln floskule (vyčtené) z knih. 2. ☰-m
et. ~ (obv anmerken) pozorovati n viděti co na kom,
cisti z oči komu co. 3. das Buch - kníhu n v knize
začítí čisti. kníhu rozečístí.

an-leuchten (²²⁻³) %a C₁₃ odl. zářiti, svítiti
nač, osvétlovati, ozařovati co.

an-liebe (In) %a C₁₂ odl. milostně po-
hlížeti n pokukovati na koho; též = lieblosen.

an-liegen (²²⁻³) C₂ odl. I. %n (b) 1. a) an (dat.)
et. ~ ležiti u čoho n na čem, přílehati k čemu;
nicht (aut) ~ nepřilěhati, odstávati, ochlipovati se;
das Biett liegt nicht jest an prkno dobře ne-
přiléhá; b) stýkati se, hraničiti. mezovati s čim;
das Dach liegt an m-m denster an střecha stýká
se s mým oknem; das e-e Landgebiet liegt dem
anderen an území stýká se n mezuje s (jíným)
uzemím; gom. die c-m Winkel den Zeiten strany
k úhlu přilehlé; ~de Wintel ühly přilehlé (majici
rameno společen); kane. die Eingabe mit den Papieren
podání n podaný spis s přílohami. 2. o satru
přiléhati, padnouti, (na tiso); das Kleidungstücc
liegt (glatt) an sat přílehá n padne; das Kleidungs-
ſtiidt liegt nicht an šat nepřiléhá n odstává od
téla n jest trochu volný; der Kragen liegt gut
an límec přílehá (ke krku). 3. ❧ et. liegt mir
an tíži n tisní n svírá mne co; zeju. mám néco
na srdci; prov. das liegt (mir) nicht an (obv.
baran liegt (mir) nicht) in tom (mi) nezáleži.
4. ❧-m (8 % ☰-m ☰ % ☰-m ☰) ~ doléhati, na-, dorážeti,
usilovati na koho (zádostmi a p.j); snažně prositi koho;
f seděti n kom (jako zimnice). 5. lov. býti na
čekané n na číhané. 6. plav. Nord ~ smělovati

Německočeský slovník. I. Deutschößhunisches Wörterbuch.

24

An-lieger

— 186 —

[an-masjen]

přidou lodní k severu; jejemátské smerovati
přidou lodní na more; nachvěl. n. děs Zdřiff
lof plupříči do Londýna. — II. % A. n. E. hoz pl.
1. dotýká se, dot. k. 2. % s pt. a nále-
háni, dot. snažná prosba: b záležitost; sein
A. anbringen prosbu predněstí: ein A. an A.
haben mítí prosbu ke komu; auf die A. k Vasi
zádosti. — III. ~d a D. dotýkavý, sou-
mezný, styň; příhly, -ající, příležíři, sou-
sední. — IV. s Angelengenheit % 2-1) f E. 18
ot Angelengenct in VI. — V. angelegen: 2-1) a
D. 1. na srdeč ležíč, důležitý k mu; er hatte
nichts Angelenecce zu thun, als zu... neměl
nie důležitějšího na práci, mezli...; sib et. angelegen
jein fasset dáti si záležeti na čem, dáti si práci
e. cháti č. pilne n hehlivé konati č. peclive
si hleděti čho. zasazovati se od: sib gar níže
angelgenen jein fassen nestarati se n nedbati o nie
ich; wěrde mir’s angelgenen jein fassen nezápočen-
mu na to, budu na to panaťovati. 2. % hranicíci,
mezující, příležíči, příhly, sousední; das an-
angelenee Hyus příležíčající, sousední n. vedlej-
dům. — VI. s Angelengenheit % 2-1) f mspr zá-
ležitost, vec; in widigen Angelengenct in temmen
pricházeti v důležitých věřech a záležitostech
a za příčinou důležitých záležitostí; Přími-
der das wěndigen Angelengenct ministr věř a zá-
ležitostí zahraničně; in Angelengenleten dějen
v príčine toho; sib et. zur Angelengenheit maren
vziti si na stavost a na sebe co. obrati si za
ukol %, uminiti si to.

An-lieger (22-) m L. — za water majetnik
sousedních lesů: — tes diables obyvatel pobřeži
teky.

an-lieken (22-) %a C.12 odl. 1. — anteifen.

an-liljela (22-) %a C.12 odl. 3. — za šejo-
tati. septem mluviti na koho; der Wind lüpfet
nus an virk k nám Sumi.

an-loben (22-) %a C.12 odl. 1. — angelenjen.

2. % oby angelgeben.

an-locken (22-) I. %a C.12 odl. (přívábiti, pří-
luzovati p příloučiti, pří láčati, pitáhnuti,
navnaditi. F namaditi kot. k váti komu: fig.
se haben ibu angelebt chytli ho na spek; zu
et. — svadeti, na, vábuti, ponoukati k čemu;
—d přitažlivý, válbý, -ivý, lákavý, luzný. —
II. % Anlohnung f E.18.

An-locher (22-) m E. — in f E.18 vábić, při-
luzovací, pitáhovací, f.-ka.

An-lohnungs... (22-) —mittel k. vnad.
-illo.

an-fodern (22-) %a (b) C.12 odl. die Mammen
lederten (an) den Bauern an planeney slehaly na
strom — zachvacovaly strom (a. anledern).

an-fosen (22-) %a C.12 odl. losem přidělit.

an-flothen (22-) %a C.12 odl. I. %a připájeti p
pripojiti, přiletovati| co k c. mu. na- co nač; fig.
pripojiti co k. komu — II. % a. Anlohnung f E.18.

an-ludern (22-) %a C.12 odl. obv. anledem.

an-lugen (22-) %a C.12 odl. obv. anblichen 1.

an-füllen (22-) %a B.12 odl. 1. (toh. beteilgen.

3. % — lháti komu (do) oriij. obełhati, pre- koho

2. % Iživě mluviti o kom. poulontvati koho.

3. % et. — lžemi n. živé pociti co. 4. m. et. —
lživě n. neprávem přičítati, připájeti komu co.

an-füllern % (22-) %a C.12 odl. 1. et. — po-
hlžení dychtive a slaskominami nač, dychtiti

a baziti n. prahnouti po čem. mítí laskominy nač.
2. et. lüfert mich an mám chuť nač, dělaji se
mi laskominy nač.

an-fuven (22-) %a C.12 odl. plav. stocin
1. od přidou do vetru.

an-masjen (22-) %a C.12 odl. I. 1. přidělati,
pripojiti, přiciniti, připevniti; přivázati, pri-
poniti; e-e (Mode) zvon zavěsiti a připevniti;
cin Zdeleve an tie豆 ~ zámek ke děverin n na
dvěre pridělati v zavěsiti 2. Zunder (an die Zweik.
eukrem) primichati (as) ponemnou, cukrem (osja-
latiti, ocukryvati co); den Teig mit Waffern — tésto
vodou zadělovati; Kalf ~ vápno rozdělati;
dener ~ oheni rozdělati n rozkutati a roz-
líšení; ten Zalat ~ salát n praviti. — II. %
ich ~ — sich ausdrängen 2. fig.

An-mascher % (22-) m E. přidělávatel od.

an-masjen (22-) %a C.12 odl. I. % a. an et.
pripominati p. enouti komu co; upomínati p. upo-
menouti koho nač; napomínati p. napomenouti
koho k čemu; pybizeti. po. — mítí koho k čemu.
II. %, Anmahnung f E.18 připominka, u- na-
ponenti.

An-mahnungs... (22-...) —schreiben n =
Mabubrief.

an-makelu (22-) %a C.12 odl. 3-m et. — do-
hazovati p. dohoditi koma co.

an-malen (22-) %a C.12 odl. 1. % na ma-
lovati co nač; an der Wand und Märmeljenen
angemalt an stenach jsou namalovány výjev
ze zivota mučenníku: stěny jsou namalovány
výjev ze zivota mučenníku. 2. et. er daur ~
pfalmlnovati co čemu (malholupu); fig. přiděj
co čemu. 3. et. ~ pomalnovati co. malhami oždo-
biti co; N. iswarar ~ zacerniti obličej komu;
lich das Wyndt ~ na ma malovati si n (názliciti
si obličej; fig. anidwaz. 3. (od Mal-
den soudu połožiti a ustanoviti.

an-marlen (22-) %a C.12 odl. = marlen.

An-marſch (22-) m D.11. v. príchod (pochodem)
pochod bliže n kam, pritah přitrhnuti. %, přitř;
int ~ jein přicházeti n bližiti se pochodem.
(přitáhnuti, přitrhnuti.

an-marschieren (22-) %a (ju) C.12 odl. v. %
ammarchieren temmen pochodem se bližiti n při-
cházeti; seacen ren dene ~ táhnouti n postupr-
vati poti nepřateh.

an-maschen (22-) %a C.14 odl. die Heche ~ (an
dene fassen site na smuru navleci).

an-masjen (22-) odl. I. % a. 1. % (sec.) e-1
Zache ~, sib (dat.) et. ~ přiosobiti si, osobo-
vati si. (přivlastniti si, přisvojiti si, pri-
citati si. příkládati si co (rems) nepri vov; dávati
si ... % táhnouti na sebe; sib et. mit (We-
walt ~ uchvacovali, usurpovati| co; zmocniti
se čeho; sib ein Redt ~ osobiti si právo; jú-
die Chre von et. ~ prikládati n přičítati si čest
čeho: sib des Ramens der Mäcenaten ~ osobit
si n. prikládati si jiného mecenású; sib ale
Ruhm ~ za slávu si přičítati; sib ein ltrheil
über et. ~ osobovati si právo posudku čeho.
2. % (dat.) et. ~ zu thun dovoliti si, opo-
vážiti se, od- so. osmeliti se, odhodlati se.
troufati si (s. inf.); ich maše mir nicht an, Žic
überzogen an wellen netroufám si n neodva-

an-masřentlich

— 187 —

[an-messen]

žuji se n neosměluji se chtíti vás přesvědčiti; wer female sich ~ die der Reicher zu beruken es: kdo směl te zhavovati volnosti.

II. angemast part. a D₂·₃ a) aktivěn: angemäker
Michter samozvaný soulee; h) passivně anga-
maſſte Redt osobované u elvacované právo.

III. d part. prae., a D₁·₁ osobivý solný, ne-
omalený, arrogantní; der Mench osobive;
e-v ~ de Zprache jilhen mluviti s vysoka.
IV. § 9. Anmaßung f E₁₈. 1. osobeni si at
2. osobivost. domýslivost. vypinavost. arro-
gance;

sč-masřentlich ~ (²¹⁻²²) a D₂·₃ = an-
maſſlich 1.

an-maſſlich (²²⁻²³) a D₂·₃ 1. osobovaný,
elvacovaný; ~ es Redt osobované u elvac-
vané právo. 2. solný, osobivý, domýslivý,
samozvaný, arrogantní v an-maſſen III.

an-maſſungs... (²⁴⁻²⁵) ~ vol a phýr oso-
bivós n domýslivost n arrogance, osobivý,
domýslivý, arrogantní.

an-mäſſen (²⁶⁻²⁷) vₐ C₁₂ odl. Sieb ~ dobytke
ny krmiti; sich (dat.) ein Bänderein ~ vykrmiti
si bříško.

an-maſſern (²⁸⁻²⁹) vₐ C₁₂ odl. přízdi(v)a ti
co k čemu; die Pfeiler sind angemäert pilife jsou
přizděny n ke zdi přistavěny; fig. wie ange
mauert auf s-m Plaſe steſen státi na místě jako
pribytý n jako přimrazený.

An-menf (²⁹⁻³⁰) n D₂·₂₀. Luciopera Sandra
lupice, candat (= Nagmaul).

an-maſſten p (²¹⁻²²) vₐ C₁₂ odl. 3. ~ hubo-
vati, recepti, Fbrućeti. luvati se, zlobiti se
na koho.

an-maſſern (²³⁻²⁴) vₐ C₁₂ odl. 3. ~ za me-
kat. (za mečeti na koho.

an-meſſiern (²⁵⁻²⁶) vₐ C₁₂ odl. 3-m et. ~
vpraviti, vtloukati co do koho, vštípiti co komu

An-melde... (²⁷⁻²⁸) ~ bogen m opovědni
n ohlašovaci arch.; ~ bureau n ohlašovaci
n opovědni kancelář; ~ formular n opovědni
n ohlašovaci n při-vzorec n formulář: ~ frist f
lhůta k přihlášení; ~ gebür f přihlasovaci n
opovědni poplatek, přihlasné, opovědne;
~ pflicht f opovídací n přihlašovací n o- po-
vinnost; povinnost opověděti n přihlášení o
n- koho n co; ~ režiqaer n opovědni rejſtrík;
~ j Schein m opovědni n -éí n přihlasný listek;
~ termin m = frist: ~ verfahren n bei Rüdtig-
stellung von Grundbiachern opovídací řízení při
upravování knih poſemkových; ~ vorſchriften ffl. před-
pisy o přihlašování n opovídací.

an-melden (²⁹⁻³⁰) I. vₐ a vₚ C₁₃ odl. 1. ohlašovati při-, ohlásiti při (vₚ se), oznámiti (vₚ se), opověděti (vₚ se); 3-m et. ~ oznámiti n ohlasiti. opověděti komu co: den Betrieb e-ß (wermerke ~ opověděti zivnost n provozování živnosti; den Čid ~ připověděti se k příšeze; sich (zum Beuio) ~ laſſen dítí se ohlásiti (k nivášte); uangemeldet kommen přijiti neohlaſsen; sich der Jablina halber ~ přihlasiti se o zaplacení; sich ~ (v poſvědch lidu znamým jako durch nějznamen) svou smrt oznámiti. 2. přih., zejm. škol donišeti n doněsti účiteli. — II. % Anmeldung f E₁₈ oznámení, ohlaška, při- opověd. -idka.

An-melder (²⁹⁻³⁰) m Cₘ ~ in f E₁₈ 1. opo-
vidatel, ohlašovatel ata. 2 škol udavač, do-
nášec.

An-meldungs... (²⁹⁻³⁰) ... Anmeldes...

an-mengen (²¹⁻²²) vₐ C₁₂ odl. das Hutter mit
šleči ~ ohok strubami promičiati n -iti. do obrotu
otrub namiſchati n -iti.

An-merke... (²³⁻²⁴) ~ kriß n kniha na po-
známky n k zapisování n zapisná, zápišník,
~ zápiska.

an-merken (²⁵⁻²⁶) vₐ C₁₂ odl. 1. 3-m et. ~
(s)pozorovati, poznávati viděti co na kom; id
habe es Nonen gleich angemert hned jsem to
na Vás poznal n (uvidél n (pozoroval;
man mertt ihm die gute Erziehung an lze na ném
viděti dobré vyehováni; man mertt ihm jeine
Heimat an je na ném viděti, odkud je (do-
movem); man mertt es ihm an, dass er aus dem
Haufe ist je na ném viděti, že je z dobré ro-
diny; man mertt es Nonen nicht mehr an již to
na Vás není viděti n pozorovati. 2. a) díſ
/dat.) et. ~ (za znamenati, po-; e-n 2ag int
kalender ~ den v kalendáni (si: poznamenati;
b) poznamenati, podotýkati p -knouti; dass
der Rest traurig war, muſs id Nonen wohl nicht
~ zebyl ostatek smutný. nemusím Vám do-
zajista podotýkati: e- povšimnouti si e- ho,
s pozorovati, úředoviti si, zapamatenati si
co; ich habe maude Nachläffigkeiten des Ausdrucks
temerert, kann dir aber die einzelnen nicht angegen;
da ich sie mir nicht angemertt habe pozoroval jsom
mmohou nedbalost výrazu, nemohu ti ysak
jednotlivé případy vytknouti, protože jsem
si jich nezapamatoval. — II. % Anmerkung f
E₁₈ 1. pozorování atd 2. poznámka. pozna-
menní. záznam, přípisek; Anmerkungen zu
et. machen délati poznamky k čemu; Anmerkung
z e-m Zdriſtſeller glossa), vyvětvílvka.

an-merkens... (²⁷⁻²⁸) ~ wert a zaznamenáni po- hodný, stojící za zaznamenání; das ist nicht Wert to nestojí za poznamenání.

An-merfer (²⁹⁻³⁰) m Eₐ zaznamenáváč po- atd.

An-merkungs... an-merkungs... (²⁹⁻³⁰) ~ werber m uchazeč o záznam; ~ wert a, ~ würdig a = anmerkenswert.

an-messen (²⁹⁻³⁰) vₐ C₁₂ odl. I. 1. 3-m e-n Mea ~
bráti komu míru na kahát; der Schneidec mítſt 3-m
kleider, der Zchuſter Stieſel, der Zichſler den Žara
an krejči běre komu míru na šaty. svec na
boty. truhlár na rakev; fig. F der Junafran ein
künd ~ panné dité udělati, pannu obtežkati
n otěhnotiti; zert 3-m das Žineal ~ pravítik
přeměriti n Z- koho. 2 fig. přizpůsobiti, u- co čemu,
upraviti co die čeho, v souhlas n ve shodu uvěsti
co s čím. — II. angemeſſen p. p., a D₂·₃ přimé-
řený, případný, příslušný, náležité vhlodný,
způsobily přízhodný, v- ~ přístojný, přímerný;
adv. přiměřené (čemu), ve shodě (s čím); den zeit-
umtänden angemeſſen (po dle času; der einzig
angemeſſene Ausdrud jediné případný výraz;
angemeſſenes Beneſchen priméřené n náležité
chování; e-c f-n Keuntniſſen nicht angemeſſene
Ztelle místo jeho védomostem nepriméřené;
die Straße ist der Gröſse des Verbrechenſ angemeſſen
trest jest podle zločinu; e-r Sade angaſe
meſſen seit srovnávati se. shodovati se ~ čem.
hoditi se k čemu. odpovídati čemu; das ist den

*

["an-mišen", "— 188 —", "An-nahme", "Sicben diefer Ration nicht angemessen to neodpovída mraవum n to nesomhlasi s mraవy n to se příži mraవum n to se nesrovnává s mraవy toh to národu. — III. s Angemessheit f E₁₈.", "an-mišen (²²·) ¾a C₁₄ odl. = anmengen.", "an-mit † (²²·) adv. = hiermit.", "an-modeln (²²·) ¾a C₁₂ odl. modelováním přizpůsobit.", "an-munden (²²·) ¾a C₁₃ odl. 1. w dotknouti se ústy (dandel n hachut). 2. ☞ ochutnatí co.", "an-muntern (²²·) C₁₂ odl. I. ¾a povzbuzovati p †diti, pobádati, ponoukati; (ohv. anmernern. — II. ¾n Anmunterung f E₁₈ povzbuzování, -ení, pobídka.", "an-marren (²²·) ¾a, ¾n (b) C₁₂ odl. (gegen: ¾ ~ brucěti n broukati na koho, receptati proti komu; et. ~ broukati náč, receptati proti proti čemam).", "An-muth (²²·) f E₁₈, bez pl. přijemnost, přivětivost, spanlost, liběznost, uhlazenost, ozdobnost, lepotst. -ta, puvažnost, vělek, elgance.", "an-muhen (²²·) C₁₃ odl. I. ¾a I. a ~ ¾m pl. ~ (bž zem. dneš.) (²²·: = am Mutfen), ~ (jeim), †. povv. ¾, e-r Zade ~ domýšleti se. domnivati se koho na čeho n čeho v kom; přečítati, přikladati. prul- komu co. podlezivati koho / čeho; b) žádati, pozadovati koho na kom n čeho od koho. 2. das mutbet ibn / ibn. an / on) má z toho radost, působí mu to radost n potěsení, okoužlho toh to. — II. ¾n A. n E₁. 1. domýšlení se atd. zídest 2 a subj. ~ ¾ et záliba vžadkem. touha po čem; b) obj. kouzlo, puvaž vžadk, liběznost, lahoda atd.", "an-muthig (²²·) a) D.. přijemný, přivětivý, s aniły, libězný, uhlazený, ozdobný, lepý, luzný, rozkosný, puvažný, vělekuplný, utěšený, lahodný. ☞ okotšný, elegantný. ~ ¾ akkere přijemný a přivětivý u libězný zvruček: přijemně a vzrostěn; ~ ¾ (wege) puvažná a rozkosná krajiná. — II. s M:3; našihiges) n E₁₈. Anmuthigkeit f E₁₈ = Anmury.", "an-muths... (²²·) ~ ¾os a v heslo o sobě, ~ reich a. ~ voll a = annuthia.", "an-muthstes (²²·) I a D.. nepuvažný, věku pažaný, nespaný, nelibězený, nelepy atd. — II. s Anmuthstörigkeit f E₁₈.", "an-muhen (²²·) v. C₄ odl. † ¾ in et. ~ obléci koho v co n co na koho", "Anna (²²·) npr. f E₁₈ id. Anna. f wč Andula, Hana, Annička, Anniuka, Nanynka.", "Anna... (²²·) ~ ¾orden m. rnd. Anenský.", "Anunabassen (²²·) fpl. E₁₂ prikyvky ~ květnam a b hálmi prhyb (v Hollandska zhodovován).", "an-nadciu (²²·) ¾a C₁₂ odl. jeho u n Špendliškem připřelmouti, přispěndliči co k čemu, na- co nce e-n Zdemetění ~ motýla připřelmouti.", "An-nagel... (²²·) ~ ¾ machine f. s šbíjedlo.", "an-nageln (²²·) v. C₁₂ odl. hřebikem n v pribiti n přitlouci; dem Fied ein Eijen ~ koni podkrovu pribiti; ten leten zježit an dem Zade ~ poslední tasku na strese pripevniti n na strechu požití; fig. angenagelt p. p., a pribitý, pri-mazněny; i inž wie angenagelt a Předě sed na koni jako pribitě; jako by hlý s konem srostěly; (wie verdennert und angenagelt stehen státi (jako) ohromen a bez pohmuti.", "an-nagen (²²·) a C₁₂ odl. et. ~ nahryžti, nahlodati, nakousati, hlodati, hryžti co n na čem; berž ~ de Zwičraht srdeč hlodající svár.", "an-nahen (²²·) v₄ (m). ¾r †hj ~ odl. (při)blížiti se, přiblížovati se, přicházeti; um Zduš ~ přicházeti (s prosbou o ochranu; die geit naht an čas se přibližuje n se blíži n nastává n nadehází.", "an-nähen (²²·) v₄ C₁₂ odl. 1. an et. ~ příšvati p. přišiti co k čemu, ná- co náč: e-n Knepf an die Heic ~ knofflik ke kalhotám přišit; aučtremen ná ~ járati a sesivati, rozpářati a sesiti; mit weiten Zichen ~ přistelmouti; Prv. janewbl, man brancht nur ein Faar Zrippen angähen, je find die Ziefel fertja vezme se dira, oblije se delovinou a dělo je hotovo. 2. plav. končem lana n stoporem (stabám lanem) připevniti.", "an-nähern (²²·) C₁₂ odl. I. ¾a (při)blížiti koho n co k komu n k čemu, S- koho s kým n e čem —", "II. ¾r ☞ při)blížiti se; er näbert fih an bliži se (tom, přicházeti, jde čež: die gei näbert ibi čas se bliži n nastává n nadehází n při: ibi ¾m egaita ~, ibi an ¾. ~ slizivati se n slížiti se (ausvenné) s kym, bližiti se ke komu; matha ibi ~ sbíhati se (= convergieren). — III. ¾n (tín) = annahen. — I ¾d fart. praes., a D₂₃₄. 1. bližící se; matha sbíhavý, konvergentn. 2. přibližný, approximativný; ~ de Convergung přibližný výpocet adv. přiblížne a si bezmala ~ V. ¾n A. n E₁₈ pl. Anmäherung f E₁₈. I. (přibližení se n s., (při)blizování se: ~ přichod; fig. e-c Anmäherung; bhande bringen poriditi slizeni. seznámení n smírení: Kanurage, ob Anmäherung e-s Herru mit ex Tameri meßlich dotaz, je-li možne slžení n seznámení (pána s čdámou; die Anmäherung des Äußlßings příchod jara 2 math a) geom sbíhavost. konvergence: b) arhun přibližnost přibližný n approximativní výpocet.", "An-näherungs... an-näherungs... (²²·) ~ ¾ruch m zlomek slžení n přibližný: ~ gráben mpl. vog. ~ Yanigräben; ~ grad m fys. e-c eviromentum, instrumentes stupeni slžení; ~ grad m pl. vog. ~ Yanigräben; ~ grad m fys.

An-nahme...

— 189 —

an-nehmen

nepřijeti. 2. wěběrna, s., příjemna (místo přijímáno čeho); ~ der Briefe přijemna psaní; hier die ~ der Brief, drüben die ~ der (Sepäde zde se přijímaji psaní, tamto zavazadla. 3. ~ e-8 sinaben (an mincesňat) přijeti chlapec za vlastního, osvorení n adopeč: hocha; ~ e-8 Muntigen téz: adrogace; ~ e-8 Zchiters (in die Zbute) přijeti zákla do školy; ~ e-8 Bedienten (in f-10 Diefi) přijeti služelníka do sluzby; ~ e-8 (Wegebet) přijeti zákona; ~ e-8 Theaterstiltes přijeti divadelního kusu; ~ e-r Lehre o Meining přijeti nauky n mínění; obch ~ e-r Rechning přijeti čětu. 4. ujímání se. ujeti se koho; wenn dit e-e brancht potřebujěs-li pomoci n protekeč. 5. domněnka, -i, mínění, predpokladání, supposice, hypothesa; irrige ~ mylná domněnka; faljhe ~ nepravá domněnka; e-c ~ widerlegen domněnku vyvraceti n. átiti; ~ widerstreptend odpíratı in odpovorati n; přc. ~ se domněnce; auf f-r ~ beharren o bejeben, j-c ~ verbeidigen trvati n státi na své domnence. svou domněnku hájiti, své domněnky se zastávati; e-r ~ beïplichtigen souhlasiti s domněnkou, prisvědčiti domnence.

An-nahme... (~L~...~-berechtigung)foprávnění n právo k přijetí čeho n přijmouti co; ~ (pošt)ſicmpel m razitko poštovní příjemny; ~ verweigerung f opědi nen přijeti, nepřijeti; ~ verzug m prodlení s přijetim.

Annalen (~L~) [lt.] fpl. E₂₂ annály†, letopisy.

Annatin (~L~) n E₃ = Verweiß.

Annatiſt (~L~) [lt.] m E₂₀ annalista†, letopisec

Annam (~L~) E₂₅ npr. n zem. id., (království na výh. poſtěba Zadní In.lie.)

An-name (~L~) E₂₁, ~n E₇ m příjmení (j. c. j. E. přih. 1.)

an-namen ~ (~L~) %a C₁₂ odl. dáti příjmení komu.

Annamit (~L~) m E₂₀, in f E₁₈ Annamit, ~ka, Annamec (bryvatel Annama).

annamitisch (~L~) a D₂, 3 annam(it)ský.

an-nässen (~L~) %a C₁₄ odl. (na)vlaziti. za., (na)vlhěti.

Annate (~L~) [lt.] f E₂₂ církevní dávka za nabyh beneficia.

Annchen (~L~) npr. n kě. jsm. E₇ (dim. od Anna) Annička, ~nka, Anulka, Nanynka.

an-neben (~L~) adv. † vedle.

annecieren (~L~) [lt.] C₁₂ neodl. I. %a přípojiti, přivělití, anektovati; co k čemu; meznár. právo: (ásem) trvalé zabrati a k státu připojiti. — II. % Annecierung f E₁₈.

Annecierer (~L~) [lt.] m E₆ připojitel, -ovatel, přivělitel, -ovatel, uchvatitel.

an-nehmbar (~L~) I. a D₂, 3 přijatelný, ~ příjemný, berný, přípustný atd. v annehmen; ~e Zicherheit přijatelná n přiměřená jistota; nicht ~ neberný atd. — II. s Annchmbarkeit f E₁₈.

an-nehmen (~L~) B₄ odl. I. %a 1. přijit(a)ti p přijmouti, (nahřzen) vzítí; cin Geschenk ~, e-c Gabe ~ dar přijmouti n vzítí; e-n Vorzschlag ~, e-n Antrag ~ návrh přijmouti; e-c Stelle ~ přijmouti n vzítí místo n službu; cr hat das ihm angebotene Amt angenommen přijal

nabídnutý sobě úrad; er empfangt viele Briefe, Einlabungen, Sejvente, Ansträge, aber er nimmt die weigten an dostává n přichází mu mnoho dopisů, požvání, darů, píkazů, ale přijímá jich velmi málo; du empfangt Crnabungen angung, du nimmt sie nur nicht an dostává se ti dosti napomenuti, ale ty si je nebéres k mýsi n ale ty si jich přilis nepřiponstis (k srdci); e-c Forderung zum Duell empfangen aber nicht ~ dostati n ohľadžeti vyzváni k sobojí, ale nepřijmouti ho; e-c Cittisculding ~ a) omluvu přijmouti; b) omluvu připustiti; e-n Wechsel ~ směnku přijmouti a akreptovati; nicht ~ nepřijmouti, odmítouti, za-; der Sejebewehrung übt mit Stimmennehreit angenommen werden návrh zákona byl přijat n prosel n byl schválen většinou hlasů; beide Häuser haben die Regierungszertage angenommen ob šenmovně přijaly n schválily vládní předlohu; vládní předloha prošla v obou šenmovnách; das Abgeordnete-baus hat den Antrag angenommen, das Herrenhaus hat ihn abgeteilt poslaneká šenmovna přijala návrh, panská jej zamítla; návrh v poslaneké šenmovné prosel, v panské propadl; den angebotenen Vergleich ~ přijmouti nabídnutý smír n nabídnuté vyrovnání; die Friedensbedingungen ~ přijmouti výminky miru; den Saffenjillistand ~ přijmouti přímeri; e-n Contract und e-c Clanet dem ~ přijmouti smlouvu a dołožku v ní; e-c angebotene Wende ~ (nabídnoutou) száku přijmouti; e-c Zschludt, e-n Kampf skoro t mit S-n ~ přijmouti boj n zápas (s kym); e-n Anstrag ~ píkaz (k v kónan) přijmouti n na sebe vzíti; e-n Vertrag ~ vejítí v sinlouvu; wegen Mannels an Zeit fand der Jabritscher den empfangenen Anstrag nicht ~ pro nedostatek času n nejaje kdy, nemůže továrník přijmouti obdržené zakázky; cin Gesuch ~ žádost přijmouti; S. 31 Guaden ~ přijmouti n vzítí koho na milost; S. 3-8 Beuch ~ přijmouti koho n návštěvu ei, připustiti koho (k návštěvě); Besuche ~ přijmati n vitati hosti; das Gebet des reigen Zünders ~ přijmouti v vyslýseti modlitbu kajiciho hříšnika; die Reue des Zünders ~ přijmouti litost hříšnikovu; den reigen Zünder ~ vyslýseti (modlitbu) kajiciho hříšnika; sini lovati se nad kajícím hříšníkem; blúdling, unbeheizt, ungeprüft, auf Dreu und Glaubent ~ přijmouti slepě n nevidomky n beze zkoušky n na víru; iek. der Magen nimmt die Speijet nicht an žaludek nepřijímá n nesnáší pokrmů ~ aludek zvrací pokrmy. 2. (bez poju nabídky) zejm. přijmati, bráti na sebe, osvojiti si co, nabyti čeho; e-c Gesalt ~ přijmati n přijmouti podobu; vzítí na sebe podobu; e-n Titel ~ titul n název přijmouti n si přiložiti n si přivlastniti; e-c bestimmte Nichtigung ~ dáti se určitým smérem, ustáliti se ve směru; das Wache nimmt alle Gestalten an z vosku lze vytvoriť všecky podoby; e-c Gewohnheit ~ osvojiti si zvyk; verchiedene Charaktere ~ méniti povahu; e-c andere Miene ~ změniti vzezření; e-c zuverichtliche Miene ~ nabyti klidné tváře; angenommener Name přijaté jméno, pseudonym; feine Zitten ~ nabyti uhlazených mrahv n osvojiti si uhlazené způsoby; iedere Zitten ~ zacínati rozvazovati; (o látkách) Zdunnt ~ chytati špinu,

an-nehmen

— 190 —

Annexation

spiniti se; weiße Steider nehmten leidet Zahnst an
to: bilé saty json hned spínavé; Scendt ven
et. ~ nauchmouti com; e- thart ~ osvojiti si
a navyknomouti si nezpusob; et. ven 3-m. vy-
pučiti si a vydulziti si eo od koho; (s refl. dat.
er bat sich den Wang, die Sprache, das anzeigte Weien
ven ihm angemessen osvojil si jeho chuzi.
fre a všeke chování; das Kind o das fündite
Gemißt nimmt leidt Cindrüde an to: dite o mysł
detská je velelie pristupna dojmu; na dite
a na mysl detskou dojny snuadno pusobí;
die Maare nehmten im Aue: e-e grane darbe an
Vlasy v stáří sedivéjí; das Wort hat e-e gauß
cußere Bedentung angemessen slovo nabylo
zeela jiného významu; význam slova se
czela změnil; Bemnunt ~ Verstand ~ rozum
bráti, rozumu nabyvati. 3. (s pojmen volby) e-n
Tiener ~ příjmoviti o vziti si sluhu; 3. als o
zum Tiener ~ příjmoviti n vziti si koho za sluhu;
3. zum e als Weidwayer ~ příjmoviti n vziti si
a vyvoliti si koho za zpovednika; e-n Zpierer
nebne id o zum Zwiegerlehn nicht an den ~ hráče
neheci za zete; den Waleutnaben als Zehn e
an febnesstatt e an turestian ~ vziti si sirotka za
vlastního syna o za vlastní dite, přisvojiti
si a adoptovati’ sirotka; daa angemennene Mind
ta: přisvojene; der angemennene Techter přisvojena;
den Maüntitel ~ název cisare příjmoviti; Nave-
keen nahm den Titel e-s Kaiser von Vranucid
se, sein Zoll empfien den e-s Ménien von Nem
Napoleon přijal název cisare frau ouzského,
jeho syn obdrzel název a jeho synu dostalo
se názvu krále ſinnského; Zetavian nahm als
Kaiser den Namen Augustus an Oktavián přijal
jako cisar jiného Augustus; e-nanderen Wanben-
příjmoviti jinou vру, přestoupiti na jinou vру;
Christus nahm Auedescaestalt an Kristus přijal a
vzal na sebe podobu služebnika: mit ane
nemnemener kälte anwerten ~ odpovedeti sličenym
~ predstíraným ~ aflektovaným chladem.
4. a) pokládati, miti, bráti zas; et. für o
Zderz o Zpaff ~ pokládati o povazovati ~ bráti
za žert eo; et. als e für Erm ~ bráti vážne o:
nehmen wir an, daß... demeine tomu, ze...; pri-
pusme, že...: für bare Wimme ~ bráti v vziti
za bernou minei; den (auten) Wüllen für die
That o für das Werk ~ bráti (dohrben) vůlzi za
skutek; als siker o ansagemadt ~ pokládati
a bráti za jisté; man taun mit Zäderheit ~ sluši
pokládati za jisto; als Grumdiag ~ bráti za
zásadu; ich nehme als Gundaß an je sti mi zá-
sadou; ich nehme es für geschehen an jako by se
(hylo) stalo: h předpokládati; wir nehmten
tice verfängig so an, werden es aber ceft jspäfer
beweisen predpokládáme to prozatím, později
to vsak dokázeme; angemessen daa... overcan
sacret taſſ... předpokládajie že...; man nimmt al-
gemein an, daas... vseobecné se předpokláda a
ma za to, že...; es ist angemessen lze předpo-
kládati. 5. die Sub nimmt den Ztیر an, diu
Zute nimmt den Henght an kráva připoští lyka,
kohyba připoustí hrebee. 6. daa Zdwein nimmt
die Maſt an; prov. bez obj. das Zdowin nimmt an
krnemn ~ ivo jde praseti k duhu, prase se
ermenini spravuje, prasete přibýva. 7. †, ‡, ‡†
die Aipel ~ = die Blaet anziehen (v anziehen 3. a

8. †, prov. 3. ~ zajmouti. zatknouti koho. 9. †, prov.
bráti první, miti výber. 10. †, prov. es nimmt
bat gut an (= es gebt ihm weib) svédeí mu to.
11. skoro † prov býti spokojen s kym n ešu; na-
ližati zalíbení v kom v e. m. 12. ich nehme mit et.
an vztahuji co na sebe; wen’s judt, der fraise
höd! und Andre branden fieds nicht angemessen
koho se to týve, als se vtipí, a není třeba,
aby to jiní vztahovali an kanee doráži na sta:
13. lov. a der
Cer nimmt den Aue in kanee doráži na sta;
ted bez obj. des Wirsch nimmt brumfend an jelen
v žiji doráží na lidi; b) ein wildes Dach ~
sehnt zastaviti; ein Wildjäumen ~ entauften lauen
divokého vopře nechati nabelmouti; e e-
Zatylede ~ liz bráti, na liz choditi; e-e Wieße ~
na louku choditi w vycházeti; das Wild nimmt
e-n gewijnen Anfentbalt an zvíre obrá si nekteré
míst k polytu; d) na šinuru uvázati; e) der
Sund nimmt die äßute an pes jole o po stopfe;
f) die Reebühner nehmten das Zdnerjeed an kon-
roptve neboji se strálého kone ~ pokládáho ho za
katechéno; das Ztیر nahm den Zäger an zvíre
postřeho myslivee. — II. "ich ~: sich e-
Zade ~, ~ sich am et. ~ bráti o vziti si ~ na
starost o na sebe; ujimati se eho, zastimati
se oe; pećovati. starati se oe; miti na myslí
a na starosti eo, bráti se o zasazovati se oe;
hleděti si eho; sub 3-8 ~ ujimati se o ujmovi
tse. zastávati se. chrániti koho; zastávati se,
pećovati o koho; sich der verlaufenden Minter ~ uj-
mati se opustěných dětí; sich e- Zade (e 3-8)
bei 3-m ~ ujimati se eho n koho, zastávati se to koho
no, bráti se o koho n oe (před kym) — III. % A-n
E, bez pl., Annchmung ~ f E18 = Annabne 1.,
3., 4., 5.

An-nehmer (2-1) m Eo. -in f E19, 1. přij-
matel, přijemce. 2. zastanee, chránece.

an-nehmlich (2-1) I. a D2-3 1. přijatelný,
připustný 2. skoro † příjemný, puvabný: roz-
kosný. — II. s Anunchlichteit f E18. 1. ~ pi-
jatelhost, připustnost. 2. příjemmost. puvab-
nost. kouzló, rozkosnost.

an-nehmungs... (2-2) ~) füllig a přijat-
telný, připustný ~ würdig a hodný přijeti.

an-nciden (2-1) r'a (1. odl. 3. ~ pohlížeti
závíviste na koho, závideti komun.

an-ncigen (2-1) ra, r'ich ~ C12 odl. n-
kloniti, pri- (r' se), nachyliti. pri- (r' se)
k oe,.

Anneliden (——) [It.] fpl. E12,20. Annulata
cervi členiti.

Annex... (2-2) ~ orden m räd královny
Anny.

an-nesfein ~ (2-2) ra a C12 odl. tie ehe ~ kal-
hoty uvázati (100. cm) a 1. p.

An-neh... (2-2) ...-apparat m navlažovadlo;
~pinjel m ed ~ Stajt.

an-nehen (2-2) C14 odl. I. ra pokropit,
navlažiti. navlhititi. — II. % Annexung f E18.

An-nehmer c (2-2) m E6,7a Stětce, vládilo.

Annex (—) m E7, ~ am (—) [It.] n E7,
přívek. přidavek. dodatek. příloha.

anne (—) [It.] a D2,1 připojený, patriec
(k oe,md).

Annexation (—) e. ejón) [It.] f E18. Anec-
rion (—) [It.] f E18 = Annexierang v annee
tieren II.

Anecdotes...

— 191 —

[Anonic]

Anecdotes...(~~~u~~-) - gelitste npl. choutky
annekéní; politik f politika annekéní; pro-
ject m návrh na připojení.

Anneri-oniš (~~~u~~-) | [t.] m D₂₀ přívrženec
annektování (zvětšení země).

an-nišen (~~~u~~-) ¼a C₁₂ odl. kývati n1 koho;
pokynouti komu.

An-niet... (~~~u~~-) -kropf m © hruška ný-
tová.

an-niiten (~~~u~~-) ¼a C₁₃ odl. ct. an ct. - pri-
nýtovati co k čemu.

Annihilation (~~~u~~- ču -cjón) [lt.] f E₁₈
zrušení.

annihilieren (~~~u~~-) [lt.] ¼a C₁₂ zrušiti,
zníti.

an-nišen (~~~u~~-) ¼r C₁₃ odl. říd ~ 1. říd an
dem Hauje - uhnízdit se na dome n při domě.
2. f = říd anřiedem.

anniversarisch (~~~u~~-) [lt.] a D₂,₃ vý-
roční.

Anniversarium (~~~u~~-) [lt.] n pl. Anni-
versaricn den výroční.

Anno (u-) [lt. abl. od annus = Jahr) roku;
~ 1894 roku 1894; často abbr., a. c., a. d. (v. toto);
~ ab urbe condita roku od založení Ríma
(753 př. Kr.); ~ ante Christum roku před
Kristem; ~ Christi roku po Kristu; ~ domini
lóta Páne; ~ orbis conditi roku od stvoření
světa; ~ orbis redempti roku od vykoupení
světa; ~ practerito n elapso minulého roku;
~ salutis v roce spásy; ~ jubilaei v roce ju-
lijsijním; ~ dantals o dozumal za onoho času;
žart. von ~ Tabak her a zu epoptopni. staro-
dávný; adv. za onoho času, kdy byla kráva
bez ocasu.

an-ned (~~~u~~-) adv. kanc. a poet. 1. = noch.
2. = test.

Annomination (~~~u~~- ču -cjón) [lt.] f E₁₃
řču. annominace↑ opakování různých slov od techož kmene
pochočičich za příčinou řečníckého účinu = Paronomatie.

Annona (~~~u~~-) [lt.] f a) roční výtěžek;
b) úroda zejm. obili, c) obili, d) trh obilní,
e) ceny obili, f) bohyne zásob obilných na
trhu.

Annonagi-um (~~~u~~-) [stlt.] n = Getreide-
ginus.

annonarisch (~~~u~~-) [lt.] a D₂,₃ obilní; ~
Gefese obilni zákony.

Announce (~~~u~~ či anons-) [fr.] f E₁₈ oznámení,
zpráva, návěšti.

Announced..., annoncen... (čti anons-)
[fr.] (~~~u~~-) -burcau n (čti -byró) annončení
n navěštní n oznamovací kancelář; -crpedi-
čien f = -burcau; -fammler m sběratel ná-
vestí n annoncí n insertů; -vorhang m div.
návěštní opona (v div.dlech); -wescn n veřejné
oznamování, annonce, (v novinách) inserování.

annoncieren (~~~u~~ či anons-) [fr.] ¼a C₁₂
oznamovati.

Annotation, annotieren = Adnotationien, ad-
netieren.

annu-al (~~~u~~-) annu-ell (~~~u~~-) [lt.] a D₂,₃
roční. rok trvající.

Annuale (~~~u~~-) [lt.] n výroční slavnost
kostelní; zádušní mše sloužená po celý rok.

annu-är (~~~u~~-) [lt.] a D₂,₃ roční.

Annu-arium (~~~u~~-) [lt.] n kniha ročné
vydávání, kalendár.

Annu-ität (~~~u~~-) [lt.] f E₁₈ annuita†: 1. ro-
čina, roční splátka, čávka umorovací. 2. plat
dávaný v určitých lhůtách.

Annuitäten... (~~~u~~-) -capitalien npl.
jistiny splatné annuitami.

Annuitation (~~~u~~-) -ejón) [lt. f E₁₈ zrušení,
annuitierbar (~~~u~~-) [lt. 1 a D₂,₃ práv.
zrušitelný. — II. s Annuitierberkeit f E₁₈.

annuitieren (~~~u~~-) [lt.] C₁₂ neodl. I. ¼a
annullovati, zrušit, něplatným učiniti. —
II. % Annuitierung f E₁₈.

Annulus (~~~u~~-) [lt.] m kroužek, prsten;
an. suední žláza, prstenee.

Annumeration (~~~u~~- ču -cjón) [lt.] f E₁₈
připočítání.

annumerieren (~~~u~~-) [lt.] ¼a C₁₂ připočítati

Annunci-aden... (~~~u~~-) -orden m řád
Zvěstování Panny Marie.

Annunciate (~~~u~~-) f E₂₂ jeptiška rádu
Zvěstování Panny Marie.

Annunciation (~~~u~~-) čtu -ejón) [lt.] f E₁₈
zvěstování zejm. Panny Marie.

Annus (u-) [lt.] m rok; anni (gen.) roku,
v roce...; húsi, anni currentis tohoto
roku; ad multos annos amno hnoho let, v anno.

annuus (~~~u~~-) [lt.] a neskl. roční.

Anö-a (~~~u~~-) [rec.] slabost rozumu.

anoblieren (~~~u~~-) fr.] ¼a C₁₂ povýšiti do
stavu šlechtického.

Anoblissement (ču -blis'ma) [fr.] n po-
výšení do stavu šlechtického.

Anochilon (~~~u~~-) [rec.] n 16k. svrchní ret
(zejm. veliký).

Anode (~~~u~~-) [rec.] f E₂₂ kladný pól galva-
nického článku při elektrolyse.

Anobic (~~~u~~-) [rec.] f nesouvislé mluvení.

Anodmie (~~~u~~-) [rec.] f = Anosie.

Anodonten (~~~u~~-) [rec. mpl. bezubú ssavci.

Anodynie (~~~u~~-) [rec.] f E₂₂ = Anästhetie.

Anodynum (~~~u~~-) [rec.] n neskl. tišící pro-
stredek.

anogen (~~~u~~-) [rec.] a D₂,₃ ~ Metamerbeſe
změna mineralií působená vodou, vzduchem.

an-öhren (~~~u~~-) ¼a C₁₂ odl. 1. pridělati ucho
n ouško k čemu. 2. za ucho zavesiti.

an-öfen (~~~u~~-) C₁₂ odl. 1. ¼a 1. (na)olejovati.
olejem (na)mazati „(na)triti. 2. fig. f ~. ~
oklamati, ošiditi, napáliti, lupnouti, dostati —
II. % jich ~ 1. natáhnouti se olejem. 2. fig.
f opiti se, natáhnouti se. nalíznouti se.

anomali(ish) (~~~u~~-) [rec.] a D₂,₃ ano-
mální, nerovný, nestejnoměrný, nesrovnalý,
odehlyňný, nepravidelný.

Anomalic (~~~u~~-) [rec.] f E₂₂ anomalie†,
nerovnost ploch a dráhy, nestejnoměrnost. ne-
srovnalost, odehlyka od pravilla, výjimka,
nepravidelnost.

anomališišch (~~~u~~-) [rec.] a D₂,₃ a-t an-
malistický; ~es Jabr doba oběhu země; ~er
Menat doba oběhu mésice.

Anomalogie (~~~u~~-) [rec.] f E₂₂ nauka
o nepravidelnostech a kazimluveči v reči.

Anomic (~~~u~~-) [rec.] f E₂₂ bezžákonnost,
ne-, nevázanost.

anomíš

— 192 —

[an-pfropſen]

anomíš (~~۲۲~~) [řec.] a D₂,₃ nezákoný.

Anomöcr (~~۱۰۲~~) [řec. = nepodobní] mpl.
E₆ jímeňo Ariáno.

Anomphalos (~~۱۰۱~~) [řec.] m neskl. nemající
pupku, zrozeň bez pupku (na př. Adam a Evah).

Anonjchia (~~۱۰۲۲~~) [řec.] f beznehtí.

anonym (~~۱۰۲~~) [řec.] a D₂,3 anonymní, bez-
jmenový, nejmenovaný; adv. anonymně.

Anonymítat (~~۱۰۲۲~~) [řec.] f Ē₁₈ anony-
mita, bezejmenomst.

Anonymus (~~۱۰۲۲~~) [řec.] m E₂₆ id., ne-
jmenovaný, neznámý.

anophoníš (~~۱۰۲۲~~) [řec.] a D₂,₃ vzhůru
znějící.

Anophthalmic (~~۱۰۱۰~~) [řec.] f E₂₂ bezoci,
vrozený nedostatek oka.

Anopfotherium (~~۱۰۱۰~~) [řec.] n vyhynulý
rod ssavů dvoukoputnych

Anopčí c (~~۱۰۱۰~~) [řec.] f E₁. 1. ztráta zraku,
nevidomost, slopota. 2. šihání vzhuru.

Anorchidic (~~۱۰۱۰~~) [řec.] f E₂₂ vrozený
nedostatek varlete, bezmoudli.

Anorchos (~~۱۰۲۲~~) [řec. jm., Anorchodes (~~۱۰۱۰~~) m kleštěnec.

an-ordnen (۲۲۰) C₁₃ odl. I. %a 1. příraditi.
se., (uspořadati: e-c Feibentjeje - poradi se-
staviti 2 v v čich - "a (b) zařizovati v za-
řiditi (v₅ se). uspořadati (v₅ se). upraviti co
(v₇ se). 3. nařízení p naříditi, ustanoviti co;
e-n Įą - den tanoviti v určiti. - II. % A- n
E₇ bez pl., Anordnung f E₁, předpis, naří-
zení; festwillinge Anordnung poslední porízen;
Anordnung Gottes Boží uložení: elne ale An-
ordnung bez įadu a skladu.

Anorduer (~~۱۰۲۲~~) m E₆ poradatel.

Anoricric (~~۱۰۱۰~~) [řec.] f nechuť k jídlu,
nedostatek chuťi.

an-organizh (~~۱۰۲۲~~) [řec.] a D₂,3 anorga-
nický, nebezústrojný; -c Verbindungen ne-
ústrojné sloučeniny.

An-organismus (~~۱۰۱۰~~) [řec.] m neústroj-
nost.

Anorgano ... (~~۱۰۱۰~~) -gencie f nauka o po-
vstání světa z neústrojných látek; -qnoſje f
znalství neústrojných látek: -qraphie f po-
pis neústrojných látek: -logie f učení o ne-
ústrojných látkách, zeja, o nerostech, nerosto-
slovi.

anormal (~~۱۰۱۰~~) [řlt.] a D₂,₃ nepravidelný.

Anorthit (~~۱۰۱۰~~) [řec.] m E₂ mon. anortití,
živec trojklonný v vápenatý.

Anortho-id (~~۱۰۱۰~~) [řec.] min. = Anorthbthy.

Anorthoskop (~~۱۰۱۰~~) [řec.] f sátkáří přístroj. jebož
působení zakládat se na tuvam světelného dogmu na štítin.

Anorthotyp (~~۱۰۱۰~~) min. I. m trojklonotvar,
jehlanec trojklonný n kosodělníkový. - II. a
D₂,₃ a-: o-oz Zvřejm soustava trojklonná n
jedno- a jednočlenná.

Anosje (~~۱۰۲۲~~) [řec. f P₂,2 nechuravost, zdrávi.

Anosmic (~~۱۰۲۲~~), Anosphraſic (~~۱۰۱۰~~) [řec. f
ztráta čichu.

Anosmin (~~۱۰۲۲~~) n prostředek k odklizení
nelibého zápachu.

an-paaren (~~۱۰۲۲~~) v₅ C₁₂ čich ~ 1. v páru n
po dvou se připojovati n serazovati. upařiti
se. 2. (páriti se. pojimati se.

an-pachten (~~۲۲۰~~) %a C₁₃ odl. najmouti co.

an-packen (~~۲۲۰~~) v₅ C₁₂ odl. (v)chvátiti,
uchopiti, popadnouti chnapoutni, chytiti co.

An-pafer (~~۲۲۰~~) m E₆ uchvacovač.

an-pampſen f (~~۲۲۰~~) C₁₄ v₅ čich ~ prov. j
1. naepati se, naprati se n p si nácka, na-
prásknouti se. 2. (mysňofiti se. vystrojiti se.

an-pappen (~~۲۲۰~~) %a C₁₂ odl. přílepiti =
antleſtern.

an-paſſen (۲۲۰) C₁₄ odl. I. %a (b) e-r Žade-
hoditi se k čemu, srovnávati se e čím, shodovati
se e čím. - II. v₅ čich ~ přízpůsobiti se. -
III. %a 1. en siet ~ kalát zkusiti. 2. e-r Žadie ~
upraviti, zaříditi podle čeho, přízpůsobiti co čemu;
-d a D₂,₃ w. primérený. - IV. % A- n E₇
bez pl., Anpapſung f E₈.

an-patschen F (~~۲۲۰~~) C₁₄ odl. I. %a (patidé)
plesknouti, płačnouti. - II. F (patidien) v₅ (j)
(im sletc) ~ angepatschen femmen přibronzdati se
(blátem).

an-pečhen (~~۲۲۰~~) %a C₁₂ odl. prismoliti.

an-peitschen (~~۲۲۰~~) %a C₁₂ odl. tie Žerfe ~
práskati, v-nonti. šlehati do konv.

an-perlen (~~۲۲۰~~) %a C₁₂ odl. 1. pely navlé-
kati. 2. operliti. perlami positi; vom Žan
angeperit operlený rosou, poseť rosnými
perlami.

an-pejčen (~~۲۲۰~~) %a C₁₃ odl. nakaziti koho.

An-pſahí (~~۲۲۰~~) m D₁₁ ☉ hor. přítěska, pátík.

an-pſaſchen (~~۲۲۰~~) %a C₁₂ odl. privázati ke
kolum; Weintſtede ~ vésti révu na odry; fig.
wie angepäßt stehen státi jako přibity n při-
mražený.

an-pſeffern (~~۲۲۰~~) %a C₁₂ odl. (trochu) (p)0-
pepřiti.

an-pfeſen (~~۲۲۰~~) C₇ odl. I. %a (b) 1. o větru an
die ſenfer hivzdati do oken. 2. der Žuq temut
angepſſen clak bliží se pískaje n hvizdajce. -
II. %a %a Ž. ~ pískati a hvizdati na koho (zejm.
ta posměšně).

an-pſlanjen (~~۲۲۰~~) C₁₄ odl. I. %a 1. e-n
Baum o e-n Garten ~ strom n zahradu štijiti;
Eiſlanjen o Stroant ~ rozstliny n zeli (mysázeti,
nat- p v(y)saditi; cíu Land ~ at zemi n půdu
zdelávati; b) zemi (zdělati a) osaditi = II.
2. %a A-m et. ~ cíupſlanjen. - II. %a čich ~
fig. ibd wo ~ usaditi se kde. - III. %a An-
pſlanzung f E₁₈ 1. hosp. štipení, (vy)sázení,
peſteni. 2. osada.

An-pſlanzer (~~۲۲۰~~) m E₇ péſtovatel, štípitel,
osadník, zástepte, zaſtěpitel.

An-pſlanzungs... (~~۲۲۰۰~~) ~pſlan m návrh
k vysazování n k sazbě n k sadbě.

an-pſlöken (~~۲۲۰~~) %a C₁₂ odl. kolem n koly
přípevniti; (wic) angepřeſt stehen státi jako
přibity n jako přimražený.

an-pſliigen (~~۲۲۰~~) %a C₁₂ odl. hosp. I. %a přiorati
co k čemu; e-e ſurche an die andere ~ bráždu
k brázdě přiorati; ein Ţiitc Land an den an-
ſtekenden Ader ~ kus země k sousednímu poli
priorati. - II. %a (b) naorávati, začínatři
orati.

an-přicmen (~~۲۲۰~~) %a C₁₂ odl. šídlem při-
příčnouti.

an-pſropſen (~~۲۲۰~~) %a C₁₂,₁₄ odl. 1. příroubiti
co k čemu, NA-co nač trjořipotnou n roubemipu pripoju. 2. epáti
p naepati, (na)pčehovati, nabiti co.

an-pichen

— 193 —

[an-qualmen

an-pichen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. (na)smoliti co (smolou natřit). 2. při/smoliti co k šemu, naco nač; wie angepaidt bei j-v Arbeit siben sedeti jako přibit n jako přikován u práce.

an-pichen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. naklovati, nachobati, nach-co.

an-pi(c)pen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. 3. ~ pipati, tikati, pískati na koho

an-pinkeln (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. načurati, nachěciati, napičkati (slušnějí místo anpichen).

an-pinfen F (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. řeuer ~ ohěn rozkresati n křesáním rozdělati.

an-pinfeln (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. štětcem natřiti; e-e Wunde ~ ránu (štětcem) natřiti. 2. (od Einfalltopfinsch) pošetile n omezeně se držeti čeho

an-pipen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. na pípu sud dáti. do súdu pípu vraziti; načiti. načepovati. sud naraziti. 2. = anpieren.

an-pirschen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. Bäume ~ stromy odirati.

an-pissen P (v₂⁻) vₐ C₁₄ odl. scáti. ech-p nachecati nač; řaseati. po-co; (o pěsch) die Čeden ~ ochéavati rohy; jíž. den přišť fein Hunde an do toho nikdo ani nekopne (je v opovržen).

an-plaſchen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. ~ an die Čeden ~ na rozích n a rohy vyvěsiti n přípevniti n nělepiti n při-. 2. Erre ~ zemi přidupati. 3. zahr. roubiti. 4. lov. = anpieren. 5. plav. = cinpladten.

an-plappern (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. 3. ~ žvá-tati, žvástavé n tlachavě mluviti na koho (anplaudern).

an-plärren (v₂⁻) C₁₂ odl. I. vₐ 3. ~ vřešti, jeceti, kvičeti na koho. ~ II. vₙ (b) angepřárt temmen přicházeti ječe n kviče n vřeste n s jekem n s kvikotem n s vřeskem.

an-pläſchern (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. o voře, deſt. atd.; an ct. ~ pleskati, plácati, cákati nač.

an-platten (v₂⁻) vₐ C₁₃ odl. 1. ⊘ stav. = anblatten. 2. les. lizovati (= anlajchen).

an-pläſchen (v₂⁻) vₐ C₁₄ odl. 1. les. (na)lizovati, lihovati (= anlajchen). 2. e-n Lappen ~ záplatu přisiti.

an-plaudern (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. 3. ~ tlachati, žvástati na koho. 2. jich (dat.) ct. ~ vytlachati si, vyžvástati si co, tlacháním n žvástáním si uloviti co.

an-plauschen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. (z)baňkovati, (o)balamutiti, obulíkovati koho.

an-plnmpen F (v₂⁻) vₐ (b) C₁₂ odl. žblunknouti nač.

an-pochen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. an die Thüre ~ (z)bušiti, bouchati, tlouci na dvěře; dňs ~ de Herz bušící srdce.

an-poltern (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. an die Thüre ~ (hřmotně) (z)bušiti, (z)hřmotiti, (z)buráčeti na dvěře. 2. angepoltert temmen přicházeti burácejše n hřmotě n bouře n s burácením n se hřmotem, přirachotiti se.

an-posaunen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. pozouny vytrubovati n ohlašovati; fig. vytrubovati, rozhlasovati co.

an-poſchen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. lov. navnaditi, namlsati.

an-prägen ~ (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. = auſprägen, einprägen.

An-praſl (v₂⁻) m E₃ náraz, naražení, úder, úház.

An-praſl... (v₂⁻) ~ winkel m úhel nárazu.

an-praſlen (v₂⁻) vₐ (jšt) C₁₂ odl. an ct. ~ narážeti nač, v- do čeho p naraziti nač, v- do čeho; uhloditi, udeřiti do čeho.

an-prangen (v₂⁻) vₙ (jšt) C₁₂ odl. 1. angeprangt femmen v sláve (a nádřehe) přicházeti. 2. gall-angeprangte Werne slova plná žluči (r přrengen, prangen).

an-praſſeln (v₂⁻) vₙ (jšt) C₁₂ odl. angepraſſett femmen bližiti se s praskotem n s rachotem, přirachotiti se.

an-predigen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. počiti kažati. 2. (při kažní) osloviti koho, při kažání se obrátiť na koho. 3. 3-m et. ~ vychvalovati komu co.

an-preien (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. ein zřiſch ~ zpytovati loſ (odkuď a kam plujel, volati na lod, domlouvati se s loſi).

an-preiſen (v₂⁻) I. vₐ C₆ odl. vychvalovati n-áliti, velebiti. (do nebe) vynáčeti p-éſti co; 3-m et. ~ vycháliti komu co; 3. ~ přimlouvati se za koho. — II. sp. M- n E₇ bez pl., Anpreiſung f E₁₈ výchvala, přimluva.

An-preiser (v₂⁻) m E₆, ~ in f E₁₈ vychvalovač, f-ka.

an-prellen (v₂⁻) C₁₂ odl. I. vₐ et. an et. ~ narážeti čim nač n V- čím n co do čeho; naraziti čim nač n V- čím n co do čeho; hoditi n mrštiči co n čím nač. — II. ~ vₙ (in) = anprallen. — III. % M- n E₇ bez pl., náraz, srážka; ~ des Wintes náraz větru.

an-preſſen (v₂⁻) vₐ C₁₄ odl. 1. (při)tisknouti, (při)tlačiti k čemu nač. 2. natlačiti (mírů); anget prejst volles Maß natlačená ~ vrchovatá míra.

An-probe (v₂⁻) f E₂₂ zkouška (kabstu n p.l.).
an-proben (v₂⁻), an-probieren (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. taß neue Mleit ~ zkoušeti p zkusti nové šaty.

An-prüfeln (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. 3. ~ výpraskem přihnati. 2. 3-m et. ~ vtlouci, výpraskem vpraviti do koho co.

an-pudern (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. napudrovati.

an-puſſen (v₂⁻) vₐ (b) C₁₂ odl. zabušiti.

an-pumpen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. I. 1. Žapumpovati, na-, Žačerpati na-, začiti pumpovati n čerpati. 2. fig. F 3. ~ vypůjčiti si, vydvěžiti si co od koho. — II. v₇ řich ~ P natlouci se, nacpati se n si nácka.

An-pumper (v₂⁻) m E₆, ~ in f E₁₈ žert. pumpař (člověk od každého si dlužen).

an-punkten (v₂⁻) vₐ C₁₃ odl. natečkovati, tečkami n body (na)značiti.

an-puſſen (v₂⁻) vₐ C₁₃ odl. = anbſlaſen.

An-puſſ (v₂⁻) m E₃ bez pl. 1. výstrojení, u-, vyšnoření. 2. výstroj (věcí k vyšnoření).

an-puſſen (v₂⁻) vₐ, v₇ C₁₄ odl. (jich) ~ (vy-) šňořiti (v₇ se), (vy-)strojiti (v₇ se), naseknouti (v₇ se), vyſintiti (v₇ se).

an-quaſken, an-quäken (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. 3. ~ (z)kvákati, (z)kuňkati. (z) skřehotati na koho; fig. (z)skupati, (z)skupitati na koho.

an-qualmen (v₂⁻) vₐ C₁₂ odl. zač(m)ouditi, začaditi, (na)plniti č(m)oudem; 3. paffend ~ dýmati n bafati na koho (při kouření z dýmky).

Německoěsky slovník. 1. Deutschbeobachtliches Wörterbuch.

25

an-quellen

— 194 —

[an regen

an-questen (v2v) vₙ (n) B₅ odl. nabělnouti, nahořbnuati.

an-quenseln Θ (v2v) vₙ C₁₂ odl. hor. ſeideſer, geſäſſe ~ přivěsiti n připnouti tézně nádoby k lanu.

an-quetschen (v2v) vₙ C₁₄ odl. = anpreſsen.

An-quick... (v2v) ~ſaſſ n Θ hat. = Amal-gamiersaſſ; ~mühſle f Θ hat. = Amalgamiermißhe; ~ſtilber n Θ hat. = Amalgamierſtilber.

an-quicken Θ (v2v) vₙ C₁₂ odl. I. vₙ = amal-gamieren. — II. % Anquičnung f E₁₈ = Amal-gamation.

anquirieren (~-1v) [lt.] vₙ C₁₂ žádati za potrestání.

Anquiſition (~-2v ět-cjón) [lt.] f E₁₈ žádost za potrestání.

an-raſsen (v2v) vₙ C₁₂ odl. plav. zavěsiti nahořo na stozán.

an-raſsen (v2v) vₙ C₁₂ odl. uchvátiti, sthnouti (co).

An-raſner (v2v) m E₆ sommujitel, sommerník, soused.

an-raſmen (v2v) vₙ C₁₂ odl. Θ přílezniti, přijedlovati (co) k čemům.

an-raſken (v2v) vₙ C₁₂ odl. I. vₙ nónkami) připínati. — II. vₙ (jich) ~ připínati se nónkami; ſibě an ein (ſefonder ~ pnouti se n popínati se k zábradli.

an-raſzen p (v2v) vₙ C₁₄ odl. anibren I. 2.

an-raſpeln Θ (v2v) vₙ C₁₂ odl. napilovati (co).

an-raſſeln (v2v) vₙ (n) C₁₂ odl: ~ anaeſrajeſſt tommen (přidížiti se s chřestem n ra-chotem n řinkotem; přichřestiti; přirachotiti (se), přidržeti.

An-rath (v2v) m D₁₁ rada k čemů.

an-rathen (v2v) C₇ odl. I. vₙ a pořaditi komu co n komu k čemům; přid. napiskati. — II. vₙ A~ n E₇ bez pl., Anraſhung f E₁₈ rada; anřeine Anratbunna njeho radu; A~ cš Serebrenčens radění k zločinu: anř A~ na radu.

an-raſchen (v2v) C₁₂ odl. I. vₙ a 1. kouřiti nān. 2. zakouřiti, kouřem začáditı (co); e-e Cigararmpige ~ Spíčku na doutníky zakuřovati n zakouřiti. 3. nakouřiti; e-e Čigarne ~ doutník nakouřiti n začítě kouřiti. 4. Θ lev die (wüſe) ſorm ~ slévací ſorum n kadlub okoptiti.

an-räuſchern (v2v) C₁₂ odl. I. vₙ a C₁₂ odl. 1. zakouřiti, zasmuditi, začávitě, zacemnouti (co); e-e Cigararmpige e ſieſie ~ Spíčku na doutníky n dýmku zakouřiti (komu n mňavou němto). 2. ſtejč v maso zauditi, po. 3. kadři. 4. fig. f. D. mit et. — anibren L. 4 — II. % A~ n E. bez pl., Anräuſcherung f E₁₈.

an-räuſnen (v2v) m E₆ odl und dymník vrtati.

an-raſchen (v2v) C₁₄ odl. I. vₙ (n) 1. s šumem n Sustem, n sovelem n chrastem ata. se blížiti, přišumeti, přišustěti, přichraſti; gegen das Zůmff ~ odrážeti se šumme o boky lodi. 2. zašuměti. 3. Θ loſw navětiiti. — II. vₙ a 1. D. ~ 15ašuměti, 15ašuſtri na koho n ke komu; díž Wegen rannten uns an siyšeli jsme šumot vln.

III. vₙ f jich ~ podnapiti se, naſtriknouti se; ein wenig ancauſtand jeim miti spieku.

anrechenbar (~-1 v. 1) vypocitatelny. — II. s Anrechenbarkeit f E₁₈ der Tienbent vpočitatelčnost do službenthät.

an-rechnen (v2v) vₙ C₁₃ odl. 1. et. ~ připočítati, připočěisti co; v účtu připsati co; 3-m et. ~ připočítati komu co; 3-m e-e Ware zu theuer ož hod ~ zboží draze účtovati n počítati komu; wie hod haben Sie es angerechnet v jaké cené jste to účtova, co jste za to počítal; er hat mir am Pjand drei Kreuzer angebetet připočítal mi tři krejearje na libre; fig. e-u Tienūd bož službu vysoce ceniti; idh rene das jeimer Unerjahrenheit an přicítam to jeho nezkušenosti; als ſeſſer ~ bráti za chluht co; 3-m et. zur ſchre o zum Reideni ~ přicítati ke eti n k zásluze n za čest ~ za zásluhu komu co; ſich (dat. et. zum Ruhme ~ přicítati si za slávu. — II. % Anrechnung f E₁₈; in Anrechnung bringen = anrechnen 1; obchinter Anrechnung ſchre. Spenjen přičítaje k tomu Vaše útraty; Anrechnung in den Přilidbeutel vpočítání v díl povinný.

An-recht (v2v) n E₃ nárok náč; právo náč n k čemům.

An-rede (v2v) f E₁₂ 1. oslovení koho. 2. promluvení na koho; heute gěnnte er mir die cje ~ jeit zwei Zahren eines po dvou létech poprve na mne promluvil. 3 (zpūsob) oslovení, titulováni; Maſejtät ijt die ~ der Kěniqe Velicenstvo jest oslovení n titul králů; die ~ der Zchüller mit „du“ (f das Tuzen der Zchüller) tykáni žákům.

An-rede... (v2v...) ~ſaſli m gram vokativ (b. pád); ~partikel f gram. částice oslovenovac n vzbížeci; ~weijc f zpūsob oslovenorani n eni.

an-reden (v2v) vₙ C₁₃ odl. 1. 3. ~ promluviti na koho, osloviti koho; 3. denuti ~ osloviti koho po němčeku n německy; er rebetě nach anehe an promluvil ke mně takto; 3. mit „du“ ~ vykati komu; 3. mit „Zic“ ~ vykati komu; 3. mit „Turendland“ ~ osloveno n titulovatí koho „Jasnosti“. 2. 3. um et. ~ požádati koho co n náč; 3. um e-u Tienū ~ požiželati koho za prokázání sluzby; 3. um požáblung ~ požádati za o zaplacení. 3. ~ c-u Tienbenten ~ vco se sloužíeho, zůstane-li dále ve službě a znova, do sluzby přinouti. 4. 3-m et. ~ reči vnutiti komu co, přemluviti koho k čemů; 3-m e-e Anrancit ~ pošlati nemoc na koho.

an-regen (v2v) C₁₂ odl. I. vₙ a 1. 3. ~ povzbuzorati v. dit. rozčovati v. ititi. rozohniti, nadechnouti koho, hýbati kym, jinutim koho; dit bant mich angereat, inchb angereat rozohnit's mne a povzbudil's mne, avsak nezročili; 3. zu e-r Unternehmung ~ k podniku požadati n podnécovati koho; e-e geizreide Unterhaltung regt den Geiß zu neuen Ideen an duchaplná zábava roznécuje ducha k novým ideám; abs. das Werk regt an dílo roznécuje k novým myslénkám n rodi nové myslénky. 2. et. ~ dáti podnět e. mu, zpūsobiti, vyvolati co, vzbuditi zájem os; er hat es angeregt vznikło to n povstalo to k jeho podnětu n a jeho podnet; e-e Zrage ~ vyvolati otázku; ein (Weißl) -cit roznititi; angereget Bedenent vzniklé nastalé pochybnosti; es wurde der Zweihundert's angeregt pochybnost vznikla n vzešla n povstala. 3. et. ~ dotyčati se p dotknouti se čeho, zmiňiti se o čem; ce wurde der Plan zu e-r nenem

Au-reger

— 195 —

an-richten

Verjammtung angeregt připomenulo se, jak se
má nové shromáždění sejiti; fig. e-e Šaitc ~
dotýkati se n p dotknouti se struny; kane: an-
geregermaſen způsobem (svrchu) zmíněným n
naznačeným; lov zvěři hnouti. — II. % An-
regung f E₁₈ 1. podnět, pobudka; anf An-
regung ven... z n k podnět, na podnět (ču); Š-m
Anregungen geben rozňěcovati koho ſk novým mysl-
kám; auf aus Ž-a-Auregung et. unternehmen z pod-
nětně šmo n na podnět & podniknouti eo; et in An-
regung bringen = anregen I. 2. 2. zmínka; e-r
Sache Anregung thun, et. in Anregung bringen do-
tknouti se čeho₂ učiniti zmínku, zmíniti se
o šem; die Anregung zu et. geben přivésti eo k řeči;
et. in Anregung bringen hnouti čim, zmínku učiniti
„ čem. — III. angeregt a D₂₃₃ 1. rozňícený,
rozjařený atd. 2. vznikající, povstávající. —
IV. s Angeregtheit f E₁₈.

An-reger (↓↓) m E₆, ~in f E₁₉ povzbuzovatel, původce.

an-regnen (↓↓) C₁₃ odl. I. %n (h) imp. es
regnet an die Feuſter an prší na okna n do
oken; děſt bije do oken. — II. %a der an-
geregnete Strom reka rozvodněna destem n
děsti.

An-regungs... (↓↓...) ~bcdürſtigkeit f
potreba pobádání; -mittel n lek. dráždidoł.

an-reißen (↓↓) %a C₆ odl. 1. počiti tříti n
mnouti n strouhati co₂, rozětřiti, rozěznouti,
nastrouhati (z áſtich). 2. ein Zündholz o Streichholz -
sirku rozškrtnouti. 3. mit et. ~ (lehce) natříti
co čim, ve- co do čeho. 4. nastrouhati eo do čeho; die
Taste durch angeribene Zemmel verdiſen zhustiti
omáčku (na)strouhanou houskou. 5. Ţ-m et. ~
třěním přeněsti na koho; ſich rothe Baden ~ třěním
červených tváří nabyti; Ţ-m die Krähe ~
svrabem nakaziti koho. 6. ☒ Farben ~ barvy
rozětřiti.

An-reich-... (↓-...) ☒ hut. ~lech n = Aureicher-
ſtin; -nadel f navlékačka.

An-reicherz... ☒ (↓↓...) ~arbeit f hut. obo-
hacování n obohacení (hutní), obohacovací
taveni; -ofen m obohacovací pec; ~procesſ m
obohacovací proces↑ n pochod; ~ſtein m obo-
hacený n sehnany ſch.

an-reichern (↓↓) C₁₂ odl. I. %a 1. ☒ hut.
obohacovati p títi; sol. arme Scolen ~ oboh-
ca-
vati chudý rosol (solný). 2. obv. bereicheru. —
II. % Aucreicherung f E₁₈.

An-reicherungs-... (↓↓...) = Anreicher-...

An-reich-... (↓...) ~nadel f jehla navlékači.

an-reißen (↓↓) odl. I. %a navlékati p -ci;
e-c Vemerfung ~ poznámku připojiti; Personen ~
osoby přidružiti; die angereigte Reih neustálá
bída; plav. die Segel ~ připnouti plachty pro-
vazcem připinacím. — II. % ſich ~ (při)řaditi
se (an et. k čemu). — III. % A~ n E₇ bez pl.,
Aureihung f E₁₈.

an-reimen (↓↓) %a C₁₂ odl. S. ~ rýmy n
v rýmech opěvati koho.

an-reifen (↓↓) %n (ju) C₁₄ odl. vanommen I. 2.

an-reiſen (↓↓) C₅ odl. I. %a 1. natřhati,
nouti co; nadrápati, počíti trhati co; hosp.
potrhovati, podorávati, podmitati, krojiti
(poprve oratıl. 2. e-n Holzhaufen ~ hranici drívi

načiti, z hranice drívi ubrati. 3. die Zanmen ~
jedle škrábati (do obývání pryskyřico); Bäume ~ stromy
lihovati n lizovati. 4. et. ~ k sobě n na sebe
strhnouti. — II. %r ſich ~ podnapiti se, na-
střiknouti se; angeriſsen (pod)napilý, stříknutý.

An-reiſer (↓↓) m E₆, ~in f E₁₉ 1. nat-
hovać. 2. ⊕ a) slěv. rysovník; b) truhl. = fleiner
Zdvraper (v toto).

an-reiten (↓↓) C₅, praes., imp. C₁₃ odl. I. %n
(in) 1. ~, angeriſten konnen prijedžeti p přiřeti
(koňmo). 2. ~ bei Ţ-m ~ zajeti si (koňmo)
ke komu; zastaviti se (v jízdě) u koho. 3. an e-itt
Žein ~ (koňmo) najeti n vraziti koánm ká
kámen. 4. rozjížděti se. — II. %a 1. ein Pſerd ~
koně ſajižděti, pro- (v jízdě zaúčovati). 2. % ~
a) (při)ſeti (koňmo) ke komu; b) (s pojučen útku)
(při)ſeti na koho.

An-reiz (↓↓) m E₃ vnada, dráždidlo, po-
drážděni, popud, zachuf, -tka.

an-reizen (↓↓) C₁₄ odl. I. %a Ţ. zu et. ~
drážditi, popouzeti, poštivati, ponoukati, po-
bádati, (z)jitřiti koho k čemu; Kräfe reiſt zum Trinnen
an sýr dráždí k piti; po sýru se chce piti;
~d a dráždivý. — II. % Aureižung f E₁₈ =
Anreiz.

An-recizer (↓↓) m E₆, ~in f E₁₉ dráždić,
popouzeć, poštiváč.

an-renuen (↓↓) C₁₃ odl. I. %n 1. ~, angeranut
fommen huáti se, páditi, kvapiti bliže, při-
hnati se, bližiti se kvapem, přikvapiti. pří-
běhnouti, přiletěti; voj. huáti útokem, dora-
ziti n dorážeti na koho, dotřiti n dohnati. 2. roz-
běhnouti se, dáti se do běhu; čeliti (vorem),
naraziti. — II. %a 1. an e-m Baume die Kräe ~
vraziti nosem do stromu, na- nosem na strom. 2. ~.
~hnáti útokem, běžeti, páditi na koho, (s prosbami a p.)
běhati na koho.

anrepartieren (↓↓...) %a C₁₂ odl. roz-
vrnouti.

An-richte p ~ (↓↓) f E₂₂ stůl úpravný n
připravovací n u- (k připravování pokrmů v kuchyněch
a jídelněch), buffet↑.

An-richt(e)-... (↓(e).-) ~löffel m kuch. lžice při-
pravovací n u-, upravovačka; ~ſchlißſel m hod.
klíček na roubky; ~ſtift m roubek; ~tisch m
= Aurohre; ~zimmer n připravna pokrmů.

an-reichten (↓↓) I. %a C₁₃ odl. 1. die Œiſen ~,
tj- jen ~ (abs.) pokrmu strojati uchystati n
připravovati p -iti (k nošení na stáń; es iſt angeriſet
jídlo jest připraveno (na stůl). 2. zejm. sp. sm. způ-
ſobiti, (s) tropiti, udělati, na-, dověsti čeho, do-
kázati, spáchati co; der Krieg hat viel Schaden
angeriſtet válka způsobila n nadělala mnnoho
škod; er hat mit ſ-r Dummheit o ſ-e Dummheit
hat viel Schaden angeriſtet natropil svou hlou-
posti mnoho škod; e-e Dummheit ~ hloupost
vyvésti o pro-; Firon. na, da hat was Œhunes angre-
riſet no, to's vyved pěknou věc; Œant ~ dáti
podnět k sváru; vyvolati n způsobiti n ztro-
piti svár n různici. Verwiſtungen in den ſeinf-
liaden: Auehen ~-ez. ſáditi v ſadách nepřátelskich;
Prv. wer den Schaden anrichtet, muſs ibn biljen
kdo způsobí škodu, at ji (na)hradí. 3. z(a)-
řizovati p z(a)řiditi. — II. % 1. A~ n E₇ bez
pl., Aurohreung f E₁₈. 2. ⊕ hod. předni stroj,
předstroj (połohyřejši ručěškam), kvadratura↑.

*

An-richter

— 196 —

[an-fä-en

An-richter (²²⁻) m Eₐ. ~in f E₁₀ připravovatel atd.

an-riechen (²²⁻) B₁ odl. 1. et. ~ čichati k čemu, ochelčan at) co; fig. ich habe es nur ein wenig anerkannt jenom jsem k tomu přích! 2. J-m e e-r Zadeh et. ~ cititi co z koho n z čeho; man richtet ihm an, da je geraucht hat je z neho cititi, že kouřil. 3. et. richtet J. an neco vysílá vuni ke komu; ~ der Wein richtet Cinen fehe an an vino má lahodný vini; et. ~ přichnouti äm; h po vuni n čichu poznati.

an-ringeln (²²⁻) C₁₂ odl. I. vₐ kroužky (instr.) upevniti. — II. vₐ (in) prikroužiti se, přivinouti se, krouze se (příblížiti).

an-ringen (²²⁻) B₁ odl. 1. vₐ (b) = an- kampjen. — II. vₐ (C₁₂ odl. = anmängeln I.)

An-rijs (²²⁻) m D₁₁. 1. hős poodnitka, pod-vurka, zákroj. 2 a) natření nátrz; b) nátržek, natřenina = anreifen II.

An-ritt (²²⁻) m Eq. 1. přijezd, přijíždka (na kom): voj nájezd, jízda na koho. jízdný útok na koho. 2. nájezd, útok jízdy. 3. rozjíždka. rozjíždění se. 4. vₐ = Abbr. 5. = Anrittsgefe.

An-rits (²²⁻) = geld n poplatek za prvni výstroj.

an-rizen (²²⁻) I. vₐ C₁₄ odl. 1. natruhnouti, naškrtnouti, naškrábnouti co; škrábnouti do čeho; natiti co. 2. O hot das Geld ~ rozkutati, rozkryti n natři dálmi pole. — II. vₐ M~ n E~ bez pl. nátrh, nátah.

an-rödeln (²²⁻) vₐ C₁₂ odl. = anfrědeln.

an-vollen (²²⁻) C₁₂ odl. I. vₐ (in) = angereli tommen (přiválit) se. (příkouleti se, (při-) kutáleti se (kam); die Wagen rollen an vozy přijíždeji. — II. vₐ 1. (přiválit) příkouleti (při)kutáleti (co k čemu), navaliti (co naš) 2. tov der Hund rollt das Wild an po- štökä na zvět. 3. prov hiver. Z. ~ = anbren 1. 2.

an-rosten (²²⁻) vₙ in C₁₃ odl. 1. chváti rez, rezavěti. 2. přírezavěti, rzi se přichvítiti k čemu

an-rötheln (²²⁻) vₐ C₁₂ odl. narudkovati.

an-röthen (²²⁻) vₐ C₁₃ odl. čerenvaně (²)harviti.

an-rotten (²²⁻) vₐ C₁₃ odl. (vyklčen lesy) do zorniti pědu (reisk k pěstěm vina).

an-riuch (däg (²²⁻) I. a D₂₁. 1. po-, pozvůstný, nevyhlade znamý, vykřený. 2 an-riúčig zapáchlý. — II. s Anriuch (t)igfeit f Eₐ.

an-riücken (²²⁻) C₁₂ odl. I. vₐ 1. přiblížiti, príšunouti, po- wuize, přimknouti. postřeiti (co k čemu. 2. J. = gegen J. ~ v ~ II. — II. vₙ 1. (b) die Uhr hat angeriicht (um Zodaagen) hodiny hřikly (badon bim) 2. (in) (příblížiti se, postupovati táhmouti, jiti (blíže); (aegen J. proti komu) — III. vₐ M~ n Eₐ bez pl.. Anrückung f Eₐ, die Anrückung des Heeres wurde gemelzt prisla zvést, že se vojsko blíži: gram. M~ dei Vante prisouváni.

an-rudernd (²²⁻) vₙ (b) C₁₂ odl. 1. ptav (při-) veslovati (kam) 2. gegen den Žtrem ~ veslovati proti proudu. 3. vesluje n člunem naraziti naš. 4. v antemen I. 2.

An-ruf (²²⁻) m Eₐ (za;volání (na koho); ~ um Hilfe volání o pomoc.

An-ruf... (²²⁻) ~nagel m nárožník.

an-rufen (²²⁻) C₁ odl. I. vₐ 1. et. = ab rufen I. 4. 2. J. ~ 7a volati (na) koho. 3. J. um Hilfe ~ J. ~ Hilfe ~ volati o pomoc ke komu, vzývavati koho o pomoc n pomoc ei; die Hilfe des Antes ~ zádati wad za pomoc ~ J. ~ (Seyfunt) ~ dovolavati se velkomyslnosti ä; appellovati na velikomyslnost ei. Gett ~ Boha vzývati, die Wümen ~ vzývati musy; alle Heiligen ~ vzývati u volati (d. 4. do Zert.) svolavati všecky svaté; J. zum Zengen ~ bräti koho zu svědka, dovolavati se čeho svědectví, Gett zum Benen. Boha se dovolavati, Bohem se dosvědovati u dokládati; prav ein böheres Gericht ~ odvolavati se k vyssímu soudu. — II. vₙ (b) 1. bei J-m ~ zastaviti se u koho. 2. bei e-m (sicht) ~ popohnati svou záležitost u soudu. III. vₙ M~ n Eₐ pl., Anrufung f Eₐ.

An-rufung (²²⁻) ~ formel f vzývace formule; ~ johřift f spis odvolaci.

an-ruhend (²²⁻) a D₂₁ přilezići, připojeny

an-rühmen (²²⁻) vₐ C₁₂ odl. = anpreifen.

an-rühren (²²⁻) C₁₂ odl. I. vₐ 1. et. ~ dotýkati p~ knouti se čeho, sáhati nač, zásáhnouti co, zavaditi co; die Speiica wunren taun angeriicht jídlad zustalla témer nedoknuta (näkdo nejezd; et. mit Werten) ~ dotýkati se p do-tnkouti se čeho, zavaditi oč (lovy); sko o p~ J~ v Cbze ~ (p. antauch) dotýkati p~ knouti se eti et. sáhati na čest komu, utrhati na eti komu; waš mich an(b)riührt (e anbetrifft) co se mne týče; Rühbrumndichttan netv kavka (v toto) P rihr nißt an! bůh zachrań a uchovej (= bei yebe mut); angeriichter Rezentran; dotýkaný ruženec. 2 kuch. Meßl ~ mouku zamichati a sníšiti do čeho, moukou zaprášiti co; Sic. ~ a) vejce zavrtěti n zatřepati n zakvedlati a rozdělati (do čeho); b) vejce michati (q) vjěti at vaječinu; den Brei ~ níčhati kaši; den Zala ~ upravovati sáłt; mal dácen ~ barvy rozdělati a rozřediti; zed wott ~ vápno rozdělávati. 3. tov ~ rubren. — II. vₙ M~ n Eₐ bez pl..

Anrührung f Eₐ

an-rumpc'n (²²⁻) vₙ C₁₂ odl. 1. s rachotem vraziti do čeho. 2. J. ~ obotiti se, osopiti se, utrhnouti se, vyjeti si na koho.

an-rupfen (²²⁻) vₐ C₁₂ odl našklubati, natrhati, zaciti skublaturi a trhati co; tov vrii) an, Mäntuken! trhjej samečku!

an-riüften (²²⁻) vₐ C₁₂ odl. †, prov. 1. = anrichten. 2. pristaviti lešení.

an-rütschen F (²²⁻) vₙ C₁₄ odl. přisouti se, přisypati se, příknouti se, přiválit se; ich werde nächstens bei Momen angeruicht temmen přistě si k Vám zajedu.

anriütteln (²²⁻) vₐ C₁₂ odl. přitřásti.

an's (²) = an das. ~ = an des, an eines (v an)

Ansaat (²²⁻) f Eₐ setba, oseti, na-, po-, an-fäbeln F (²²⁻) vₐ C₁₂ fig. chleba pokrajovati (neiovně křajeb, nezarovnávati)

an-fäcken F (²²⁻) C₁₂ odl. I. fijd ~ vₙ p nacpati se a si brieho n pandero n spr. näcka n strevo, natlouci se, naprati se, napráškati se (pofádně se najdí); žert. udělati si ze žaludku mrváka, — II. syce vₐ = anschußen.

an-fä-en (²²⁻) odl. I. vₐ C₁₂ e-e Brundt ~ politima siti p nasiti, za-; ein Geld (mit et.) ~ na pole

Au-fage]

— 197 —

[an-fäuseln]

siti n rozšévati co, pole osévati n posíti
šim. — II. % M- n E₂ bez pl., Anfäüng f E₁₃
osivání, oseti, osev.

An-fage (²²⁻) f E₂ ohlášení, oznámení,
opověd.; (Heſ) ~ dvorní prohláška.

An-fage... (²¹⁻) = An-fündigungs...

an-fagen (²¹⁻) I. rₐ C₁₂ odl. 1. oznámiti,
ohlásiti, opověděti (= anțiindigen I. 1.—3.,
an-meſten 1.); jag an! rei! mluv!; skol. die
Grempel 1. výsledč n -ky příkladů (nášet) ozná-
miti. 2. hra v karty (ohlásiti co; ein Spiel gegen
e-n Auſern ~ hlásiti hru proti komu, hlási,
„kontra“ komu. 3. prov. §, zejm. meklenb. (= ent-
bieten; 3. zu et. ~ zváti p pozvati, povolati,
obeslati koło k čemu. — II. % Au-fagung (²¹⁻) f
E₁₃. 1. Anțiindigun (v anțiindigen II. 2 po-
zvání, povolání, obeslání.

an-fägen (²¹⁻) rₐ E₁₃ pilou nařezati n na-
čiti oto.

An-fagcr (²²⁻) m E₆, ~in f E₁₉ ohlašo-
vatel. oznomovatel ata; zváč. obesilatel ata;
opovídatel, opověda.

an-jalbca (²²⁻) rₐ C₁₂ odl. (na)mazati.

an-jatzen (²²⁻) rₐ C₁₄ odl. (slabě) nasoliti.
o-, po-, za-.

an-jamen (²²⁻) C₁₂ odl. I. rₐ oseti. =
II. % A- n E₂ samosetha, naſeti. o-.

an-jammeln (²²⁻) I. rₐ, rₐ C₁₂ odl. (ſich ~
obrati p sebrati (rₐ se), (na)hromaditi (rₐ se),
(na)shromážditi rₐ se, (na)kupiti (rₐ se);
Yuter ~ písne sebrati; rₐs. jid in c-m Grempantie
~ báriti na souſtiſovati se n koncentrovati se
v ohnisku. — II. % An-fammung (²²⁻) f E₁₃
1. (na)hromadění, (na)kupení atd. čho. 2 hro-
mada, kupa, shromáždění, množství; path. na-
hromadění (stav a p).

an-fanden (²²⁻) odl. C₁, I. rₐ písku na-
náseti n naněsti nár, pískem zamáseti n za-
něsti n zasypati co — II. rₙ (b) pískem se za-
náseti (obv. veranden).

an-fäſſig (²²⁻) I. a D₂,₃ usedlý, usazený
(tvaly bytied); im Auslande ~ usedlý v cizině;
~. ~ machen osidliti. usaditi koło; jid ~ machen
usaditi se, oseděti (sdel) zvolił trvalý pobyť; nicht ~
neuselidý. — II. % M-c(rₚ m E₁₃. M-c f D₂
usedlec, -kyně. — III. s Anſäffigkeit f E₁₃
usedlost.

An-faj (²²⁻) m D₁, 1. přísada, ná-, násadec,
nástavek, nastavenina, nástrěka; (našitý nástavek)
náševek; hud. žabka u klarinctu; ~ der Peitiché bi-
cisté; žilístě; an. přivěſek. appendix: ~ an
Grembneutemen epiphysis, koncova část kosti.
2. a) sestavení, úprava, upravení, uspora-
dání, rozvrh; ~ e-s Grempeſs upravení při-
kladu; der ~ der Proportienen ijt nidt richti
sestavení úměr není správné, úměry
nejsou správné sestaveny; h ~ c-r Rechning
połožka účtu; in ~ bringen pojmouti do účtu;
e) odhad. 3. usazenina, na-, ssedlina, sra-
zěnina, náplav, nános; ~ von Land an e-m
Stuffe usazenina země u ſeky; ~ im (Ge)biere
nasazenina. přípálenina: der ~ vom Spruſel
nákyp. 4. základ; ~ von ſeit, ~ zur Corpulien;
zakládání na sádlo 5. při hře sázka, vklad.
6. fig. nadání, vlovi, nachylnost; ~ (kl)anſage
zum Trabünt nachylnost k trudnomyslnosti;

~ jw srantbeit náchylnost k nemoc. nadchlivost;
~ jw srantben havend náchyný k nemoci. na-
dchlivý; ~ zum Zehnen ſehmovské nadání;
schopnost, vtipnost, 7. nasazení n při-
kladení n přilození k üstum (cym hudebnach
nastupiv; e-n schönen ~ haben pékně hráti a
troubiti; ☞ der ~ des Bedeues n přilození čise
k üstum. 8. = Au-faſt 2.b); e-n ~ zum Auſen
neumen rozbehmouti se; ~ zum Zehn nápon; lov
~ des Wendeers padnuti zbran; 9 ☞ hor a) násada.
~ ec, nástavek; h ~ e-c Bobertegec zalození n na-
četi n načátek virtue n střelec dry; pn str. ~ in Daner
těčen nákyp v parnch kochte; hat metallliche Anüſe
in den ſien přirosty pecm; ~ am Blaieinſtunent
výtrubek; ☞ tes ~ wendb ein Gatten verlängert war
námětek, patka nástavek, násuvka, nápiatek;
vjoj. ael. násadka n žástava u děla; ~ des Hebeſ
ořech kliky; násada, nástavek; ~ der Nébren-
büchse sedělko; sazba, tarif; plav. nástavek
předního klounovec.

An-faj..., an-jaj..., (²²⁻) ~ ähnlich a násal-
covitý, přivěskovitý; ~ berichtigung f oprava
(ⅰ) sestaveni přikladu; ~ bohřer m ☞ zaſazovací
n na- vrták; ~ brett n nástavek, námětek,
náplatek; ~ feise f pílník osazovací; ~ ge-
ſent n razidlo s výstupkem; ~ kāſchen n.
~ kafen m vět truhlik u oulu; ~ naht f ná-
ševek límcový; ~ punkt m ☞ hor zaraziště
začátkční predeč (tálmi vylobotky); ~ rechung f
počártství odlíčné; ~ voßr n, ~ rößre f (na p.
bei Pumpein nasazéná n násadní n nástavní
trouba, nátrubek, trubka nasazená, nástavek,
násadka; ~ schweiſ m voj. násadkový čípek;
~ streifen m přisazený pruh; ~ stück n = Ber-
längerungstriid.

Anjäuer... (²²⁻) ~ bottich m nádoba k za-
kyseleni.

an-fäu-er-n (²²⁻) rₐ C₁₂ odl. 1. ten deiſ ~ toto
(s kvasem) zadělati; fig. ☞ angejäuernt při-
stárlý. 2. zemn chem. zakyšeliti, na-, nakyslým
učiniti; angejäuernt nakyslý.

an-faufen p (²²⁻) rₚ odl. 1. jid ~ (acc.
P nachlastati se, natáhnouti se. 2. jid (dat.)
e-n Jauſch ~ uloviti si opici n nachlastati se;
jid c-e Stant. cit. ~ dochlastati se nemoci, z chlastu
se roznemoci; ~ mit jo und jo viel Gliäern ~
píti pócet sklenic, jehož má dosáhnouti ná-
sledující piják; stud. = antraußen; ☞ hor na-
vodněti, nabírati vody; das Geſtein fäusjt an
hornina navoduje n nabírati vody.

an-fäusen ☞ (²²⁻) rₐ C₁₂ odl. zavodniti,
zatopiti (aáu).

An-fange... (²¹⁻) ~ gebiſs n zub. těk. ssavý
chrup.

an-faugen (²²⁻) B₂ odl. I. rₐ 1. začiti ssáti
n cuceti; das Kind will ničt ~ díté necheo prsu;
der Blutegel hat angejezen pijavka se zakousla.
2. prissáti, P přicucati co k čemu; plav. Die Pumpe
jaugt an pumpa se natahuje vodou. 3. ☞ =
in-faugen. — II. jid ~ prissáti se.

an-fäuſeln (²²⁻) rₐ C₁₂ odl. 1. ☞ o et. ~
ſuméti n ſeveliti n šelestiti, ſum n ſevel n
šelest výsilati ke komu n k čemu. 2. f ☞ vyceinkati.
vyhubovati komu. 3. f r jid ~ podnapiniti koło
(rₚ se); angejäusſelt ſein býti stříknut, mít
špičku.

an-ſausen]

— 198 —

[an-ſcheren]

an-ſausen (v₂₁) C₁₄ odl. I. vₙ (ju) 1. (mocně) šumeti. 2. ~, angießt fernen s šumem se (prižbliziti, prisumeti. — II. ~ vₙ sumeti (na vₙ v₁ n nač).

an-ſchaaren (v₂₁) v₇ C₁₂ odl. = anbaren.

an-ſchaben (v₂₂) v₆ C₁₂ odl. nastrouhati. naskráhati. nasoupati co (tačně strouhati atd.).

anjſchaffbar (v₂₂) a D₂₂; zjednatelný; es ist nicht — nelze toho zjednati n poriditi.

an-ſchaffen (v₂₂) odl. I. v₇ C₉ = anjefchaffen. — II. v₇ v₇ C₁₂ 1. 3-m et. ~ (zaopatřiti, obstarati, poriditi, zjednati, ob., zpusobiti komu co, zásoobiti koho čim; sich (dat.) et. ~ opatřiti si n poriditi si n obstarati si n objednati si n zpusobiti si co; er jdaſt sich jeden Monat ein neues Aelid an jedna si kazdy měsć nově saty; sich durch Man ~ koupti si; sich nach und nach e; Veliheſt ~ pořiditi si pozvolna knihovnu; er muſis dieſe ſumme bis morgen ~ musi tuto častku do zitruka opatriti n schnati; ſie muſjen Geld ~ musiſe opatřiti n schnati peníze; für dieſe ſumme jdaſt sich ein Haus an (täſt sich ~) za tu zußu by koupli dimu. 2. obod. saupratvati se čim (=An-ſchaffung machen). 3. objednati si co n koho. — II. % Aufschaffung (v₂₂) f E₁₈; obod. Aufschaffungen machen doplnovati sklad.

An-ſchäffer (v₂₂) m E₁ 1 saupratovatel, obstaravatel, objednavatel, zásoobitel. 2. správce, administrator.

An-ſchaffungs... (v₂₂... - koſten) fl. kupni n zákupný náklad; ~ preis m = žloſtſteſen preis.

an-ſchäften (v₂₂) v₇ C₁₃ odl. ⊕ tes. c e nt ~ sakeru (na topléko) nasazovati p nasaditi; das weder ručen zuapažbiti.

an-ſchähen (v₂₂) (v₇) odl. I. v₇ naloupati (doupimn. načito). — II. sₚ Auf-ſchäufung f E₁₈.

an-ſchafmen (v₂₂) C₁₂ odl. I. v₇ = anlaiden. — II. % Aufschafmung f E₁₈ = anlaiden II.

An-ſchalmer (v₂₂) m Eₐ tis ližovač. lih.

an-ſchanden (v₂₂) v₇ C₁₄ odl. 1. ⊕ hor. učiniti připravy k pracim hornickým. 2. f = an-ſchaden II. 1.

an-ſcharen (v₂₂) I. v₇ C₁₂ odl. ich ~ 1. (srotititi se. 2. ⊕ hor. die Säuge scharen sich an rudnu žily so scházeji n setkávati n se kosi. — II. % v₇ n Eₐ bez pl. koseni n prikos žil rudných.

an-ſchärfen (v₂₂) v₇ C₁₂ odl. (na)to-řtití.

An-ſchärfungs... (v₂₂...) ~ mittel n kožel, ostřidlo.

an-ſcharen (v₂₂) v₇ C₁₂ odl. 1. skráhati nač; der Hund jcharřt (an der Zbroj an pěs skrábe na dvěře. 2. cveře ~ hrabati pumze p nahrabati. nahrомадiti, nahrnouti pěněr. (na)mamoniti.

An-ſchaun (v₂₂) f E₁₈ = an-ſcharen III. 1.

an-ſchanen (v₂₂) C₁₂ odl. I v₇ a 1. (po)hledeti. (po)patriti, nažrati, (ně)zcriti nač, pozorovati co; et. juniter ~ kahoniti se uře 2. što. nazirati nač; smyslem poji(mati) co. 3. da muje man ein Baar Guffen poſt ~ tu se nosim hledeti n p konkati na několik zlatých. 4. et. jchaunt Š. je oder so an neco připadá takove ci onake komu; das wird did ~ to ti bude krusno n (za) tóko. — II. a ~ d a D₂₂. 1. nazíravý, pozořující. 2. = anjchanřib. — III. s. 3. n E₂₂. An-

ſchauung f E₁₈ 1. (po)patření, nazírání (nač, pozorování (čeho), vzhled nač). 2. jen An-ſchauung f E₁₈ názor. minéní; nach dieser Anchauung podle tohoto názoru; er hat nur eine oberflächliche Anſchauung daven má o tom jen povrechni názor; im Banne irriger An-ſchauungen v zakletém kruhu (o)mylných názoru; füh der Anchauung anſchließen pridati se k mineni.

An-ſchau-er (v₂₂) m E₆, ~ in f E₁₉ nazíratel, pozorovatel.

an-ſchaufeln (v₂₂) v₇ C₁₂ odl. lopatou nažeti (na hromadu).

An-ſchaulich (v₂₂) a D₂₂, názorný, patrný, zřejm. viditeľný. ~ zracitý. ~ maden znázorniti. názorne predstaviti, oku n smyslům představiti, zobraziti co; ~ werden znázorniti se. představiti se. — II. s Anſchaulichkeit f E₁₈ názornost.

an-ſchäumen (v₂₂) v₇ (ju) C₁₂ odl. pénivé se bliziti.

An-ſchauungs... (v₂₂...) begrieff m názorný pomag; ~ erfennungs f názorne poznávání; ~ freis m okruh n hrance nazirami; ~undeſ názorověda; ~ mittel npl pomůcky k názornému vvućování; ~ unterricht m názorné vvućování; ~ vermögen n naziravost. názorlivost, mohutostn schopnost naziraci; ~ weije f zpusob názoru.

An-ſchere (v₂₂) f E₁₈, tkale. v An-ideen.

An-ſchein (v₂₂) m E₁ 3. zidání, pravdepodobnost; dem ~ c nach jak se zdá n podobá, podle zdání; aſſem ~ c nach die vsi pravdepodobnosti, podle všehe. jk se všecko podobá, na všechen zpusob; es hat den ~, als eb... podobá se, jakoby...; feinen Nädlen den ~ der Symmetrieit geben svým pletichám dodávati rázu nevinosti. 2. vzezření, tváření, -nost; ich den ~ geben (ju e als eb) tvářiti se jakoby; den ~ haben, als eb... vypadati v vyhlížeti, jakoby... mindeſter ~ nejmenſi zdání. stín (čeho); es geinnt den ~ als eb... zdá se n podobá se. jakoby.

an-ſcheinbar (v₂₂) a D₂₂, zdánlivý.

an-ſcheinen (v₂₂) v₇ odl. I. v₇ svítiti nač, osvétlovati co = II. % v₇ (h) zdáti se, podobati se; ~ d jak se zdá n podobá. — III. % Aufscheinung f E₁₈ = Aufschein.

an-ſcheinlich (v₂₂) a D₂₂, zdánlivý.

an-ſcheißen (v₂₂) v₇ C₅ odl. 1. p spráš srátí p vysrati se nač, posrati co; f naflákati nač. 2. zasviniti, zamazati co. 3. fig. p S. ~ osiditi, napáliti, ohmouti, dostati. lupnouti koho. 4. stud. = abfüßren I. 7.

an-ſcheitern (v₂₂) v₇ (ju) C₁₂ odl. = alls jtranden.

an-ſchellen (v₂₂) v₇ (b) C₁₂ odl. (za)zvoniti (na) domovní zvonek), zacinkati.

An-ſcherz... (v₂₂...) plav. ~ pſahst m kůl k připletaní lan.

an-ſcherben (v₂₂) C₁₂ odl. ⊕ tes. I. v₇ = verſcheren. — II. % Aufscherbung f E₁₈.

An-ſchere (v₂₂) f L₂₂, ⊕ tkale. osnova.

an-ſcheren (v₂₂) F₈, C₁₂ odl. ⊕ I. v₇ 1. zastířiati, zastřihnouti, nastříhati. začti stříhati. 2. ⊕ tkale. prizi na stav náthánouti n nasnovati n postaviti; (tes. = verſcheren;

An-fscher]

— 190 —

[An-fscher]

plav, ein Iau ~ nastaviti lano přimotáním
jiného kusu n sesoukati proplěsti rozmo-
tané konce dvou lan. — II. v A~ n E₇ a
Anſcherung f E₁₃.

An-fscherer ⊕ (২/১) m E₆, in f E₁₉ osnovac, f -ka.

An-fscherer (২/১) f E₁, prístodolek.

an-fschichten (২/১) % C₁₂ odl. (na)vrstviti, na vrstvě klásti.

an-fschicken (২/১, ১/২ odl. I. ১/২ sich ~: sich zu et., sich ~ et. zu dem strojiti se, chystati se. přípravovati se. vy- se. mítí se k čemu; býtí na čemu; húd zum fertgeben ~ býtí na odchodu; sich zum Abreife ~ chystati se na cestu n -y; fig. chystati se na věčnost n na onen svět; sich zum Kampfe ~ chystati se k boji. vypravovati se do boje; sich lange an et. ~ do nevýpravný. 2. mítí se k čemu; sich albernt zu et. ~ mítí se neobratné k čemu. — II. % = an ordnen I. 2. — III. % An-fschigung (২/১) f E₁₈ připrava, -y, výprava.

An-fsiebe... (২/১...) ~ stück n vložka u rozkládánoho stolu; ~ tišch m rozkládaci n přistrčený stůl.

an-fsieben (২/১) B₆ odl. I. % přisunouti, přistrěti, přisoupnouti, prindati, přimknouti. — II. % (b) 1. hra ~ kaželky: mítí první hod, zahrávati, házeti první. 2. F ~ přijítí; F pracovati, délati, dříti.

An-fsieber (২/১) m E₆ 1 vložka stolu.
2. ⊕ pek. slípek, násada, patka, dušička u chieba. 3. zejm. piv. délník, pracovník, tahoun, dříč. 4. velké, vysoké boty pivovarské; námětek.

An-fsiebting (২/১) m E₃ námětek, patka, násuvka.

An-fsiebs ... (২/১...) ~ geist m; er hat ~ geist
má ohěň do práce, je jako vítr (do práce);
~ gewand n šat do práce.

An-fsiebseßel (২/১) n E₆ přísuvka, přímětek, vložka.

an-fschieren (২/১) % C₁₂ odl. silhati, po-
silhávati na koho; a. sm. pokukovati na koho.

An-fschiefer F (২/১) m E₆, ~in f E₁₉ pokukovac.

an-fschienen (২/১) % C₁₂ odl. chri. ein gebrochenes
Bein ~ ztomenou nohu dáti do desk.

An-fschieſs... (২/১...) ~ berechtigung f právo
vystřeliti první; ~ faſſ n; ~ gefaſſ n; ~ keſſel m
⊕ nádoba krystalisační; ~ meſſer ⊕ n pozlac.
= Vergoldmeſſer: ~ pīnsel m ⊕ štóte pozlaco-
vášký; ~ zeit f sol; ~ vývárky.

an-fschießen (২/১) B₅ odl. I. % (jt) 1. ~, an-
geschaffen fommen přiletěti, přiběhnouti, při-
hnati se, vrhnouti se v před; to produj náhle
stoupati, se rozvodňovati; padnouti, nara-
ziti, nabíhati, naběhnouti nač. 2. in o zu Rth-
fallen ~ usazovati se v krystaly n hráné.
krystalisovati se; die Krystalle schießen an
krystaly se nasazuji. 3. prov. s. = an-greifen I.
4. a) začítí stříleti, počítí střílebu; b) vv-
střeliti n stříleti první. — II. % 1. e-c B chie
et. ~ pušku zastříleti, při- (střěfením zkušití). 2. zvě-
stovati n oslavovati co, stříleti na
oslavu čeho. 3. postřeliti koho (též lov); lov pokro-
piti, postříkatí, angiechoffene Rehbißner postře-
leně koroptve; fig. f angiechoffen sein a) býtí

raněn n trápiti se láskou, stonati láskou,
býtí zamilován; b) býtí stříknut, mítí v hlavě
n špičku; c) býtí potřeštěný n potrhlý n
prastěný (pytlem). 4. ⊕ = anſigen; pok Bic
naražiti dvěma bochníky o sebe při kladění
do pece; kičě. die Armen ~ rukávy přišti: typ.
wei Sehmmuen ~ dva sloupec spojiti. — III. %
A~ n E₇ bez pl. zástrel.

An-fschießer ⊕ (২/১) m E₆ pozlac. = Vergoldmeſſer.

an-fschiffen (২/১) C₁₂ odl. 1. % 1. priplaviti.
2. stud. mčěti n p spr chěčati nač. — II. % (jt)
v antemmen I. 2. a jſchiffen. — III. % A~ n E₇
bez pl. Anſchiffung f E₁₈.

Anſchiff... (২/১...) ~ naſgel m ⊕ nárožník;
~ ſparren m, ſtück ⊗ n tes namětek, nástavek.

an-fschichten (২/১) % C₁₂ odl. tes. námětko-
vati, námětek přibiti (nárožníkmi).

An-fschifting (২/১) m E₃ náplatek, bakrylik.

an-fschilden (২/১) % C₁₂ odl. zahr. = mít dem
zůdícen oculieren (v toto); lov. štětem n kravíčkou
natlačovati.

an-fschimmeln (২/১) % (jt) C₁₂ odl. chytati
plíšen, začínati plesnívěti.

an-fschimmern (২/১) % C₁₂ odl. tipyčiti se,
lesknouti se nač.; lesk n třpyt vysilati nač.

an-fschirren (২/১) C₁₂ odl. I. % a Piere ~ konč
(při)strojiti, končům půstroj dáti; š. sm. konč Zat-
přáhati. — II. % A~ n E₇ bez pl., An-fschir-
rung f E₁₈.

An-fschiſs (২/১) m D₁₃ a) poraněni; b) vý-
čitka.

An-fsflag (২/১) m D₁₄ 1. uhození n uderení
n úder do čeho n nač, náráž nač; ~ der Gleide úder
zvonu. 2. ~ der Welten an's lljer příboj vln.
3. hud. úhoz, způsob udeření na klavos při hře na
piano; a) das Klavier hat e-n leidten ~ klavir má
lehký úhoz, na klavir se lehce hrajte; e-n
zartent ~ haben mítí lehký úhoz, lehce hráti;
b) (opak Rad-ſchlag) zdvih ruky při taktování;
c) = Doppelschlag. 4. oznámení, návěsti, vý-
věsek, plakát†; e-n ~ an der Hansthiir maden
vyvěsiti návěsti na domovních dveřích; ein
Daus ist im ~ dům je v dražbě. 5. pažba; voi. ~ mit
dem (Gewehr žáměr, ná-, prílicení, násada;
die Flinte hat feinen guten ~ ručnéni nemá dobrý
líc n dobře nezapadne; aus dem ~ bringen
strhnouti z líce; die Flinte im ~ e halten
ručnici v líci držeti; in ~ bringen příliciti,
v líc zasaditi; im ~ e sein býtí v líci; fig. ~
ich bit im ~ e zu hodlám, mám v umyslu, za-
měslím (s inf.). 6. záměr, umysl, odhodlání;
e-n ~ jassen usmysliti si; heimlicher ~ obmysl,
(tajný) úklad; Anſchläge gegen J-s Leben maden
ukládati o život komu. 7. odhad, rozpočet;
~ der Cimahmen und Ausgaben des Ztaates už
státní rozpočet, hudžet†; stanovení ceny při
dražbách; ~ von Kosten = Kostenenjflag; in ~ bringen
pojmouti do účtu, pripočitati, přiraziti: auſee
~ bringen nepočitati; Werte ~ vycenění; wie
choh ſud die Kehnien in ~ zu bringen? na kolik
lze stanoviti útraty?; fig. J-s Augend in ~
bringen vzítí v úvahu (uvážiti či mádi); das
bringt er gar nicht in ~ na to vůhce an i ne-
pomýšlí; in ~ fommen přijíti do účtu: den ~
von et. maden oceniti co, odhadnouti co. 8. ast.
hra na schovávanou, schovávaná. 9. ⊕ přiraz.

Au-schlagen...., Š...., ...

— 260 —

an-schlagen

privěřek u dvěk němuž e dvěce při zavírání příčinářů;
miny (stuppel) odrážka (dříve, působící třeséním rozčel);
(duhelníkům) prístel. F. fastrk; e c-er Glode sesi-
lený veněc zvonu (na něj srdce běje); ob. nástavek,
přírážka; am Zeijen prílepek; les (Wathammer)
lizovačka; e-c-8 Wětzenenjes truhl přírážka n pří-
ložka nástroje; e-c-8 Streidemajes přírážka n pří-
ložka rejsku n nádrhu; e-c-8 Seniere přírážka
krídla okenního; e-c-8 Hebet přírážka hoblíku;
her a) der děrverwagen zaráčen i názka věků;
b) e-c-8 Schadtes zaračení n začetí šachty;
e) = biibne.

An-schlagen..., Š...),..., (2½...), -betrag m
vyčeněný obnos; suma vyčeněná vysa-
zena; výčena; bohřer m vrák nasazovací;
biibne f O nárazní povař, náražna, nára-
zistě; -daunmen m milya palecek v klanici;
eisen n O zam. = Mrenzmeijel; -faden m
O. krié. prístel, fastrk, nič k fastrkování;
-šaujctel m O = -dcheltbannern; -fläche f styču-
plocha; plocha přírazná (při hohlování, plo-
cha plazu; -fleck m nástavek; -hobel m hohlov
k s voditkem; -höhe f 1. p. evn. = Brüttbehe. 2. vj.
výska přílčení ručené; -c-holz n O in der Münse
odrážka (o koš klepajici); -kammer f O
hor = -biibne; -kante f hrana přírazná; -leistje f
příražnice, poklopka; -linec n příložné pra-
vítko; -mauer f O stav e-c-8 deniere okenní drážka
n ústupek; -nadel f jehla; -ice; -niveau n
O hor. nárazní patro, nárazistě; -ort m O hor.
= -biibne; -platte f deska přírazná; -puntf m
O hor. prov jak zarážistě. zarážka (tačatění nísto
hoinhoj dína; -c-rad n O hod bieí kolečko;
-jańfe n O sloup na návěstí, návěštený sloup;
-jičiene f železn kolejnice oporná, opornice;
-šchild n = Aushängeschild; -šlojns n zámek
k přibíti; -šohle f O hor. = -niveau; -spund m
piv. pachole; -ſtift m O hod. narážka (o
Schweber, llucuber: -tour f první řada bez
přetent; -übung f evik naměrn; -s-ver-
zeichnis n seznam odhadný; -wasser n nará-
zející voda; -welle f milya pytlování; -win-
kel m O t und ühel přírážk, príložení.
2. v nst; -winkelmaß n úhelník příložný;
-żetzel m nározní cedule, (věrejný) vývěsek.

Anichtlägert (2½) odrážka.

an-schlagen (2½) C9 odl. I. 1a) 1. (7a) tlouci
bítí nce n do čeho; uhoditi, uderiti nac n do
čeho; práti, mlatiti, bušiti do čeho; an's Wässer
spřichati; mit dem Hammer - přikouti; fig. der
Veruch schlag mid an - zápach n p smrad mne
zarázil n prastil přes nos. 2. an et. e-
přitloukati p -ci, pribijeti p pribiti ko čemu n
nač; mit Näyeln - pribijeti hřebíky (instr.);
die Erde - zemi utlouci n upěchovati; e-c Be-
tanmabung (auf das schwärze Brett) - vyhlášku
(na černé prkno) přibiti; Platate - plakaty
přibiti n s sm. vyvěsiti; návěstím vyvěseným
oznámiti; cin Hans - vyvěsiti návěstí o dražbě
n prodeji domu; oznámiti (vyvěseným ná-
věstím) prodej u dražbu domu; s sm dálí
dáti do dražby; H-8 Ramen an den Salgen -
přibiti na Sibenici jméno 8; e-n Aluerfeier -
přibiti n pověsiti jméno upřchlikovo na pra-
nýř; děta, hra; e-c Munze an die Wand - házeti pe-
nizem na stěnu; H. - (těj - abs.) uhoditi koho
n chytiti koho (při schovávané); skoro † den Händen

Reſſenl ~ (ohv antegen) vloziti pouta na ruce,
spoutati ruce. 3. natloukati p -ci, naklepati
co (začít. tlouč; utlouci (kus) čeho; den Zuderhut -
homoli cukru načítí; nasekati n natlouci;
ein ſaſs ~ (= an-fjedent) sud načiti n načepo-
vati; ſener ~ oheň (rozkrěsati křesáním
rozdelátí; fid e-c Pfeſje ~ dýmku si rozkrě-
sati n křesáním zapáliti; den Ball ~ první
pálkovati (pálou miš učeni); die Apfel sind ange-
ſchlagen jablka jsou natlučena (tučením poſkozen).
4. o zvuku bíti n tlouci u uhoditi, udeřiti nac
(aby to zaznělo); die Glode ~ den Koppel ~ udeřiti
n uhoditi (srdcem) n tlouci na zvon: a) zvonit;
b) tlouci srdcem (na jednu stranu); die Sturmlede
(7a) tlouci n bíti (7a zvoniti na poplach;
na omnibusech a p) e-n ſabragſt ~ dáti znameni,
že někdo přistoupil (zazvoněním a p); bud e-t
Zaite ~ udeřiti v strunu; bíti na strunu; do-
tknouti se struny (wiz fig.); Daſsen ~ uhoditi
na klávesy; e-n Don ~ ton uhoditi; die llbr
ichlägt wüſt an hodiny biji dvanáct; na ho-
dinách odbiji dvanáct; bez obj. Tandem,
idlag an! bubeníku, bubnuj!; fig. e-n andern
Don ~ obrátiti (list), začíti n zpivati jinou;
e-n (jeber) heben ~ jefelzen Don ~ spustiti s vy-
soka; idſlagen ſie nur nicht e-n io heben Don
an! nelaſte struny tak vysoko; nemluvte tak
s vyſoka; jen pomalu s 8 tov flintou). 5. (tyče
příložití násaditi, za-; příložiti, za-; das (Seneher
ručen) založiti n priliciti n do lice n v lie vžiti
n k lící příložiti; ručenici zaměřiti die Gvenen auf
3. ~ ručenici zaměřiti na koho; bez obj., vjog. porel
idlag an! ~ ſener! (v an-legen I. 2) měř! -
pal! die Zidel ~ srp (a wässer) přiložiti; (sop
trayt) vpuſtiti; die Redidunbur ~ šnuru založiti;
e-n Maſſtal ~ měřítko příložiti: ~ die Wümlidel-
ruſte ~ uhoditi kozelnemajes carovnem prout-
kem. 6. (vy)ceniti, o., odhadnouti co; et. hof
vysoko (py)ceniti n odhadnouti; wie hof
jſlagen ſie dač an? jak in cenite? wie hof
ijt jein Haus angeſchlagen? jak byl vyčeněn jeho
dům? zu barem Geide ~ vyčeniti n odhad-
nouti za hotové; fig. dáti n držeti nac, za-
kládati si na čem, potřepi si nač, klásti velikou
váhu nač, důležitost přikládati čemu; et. jlt
hach ~ precěnovati co; niedriq ~ podečnovati;
die Praris ist höher anzuſchlagen als die leere Theo-
ric zkušenost nad učenost; H-8 Verdienſte zu
hach ~ zásluhy či precěnovati n nadsazovi;
ein Leben nicht hach ~ nevážiti si příliš života;
(při dražbách) angeſchlagen zu 300 Gulden vy-
voláno z ceně tři set zlaty; den zhaden-
ceniti n počitati škodu. 7. † zamýšleti, mít
v úmyslu, hodlati co, obřáti se n zabvati
se zůměrem čeho; nastražiti. 8. véel. die Bienen
idſlagen ſange an... véely snájeji vajíčka do
buněk. 9. plav. ein Œgel ~ připnouti plachtu
na rāhno; ein Tanwerf ~ připnouti lanovi; e-c
Fumpe ~ pumpe nalitim vody v činnost
uvěsti. 10. les = anlachden. 11. z. r. pr Majden
(= anzuſchlagen) nabírati oka (zjemin. první řadu);
e-n Strumpf ~ začíti na punčoeh; (taſiti s ple-
tenim punčoeh). 12. O krié e-n ſumel ~ rukáv
přirýhovati (na brubo pripět); kreči das Nutter an
den Vertheil ~ podrážeti. podšiti. 13. kuch. e-
Malbsteute ~ e-n Hecht ~ teleci kýtu n štiku na
kostech (vyndaných) snažiti. 14. tkale. die

an-fschligen

— 202 —

|an-fschneiden

vruma předstati n připovnut. — II. jich ~ v r jich an
ž. ~ přílnouti ke komu.

an-fschligen (22.) v_a C₁₂ odl. natrlhouti,
nariznouti, napářati, rozporítí (ačm tchát atd.) —
II. j. Anſchliſung (22.) f. E₁₈.

an-fschlürjen (22.) v_a C₁₂ odl. naſtlrebiti.

An-fschluſs (22.) m D₁₂. I. a (činnost připo-
joráni, ení, pridání atd.; b) vše možno při-
poj (ek. průdavek, příloha, vlozka; im ~ do-
datkom: die Beilagen jetgen im ~ mit prílohy
zároven se vraceji; ~ des Beidmüchten an das
Ztraferrabren pripoj poškozeného k trestnímu
řízení. 2 ~ e-s Redes priléhání kalab. 3. přístup,
přistupování, přidávání se, připojování se
ok čemou; ~ an einen Vertrag pristopnien na smilovu
n k smilové. 4. železn připojení, pripoj; ~ haben
an e-c Žug mít pripoj k vlaku; den ~ ver-
ſeblen nepripojiti se; fig. opozditi se. omeškati
se; zei ~ zweier Schienemweg připojení koleji;
~ der Zige pripojení vlaku; ~ e-c Žienemübel
přímka na kolejové stolière na na podklad-
nici. 5 vest. obecní les spojený se sousedním
polem.

An-fschluſs... (22.) železn. -bahn f připojená
zeleznice (k moe); -bahnhoſ m nádrazí pří-
poju dvou zeleznic; -blech n stav. možné při-
pojny plech. plechová připojka; -gelcise n
pripojné koleje; -linic f připojka; -punt f
pripojste. hod připojení; -staiton f připojat
stanie: -wagen m připojny vůz; -weiche f
Θ želez. připojna výhybka.

an-fschmaiden (22.) I. v_a C₁₂. 1. f = an-raanden
I. 1. a 3. 2. Θ hou angediauđtes Er; drobná
ruda. — II. v. Anſchmauchung (22.) f. E₁₈.

an-fschmecen (22.) v_a C₁₂ odl. chutě po-
znati co; e-r Žpeje ~, daž ſie angetramt in po-
znati (ochutnáni), že jest jídlo připáleno;
lov. čmuchati.

an-fschmicheln (22.) C₁₂ odl. I. v_a 1. ~ ž., ~
lichotive n lisavě n pochlebnicky mluviti ke
komu n na koho. 2. ž-m et. ~ vlichotiti komu co,
premluviti koho n priimeți koho hehoecenim. aby
prijal co. — II. v r jich ~ jid (bei) ž-m ~ vli-
chotiti se, vlisati se ko komu n v přízeč i;
vetriti se lichocením ko koho.

an-fschmiciſen (22.) v_a C₅ odl. f. ž-m et. ~
házeti n p hoditi co n čim na koho n po kom; et.
an et. ~ příraziti ko k čemou.

an-fschmelzen (22.) B. odl. I. v_a, přišvaviti
co k čemu. — II. v_a (jst) B₅ (přišvaviti se, při-
táti k čemu).

an-fschmettern (22.) C₁₂ odl. I. v_a s pras-
skotem n třeskotem vrhlouti n hoditi co. —
II. v_a in 1. srititi se nač; vraziti nač n do čeho;
2. zatřesknouti; ~ angetschmettert temmen bliziti
se n přicházeti s praskotem n třeskotem;
der Trepeter fommt angetdmentert trubac třoube
přichází.

an-fschmieden (21.) v_a C₁₂ odl. 1. přikouti.
váti co k čemu, nakouti, -váti co nač: eit Žtiid
jei en das andere ~ přikouti zelezo kus ke
kusu. 2. Verbeder ~ zloince přikovati n u-;
auf der Saleere ~ prikovati na galei; fig. an
das Lafter angetdmiertet zela oddán noresti.

an-fschmieden (21.) C₁₂ odl. I. v_a et. an et. ~
(přijkloniti, přištititi, přijchýlit co k čemu. —

II. v_r jich ~ jich an et. ~ přivinouti se k čemou;
~ sátkem přiléhati; fig. jid ž-m o an ž. ~ při-
vinouti se, přištituli se, (přij)houti ke komu;
bociti se n lisati se ke komu; jid dem Zeitge-
jidmade ~ přizpusobati se časovému vkusu;
řídiiti se n spravovati se časovým vkusem; ~
~ anſchmiediglich.

an-fschmiegerlich (22.) an-fschmiegjam
(22.) a D₂₄ I. a přiléhavý; (o sobóchě) při-
tulný; před úlišný, lichotný. — II. s Anſchmieg-
jamkeit f E₁₈.

an-fschmieren (22.) C₁₂ odl. I. v_a 1. (na-
mazati, po-, o-, natirati p natřiti; (trochu nama-
zati primáznouti, nakanciti co). 2. teu Žemn ~ vino
(namichati skodvynym latkamp. 3. fig. f. ž. ~ oši-
diti, osáhti. f dostati. napáliti, lupnouti,
chnouti, natáhnouti toho; vytriti zrak komu;
ž-m eine Waare ~ podvodněi přinutiti koho ke
koupí zboží; napáliti koho zbožím. — II. v r jich ~
1. v ~ I. 1. 2. fig. p dráti se v vedrat
se, vřitati se, do- se p vřetřiti se, do- se (kam.)
an-fschminfen (22.) v_a C₁₂ odl. ~ jichminen.

an-fschmigen (22.) v_a C₁₂ odl. ž-m e-
řteden ~ ž. mit e-m dled ~ poskyrniti koho,
skvrnu na oděvu ndelati komu; ž. ~ umazati
koho.

an-fschmollen (22.) v_a C₁₂ odl. ž. ~ (roj-
durtidi se na koho).

an-fschmiicken (22.) v_a v_r C₁₂ odl. jich ~
(myzdobiti v_r sek. cnyšnoriti v_r se).

an-fschmunzeln (22.) v_a C₁₂ odl. ž. ~
usmivati se. f zubiti se a sklobiti se na koho.

an-fschmugen (22.) v_a C₁₄. 12 odl. (žašp-
niti. žamazati, po-, u.

an-fschnäbeln (22.) v_a C₁₂ odl. klovati, zo-
bati, (do čeho; naklovati, nažohati, nač. co).

An-fschnall (22.) ~ -... ~ -gebür f plat od
připinání na př brus; -jporčn mpl. ostruhy
připinači.

an-fschnallen (22.) C₁₂ odl. I. v_a přezkou
pripoutni a připásati: den žezen ~ kord při-
pmouti n připásati. — II. v_r f jich (dat. 1.
jid et. ~ zjednati si. za opatniti si, privlast-
niti si co.

an-fschnatzten (22.) v_a C₁₄ odl. ž. mit der Zunge-
mlaskati jazykem na koho. ž. mit den Zingern ~
(ža)luskati n -nouti prsty na koho.

an-fschnarchen (22.) v_a C₁₂ odl. 1. ž. ~
chrápati na koho. 2. fig. ~ = an-fschnauzen. 3. Θ her
the Pumpe jochracht an pumpa. n násos srká.

An-fschnarcher (22.) m E₆ voj. = Bастard
faribanne.

an-fschnaren (22.) v_a C₁₂ odl. = an-
ſchnauzen.

an-fschnauben (22.) v_a C₁₂ odl. 1. = an-
ſchmäuzen. 2. o komu v jchmaben.

an f schnauzen f. (22') v_a odl. obořiti se,
osopiti se. rozkriknouti se. vyjeti si, f houk-
nouti si, otevřiti si hubu na koho.

An-fschnauzer f. (22') m E₆ 1. ~ osopliver.
hrubián. 2. výtopok. vyhulováni.

an-fschneiden (22.) v_a C₅ odl. I. v_a 1. (noh-m)
nářezati, nariznouti; (chleb a p) nakrájeti, na-
krojiti; (nůžkami) naštři/hati, -ihnouti co (nači-
ſezati n křižu n stříhati); zažinovati; daž Brat ~
chléb nakrojiti n načiti; den (Werjenauer ~ na-
citi jeené pole; počiti s ječnou žni. 2. vru-

an-fschnci-en

203

An-fschürer

hovati, na vrubovec nařezávati. 3. tov. o pschů
zvěř před příchodem hovcovým natrhati.
4. Θ ein Zschraubengewinde ~ závit vřezati. ~
II. σρ A~ n E<sub>3</sub> bez pl. An-fschneidung f E<sub>1</sub>.

an-fschni-en (νι-ν) r<sub>n</sub> (b) C<sub>1</sub>. odl. (na)sně-
žiti nač; (na)spati snih n sněhu nač.

an-fschnellen (νι-ν) C<sub>1</sub>. odl. I. v<sub>r</sub> a vymrštitī,
vymrsknouti, vypustīti, vystřeliti nač. ~
II. r<sub>n</sub> (in) = an-prallen.

an-fschniegein f (νι-ν) v<sub>r</sub>, v<sub>r</sub> C<sub>1</sub> odl. (jich) ~
(ν)snoriti (v<sub>r</sub> se), výstrojiti (v<sub>r</sub> se), nařin-
titi (v<sub>r</sub> se), f naseknouti (v<sub>r</sub> se). naraziti
(v<sub>r</sub> se).

an-fschippeln f (νι-ν) v<sub>r</sub> C<sub>1</sub> odl. příříž-
nouti, na-, příkrojiti, na-, přistrhniouti, na- (to-)
~

An-fschnitt (νι-ν) m E<sub>1</sub>. nářez, nákrój, ná-
štíh, násek; ~ des Brotes skojek n mácíčk
n skyva n patka chleba. 2. ~ Zschuittfläche.
3. zářez na vrubovec. vroubek. vrub (= křebe).
hor. ~ (Anreduktion) halten účtovati z vydání; ~ und
Abschnitt účtování. 4. zářez cesty po svahu.
~

An-fschnitt(s)... (νι-ν) ~ buch n. ~ regisser n
hor. kniha účtů; ~ rechnung f (počet na) vrub);
~ ischere f odstrihovacka.

an-fschubeln (νι-ν) v<sub>r</sub> C<sub>1</sub> odl. et. an e-n
Zwod ~ vyrezávati co na hál n na hoh.

an-fschüffeln f (νι-ν) v<sub>r</sub> C<sub>1</sub> odl. činju-
chati, čenichati k čemů.

an-fschüren (νι-ν) I. v<sub>r</sub> C<sub>1</sub> odl. 1. při-
sněrovati (to k čemů); tkale: a) podvázati (srovnat
sůrny na stavě tak, aby listy pohybovati se mohly); b) ale
podvazu spolu podnožky s příčným dvotážkama, ~ II. s<sub>1</sub> ~
~

Anfschneurung f E<sub>1</sub>.

an-fschunnen (νι-ν) C<sub>1</sub> odl. I. v<sub>r</sub> a 1. to brouken a) bruceti, bzučeti na koho n kolem hlavy komu
2. ~ bručeti, broukati na koho. 3. = an-betteln I. ~
II. v<sub>r</sub> (in) ~ angedemurrt temmen bližiti se
bruče n bzuče.

an-fschobern (νι-ν) v<sub>r</sub> C<sub>1</sub> odl. Seu an das Haus ~
(n)kupiti seno o domu

an-fschöpfen (νι-ν) v<sub>r</sub> C<sub>1</sub> odl. (priitvoriiti.

an-fschoppen (νι-ν) (νι-ν) C<sub>1</sub> odl. I. v<sub>r</sub> sich ~ ucepati
se, za-., zahatiti, zakoháčeti se. ~ II. 7e An-


schoppung (νι-ν) f E<sub>1</sub> path. zácpa. záhaf.
An-fschowi (νι-ν) n E<sub>2</sub> | späin | ro = Anhewi.

an-fschrammen (νι-ν) v<sub>r</sub> C<sub>1</sub> odl. I. v<sub>r</sub> (lehe) posramotiti, poskrábati. naškrábnouti co ~
II. f v<sub>r</sub> (in) angedrammrt temmen přicházeti p
přijiti se sramotem.

An-fschraub ~ ... (νι-ν) ~ spornen mpl E<sub>2</sub>
ostruhy sroubovaci.

an-fschrauben Θ (νι-ν) v<sub>r</sub> B<sub>2</sub> C<sub>12</sub> odl.
1. přisroubovati co k é-mů, na- (to nač) 2. sroub
pritáhnouti.

an-fschrecken (νι-ν) v<sub>r</sub> C<sub>12</sub> odl. postrasiti.
poděsiti, poplasiti; das zůst ~ zvěř poplasiti.

an-fschreiben (νι-ν) C<sub>6</sub> odl. I. v<sub>r</sub> 1. psáti n napsati v ve- co nac n do čeho; et. in e-n Bude ~ do knihy napsati n ve-, v knize napsati (ve) při účtování; zaznamenati co v knize n do knihy; et. auf Berg nehmen und ~ lajen vzíti na dluh co a dátí to napsati: ich bezable beute nicht, schreiben Sie es an dnes nezaplatiti, napište to; mit doppelter Freide ~ psáti n napsati dvojitou křidou; die Hafen ~ psáti čisla; die

Zneuer ~ psáti n p zapsati daň na koho. 2. fig.
to žěch, úředujících a p.) gut angedrieben sein být
dobre zapsán; bei D-m gut angeschrieben sein o
řeben být dobre zapsán u koho. být v přízni
a; bei D-m jdebt angedrieben sein být špatuě
n černou křidou zapsán a koho; mít vroubek
n kaňku a koho; mant bat mił ibel bei ibm an-
geschrieben očernili o osočili n opremovali mne
u něho. 3. ~ c-e derer ~ začítí psáti přem. ~
II. σρ A~ n E<sub>1</sub>. her pl., Anfschreibung f E<sub>1</sub>
napsáni atd 2. (s pl.) výnos; s -m obzničk,
cirkuláŕ. 3. zapsáni knihami verejnými, vlo-
žení do knih.

An-fschreiber (νι-ν) m E<sub>0</sub>. ~in f E<sub>18</sub> za-
znamenávač atd.

an-fschrei-en (νι-ν) v<sub>r</sub> C<sub>1</sub> odl. 1. D. ~ vzkřik-
nouti n kriceti, (νι)zavolati na koho n za kýma (p alt-
rujen I. 1.); Halt!... dorie er uns an Stujte!...!
vzkřikl n křicel na nás; D. ~ a křičeti n volati
(koho ku pomoci n ke koma o pomoci, h) (D. zum Ztindiveigen)
okřiknouti, za- koho. 2. pyzkrikovati, roz-, vy-
volávati (okřikem n volániu znamenatvá).

an-fschreiten (νι-ν) v<sub>r</sub> (in) prae. ind. a im.
C<sub>1</sub> odl. ~, angedriven temmen kráceti (d)h<sub>1</sub> p
přikrociti, přicházeti p přijiti (krokem).

An-fschrift ~ (νι-ν) f E<sub>18</sub> nápiš.

An-fsprot (νι-ν) n E<sub>1</sub> ~ c (νι-ν) f E<sub>18</sub> 1. Θ. ~souk.
okrajíčk, krajina, slak' sukna. 2. fig. doplněk,
dodatek. -vek.

an-fschroten (νι-ν) v<sub>r</sub> C<sub>1</sub> odl. 1. ein daž ~ sud
(při)valiti. 2. začítí srotovati. 3. Θ. souk. obru-
bovati krajinou; pritkati; hor. Wäßer ~ nače-
piti vodu (dál) im dienem.

an-fschrumpfscn (νι-ν) v<sub>r</sub> (in) (C<sub>12-14</sub> odl. na-
cvrkávati (začmáti se svrkvat)

An-fschub (νι-ν) m E<sub>3</sub> her pl. 1. hra v kaželky;
den ~ haben být první na hodu, mít první
hod; házeti n kouleti první: um den ~ werien
rozhoditi se o první hod o o počátek ve hre.
2. ~ = Zdub. 3. a) nastrěčen; b) nástreck.

an-fschuhen (νι-ν) v<sub>r</sub> C<sub>12</sub> odl. 1. ~ (w v<sub>r</sub>)
D. ~ oboupa ti koho (n v<sub>r</sub> se) do střevů; obou-
nati si střevíce; jdebt děb an! tež, vezmi si
střevice na nohy! 2. Θ. ob. Ztiefel ~ (verjubten,
verischten) hoty povlči n podsiti; e-n Pfahl ~
kůl okouti n okovati n obouti.

an-fschuldigen (νι-ν) I. v<sub>r</sub> C<sub>12</sub> odl. 1. ~ D-m
et. ~ přečítati n klásti za vinit komu co; obviňo-
vati n viniti koho o čeho. 2. D. c-s Verbreidens ~
ob (viniti koho ze zločinu. ~ II. σρ An-
fschuldigung (νι-ν) f E<sub>18</sub> ~ nářek.

Anfschuldigungs ... (νι-ν) ... -beweis m
dukaz obviňovací: ~punkt m odstavec obvi-
nění n obžaloby.

an-fschuppen (νι-ν) C<sub>12</sub> odl. I. v<sub>r</sub> 1. ~ supi-
nami pokrý(v)ati. 2. p D-m et. = an-jagen
I. 3. ~ II. v<sub>r</sub> sich ~ tříti se (sod).

an-fschüren (νι-ν) v<sub>r</sub> C<sub>12</sub> odl. neuer ~, die Slam-
men ~, die Glut ~ rozdměchati, rozkutati, roz-
hrabati (tohě); Weblen ~ uhlí prohrabati, roz-;
prov. das Haus (über'm Krey) ~ dum (nad hlavou)
zapáliti: fig. die Verdenidaften ~ rozdměchovati,
rozněcovati p rozmiti (unarnivost).

An-fschürer (νι-ν) m E<sub>0</sub> rozdmychovac atd:
fig. podnécovatel atd.

An-fschujs...

— 204 —

| An-fschwemm...

An-fschujs (22) m D₁, 1. anidiejen III. 1.3. ráná násada na chlebe, patka, (výpuk, pupek, hře). 2. ~ des sasae pritok, nával, přívody 3. první výstrel n ráná: den haben miti první výstrel, strileti první. 4. tov a strełsko, stě postřel; h) ráná strelná; postředění. 5. path. a) Rheumatius; b) = Pithagoras. 6. chem. uazování se v krystalu, na- krystalů, krystalování. 7. ⊕ sol = Žoggen v jeggen II.

An-fschujs ... (22...). -anfall m záchvat rheumatický; -trog m ⊕ krystalník skad na krystahod.

Anfchütt, Anfchütt (22) m E₃, 1. nános, naplavenina. 2. násyp, nasypaná zeme. 3. právo náplavné.

An-fchüttte (22-) f E₂₂ ⊕ hor výryp. odval.

an-fschüttten (22-) vₐ C₁₃ odl. 1. (prené všepro (na)sypati. nasouti. (kutonu) líti p vyliti wæc 2. ⊕ mit Erde ~ zemí zasypati no 3. osetræte ~ dáti u uložiti obilí na sýpku; den Zpřeider ~ sýpku anatun naplniti. 4. Land ~ anidymenappen (sř. anfchüttten). — II. sₚₐ Anfchüttung (22-) f E₁₈ 1. násyp, -ep, návóz. 2. uložení na sýpku.

An-fschüße (22-) f E₂₂ ⊕ vod. si ~ c-sc Sveves námětek jezku.

an-fschüßen (22-) C₁₄ odl. ⊕ I. vₐ 1. mlnv vodu nadržeti. 2. vod. st. hydriaul. str. cspouštěti p spustiti. — II. % M~ n E₇ bez pl. An-fschübung f E₁₈.

An-fschüßer (22-) ⊕ m E₆ nadržovac vody.

an-fschwängern (22-) vₐ C₁₂ odl. 1. otčenití. 2. čejm. fig. zůrodniči (= befručten). 3. napojiti. — II. % An-fschwängerung (22-) f E₁₈.

an-fschwanken (22-) vₐ in C₁₂ odl. ~, an-geidwamt temmen prikláti se, privravóratí, prímotati se (potáčce se pímuť).

An-fschwänz... (22...). pov. -apparat m kropidlo, rozhazovácka, dlo, přístroj k vyslazení mláta; -brectt n pov. kotoně dřevěný, na které se výstrelková voda pozvolna pouští, by se nesmíchala ~ předky; -frahn m houpačka (zvlášťut zařízen rozhazovácky); -kruž n kropidlo; -mašchine f., -vorrichtung f rozhazovadlo, -cka. kropidlo; -wasser n voda v výstrelkov.

an-fschwänzen (22-) C₁₂ I. vₐ in priečskovati, přrečjiti; krepčivým strojeným krokem přijiti. — II. f vₐ sich ~ sich bei 3-m ~ vlisati se, vtírati se p větriti se, dráti se p vedrati se ke komu.

an-fschwänzen (22-) vₐ C₁₄ odl. pov. málto vystrikovati n vyslazovati n vypíratí, aní den Würzepieget ~ pastiti vodu na mláto, rozhoditi n za- na mláto n soufkem; kalt e warm ~ studenou n horkou vodou mláto vystrikovati n vyslazovati.

an-fschwären (22-) B. odl. I. vₐ (b) 1. zahmivati, zalmisávati, zajtrovati se, zacínati hmiti n hnisatí n se jítřiti n se hnojiti. 2. an et. ~ prihnísem se (při lepiti k čemu n wæc ~ II. % P~ n E₇ bez pl., nahnisávání, hnisání atd.

an-fschwärmen (22-) vₐ (b) C₁₂ odl. 1. u věčet h zacínati se rojiti. 2. přirojiti se kam (v roji se přidížiti.

an-fschwärzen (22-) C₁₄ odl. I. vₐ 1. (o)černiti. za- u. po- co: fig. λ. λ-m ~ očernití, pomblovati v-uviti, hanobiti, zhehovati. f po- spíriti, opremovati. osocovati koho: sořiti n₂ koho; oboužeti koho při kým n u koho. 2. = cír- idmärzen, cídmunnačeln. — II. % A~ n E₇ bez pl., An-fschwärzung (22-) f E₁₈.

An-fschwärzer (22-) m E₆, -in f E₁₉ očernováč, pomblováč, utrhač, zhehovatel. klevetník, osocovatel.

An-fschwärzerei (22-) f E₁₈ očernování, utrhačství, pomblovacství, zhehování, klevet, nictví osocovatelství.

an-fschwaren (22-) C₁₄ odl. I. vₐ λ-m et. vtlachati ~ klábošti co do koho, namluviti komu et. tlachem n žvastem n klábošením lichocením přiměti koho k přijetí čeho n vnutiti co do koho. — II. % vₐ (b) 1. začítí žvástati n tlachati n klábositi n blaholiti n F krápati. 2. angeidwamt temmen přicházeti žvastače v tlachaje atd.

an-fschweben (22-) vₐ in C₁₂ odl. ~, angeidwamt temmen vznáseti se blíže, vznáseje se n poletuje se blíziti.

an-fschwefeln (22-) vₐ C₁₂ odl. osřití; an-geidwemjett rieden páchnouti sirou.

an-fschweiden (22-) vₐ C₁₃ odl. ⊕ = an-fschwěden.

An-fschweiſ (22-) m E₃ 1. ⊕ tkale zásnova. 2. obeh. Cure des Zudels okraj, krajina.

An-fschweiſ... ⊕ (22-) ~garnwindef. ~-hajpelf
tee Fehlommerenten navijik pov. wěky; ~-nachmelt
tkale. = Zderrabmen; -rolle isch cívka zásnovna

an-fschweifen (22-) vₐ C₁₂ odl. tkale. angettetem přísnoviti, za-.

an-fschweißen (22-) vₐ C₁₃ odl. I. 1. but na-
variti, při- svariti očerst 2. lov zbarviti (postčet
ši tak. že kvádeł) — II. % An-fschweißung ⊕
(22-) f E₁₈ navárka, pri- s- privar.

an-fschwellen (22-) I. vₐ in B₅ odl. 1. nabí-
hatí p nábelnouti, nádvati se p nadmouti
se, zpuchnouti. na-, (nabotnati, nabubřeti,
nadnouti, vzdouvati se, otekati, vzpychnouti;
das Wasser idmůllt an vody přibývá. voda stoupá
n roste; de: dlúme idmůllt an reka stoupá n se
rozvodnuje, vody v řece přibývá; fig. zic
Menge idmůllt (allmäßtich) an dav: zvolna) vrůstá
n rostl. davu (zvolna) přibývalo: angeidwollen
nadmutý, vze-, rozvodněny, otekly, opuchýl.
anéidwollener Ztrem rozvoduenre reka. 2. had.
cin den idmůllt an ton se sesiluje n stoupá
(eresendom); d adv. silnéji, stoupave. crescendo.
3. path. napuchnouti, z-, nadwreti, oteči.
4. ⊕ but. nadouti se. roz- so; hor. cín šlež
idmůllt an plast. se nadouvá n roz-. — II. vₐ
C₁₂ (v ~ I. 1) 1. nadňmati p nadmouti eo. (nd-
hotnuti. (na)lubřiti. (nandnriti eo: e-n dlúme ~
reku rozvodniti; das Wasser ~ rozvodnuti. na-
dřižiti, zedmouti, zdoutni; die Ztimmc ~ hlas-
rozdouti; van. anacidwollenes Ange holoubé.
2. prahem opatriti. — III. % 1. A~ n E₇ bez pl.
Anischwellung f E₃, nabíhání atd.: ~ c-d Zdříži
rozvodnem reky. 2. jen Anischwellung f E₁₈
path. nadurelost. zpuchlina, oteklost. otok,
naběhlina.

An-fschwemm... (22...). -płaß m naplavisko.
-enešte, náplavka.

An-fchwemme

— 205 —

an-fchen

An-fchwemme (²⁵⁻) f E₂₂ náplav(ka).

an-fchwemmten (²⁵⁻) I. vₐ C₁₂ odl. = an-flüßen. — II. v An-fchwemmung (²⁵⁻) f E₁₈ = Anflüssung v anflüßen II.: An-fchwemmung von vant náplav, naplavenina, nános.

An-fchwemmungs... (²⁵⁻) ~boden m naplavená púda, naplavenina; ~recht n náplavní právo (pávó k náplav) (Anflüssung vorecht).

an-fchwimmen (²⁵⁻) vₙ (in) B₂ odl. ~, an-geidchwemmen temmen připlouti, připlavati, bližiti se pluje n plavaje: gegen den Ztrem ~ plouti n plavati proti proudu.

an-fschwindeln (²⁵⁻) vₐ C₁₂ odl. 1. ~ divátí se na koho n nač se závratí is počtem závratí; er jdwindelt es an divá se na to, náž mu jde hlava kolem. 2. A. ~ podvésti, ošiditi, napáliti koho: B~m et. ~ a na namlavití, nabalamutiti komu co; h tež A. mit et. ~ podvésti n ošiditi u napáliti koho čm; podvodné vnuti komu co.

an-fschwirren (²⁵⁻) vₙ C₁₂ (in) odl. ~, an-geidchwirrt temmen pršivštěti, se svistem se (při)blížiti.

An-fchwödc... (²⁵⁻) ~schichte f O jihovstva kalená.

an-fschwöden (²⁵⁻) vₐ C₁₃ odl. ⊕ jirch. káže kaliti.

An-fschwung (²⁵⁻) m D₁₁ bez pl. = Auf-fchwung.

an-jeçetin (²⁵⁻) C₁₂ odl. plav. I. vₙ (in) 1. (o lodí) připlouti, (při)blížiti se (v plavbá) ku brehu na dohled; windmáts ~ (připlouti po větru) 2. (o lodí) gegen et. ~ narážeti p naraziti, najížděti p najeti nač; fig. f naraziti nač, V- do čeho; angetjegelt femmen připloutati, příčazeti p přijati. — II. vₐ 1. ein Schiff ~ naraziti na lod; das Schiff „Neptun“ wurde angetjegelt von dem Schiff „Miercun“ lod „Merkur“ vrazila do lodí „Neptun“ n najela na lod „Neptun“. 2. e-n Hafen ~ zastaviti se v přístavu, (vplouti do přístavu.

an-fchen (²⁵⁻) C₁ odl. I. vₐ 1. (po)divátí se, (po)patřiti, (na)zírati, (po)zvriti, (po)hleděti, pohlížeti, vz. ~ konkati p-nouti se na koho n nač; síd ~ divátí se (sám) na sebe n po sobě; cínamder ~ divátí se na sebe n po sobě (na)zavjem; A. starr o unverwantt ~ upřené hleděti na koho; A. schieß o schräg o sjeel o von der Zeite o über die Schulter o über die Adieu ~ patřiti na koho ökosem n se strany; pošilhávati po kom: F koukati po kom jako po falesném penízi; ct. verstehlen ~ divátí se pokradmu n po očku nač: pokunkovati, pošilhávati po čen; grade ~ zpříma hledeti na koho; staunend ~ s úžasem pohlížeti na...; verwandert ~ s údivem pohlížeti na...; summ ~ némé n beze slova pohlížeti na...; et. obenbit o flüchtig ~ (po)divátí se povrchně n zběžné nač; et. griułlich o genan ~ důkladně se divátí nač n si prohlížeti co; A. von oben bis unten ~ A. von Rept bis druk ~ prohlížeti si n mériti koho od hlavy do paty k hlavé; A. gierig ~ A. nicht genug ~ femmen vžedравé ~ dychtive pohlížeti na koho, hltati očima koho; id kann es nicht genug ~ nemohu se na to vynadivati; A. kelett ~ koketně pohlížeti na koho, kokotovati s kym; A. janer ~ mračiti se. Škarediti se na koho; A. jcharf ~ bystre u ostře se (za)divátí do tváře komu

(tabychom ho poznald; jergällig ~ těž pozorovati co; A. trošig ~ vzdorovitě (γ)mériti koho brakem n očima; ein Schampiel ~ divátí se na hru, prihlížeti hře; A. über die Schultern ~ divátí se s hüry n s vysoka na koho; Prv. et. ~ wie die Muh das neue Ther koukati nac jako tele na nová vrata; siecht doch die Mat den Maijer an největší pán nezabání nejnepatřejšinu člověku, aby ho nepozoroval; A. ~ příhlednouti ke koum, ~ na koho (smilovati se n ouslouti se nad kym); et. mit ~ divátí se nac, prihlížeti (mečině) cem; lie bat es mit angejeten byla při tom, videla to, divala se na to; s. sm. vydržeti, strpeti, sněsti; id will es ned e-c Weile mit ~ jesté nejaký čas to snesu n vydržim; ich fann es nicht länger mit ~ nemohu se na to už divati; nevydržim n nesnesu toho déle n již; fig. et. mit dem Rüden ~ (musejen) (musiti) vzdáti se čeho. 2. a) A. für t-c Ändern ~ (batten) (omslöm) miti n pokládati n považovati za někoho jiného; den Schatten für e-n Menjen den ~ miti stin za člověka; wojrjen fürn Zic mid an? za koho n zač n kym mne máte?; füd für et. ~ lassen vydávati se nac; den Himmel für e-n Tüneljad o für e-c Vaisagie ~ poradné se mýliti; Prv. das beicht e-n Fisch für e-n Elephanten ~ to znamená dlati z komára velblouda; b) (bez záměny předmět) nls ~ pokládati, miti koho zač; A. als e für e-n Echrennann ~ pokládati koho za poctivee; es für e-c Erre ~ pokládati si za cest, délati si est čeho; er wird als Thäter angejeten pokládat se za pachatele; myslí se, ze on to učinil; wie wir die Zade ~ jak my na to pohlížime, jak mag at se pojímáme; wie man die Zade auß ~ mag at se to bेre n pojimá jakoliv; at se na to pohlíži tak či onak. 3. všímati si koho n čeho p (po)všimnouti si čeho, ohlížeti se, miti n bráti ohled na koho n nač; dic Verjen ~ osobu přijímati; füd gegen A. ~ přirovnávati se ke komu n S- se s kym; wenn id mich gegen ihm anjetse těz: podivam-li se na sebe a na nelo; der Ded sieht feinen Verzu an smrt se neohlíži po prednosti; smrt běre napofárd; id jehe es auf 100 Gulden nicht an nehledím na sto zlatých, nezáleží mi n záleží mi málo na stu zlatých, nejde mi o sto zlatých; f stovka sem, stovka tam; feine Mejen ~ nehleděti na náklad, nelitovati útrat, něstřiti. 4. F ~ A. um o für e-c Zschuld ~ býtí věřitelem čim; miti co za kym; miti pohlédávku u koho; du fannst mid für zwei Gulden dluhuji ti n máš za mnou n u mne dva zlaté; der Vcier sieht die Seining um ct. an etenk očekává od casopisu co; A. für ct. Begangenes ~ (za) spáchanou včer potrestati koho. 5. A-m et. ~ viděti, pozorovati, poznávati (= an-merkten v toto) co na kom; sieht man mir an, dass ich geweint habe? jest na mne viděti n poznati. že jsem plakal? man sieht ihm an, dass er se gethatan hat mi na něm viděti. že to udělal; man sieht ihm den Zschelnt meilenweit an kouká mu sełmovství v taskářství z oči; smrdi taškářstvím na mili; man sieht ihm sein Alter nicht an není na něm viděti jeho léta, vypadá mladší nežli jest; A-m an dem Padfen auf dem Rüden den Hauflerer ~ podal balíku na zádech poznati na kom, že je po-domním obchodníkem. 6. ~ A-m et. ~ zrakem

an-Jehen

— 206 —

an-Jehen

n očima dáti na jevo n oznámiti komu co; h-m
e-e Kranheit - uhranouti koho; očima zpusobiti
nemor komon, poslati nemoc na koho. 7. ef. anj ef.
him - vyhlížeti p-édnouti, myvoliti. Z-ko k čemú;
der žwanigte Tag ward zu der Absahrt angejehen
dvacátý den byl vyhlednut z zvolen k od-
jezdu; fíb (dat.) et. - vyhlížeti si co. 8. es auf
e. et. auh. - abjehen I. 5 9. skoro † ef. fíebt
mich je e je an; es fíebt mich an, als jezd zdá se
mi to tak u onak; zdá se mi jak oby... -
II. 'n (b) f sieb' mal e děch an! sieb' mat Einer
an! ejhle! hled (ſle); - i) hledme! podívejme
se! - III. 'r jid - das sieb fíb gut an to se
nese n jeví pěkně, na to je pěkný pohled n
pěkná podívaná: vyhlíži vypadá to pěkné. -

IV. an-geſchen 1. part. a D, vážený,
eténý; anjejehen jein býti ve vážnosti n v účet
idlebt anjejehen jein nebýti ve vážnosti; s Au-
ſeichenheit f E, neta, váže enost. 2 † prp.
cj. acc. před schou, acc. u gen. u schou (prp.)
hledé n příhlížeje n vzhledem k čemú; cj. n an
jeichen, dais... hledé n příhlížeje n vzhledem
k tomu, zu... V. Anjchen (22-) n E,
bez fl., 1. (pohledení, pohlízení, po patření,
požření, po podívaní se, pohled nač; Žie branjen
návšt za tajen, das (der war) prav ben žie um
jein nemusíte nie, koupiti, podívaní n -aná
nic nestoji n za podívaní n -anouk z nedeát;
nidt des A wert jein nestáti aní za pohled
n za podívaní; beim erjen - a) při prvním
podívaní; b) na první pohled; A. ven A-
tenen znát koho od vidění: Žleidn nach bleſſem
A- tajen koupiti maso od oka (bož vžemem). Py,
vem bleſſen A wird man nicht jatt koukánim
n očima se clovek nenají. 2. chmocin zdání,
vzězení, tvárnost, vid. podoba, pravěpo-
dobnost; dem e allem nach dement ei nicht;
es hat ganz das - dais er nicht temmt podle
všehe (neprijde: dem A. nach zu urreifen
(soudé) podle toho, jak se zdá n podle zdání;
das hat jeist ein gan; andere A. nyńt zu vypad
zeela jinak; das A. e-s Tummetvies haben vy-
padati jako hlupák n hloupé, dg. jid ein
wirzveldes A- acen bráti na se vážné vze-
zreni. dodávati si vážneho vzezreni: abs.
- hib fíb ein A. geben delatı vážneho n f starého;
hrdé - si véſt; naroavati se, natukovati se.
stavěti se na paty; jid - geben, als eb... počinati
si. jako by... delati, jako by...; staveti se.
como by... 3. ohled na koho. Všimán si koho;
obne A. der Ferien bez ohledu na osobu. †
bez přijímání osoby; † in A., daie in
Au-jebung (e - VI.). 4. vážnost. neta, váha,
na slovo vzatost: A. zu A. bringen: Am A.
geben pripraviti vážnost komon, učimiti váženým
koho; Z. um jein A. bringen připraviti o vážnost
koho: fíb A. erwerben e verschaffen získati si n
dobyti si vážnosti; in A. fěchen býti ve váz-
nosti; in iſchlebten A. bringen nebýti ve váž-
nosti; jein A. verlieren prijiti o vážnost v ne-
vážnost; D im A. terabiegen zleheovati koho.
5. tanenüdes A. kanonienst', zákomost n
pravoplatnost cirkevn -VI Najchung. 22- f
E, w. advt.; in - gen. vzhledem n hledé n
prihlížeje k cme; stran(v) čeho; in Anheben i-
Verdienche vzhledem n hledé n příhlížeje k jeho
záslubán.

an-fchlich (22-) a D, 1. úhledný, vynikající, znacný, znamenitý; das -le Haus nejúhlednější n nejvýstavnější dům; - gellebt úhledně n bohate odčetně; cin -er Mann statuý muž; - maben zůhledniti. 2. okázalý, znamenitý, znacný, veliký, důležitý atd. -k Frecciffienen okázálé pruvody: -c Seriamnung četné shromáždění; četne navstívená schule; ein -es Heim veliký roh; ein -er dobnadutnem Genertegemnnt značně vchra za loterie; e-e -c Bibliothet slusná znamenitá knihovna; adv. - um ein Acs značené, okázale ata; - benvenen okázale pohostiti n vyčastovati koho; 3. um Anjeben heben v vážený, vzácený, slovutný. - II. % Au-fchlichkeit (22-) f E, n.

an-feichen, þet P an-ſeichen (22-) v, C, 12
odl. -an-riijen.

an-fjeifen (22-) v, C, 12 odl. namydliti.

an-fjeilen (22-) v, C, 12 odl. lov. na směrku
dáti.

an-fjeifen (22-) v, C, 14 odl. plav, sčesňovati u,
Anjeſum (22-) npr. m kř. m E, 25 id.

an-fjengen (22-) v, C, 14 (bit. C, 12 odl. özelhomiti,
opáliti co; unen - podpadovati, opalovati.

Anſert F (2-) m E, prov. a vid. zlatovika
(= Œufemmete).

Anjeb... (22) -blatt n typ list rukopis-n ka-čem;
-blech n ⊙ an den Zeiten e-r ſebe postranní plech
půdnóka; -bottich m po kád slovací n zapraso-
váci; -brett n nástavek; -punt m hor. zara-
zistě = Anbarvimit; -itick n nástavek. -ka,
násadee: -thürtoß m ⊙ hor násadní n hlavni
(diver) = Unitedihbittet.

an-jeßbar (22-) d D, 2, 3 nasaditehný, za- an.
an-jeben (22-) v, C, 14 odl. I. '1. a) nasazo-
vati. při- p nasaditi. při-: priložiti, pristaviti.
pripojiti eo nac n čemú; Anépie, Halen und Žien
an- s Kleid - knoflíky, hácky a potlíc o na kabát
prisivati: Armen an ein Kleid - rukávy k satu
prisiti: ein Stilf Zeng (gur Verantowung) - ku-
látky nastaviti n nasiti; e-n Tijd an den
anderen - stul k stolu - prišaviti n prisu-
nouti; vern angetst prellozený: svg. Paramount
jeßt an! v pyramidy stav', b das Meiden
muž k czezání n ke krajeni přiložiti; D-m das
Messer (an tie sctee) - nasaditi kome nuž náhlo;
D-m die Pistele - nasaditi pistoli na hrdlo
komu; a sm streliti na koho zeela blízka; den
Mund (an tie dmete) - die Dmete (an den Mund)
prisaditi n priložiti ústa k flétné n flétnu
k ústum: den Mund an den Beder (qum Zunter.)
prisaditi n příložiti ústa n rty k pohárů
pohár k ústum n ke rtum: die Leiter (an tie
Wand, zum Humanitären) - Felbik k četně pristaviti:
die Deder qum Zscreben - jéro přiložiti (k p-ano.)
den Finien zum Maten - stětec přiložiti k malosan;
den Vegen zum Weigenpiet - smyče priložiti
k houšin n křehe na hou-le; Den Felikangetum Zabansieben-
pelikán přiložiti (k zubu); Blutgeet qum Zangem -
pijavky (k sso-ko) sázeti n přiložiti; hra v domino: e-B
Zteim (an den iiden aegiestem) - kámen nasazovati n
prisaditi (k polomeremw) den Zepi (an' eene) -pista-
viti n po- hřinec k ohna; Milde - mléko přista-
viti n po-; die Vading - náboj nahlájákem spra-
tici: e-n Hebel - páku nasaditi; fig. alle Hebel -
vseeky páky nasaditi: e (in ein Amt jegen, obv

An-fjer[er]

207 —

[an-fjegen

an-stellen) dosaditi na uſt: die Arbeiter ~ délníky
do práce vzítí. 2. e-e Bruthenne ~ kvočnu nasa-
zovati p nasaditi; Coloniſten ~ osadníky usa-
zovati n o-p usaditi n o-ke(de). 3. e-c ſeit ~
cas (u)stanoviti n určiti; Tag und Stunde ~
určiti den a hodinu; p[í]t drážbach: das Züdt üt
zu 20 (üßen) angejast werden kus byl vyvolan
da 20 zlatých. 4. psáti n napsati (c)emn. vzhledem
k c[en]e čehot, stanoviti cenu čeho, počítati (u)ak,
wie bech haben Sie die mir auf der Rechnung an-
gelegt? ich diese Monen den viilligsten Preis an jak
jste mi to počítal v účtu? n kolik jste mi za
to napsal do účtu? písí n počítám Vám nej-
levnější cenu; zu ihr mäſigem Preiſe ~ velmi
levné počítati; j-e Waren zu bech ~ počítati
(svě) zboží velmi draze; předražovati svě
zboží; wie bech iemen Sie die Ihr an? kolik
píše za ty hodiny? jak c[en]ite n v jaké cene
počítate ty hodiny? ~ e-e Rechnung zu bech ~
účet preháněti p přehnati. psáti veliký účet;
e-e geringe Straſe ~ uložiti malý trest n malou
pokutu; die Gebirren ~ poplatky vymeriti n
ustanoviti n upraviti; e-e Tagjatung ~ stáni po-
ložiti: arthm. eu Crempel ~ přiklad sestaviti;
e-e (Sleidung ~ rovnice) postaviti; e-n Wert
nir e-e (S)reſſe ~ dosaditi n položiti hodnotu
za veličinn. 5. te v r (h) usazovati. na-co: hot
zakládati co n nac: vánhadi p vánhadi; der Aßni-
jes; Zöblamm an reka usazuje bahno; die Zinte
jes; Schimmel an na inkoustu usazuje se plěseni;
inkoust chytá plěsen; die Salzauſlöjung teſt
Nevſtalle an roztok soli usazuje hráně; (S)riut-
pan ~ chytati mědenku; to seho Měpſe ~ (na)
hlavičky zakládati; F ſpeſ (ſeh) ~ zakládati
na súllo, bráti na sebe, spravovati se. sbí-
nati se. (š)tučněti; fig. s sm ~ abs. začínati.
6. Zinte o Cína o Vauqueur ~ inkoust n ocet n likér
připravovati. 7. plav. die Wanten ~ nasaditi
n umístiti úponky stožárové. 8. ⊕ das
Pilſter ~ dlažbu klásti; ein Mad ~ e-büble ~
kolo n mlýn založiti; po die Würze ~ mladinku
zakvasiti, dáti váreční; hor. das Vergeisen ~
želízko nasaditi (zači) pracovati ſehnken; ein Spræn-
led ~ začiti n založiti střelnou díru; Sprub-
bene ~ založiti n začiti n zaraziti díla n strýdy;
dent Žoram ~ šram n zálom založiti n zase-
kati. — II. v (h) 1. v ~ I. 5.). 2. (= e-n Am-
tanf zu et. nehmnen) (u)ciniti náhlěb k čemu n pokus
oč: pokoušeti se p pokusiti oč; (č) an et. ~
pokoušeti se oč; zum Springen ~ rozbíhati se
n rozbělmouti se ke skoku, nakročiti; doléhati,
dorážeti; nasazovati, pouštěti; das Zůjt jest
an ovoce se nasazuje; jest an! do líce! zalozte!
3. začínati (se prostirati); ⊕ hor. das Črj jest
an ruda (v Žile) nasazuje; rudy přibývá;
ruda dodržuje. 4. hra v ~ I. 2. bl. 5. zvěřol. die
Züte hat angejast kobyla obřezla n ostala
(hrelná). 6. plav. mit ſchiffen ~ s lodmi při-
ſtati; lov. to zvěři naskakovati. — III. vich (ſich
~ 1. (ſich an et. ~ usazovati se p usaditi se nač
~ 2. = (ſich an-fjiedeln. 3. (v)r I. 5.) vrážažeti, pu-
ceti, zakládati. 4. lov. jítí na číhanou n na
cikanou. — IV. % A ~ n Eₐ bez pl., An-
ſechung f E₁ₐ; A ~ von Keffeſtein privary.

An-jecher (22.) m E₁. h. na př. v domino: při-
sazovac. přikládač. 2. vol. = Anjefjolben. 3. ⊕
prad. = Nadenantnürjer; plav. tos. = Treibeijen.

An-jſchungs ... (22.) ~ ort m, ~ rand m,
~ theil m an. = (Seelenſchung.

an-fenſzen (22.) n. C₁₂ odl. vzdychati, vzdychaj
chaje mluviti na koh. ~

Aus-herzlequng ~ (22.) f E₁ₐ, h. pl.
kladení na srdece, důtklivě připomínání.

An-fich-halten ~ (22.) n E₁ₐ, h. pl.,
1. držení u sebe n k sobě. 2. fig. zdržování
se, mirnění se, opatrnost. 3. držení na sebe
pěce o slúšný zevnějšek.

An-fich-fein ~ (22.) n E₁. h. pl., hlos. jsou-
nost a byttili o sobě.

An-ficht (22.) f E₁. 1. hledení, nahlížení,
nahlédnutí, náhléd, pohled, zření, nazirání,
divání se, patření nač n do čeho; 3-m Waren
ar ~ schiden zboží k nahlédnutí n na
ukázku posliti kómu; ar ~ erbitten vypráši-
ti (s) k nahlédnutí n na ukázku; id kune ce
ane eigener ~ znám to od vlastního vidění;
2. pohled nač; die ~ en Prags pohled na Prahu.
3. (Meinung) náhled, minění, zdání, názor;
přah, rozumy; nach m-r ~ podle mého náhledu n
minění, po mém rozumoz, dle mého zdání,
jak za to mám; m-c ~ geht darin mé minění
jest to, miním, darüber habe ich m-e eigen-
ent o tom mám свé vlastní náhledy; anděrer
~ jein dělit se v minění; darüber habe id e-e
andere ~ als Sie ~ o tom jsem jiného náhledu
n minění nežli Vy; o darüber berichten veridicere
e-n o tom jdou n jsou rúzná minění; e-r ~ jein
míniti očem; veraltete ~ zastaralý n ~ zvero-
vářely náhled; die ~ gewiunt Raum náhled se
síři; e-r ~ butdigen holdovati náhledu, obrati
si za korouhev co; veridicener ~ über et. jein
rozcházeti se n rúzniti (spolu) v náhledern
n v miněních; es berricht mir eine ~ über ihn
die o něm jeden hlas; phiteriebide ~ en filoso-
fień kázorv.

an-fichtig (22.) a D. 3. N. o F-3 ~ werden
užřiti, spatriti, uvideti, zahlédnouti, zočiti,
zopozorovati koho.

An-fichts... (22.) ~ ſcite f e-e Gebauteč prů-
celní strana budovy; ſendung f von Waren üch
zásilka zboží k nahlédnutí n na ukázku;
-taſſe f tabulka k nahlížení n k nahlédnutí.
přehled, tableau.

An-fjede... (22.) ~ probeſ f ⊕ hor strusko-
vaciya proba↑ n zkouška; -jehrcben m ⊕ průbřiſtví:
struskovací střep n stripek n střepina.

An-fjedetei (22.) f E₁ₐ, osada, kolonie↑,
an-fjedeln (22.) vₐ a v₁ (C₁₂ odl. (jich) ~
usazovati, o-p usaditi, o-, usiditi koho (v) se;
(jich) an e-m andern ſrte ~ přesídli se (noamt)
II. 8% Anſjedetung f E₁. 1. usazení, o- atd.

2. osada, kolonie↑, usedlost: steuerſcie An-
fjedetung lhotá.

an-fjedlen (22.) vₐ (C₁₂ odl. 1.) uváděti p
uvěsti do varu. 2. ⊕ a průbřiſtví struskovací
střídomu (rudo) oloven; b) mupři ~ měs (povřelně)
poquinovati.

An-fjedler (22.) m E₁. osadník, kolonista↑;
die ersten ~ Amerikas první osadníci američti.

an-fjedeln (22.) vₐ n C₁₂ odl. připečetiti co
k čemu.

an-fjegen (22.) vₐ n C₁₂ odl. 3-m ~ zvítěziti
nad kym.

an-fjßen]

— 208

an jissen (22-) vₐ C₁ odl. den Vödeweg ~
väbte e kandami n svitliemí přivázati.

an-fingen (22-) B₁ odl. I. vₐ ~ zpívati
na koho n komu; ~ S-m den Geburtstag ~ zpívati
komu k narozeninám; ein žěft ~ zpěvem slav-
nost oznamovati n zahájiti; der Habu sínget
den Meigen an kohout kokrhá na ráno. —
II. vₐ (b) 1. zazpívati, začítí zpívati. 2. za-
zpívati; udati ton.

an-jinnen (22-) C₁₃ odl. I. vₐ ~ m et. ~
domýsleti se koho o cim, priečati komu co. —
II. S v A- n E₂ bez pl., Anjinnung f E₁₈ do-
mneni. zámysl.

an-jütern (22-) vₐ (in) C₁₂ odl. 1. přísak-
nouti. 2. přískvářiti se ač

An-fij (22-) m E₁, 1. sídlo. 2. činušan čihaná,
čekaná. 3. ⊕ hor = Anjanušni.

An-fij... (22...) -arbeit f ⊕ hor. usazení se,
zasednuti (s kutastem, s doloviním atd.)

an-jüben (22-) C₁ odl. I. vₐ in 1. býtí
usazen a usedlý, sídli, přebývati; angetjeffen
usedlý; mit gwei Hämeru hier angetjeffen usedlý
zde dvěma domy. 2. sedeti n býtí na čem n čeho
a při čem; svýc, im Wirtshane ~ seděti v hospodě.
3. = an-wehren. 4. ⊕ hor. a) mit cem Zdurf i Gruben
baut ~ usaditi se, zasednouti (s kutistám n s doło-
vánim) kde. b) o (rudných celéhoch) nacházeti se, býtí,
státi. — II. ⊕ vₐ 1. Hier ~ an-brüllen. 2. fid
(dat.) e-n Zehnpenk anj den Srasbäumen ~ ulo-
viti si a dostati rýmu súléním na drnových
lávkách.

An-füher (22-) m ⊕ hor. a) usedač, za-;
b) horní pracující v cizím obvodě.

an-fonnen (22-) vₐ C₁₂ odl. zářiti nač (září
slunečný).

an-fspalicren (22-) vₐ C₁₂ odl. ⊕ zahr. Baume ~
stromy na koly n ke kolum n na latoví uva-
zovati.

an-fspalten (22-) C₁₃ odl (part. p. v ipalten.
I. vₐ naštipnouti, roz. nakláti. — II. vₐ in
—, angeipalten jein napukávati, napraskávati.

An-fspann (22-) m E₁. 1. spízení, zápřez.
pří-, s-, potah. 2. Zpannentem. 3. povozně.

an-fspannbar (22-) a D₁, 3 napnutelný, za-
prážitelný.

an-fspannen (22-) C₁₂ odl. I. vₐ 1. napí-
nati p napnouti, natáhnouti; den Vagen ~ luk
napnouti; e-c Keder ~ péro n zpruha napnouti;
hud. e-c Zaite ~ strum napnouti. 2. fig. alle
f-e Mräite ~ vseeke sílv napnouti, napnakla-
dati p -loziti; den cšiit ~ ducha napnati,
duševne se namáhati; f ~ přepinati, prů-
tézovati koho čem: Prv. (čud), 3½ beč ancapim.
wird taend trpělivost, prilistě zkoušena, měni
se v zrušivost. 3. Die Kijerde ~, metonym. den Vagen ~
kone do voza zapráhati; ijt jiden ancapimt? jest
již zaprazeno? das Waller, den Zeid ~ na-
pustiti rybník n stav vodon, napustiti vodu
do rybnika, nadržeti vodu v rybnice, rybník
přeplniti ~ an-lassen L. 2b). II. A- n E₂
bez pl., Anſpannung f E₁₈. 1. napinami, na-
pjetí čeho (akee), zapráháni, -nuti, zaprazení;
bejefi das A- nariel, aby se zapřáhalo. 2. jn
Anſpannung (22-) f E₁₈ a) napjetí, inten-
sita¹; b) zápřez, pří, s.

An-fpänner (22-) m E₆ potažník, spřezník
(na napřet potahu n spřet)

an-fpieien (22-) vₐ C₁₂ odl. na plivati, plítí,
naplití, plivnouti nač: ~ plivnouti na koho n
do oči komu; fig. plivati na koho n po kom, opovrh-
vati kym

an-speiens... (n₁~...) ~wert a zasluhující
plivnutí; daš ij ~ na to naplivat!

An-speiler ⊕ (22-) m E₆ našpřejlovač.

An-joilciler (22-) vₐ C₁₂ odl. příspějeli.
-ovati, nasprjejlití, spřejlem připnouti.

an-jpendeln (22-) vₐ C₁₂ odl. naspendliti
co nač, plí- eo k čehnu.

an-jperren (22-) vₐ, vₐ C₁₂ odl. jich ~ pří-
mknouti vₐ se) k čehnu

an-fpiden (22-) vₐ C₁₂ 1. (na)mastiti co.
2. mit et. ~ naplniti n f nabiti n natlouci n
naevokovati co čina; (angetpictter Bentel nabitý
n aevokovaný pvtlík. 3. ~ = an-ligen I.
an-fpi(c)fern (22-) vₐ C₁₂ odl. plav. připev-
niti. pritlouci.

An-fpiel (22-) n E₃ 1. začátek hry; hra v kartě-
das ~ habe ich já zahrávám n vy-, já vynáším,
já hraji prvni; um das ~ tejent rozhoditi se
fo zahrávání 2. ⊕ An-fpietung v anpieren II.

an-fspiclen (22-) I. vₐ (b) C₁₂ odl. vₐ 1. ein
Zenjicht ~ kus zahrávati (= a) hráti prvni;
b) začítí hráti. 2. ein Nuprunnem (= hudejno) nástrej
zkouseti (hranim). 3. hra (prvné) zahráti; v kartách:
(prvni) zahrávati, vy- n vynáseti, v kučelkách:
těž: házeti prvni; na kulečniku: e-n Ball ~ kouli
zahrávati .. hráti. 4. o větru, o vínách atd.) (hravě s
dotýkati čeho) pohrávati si, hráti si, laškovati
(s čim); Cunfuntung ~ citu, se dotýkati, cíty
si hráti = an-idtagen I.). 5. fig. auf et. ~ na-
rážeti, biti, ciiniti narážku (čečno nač — II. %
1. A- n bez pl., Anſpielung (22-) f E₁₈ za-
hrá(vá)ní; das ~ haben zahrávati. 2. von Au-
ſpiefung f E₁₈ narážka (čečno. ⊕ naházka;
tas ijt eine Anwietung anj Žie to jest narážka
na Vás: to bije na Vás; víte-li, na koho ty
trisky přiši?; Prv. vor unliebiamen Anwietunget
nunis man jid bilden v domé oběšencove ne-
mliuv o provaze.

An-fpieler (22-) m E₆ zahrávač. -jei.
an-fpießen (22-) C₁ odl. I. vₐ 1. na rožen-
napichnouti na nabodnouti n ~ natknouti.
2. lov. nabodnouti, napichnouti, nechati na-
behmouti (nač). 3. e-n Verbreder ~ zločínce na
cul vraziti n na- vbiti. — II. % A- n E₂
bez pl., Anſpießung f E₁₈.
an-fspicnen (22-) B₂ odl. I. vₐ 1. napřá-
dati p napristi. za-; začítí prísti co; ein
Reden ~ začítí prísti na presliči presliči na-
čítí. 2 e-n Reden ~ nat připrádati p připřísti k čemu
n naprádati p napristi co nač; fig. ein ošepváž-
hovor zaprádati p -isti; ein Viebesverbältne ~
milostný poměr zaprádati; Räufe ~ pikle
kouti n snouti n (s)osnovati. — II. vₐ jich ~
připrádati p -isti se k zámotku; fig. nepozoro-
vane vznikati n povstávati. — III. A- n
E₂ bez pl., Anſpinnung f E₁₈. Anjinnung na
vödewerst osnovani veležrády.

an-fpielen (22-) vₐ C₁₂ odl. I. vₐ 1. napřá-
dati p napristi. za-; začítí prísti co; ein
Reden ~ začítí prísti na presliči presliči na-
čítí. 2 e-n Reden ~ nat připrádati p připřísti k čemu
n naprádati p napristi co nač; fig. ein ošepváž-
hovor zaprádati p -isti; ein Viebesverbältne ~
milostný poměr zaprádati; Räufe ~ pikle
kouti n snouti n (s)osnovati. — II. vₐ jich ~
připrádati p -isti se k zámotku; fig. nepozoro-
vane vznikati n povstávati. — III. A- n
E₂ bez pl., Anſpinnung f E₁₈. Anjinnung na
vödewerst osnovani veležrády.

an-fpiessen (22-) vₐ C₁₂ odl. I. vₐ 1. (za)špica-
titi, (za)hrotiti. 2. fig. f angeipist sein miti
spieku, býtí stříknut (v sejpišen).
an-fplissen, an-fplissen (22-) vₐ C₁₂ odl. plav.
přidrhovati, přivázati.

an-fpišen (22-) vₐ C₁₂ odl. 1. (za)špica-
titi, (za)hrotiti. 2. fig. f angeipist sein miti
spieku, býtí stříknut (v sejpišen).

[an-fplissen]

An-ſpruch

— 200 —

An-ſpruch

An-ſpork (22.) m E₁. Anſporknung f E₁₈
= anipernen II. 1. 2.

an-ſporken (22.) I. I.ₚ A₁₂ odl. 1. ein Fierd ~
koh₂ pobádati p~ o houti ruhami. 2. fig. po-
bádati, na-, povzhuzovati p-diti, pobížeti p-
dnouti, ponoukati, podnécovati. II. po po-
duéti, popichovati (pút et. k čemu). II. sₚ A~ n
E₇ bez pl., An-ſporkung f E₁₈ zábod ostrahou,
obídka, ponutka.

An-ſprache (22.) f E₂₂ 1. oslovení (koho),
promluva ke komu; ~ an das Publicum promluva
n dovo k obecenstvu; eine ~ an ‚h. halten
osloviti koho, míti promluvu u promlouvati p
promluviti ke komu (v An-rede 1.); viete ~n haben
hýti oslosován s muhoa stran. 2. ožev; leidte ~
lehký ožev. lehké ozvání; die Geige hat e-c
gute ~ housle mají dobrý hlas. 3. skoro †=
Anipruh. 4. obliba.

An-ſprang (22.) m D₁₁ vyraženina.

an-ſprechen (22.) B₄ odl. I. I.ₚ I. 3. ~ oslo-
viti koho, promluviti n koho ke komu; angetreuen
deren oslovená osoba; plav ein Zdih. zopytu-
vati hot, volati na lod (= an-ruhen). 2. 3. um
c. ~ požádati koho oč, ríkati komu oč, domlou-
vati se komn oč; ‚h. um ruku deery; ucházeti
se o deeru n za ruku deery; ucházeti
obviniti n obžalovati koho z krádeže. ‚h. wegen
~c-r Zdund ~ 7ažalovati koho pro dluh; ‚h. jasch
nápknouti koho. 4. certifiedn für als et. ~ prohla-
sovati p-ásiti oč čim nač; zeym. lov e-n Hund für e-
Nelj ~ prohlásiti p saa za vlka; das Wild richtig
~pověditi správně stáři zvěře: ~s sm. h. für těd
~prohlásiti n vy- n mrtvého. 5. ct. ~ ciniti
nárok nač, hlásiti se k čemu n oč, osobiti si právo
nač: domáhati se čho, pohledávati o, potahovati
se k čemu; cin Redt ~ tahnouti se k právu; attacierpceden
Redt ~ pohledávané právo. 6. fig. s včasným subj.
Indrudn an ‚h. madhen (za)jimati koho, zamlou-
vati se, býti vhod komu; die Sache spricht mid
an zajímá mne to; hier spricht uns die Natur
mäßigt an zde nás příroda moeně jimá (srr. an-
muthen I. 2.). 7. ct. ~ posouditi eo. S. lov. e-c
Zan auf dem Lager ~ svini v loži štěkotem ohlá-
siti — II. vₙ (b) 1. ~ bei ‚h-m~ (obv. verprechen
gastaviti se, zaskočiti (na cestě kam) ke komu (na na-
věstvo). 2. o píšťalich ve varhanách. (ta)zniti, oži
vávati se; der Den spricht leicht an ton se lehce ožívá;
~d a dojimavý, dojemný; v an-muthig; ‚h. ~
= an ‚h. ~ v ~ I. 2.

an-ſpreizen (22.) C₁₄ odl. I. % podepřiti,
podložiti eo. — II. % sich ~; sich an et. ~ opřiti
se oč.

an-ſprengen (22.) C₁₂ odl. I. wₙ (b) 1. na-
rhnouti (skálu), (začítí) vyhazovati do povětrí.
2. auf ‚h. ~ o angetreuen temmen (tryskem) při-
jižděti. (při)eválati příhnati se ke komu. —
II. % a (na)střikati, tryskati, f (na)čákatí
nač: pokropiti, s-, na-, postřikati eo. 2. e-n
delien ~ natrhnouti (prachem skála), (začítí) vy-
hazovati do povětrí (v ~ I.). 3. (prentřidn machen)
kropenatiti; seine Haare sind schon angetreuen
vlasy mu již sedivěji. 4. jezd. Galopp ~ a) abs.
odjeti; b) koně n v trysk pobůsti u pod-
nouti. — III. % A~ n E₇ bez pl., Anipren-
gung f E₁₈ voj. útok.

an-ſprekeln (22.) j ~ vₚ A₁₂ odl. = an-
preugen II. 1. 2.

an-ſpringen (22.) B₁ odl. I. vₙ a (in) 1. ~,
angetreuen temmen priskákatí p priskociti.
2. jed Galopp ~ = an-ſpreugen II. 4. 3. an et. ~
skákatí p skociti nač: ein Meß prang mid an
blecha an mne n do mne vskocila. 4. na-
prasknouti, napuknouti, našťipnouti se; das
Olas ist angeprümen sklo jest naprasklé n na-
puklé: sklo má (nastrihlátí) napuklinu;
b) (b) skákatí p skociti první. — II. vₚ 1. to (pono-
níku, o šolmé) ‚h. feintnd) ~ nepdatelsky vyskociti n vy-
řítiti se na koho, zaskočiti n přepadnouti koho
2. ein Wild springt ‚h. an zvěr se blíži na dostřel
koho. — III. % A~ n E₇ bez pl. skok.

an-ſprigen (22.) C₁₄ odl. I. vₚ (na)střikati
nač, tryskati nač (eo), poštřikati eo, potryskati
eo, 7a prskati, po- eo; Stamen ~ kvetiny (po-
kropiti; ‚h-m Stetb ~ bláto střikati f čákatí
na koho; blátem poštřikati n f pocákatí koho ~
II. vₙ (in) an et. ~ střikati p vystřiknouti,
tryskati p vytrysknouti nač. — III. % A~ n E₇
bez pl., Anſpribung f E₁₈.

An-ſpruch (22.) m D₁₁ 1. nárok, požadavek,
pohledávka; Anpřiüde auf o an ~ zu et. haben
e madhen o erheben nároky činiti n délati nač;
potahovati n tahnouti se k čemu; pohledá-
vati eo, hlásiti se k čemu; auf ‚h~ Vermessen
Anpřiüde madhen tahnouti se na statek ă.
hleděti o statek ke komu; ungerede Anpřiüde
auf et. madhen nespravělivě pohledávati eo;
die ältesten Anpřiüde haben míti podle stáří nej-
prednější nároky; býti podle stáří první na
radě; auf et. ~ madhen; et. in ~ nehmenn delati
nárok nač, osolovati si eo; délati si právo nač.
potahovati se nač, přikázati se nač, hlásiti se
t čemu, nároky vznáseti; gereche Anpřiüde
auf et. haben býti spravedliv k čemu, potahovati
se řádným právem k čemu; Anpřiüde motivieren
nároky odlúvodňovati; s-f Anpřiüde auf et.
geltend madhen své nároky nač kl platnosti při-
věsti; große Anpřiüde madhen délati veliké poža-
davky, činiti veliké nároky, mnnoho pozado-
vati; den Anpřiüchen entsagen; die o seine
Anpřiüde aufgeben vzdáti se n žiroci se svých
nároků; upustiti u ustoupiti od svých ná-
roků n požadavků; privatrechtlicher ~ soukromo-
přávní nárok. 2. et. in ~ nehmenn vyžadovati.
po- čeho; ‚h~ Füriprade in ~ nehmenn dovolá-
vati se přímluvy eo; ‚h~ Sute in ~ nehmenn dovolá-
vati se dobroty ă; ich will Ihre Güte nidi; zu
jehr in ~ nehmenn neheci a nebułu naduživati.
Vasi dobroty; nehmenn Žie mich ungecident in !
zádejte bez ostychu mých služeb; jsem zeela
k Vasim službám; jsem Vám zeela k službám:
‚h. in ~ nehmenn zabirati, zabavovati, zaměst-
návati koho; dieje Geschäft o dieje Stelle niimmt
in (o seine Zeit) jehr in ~ toto zaměstnání n
moto místo jej velice zaměstnává; n zane-
prazdňuje n zabírá mu mnoho času; er ist
im Ante vielseitig in ~ genommen se v úřadě
mnohostranně zaměstnán; er ist jehr in ~ ge-
nommen mnoho se na něm žádá; in ~ ge-
nommen potřebovaný; zu jehr in ~ genommen
vyčerpaný; die Beratungen dünsten einige Dage
in ~ nehmenn porady potrvají asi nékolik dni;
‚h~ Herz in ~ nehmenn jimati srdee ă; ‚h~

Německo-cesky slovník. I. Deutsch-britannisches Wörterbuch.

27

an- sprüchig

— 210 —

an-ständig

Anfjnerfannteit in ~ nemnen poutati a vzbuzovati pozornost 61.

an- sprüchig (22-) a D₂₃; ~ c Žade vée n6ri.

An- spruchš...; an- spruchs... (22...) ~ frei a bez nároků, neosobivý, skromný; ~ klage f prný. Petitorium; ~ los a v h6slo o sobě; ~ loſigkeit f v h6slo o sobě = anfjpruchsles II.; ~ rcid). ~voll a osobivý, sobéhrdý, neomalně.

an- spruchslos (22-) 1. a D₂₃ bez nároků, neosobivý, skromný, ~cr řemid 8 pokorka. ~ II. s Anfjpruchsložigkeit (22---) f E₁₈.

an- sprudeln (22-) C₁₂ odl. vₐ, vₙ (in) 3. ~, et. ~ prštití, vytrysknouti na koho n náč.

an- prühen (22-) vₐ a vₙ (h a jú) C₁₂ odl. SRSFETI na koho n náč.

An- sprung (22-) m D₁₁. 1. = An- tanj 2. an- ipiingen III. 2. (na)trhlina, (na)puklina. 3. pato. ovočky. ú-; impetigo chrásy; (ecthyma) ples. 4. lov přískok.

an- spuken f (22-) vₐ C₁₂ odl. = an- spieken.

an- spulen 8 (22-) vₐ C₁₂ odl. přád. na cívky navijeti p navinou ti).

an- spülen (22-) vₐ C₁₂ odl. I. vₙ (h) vₐ (tan ct. ~ (zegm. o vodach) oplachovati, omývati, obtěkati co. ~ II. vₐ 1. = an- flejen 2. 2. začíti oplachovati o omývati co. ~ III. 5% An- spülung (22-) f E₁₈ náplav, nános; (= An- flejuna v anſtejen II.).

an- stacheln (22-) vₐ C₁₂ odl. 1. pobádati, dánecovati ~ ititi, drážditi, povzbuzovati ~ diti. ponoukati k čemu. 2. 8 napíchati, nábodati náč (= anpíjezen).

an- stählen 8 (22-) vₐ C₁₂ odl. 1. zoceliti.

2. nakaliti, za- 3. ocel navářiti.

An- stalt (22-) f E₁₈. 1. příprava, zařízení: ~en maden, et. jú thun chystati se » připravovati se učiniti co; jeine o die netbigen «eit treffen učiniti potřebné připravv. přichystati n připraviti » zaříditi čeho treba: ~en jú o gegen ct. verfebren » eit treffen (u)činiti připravy k čemu n proti čemu: ~ gegen die Feit und anſtepende Anſtantei opatřeni proti moru a nakažlivým nemocem. 2. zařízení; zegm. ústav; öffentlise ~ en veřejná zařízení » verejné ústavy. 3. 8 hor a) pr. rev. J, v Ostravě: zápis; b) = stube

Anſtalt... (22...) 8 hor. ~ stube f, ~ zimmer n zápisna (sborovna horník před pach a po nd).

an- fiammeln 8 (22-) vₐ C₁₂ odl. 3. ~ (za)kotkati a (za)bleptati. zajikavč (pro mluviti na koho.

an- fiammen (22-) I. 8 vₐ C₁₂ odl. odkazati n zanechati (dědictvím) komu co. ~ II. an- gestammmt pout. a a D₂₃ 1. (to věřech) zděděný, dědičný. 2. (o osobách) dědičný; angetammier Aěniq dědičný král.

an- flämmen (22-) vₐ C₁₂ odl. = an- ſtemmen.

an- ſtampfen (22-) C₁₂ odl. I. vₐ Grre an et. ~ cemn. nadupati nac. při-, přípechovati, na- k čemu. ~ II. vₐ (in) ~, angetampft femmen přicipati, dupaje a dupavým krokem se blížiti n přicházeti.

An- stand (22-) m oběch bez pl. E 1 slušnost způsobnost; den ~ beebadten slušnosti dbáti a seſtití, slušnost zachovávati; den ~ verlehen nesetití slušnosti; prohřešiti se proti slušnosti:

dec ~ erlanbt es to muže v slušnosti obstáti; jítlieder ~ mravopocěnost: adv. ~ balber. ane- pro slušnost, ch slušnosti; feinen ~ haben být iuhlazených, pravů n způsobů; mít iuhlazené chování; feineu (jeineu ~ haben nemít i nožnati způsobů; das verletc (o veſtejti gegen den ~ to odporujc a se přičí slušnost; to se nesrovnává se slušnosti; to jest proti slušnosti a mimo slušnost; mit ~ se slušnosti slušné. 2 odklad, hlůta, prutah; prodleni; ciner Žade ~ geben, et. in ~ lajen odkládati p odložití, odrociti co; počkatí s čím; prodliti s čím; čes fanu ~ damit haben die morgen může se to odložiti na zítřek; může to počkatí do zítřka; das wird bis jaum nachten drůhbyr ~ nebmen müßen to bude musit počkatí n to asi počká do příštího jara. 3. (Sweefet, Bedenten, Žonevričkeit: pochvba. ~nost, obtíž, nesnáz; rozpaký, čítost, námitek. (zá) vada; rozstávka; obhe ~ beze všeho n bez okolků; bez rozpaku; bez námitek; bez ostychu; bez nesnází; bez závady, bez prekázky; bez pozastavení: das leidet feinen ~ to netpi rozpaku n námítky, da je bez všechn námitek n rozpaku n násnází; nebmen rozpakovati se. rozmyšleti se, vzpěčovati se, zdráhati se; ich nehme feinen ~ jú jagen nerozpakuji se mijak říci, pravím bez okolku n bez rozpaku; feinen ~ nebmen wegen e-r Žade nerozpakovati se v čem; das hat (gar) feinen ~ to je zřejmé; bei sich erhebenden Anſtänden všešla-li by pochybnost oč; ich nehme ~ jú schreiben nehece se mí do psaní, nerad píšu; Anſtände beheben pochybnosti odvarovati; Anſtände maden nesnáze ciniti; im Žalle von erhebenden Anſtänden kdyžby nastaly nesnáze; ~ nebmen ostýchati se. pozastavovati se; e-n ~ beheben závadu n překázku n pochybnost odkliditi n zrušiti; 3-m e-n ~ maden, gegen 3. e-n ~ maden o eheben učiniti závadu komo, závadu uvěsti n za- na koho. 4. lov čekané, čihaná; poſtržížka, podsed; auſ den ~ aben jítí na čekanou n na čihanou, auſ den ~ jěben státi » býtí na čekané n na čihané; fig. býtí na (vý)zvědách. 5. 8 (s pl.) jeine alten Anſtände (angeideten jieben Žouten) abzahlen staré dluh v ne- depolatky zapравiti (ohv. Mündtland) 6†, pruvi a: ber (Seridite soudní prázdniny: b. srovnání (se, dohodnutí, zegm. vob. primerí. 7. serm. ~ cee Körpers préhlyb (ve střetvi fr. děveloppement). 8. 8 lo, jsonenost. přitomnost.

An- stand... (22...) = An- standso...

an- ständig (22-) I D₂₃, 1. aciemment, valient) slušný, prisluči, hodili se; adv. slušne; würde es mir (o für mich o meiner) ~ jein, dir jú jetgen? bylo by slušno n sluselo-li by mi. a hodí se to, abych šel za tebou? 2. slusný, iádný; jíb nict prádišta, aber ~ teiden stojiti se ne skvosty; ale slušné: c eš ravn slušná počestná pání; cín ~ co Hans maden vésti slušnou n iádnou domácnost: ~ es kře slušné saty; slušný oblek; fig. ~ c Žade slušné poſtavení; das ist nicht ~ to je neslušné, to není v poľadku. 3. acetheria, tiúdišta slusný, iádný, náležitý; obstojný, ucházějící; er bat jein cee Anſtammen jest dobre (za)opatřen, má slušné zivobyti n řadný příjem; jemu nie neschází,

["An-stands...", "— 211 —", "an-stehen", "f jemu je hej; recht co Vermegen velmi slušné\njměni; adv. ~ bezahlen řádné u v pořádku,\nslušné zaplatiti. 4. skoro † = genehm.; ich werde\nbingehen, wenn es mir ~ jein wird püdje tan,\naz se mi zlibi n zachee n až budu chtíti; es\nist mir ~ beru tím zavděk; das ist mir nicht ~\nto mi není vhod. — II. s An-ständigheit\n(22-23) f E₁₈ 1. ber pl. — An-stand 1. 2. slušnost,\npočestnost; iron. er iage ihr einige Anständigkeiten\neiak ji několik neslušných slov. 3. přihod-\nnost. v.", "An-stands..., an-stands..., (22-23) ~ brief m\nodkládací list; ~ bude f záchodek (= ent);\n~dame f pruvedkyně, opatrovatelka, dozor-\nkyne (v) (v) (v) (v) (v) (v) (v) (v) (v) (v)

An-steder

— 212 —

[an-stellen

poetu vzdávati; m-über et. ein Lied ~ při-
věti koho nač. otevíři oči komu nač; jest wurd
mir ein Licht angetestet; ted se mi rozbreskuje;
Θ und Rehe ~ ubli rozžici n zanititi ~ zapáliti.
3. nakaziti, narušiti, po-; m. mit er kräntheit ~
nakaziti koho (nemoc) poslati nemoc na koho; an-
gestiftet werden nakaziti se; angetestet werden ven
e-r kräntheit dostati n chytiti u uloviti si
nemoc; ich bin vcn ibn angetestet werden na-
kazil jsem se od něho; dostal jsem nemoc
od něho; mit Leidenschajten ~ nakvasiti náru-
zivostni; mit et. angetestet werden nakaziti se,
nachemkouti eim; ~ abs. v m (b) byti nakažlivý:
der Doppas stebt an tyf jest nakazlivý; fig.
mit gefärbtiden Grundtäken ~ nakaziti nebehe-
peen ným zásadami. 4. ein nays ~ = an-steden
1. 4. 5. Θ hor a) Heftstöfe (dem Denevieren) ~ zapáliti
hranici v předku (při ohenní páně); b) Heftstöfe
d Schüsse ~ odpáliti in za- n vy- náhoj n rannu
(der derv); c) Fäble e (weriebe ~ nasažovat) diti n
zarážeti pažiny (při pažení). ~ II ~ d a D).
pam. nakažlivě; ~ de kräntheit *zánaza. ~ III. 5,
A~ n bez pl.. Ansteckung 22- f E 18 1. das
A~ der Lampen begunt um füng lampy zači-
nají se rozsvécovati o páté hodině. 2. nákaza,
nakaysa.

An-stedter (22-2) m E., -in f E 18 1. pří-
pinač. f -ka atd. 2 ~ von katernea rozsvécovac
amp. lampärt. 3. Θ hor. näsadec. näsadni stojka
n prěcka.

An-steckungs-... 22-2 ~ fähigkeit f schopnost
a možnost nakazivost; ~ gift in na-
kažlivina; ~ möglichkeit f možnost nákazy,
nakažlivost; ~ stoff m = ~ weit; ~ theorie f
theorie nákazova.

an-fchen (22-2) C 1. I. v'n (b) in odl. 1. státi
a čeho n při čem; der Wagen stebt (an e-m Zeine) an
vůz vázne: der Schrauf stebt (an der Hand) an
skříj je opřena to stěnu n stojí u stěny; ~ d a
a o očse nastavající, nejbližší; b) 8, o městě
pilchající, přilehčí, velledjší, sotředni. 2. to
lanf dem (an-jiant) steben) státi byti na čekání n
na číhané. 3. et. stebt nedb in Zudulbuche an
něro stojí jest v dlužní kuize n v knihách
(nemt (placeno)) to báta být stanoven v určen.
4. 8 zum Dange ~ postaviti se k tanči, abs.
in Amt ~ nastoupiti na úřad: in den Dienst
službu nastoupiti; vstoupiti do služby: nur
3-m ~ sítcastniti se práce (s kym). 5. svědčiti;
~ (sate) slušeti, padnouti; der Steb stebt Abnen
gut an kabát Vám dobre slúši n padne; fig.
slušeti (odvávati půvabó) es stebt ihr allees gut an
všecko jí dobre slúši: 1. on es stebt in gut an,
die Zeit mit jolchen Yumpercien binzubringen to ti
slúši n to je ti ke eti. krátití si eas podobn-
ným darebáctvím: es stebt einem Zebne stechtd
an, ajen seinen Vater zu preceſſieren synovi se
málo slúši souditi se s otčem. 6. (gegen dem fein
m ~ hoditi se, vyhovovati, byti vhod n
vělek komu; das stebt mir nicht an to se mi ne-
hodí to mi nevyhovuje, to mi neni vhod;
dieje Rorbichtlage feben mir nicht an tyto rady
se mi nehodi n se mi nelibi. 7. did verecuen
prota hovati se p protaßnoutise. prodliiti se;
die Zade tanb nech einige Zeit ~; es tam nech
tamit ~ může to jestě nejaké eas počkatí:
es wied noch lange ~, bis e bewer... to potvá jestě

dlouho, nežli...; ~ laſſen odkládati p odloziti
eo, prodliſi ečem; věrergemern prodlévati se, osi-
pati se, otáleti, lenovati; es stand ihnen zu
lange an trvalo jim to dlouho; ich werde feinen
Augenblicb ~ zu dir zu temmen nebuwu vahati
ani na okamžik přijíti k tobé; et. ~ laſſen
odloziti, odročiti eo, prodliſi e eim. 8. ich stehe
an, es zu thun rozpakuji se n vámám zdráhám
bez to učmiti; nemohu k tomu odhodlati;
bez obj. nastoupiti v službu, uřad a p. 9. prov, ‚auf
e-n (reund ~ v nouzi) k přiteli se obratiti
(to poměr). 10. Θ hor. byti, nacházeti se, stát;
> d: bier o dert sind reide Erzmittel ~ zde n tam
jest n nachází se n stojí mnoho celiku; tan
json bohaté celíky. ~ II. % A ~ n bez pl.,
1. Θ man fand ein A des Grés našla se ruda.
2. ihn ärgernt das A der Zndulden mrzí ho dluhy
v knihách).

an-fchenlen (22-) v'n B4 odl. jich et. ~ nakrásti
si čeho.

an-fcifen (22-) C 12 odl. I. 'a Waisde ~ přidło
(owskrobiti, na-; ~ II. v r jich ~ tančittemen
opírati se v opřiti se če: ocm fig. vzpírati se,
o se, vzpječovati se (čem).

an-fcigen (22-) C u. odl. I. v'n (ip) 1. stou-
pati, vystupovati, vze-; hor die Ztrede steigt an
strída stoupa: angetiegen temmen vystupavi-
(bliže, bližiti se stoupaje; fig. mit an-ge-
fieren temmen (av. anſteden I.3.) vytaſtiti se eim;
gegen die ſemme ~ stoupati k slunci. 2. o pód.
stoupati, vystupovati, zdvihati se; das Gebinge
steigt laut an pohori povilovne stoupa. 3. (avčem
anwaitem o voud vystupovati, stoupati, vzrusrat;
der Auluis steigt an te: reka se rozvoduje;
Capitaten ſteigen an ji-tiny vzrůstají n rostou.
~ II. % a den Bega ~ tež bergan ſteigen vystupavi-
na vreh. ~ III. % A ~ n E, bez pl. stoupaní,
vzruſt.

An-stell... 22-2 ... venkil n par st Stavér
n rídiči zámyčka.

an-fchen (22-) C 12 odl. I. 'a 1. 3. zu e. ~
postaviti koho k čemu k præn; vykázati, ustanu-
viti, určiti, přiděliti komu eo: die Arbeiter ~ del-
ník k præi postaviti: welchem præi dátí
n pridělití: die Mannschaft, welchem nicht angeſtellt
iſt mužstvo; které není v práci n nezaměst-
nané. 2. 3. ~ ustanoviti koho zač n eim; zri-
diti koho k čemu; 3. als Beamten ~ úředníkem a
za úředníka ustanoviti koho: 3. zum Anjeſter ~
za dohlížitele n dohlížitеле a dozorcom
ustanoviti koho; 3. als Ztubemnädden n a) za-
opatriti službu panské komu; b) vziti do
služby: za panskou koho; e-c Semmiiem ~
komisi ustanoviti n zříditi; angeteſtelt jeim hři-
v místě n ve službé: nicht angeſtellt jeim hři-
bez služby n bez místa; er iſt als ſcheiber
angeſtellt werden dostal se n byl ustanoven n
dosazen za pisare. 3 najimati p najmouti
zjednati (koho); e-n Wörder ~ vraha najmouti:
falische Seumen ~ falesne svědky (přivěſte n
postaviti; mit Gebe ~ za peníze najmouti. upla-
titi ko o. 4 % anſesen I.2.; věnu f e-m Mädden ein
sind ~ udelati p uplésti děvčeti dítě. 5. a za-
ríditi, zaváděti v zavěsti. uspořádati, podnik-
nouti, připraviti, přichystati; jeim Leben nach
et. ~ svýž zivot podle čeho zaríditi n uspořá-
dati; et. přijíža ~ navlíknouti, naraſcici, za-

An-steller

— 213 —

[an-stocken

onačiti o; Betrachtungen ~ dáti se do rozjí-
mání o cem; rozjímati. uvažovati v očem; cin
Gastmaßl ~ hostivu vystrojiti; e-e Agagd ~ hon
uspořádati n poduinknouti; e-c linterjunina ~
vyšetřování zavěsti; e-n Verjud ~ zkoušku
~ pokus učiniti; e-c Klage gegen Z. ~ žalobu
podati na koho; in dem darauf angeführten Verbere
v zavedeném po té výslechu; ve výslechu,
který po té (s ními) byl zaveden; b) wie hat
du das angestellt? jak's to provedl n vy-? ce to
~ das... zařiditi n prověsti to tak, aby...;
da haben Sie was Sohne angestellt! to jste to
(pěkně) vyvedl! ich weiß nicht, wie ich so ~ soll
nevím jak n kudy na to n do toho. 6. obch. ~
Z-m Waren ~ zboži n nabízeti komu; zboži za
jistou cenu nechati na vuli komu. — II. "r
sich ~ 1. (po)staviti se k práce, dáti se do po-
steni (kade atd.; lov postaviti se na čekání; sich
acididt bei c; ~ mítí se obratně k čemu; er stellt
sich wie ein Mar: an dělá jako blázen. 2. sich
mündlich ~ světěvi ~ dělati se nevinnym,
ličiti n affektovati' nevinnost; sich als der
Herr ~ dělati n honiti pána; sich ~ als ob. v
als wenn... světěvi se n dělati jakoby? —
III. % A- n E7 bez pl.. Anstellung f E1s
1. ustanovení atd. 2. postavení, místo; jejie
Anstellung stálé místo; eine Anstellung sein být
bez místa; zert. er bekommt e-c Anstellung — ja
mit dem Düden an die Wand o p mit dem Drittern
am Düden nedostane zaměstnání. 3. obch.
nabídka; Z-m e-c Anstellung machen učiniti
nabídku komu. — IV. s Angestellte(r) m, Au-
ngestellte f zřízenec, f-ka, úředník, f-ice.

An-steller ~ ("2-1) m E₆ (sry. an-stellen)
ustanovovatel atd.

An-stellerci ~ ("2-2) f E₁₈ bez pl., ličenost,
strojenost, affektacé.

an-stellig ("2-1) I. a D₂₃, obratný, zručný. —

II. s Anstelligkeit f E₁₈.

An-stellungs=... an-stellungsg=... ("2-1...)
-bedingung f poduninka jmenování n ustano-
veni; ~ berchtigt a als Beamter oprávněný k (na-
bytí) úřadu; ~decret n dekret jmenovovací;

~ fähig a (gu e-m amte) schopný k úřadu n za-
stávati úřad n službu; ~ fähigkeit f způso-
bilost k úřadu; ~ gefucht n žádost o službu;

~ losigkeit f, bezchlebi; ~ patent n patent
ustanovovací n jmenovací; ~ prüfung f
zkouška (o přípuštění) k službě n úřadu.

an-stemmen ("2-1) "a 2 "r C₁₂ odl. (sich ~)
opírati se p opříti se; fig. opírati se p opříti
se, vze- se, postaviti se na odpor čemu-


an-stengeln ("2-1) "a C₁₂ odl. v an-stängeln.
an-stierben ~ ("2-2) "r<sub>n</sub> (ju) B₁ odl. úmrítim
připadnouti na koho (ohv. anhemtunfallen).

an-stenern ("2-1) C₁₂ odl. I. "a plav. das zkuß
s lodi přirejdovati, přiraziti, priplouti. při-
stati. — II. "r<sub>n</sub> (ju) F ~ angeteuen těmmen při-
plouti; er steuert an, er temmt angeteuen pluje
hře, přijíždí n lodi; fig. a) přicházeti; b) hech ~
(binauswellen) vysoko mysliti.

an-stemmen ("2-1) I. "a C₁₂ odl. 1. hud. em
anagrammen ~ na-stro) (na)aditici; die Zaiten ~ struny
naladiti (= stimmten). 2. hud. ein Lied ~ píseň
zanotovati ~ zazpívati n spustiti; (nástrojem) za-
hráti, dáti se do zpěvu; e-n Den ~ ton udati
n (na klávesech) uhoditi; abs. a) zanotovati, za-
zpívati, zapěti, (nástrojem) zahráti; b) udati n
uhoditi tou; die Geige ~ zahráti na housle.
3. fig. immer wieder das alle Lied, die alte Leier ~
housti n zpívati pořad jednu n stejnou (pís-
níčku); e-n Värm ~ stropiti hluk; Klagen ~
dáti se do bědování n do nářku; spustiti nářek;
přih stimmten Sie diejenigen Don an? běre'to
to tak n v tomto smyslu? Priv. der Ziel führt
darum jüdacht, weil er zu hech anstimmt kdo mluvi
s vysoka, dělá se směsným. — II. % A- n
E₇ bez pl., An-stimmung f E₁₈.

an-stinken F ("2-1) "o B₁ odl. D. ~ zápach
n p smrad pouštěti na koho; smradem zarážeti
koho; et. stinft mich an cítim smrad (v eho; smrad
na mne tábne; fig. die Welt stinft ihn (s ihm an
svět ho mrzti; er stinft mich an (on) jest mi (do
duse) protivný, nemohu ho ani viděti n ani
cítiti; cš stinft ihm an smrzi mu to, nevoni
mu to (nedbá o to).

An-stich ("2-1) m E₃ 1. píchnutí (do eho), na-
píchnutí (eho, nabodnutí, ~ nábod na-
rypnutí. 2. ~ e-c dajjes načeti n načepování
sudu; in ~ nehmen nači(n)ati.

An-stich... ("2-1) ~ -fass n sud k načinání;
-geld n = Zugebier, Zapsengeld.

an-sticheln ("2-1) "a "r<sub>n</sub> (b) C₁₂ odl. 1. za-
čiti (drobně) pichati, (drobně) napichati. 2. fig.
a) et. ~ auf et. ~ spíckovati co, dobírati si
co, narážeti nač; b) ~ spíckovati, dobírati
si koho, popichovati koho.

an-stidcn ("2-1) "a C₁₂ odl. 1. vysívání n
protkaváním připojiti (co, 2. začiti vysívati co).

an-stieben ~ ("2-1) "r<sub>n</sub> (in) C₁₂ odl. = an-
flauben

an-stieſeln F ("2-1) C₁₂ odl. I. "r<sub>n</sub> n "r<sub>g</sub> (sich ~)
1. obou(να)ti ("r<sub>g</sub> se) do bot n boty na koho ("r<sub>g</sub> na
sebe); stieſe did an! obuj se! vezmi boty na
sebe. 2. Beben = an-stängeln. — II. "r<sub>n</sub> (in)
au-gestieſelt kommen přicházeti v botách: fig.
hnátí se, příhni se, přicházeti velkými
kroky.

An-stieg ~ ("2-1) m E₃ vystupování.

an-stieren p ("2-1) "a C₁₂ odl. "n ~ zraky
upirati p upříti; oči (py)pliti n (py)valiti n
(py)treštití na koho, zírati ztrnule na koho (v an-
ſarren).

an-stiſten ("2-1) C₁₃ odl. I. "r<sub>n</sub> 1. způsobiti
(zejm. něco zleho) spächati, stropiti, vyvěsti co,
na)stojiti, (na)ravěciti. (na)vlči; ein Complet ~
na)stojiti n zosnovati stropiti spiknuti.
2. 3. zu et. ~ ponoukati, naváděti, s-, nabá-
dati koho k čemu; jasſche Jaugen ~ krivě svědky
namluviti; postaviti n (přívěsti falšeně
svědky (v anſtenlen I. 3.). 3. ⊕ přibiti n (při-
nýtovati co nač k čemu. — II. "r<sub>n</sub> A- n E₇ bez
pl.). An-stiſtung f E₁₈ návod; auf weſsen An-
stiſtung eím návodem; auf seine Anſtiftung z jeho
ponuknutí.

An-stifter ("2-1) m E₆, ~in f E₁₉ původce,
ná, ~ původ, strujce, poduétce, -covatel,
pachatel; ~ c- Brandes původce požáru, žhár,
palić.

an-stimmen ("2-1) I. "a C₁₂ odl. 1. hud. em
anagrammen ~ na-stro) (na)aditici; die Zaiten ~ struny
naladiti (= stimmten). 2. hud. ein Lied ~ píseň
zanotovati ~ zazpívati n spustiti; (nástrojem) za-
hráti, dáti se do zpěvu; e-n Den ~ ton udati
n (na klávesech) uhoditi; abs. a) zanotovati, za-
zpívati, zapěti, (nástrojem) zahráti; b) udati n
uhoditi tou; die Geige ~ zahráti na housle.
3. fig. immer wieder das alle Lied, die alte Leier ~
housti n zpívati pořad jednu n stejnou (pís-
níčku); e-n Värm ~ stropiti hluk; Klagen ~
dáti se do bědování n do nářku; spustiti nářek;
přih stimmten Sie diejenigen Don an? běre'to
to tak n v tomto smyslu? Priv. der Ziel führt
darum jüdacht, weil er zu hech anstimmt kdo mluvi
s vysoka, dělá se směsným. — II. % A- n
E₇ bez pl., An-stimmung f E₁₈.

an-stocken ("2-1) C₁₂ odl. I. ~ "r<sub>n</sub> 1. na hůl
n k holi připevniti; na hůl navinouti. 2. za-

an-flöhnen

— 214 —

|an-streichen

kládati, koieny vyháčet, na koienv založiti
(= stáben). — II. vₙ (ju) na plesnivéti, chy-
tati p -iti plíšen na plesnivinu.

an-flöhnen (²²⁻³) vₙ (ju) C₁₂ odl. ⅓. ~ (zayste-
nati na koho n ke komu)

an-fjolpern (²²⁻³) vₙ (ju) C₁₂ odl. an et. ~
klopýtnouti, potknouti se: angetelpert femmen
klopjštaje príchážeti p příklopytati.

an-fjopfen (²²⁻³) vₙ (C₁₂) odl. 1. cpáti p na-
cpati, nabiti, natlonci, napčehovati co. p na-
lnoucati. 2. začítí nacpávati co.

An-fjöfj (²²⁻³) m D₁. 1. náraz. naražení
(nač); zem. fig. podvét, popud; den (eien) ~ iz
et. geben dáti iptyni podvét, dáti n zaváditi
(qrveni příčinu k čem). 2. Anfall 3. An
jednning 2. 3. prekážka, závada, překaza:
~ ch. m-e n ~ in den Wea legen staveti v cestu
prekážku. prekázeti komu: chne ~ a: bez pří-
kázky: b. bez vahání, bez zastávky; chne
~ leien ésti plynuté n zbežně; chne ~ předně
mluviti bez zajikání. 4. fig. pohorséní, mrzut-
tost. úhona: Žein des ~ es kámen úrazu, pří-
cema pohorsení; chne ~ bez úhony. † bez
poroka; ~ nehnen pohorsení bráti; ~ erregen
a) dělati n vzbuzovati n vyvolávati pohor-
šení: b. dotvkatí se. urážení koho; bei ⅔-m ~
erregen ne libiti se. příčiti se komu; nebebe se
dotvkatí koho; ~ erregen pohorslýv, urážlýv;
~ erregen durd sein ausichweifendes Leben vzbuzo-
vati pohorsěni prostopášným zivotem; ~ an
et. nehnen urážeti se com 5. umsto pripojen p stvky
ohin. ~ am Seuge krajina n začátek n přední
koně látky: pěk: ~ am Gute slipka. násada,
parka. dušicka: kreč. = Zivkunabi.

An-fjöfj ... (²²⁻³) -cisen n ⊕ er bekerzen
Sauern Ake; -zercer m pohorsliven; -naft f ⊕
kohu = -Zersuabt; -kante f 1. hrana nárazná.
2. kraj nárazný; -schiene f ⊕ a vol. anl. =
Huniegeidicene; -schmür f ⊕ kren. podražniee.
Schurak podsazeni: -zapsen m ⊕ cep nárazný.

an-fjöfjen (²²⁻³) C₇ odl. I. vₙ 1. nařaziti
na koho n nač. V- do koho n do čeho. stikati p čit-
šonchati do koho n do čeho; zavaditi o koho n oc:
mit dem Eichenbogen ~ loktem šonchati koho; er
juec mich an und ib erwachte strěl von mne, az
jsem se probudet; die Gajer ~ sklenice sraziti,
fukati (si. sklenicemi; abs. fuknouti si; an
¾-e Webl ~ fuknouti si n (přípiti na zdravi
ši. 2. spojiti, nastaviti co šem); e- e Rehbe an e-
andere ~ spojiti rourou s rourou, nastaviti
rourou ~ rourou: e-n Düs d Stül pristaviti
(ke unu); ⊕ ein Zütf d Und an ein anderes (euro
(Zeunb) ~ kus sukna s juným sesiti u n.
jiný nasiti n nastaviti: ein Das an das andere ~
dun k domu (přistavěti. 3. ⊕ pěk den Zeig
~ an -frijchen I. 1. 4. † ven Krantbeiten = be-
fallen. 5. † = an -gürben. — II. vₙ (b) 1. na-
rázeti p nařaziti v nač n do čeho; zavaditi.
oč: zejn o komech potknouti se. klopýtnouti.
hrknouti, zakopnouti. 2. bei ¾-m ~ urážeti,
dotvkatí se koho, pohorsovati koho, vzbuzovati
pohorséní u koho: cr stěst mit i-m Benebmen
ubeall an uráží svým chováním každého.
3. bei et ~ (gtenen) při iet, půt etem váznouti, za-
jikati se (v čem). zahábovati. zat- věru, slova
polykatí koktati: mit der Sunge) ~d zajikavý.

koktavý. 4. gegen (e widen et. ~ příčiti se.
odporovati očem); gegen die Vermunft ~ odporo-
vati n příčiti se rozumu, nesrovnávati se
s rozumem. 5. = an-greuen I.; ~ de Vermunft
vedlejsi n sousedni byt. 6. das Schft ist ange-
jegen ovoce jest natlučené n omačkaue. 7. lov.
ozdroubiti, zvuky vyraziti. — III. v A-n E,
bez pl. náraz.

An-fjöfjer (²²⁻³) m E₁₀ soused.

an-fjöfjig (²²⁻³) I. a 1., 1. prázivý, na-2. zá-
vadný, uráž(bivý, pohorslýv, neslušný; ~ jíre
Schv sluch urážející; ¾-m ~ in = an-fjeken II. 2.
3. naražený, porušený. — II. s Anfjöfjig-
keit (²²⁻³) f E₁₀.

an-fjottern (²²⁻³) vₙ C₁₂ odl. ⅓. ~ koktati,
brebtati, zajikave mluviti na koho n ke komu

an-fjrahten (²²⁻³) C₁₂ vₙ odl. paprsky vrhati
a metati. záni. sálati nač. ⅔ ~ hledei n zári-
cima n planoucima očima na koho; von et. an-
gefräftt ozárený čem.

an-fjranden (²²⁻³) vₙ (ju) C₁₂ odl. plav. a) hři
vzrzen na břeh: b vraziti n najeti na nučlěna.

an-fjrángen (²²⁻³) vₙ C₁₂ odl. die Ficare ~
dávati p[ro]vostran[ky] (končno), zapřáhati konč.

an-fjrahandeln (²²⁻³) vₙ C₁₂ odl. zakopnouti
An-fjrebe... ~ kraft f nς sila do-
strediva n centripetální.

an-fjreben (²²⁻³) C₁₂ odl. I. vₙ 1. snažiti se
vzhruń vystoupití, tihnouti vzhruń; zasazovati
se. bráti se oč., domáhati se: směro-
vati, usilovati, čeliti kam; e-n Zved ~ směro-
vati k čemou; bed ~ mřížiti n směrovati n něši
vysoko; ur přečinující usilovati o spojení.
snažiti se spojiti 2. gegen et. ~ odporovati,
opřáti se čemou; gegen das Zchidjal ~ odpirati
n vzdorovati osuďu. — II. vₙ et. se usilovati,
zasazovati se. pracovati oč. — III. vₙ
Anstrebung (²²⁻³) f E₁₀.

An-fjrecken (²²⁻³) vₙ C₁₂ odl. skoro ‖ = all-
ipannen 1.

An-fjreichs... (²²⁻³) ~ biürst f mazáček, ma-
zaei kartáč; ~ pinjel m ~ natěrkašká štěka.

an-fjreicheln (²²⁻³) vₙ C₁₂ odl. 1. haare ~ vlas
(tak) přihladiti příosati 2. (po hladiti; o kočkách
fich ~ = anmächen III. 1.)

an-fjreichen (²²⁻³) C₇ odl. I. vₙ 1. et. an et. ~
natřití po p natřití, po- (na) mazati co čem;
~ Stante mit Cisſa ~ nemocné octem natřati
n mazati (obv. cin-reiben). 2. (annunet) Farbe an et-
meton.; et. (mit Farbe) ~ barvou natřiti, (na) malo-
vati, (o) barviti; reth ~ červené natřiti, (po-
cer) veniti: qri ~ zeleně natřiti, (na) zelemti:
weiß (o) beliti. (o) bſlití; fig. et. mit e-m Anztüe;
e-r Zade e-e Farbe e-e n-Düttüe ~ bemäntet,
beidběnigen; fig. F ~ m den Rüden blan ~ mit
dem Zteet ~ (holi) natřiti koho n hřebt koma;
zmalovati, stoluci koho. 3. poznámenati, za-
trhnouti oč. ~ sčtver ~ chyby podtrhávati; e-t
Ztele in e-m Bude ~ místo v knize zatřhnouti;
fig. f et. im Malender reth ~ zapsati n pozná-
menati n za-zvážen křídó v komunal;
das will ibi ri: ~ já ti to osladim. — II. vₙ (b).
~ tačkentem alt et. e ¾ ~ zavaditi o koho, do-
tknouti se koho ~ III. vₙ fich ⅔. et. an ¾-
triti se n otirati se o koho; ¾ fich bei ¾-m-
dotirati se, v-se u dotiti. ve-se ke komu. 2. f

An-streicher

— 215 —

|an-fümmen

(djo jipminten) (na ličiti se. F namalovati se. — IV. $\S_3$ A $\sim$ E$_7$, bez pl. nátěr.

An-streicher $\ominus$ ($^{\sim}$) $\sim$ m E$_6$, naterač $\tilde{e}$ iron. mazal, špatný málid; (Mauer-) natěrač zdí pacokár.

An-streicher ... $\ominus$ ($^{\sim}$) ... -etablištement n závod nateračský; -gefilse m nateračský pomocník; -gewerbe n natěračství; -handwerk n řemnošat nateračské, nateračství; -meičer m mistr nateračský.

An-streicherci ($^{\sim}$) $\sim$ f E$_{18}$ natěračství.

an-streifen ($^{\sim}$) $\sim$ C$_{12}$ odl. I. $\eta_n$ (b) 1. an et. zavaditi čo, dotknouti se čeho (wě fig.). 2. et. přepadati co, nájezdy ciniti do ho. — II. Anstreifung f E$_{18}$

an-streiten ($^{\sim}$) I. $\eta_n$ C$_{5}$ prae. a imper. C$_{1}$ odl. (b) gegen et. ~ bojovati n zápasiti proti šemu. — II. $\eta_1$ 1. et. ~ an-jedten I. 1. 2. $\sim$ m et. ~ (opak ab-streiten) při n soudem (do)nutiti n. přiměti koho k čeho n ukládati p uložiti komu co.

an-strengen ($^{\sim}$) C$_{12}$ odl. I. $\eta_a$ 1. ~ an- strängen. 2. ($\tilde{e}$ $\eta_r$) napinati p napnouti, na- tähnouti; ein Teil ~ provaz napnouti, fig. die Kräfte ~ sily napinati n namáhati; i-n Geißel ~ ducha napinati; übermäßig ~ přepínati; alle j-c Kräfte ~ napnouti všecky sily, namá- hati se ze všech sil: ~ de, angreifte Arbeit napinavá n namáhavá práce. 3. přev. e-Claque gegen J. ~ podata žalobu na koho, (ja)žalovati koho; e-it Preceis ~ při počítě. — II. $\eta_3$ sich ~ napínati se, namáhati se; er muß sich sehr ~ wenn er die ganze Familie ernähren will musi so ohaněti, chce-li uživiti rodinu; sich über die Maßen c die Kräfte ~ přepínati se, nad miru n nad słu se namáhati; sie hat e-eichene Zinme, aber sie strengt sich nicht genug an má krásný hlas, ale nenamáhá se dosti; fig. F (streigebi- iem) být i štedrym; er strengt sich an f nechává se viděti; tluce se pres kapsu. — III. an- strengrengt part. a napínavý, namáhavý. úsilný; adv. angetrengt arbeiten pracovati úsilné n namáhavě n s úsilím s námahou. — IV. An-strengung ($^{\sim}$) f E$_{18}$ námaha, namáháni. úsilí; Anstrengung des Geißes duševní námaha: große (o die gewißten) en maßen namáhati se ze všech sil; napínati všecky síly; vergebliche ~ marná n zbytečná námaha.

an-streuen ($^{\sim}$) $\eta_a$ C$_{12}$ odl. (na)sypati, (na)trousiti co n čeho nač, posypati co čim.

An-strich ($^{\sim}$) m E$_3$ 1. a) natírání, natření, nátěr; b) nátěr (hmota natěrači). 2. fig. (An-strein) ráz, podoba, vzezření; c-it bedeutlichem befemmen nabyti povážlivého rázu; e-r Zade e-n-geben okrašlovati, zastírati, zamlouvati, o- co; i-r řeigheit den ~ der Vorsichtigkeit geben krášlití svou zbabělost jménem opatrnosti; e-r Zade den ~ der Wahrheit geben dodávati věci rázu pravdy; sich e-n-gelehrten ~ geben dodávati si učeného vzezření; e-n- von et. befemmen nabývati rázu čeho; e-r Zade sichem ~ geben (oprenovati co. 3. hud. tah smyčem (nahoru). 4. nátěr, natřená stopa jelent. 5. potěrek, ličidlo. 6. obmysl, šalba. 7. přídech.

An-strid... ($^{\sim}$) ... -apparat m natěradlo. an-stricken ($^{\sim}$) $\eta_a$ C$_{12}$ odl. 1. připlétati p sti; (e-n neuen Küstling an) den Strumpf ~

chodidlo k punčošen punčochu připlétati. 2. $\ominus$ (provazem) privázati.

an-striegebu ($^{\sim}$) $\eta_a$ C$_{12}$ odl. einem Přerde die Hauere glatt ~ koni žiné uhřiblikovati n uhehelekovati (ohřebem uhladit); fig. F uhladiti, zjemiti.

an-střomen ($^{\sim}$) C$_{12}$ odl. I. $\eta_p$ (ju) ~ an- geřešt temmen priprouditi, proudem prateči n připlynouti, (co mno/stv) privaliti se. příhronouti se, na-se; acægen et. ~ ($\tilde{e}$ $\eta_n$) průditi nač, (proudem) omývati co — II. $\eta_a$ Land ~ = an-střejen 1. 2. III. $\S_3$ Anströmung ($^{\sim}$) f E$_{18}$ 1. příval, přítok. 2. lek. Anströmung reo Stutes nával krve.

an-stücke(In ($^{\sim}$)) C$_{12}$ odl. I. $\eta_a$ kousek přidati, kousek nastaviti k čemu, (kouskem) nastaviti co, (ſiſtan na-staviti) našíti. — II. $\eta_p$ An- stück(e)ung ($^{\sim}$) f E$_{18}$ nástava, -vek.

An-stückler ($^{\sim}$) m E$_6$ $\ominus$ tkale. přisukovač, navazovač, piikrućovač (nit nově o-novy k nílím staré).

an-studi(e)ren ($^{\sim}$) $\eta_a$ C$_{12}$ odl. nastudo- vati; sich (dat.) et. ~ nastudovati, studováním n studiem si osvojiti co; anſtudiert (při) certified (na)studovaný, licený; er ſtudiert jedem e-e drage an přemýšli, jakou by kterému dal otázku.

An-sturm ($^{\sim}$) m D$_{11}$ (zejm. počáteční) útok, nával.

an-stürmen ($^{\sim}$) I. $\eta_n$ (ju) C$_{12}$ odl. hnáti útokem, útočiti, uheoditi, dotírati nač; gegen, wider, anſt et. ~ $\eta_a$ et. ~ a) útočiti n hnáti útokem nač; b) homoziti, bušiti do čeho; (auf) ~ na padnouti, pře-koho, dotírati na koho. — II. $\eta_v$ A ~ n E$_7$ bez pl. = An-sturm.

An-sturz ($^{\sim}$) m D$_{11}$ příval, příboj, shrk- nuti, nával; ~ der Feinde vpál n příval ne- přátel; ~ der Wegen příval n příboj vln.

an-stürzen ($^{\sim}$) C$_{12}$ odl. I. $\eta_n$ (ju) ~ an- geſtirzt kemmen hnáti se (kam), příhnati se — II. $\eta_a$ (an- idutten) naházeti, nahromaditi, na- kupiti.

An-stürzler ($^{\sim}$) m E$_6$ $\ominus$ hor. narážeč, na- kládáč.

an-stücken ($^{\sim}$) C$_{12}$ odl. I. $\eta_a$ 1. udiveně n s údivem n zaražené n úžasem pohlížeti n patriti na koho n nač; pozastavovati se nad čím; (py)valiti čoči nač. 2. naſtrihnouti, při-, za-; Œ zahr. (weichneiden) (pri)klestiti. o.— II. $\eta_v$ (ju) angetřist (um) Bunge temmen přicházeti v plném lesku n F vyšnořen n v parádě.

an-stücken ($^{\sim}$) $\eta_a$, $\eta_r$ C$_{14}$ odl. (sich) ~ pod- pírati. o-p podepriti co (r) se.

an-suchbar $\ominus$ ($^{\sim}$) a D$_{23}$ k ucházení (se) přístupný.

an-juchen ($^{\sim}$) C$_{12}$ odl. I. $\eta_u$ (b), $\eta_r$ $\eta_a$ bei $\sim$-m un et. ~ žádati koho oč n nač; žádati čeho od koho n na kom. — II. $\eta_p$ A ~ n E$_7$ bez pl. An- juchung $\ominus$ f E$_{18}$ žádání, žádatel.

An-jucher $\ominus$ ($^{\sim}$) m E$_6$, -inf E$_{19}$ žadatel.

An-juchungs(-s) ... ($^{\sim}$) ... -schreiben n žáda- cić list.

An-sud $\ominus$ ($^{\sim}$) m E$_3$ přívar.

an-judeln F ($^{\sim}$) $\eta_a$ C$_{12}$ odl. (na)mazati, (na)kaňhati.

an-fümmen ($^{\sim}$) C$_{12}$ odl. I. $\eta_a$ (od fümmen) bzučeti na koho. — II. $\eta'_r$ (od žumme) $\sim$ sich ~ vzrů-

an-jušen

— 216 —

[An-theren...

s tāti, nahromadīti se = auj-jummen I., =
III. v̄n (jui), angejummt temmen přibzučeti,
bzučě se přiblížiti.

an-jušen ("-uš") v̄a C₁₄ odl. na sladiti, o-

Auta... ("-u...") -thier n. 10. Tapirus terrestris
antaf, tapir americký.

Antagonismus ("-u-" | [rec.] m E₁₄ id.,
ondpurnictvi, protivnictvi, proticinmost upor n
protiva dvou sil zjmu dvou různých znamů miními a nauk n dvou
různých stran).

Antagonist ("-u-") [rec.] m E₂₀. -in f E₁₉
antagonista] odpurec protivník protichůdce

antagonističk ("-u-") [rec.] a D₂₃ anta-
gonisticky†, adv. -y; protivný, adv. -n; proti-
činný.

an-takeln ("-u-") v̄a C₁₃ odl. lanovím opatřiti
(= auj-tateln).

an-talpschen P ("-u-") C₁₄ v̄a odl. pros mačkati,
nuchlati, drehati co, hrubě se dotýkati čeho.

an-tanzen ("-u-", C₁₄ odl. I. v̄a 1. b) ("-u-
tanciti první, zahájiti tancet. 2. začítati tanciti.
3. jin an et. při tanci n tancě vraziti do čeho;
angetažt femmen pritančovati, tance přichá-
zeti. = II. v̄r sích =: sích (dat.) die Schwinds
judt = uhlati n uloviti si tancem úbytě.

an-tappen ("-u-", C₁₂ odl. I. v̄a (b, in 1. an
et.) = hnatati p. hmatnouti, makati p. máknouti
nač, nahmatati n namakati co, hmataje n tápaje
naraziti nač 2. angetažt femmen a pritápati
se tápaje prijítí; b) pritápati, prihrabati se
(štěk) na kroky píjuti = II. v̄a f. Ľ. = nahmatati,
namakati, čivití, lapiti koho.

Antares ("-u-") npr. m neskl. id. (hřvězda v soun-
hvězři štara)

antarktisch ("-u") [rec.] a D₂₃ ast zem. ant-
arktickyj, jihotčenový, jižní.

an-taſtbar ("-u-", I. a D₂₃ dotknutelný. =
II. s Antastbarkeit f. E₁₈.

an-tasten ("-u-", C₁₃ odl. I. v̄a 1. sáhati,
hmatati, makati nač, ohmatari, na-, ohmatati,
na-, dotýkati se čeho. 2. fig. dotýkati se
čeho, sáhati nač, porušovati co; Ľ-č Redte =
dotýkati se práv čeh. zkracovati práva čo n
v právech koho, zasahovati do práv čeh; Ľ-s
Mn = Ľ-s Chre = dotýkati se (dobrě pověsti
n eti, poškozovati n hanobiti (dobrou pověst
ě, urrhovati, ublížovati pověsti et. ujímati
dobře pověste o. = II. sč e A- n E₂ bez pl.
An-tastung f E₁₈ dotek, náhmat, o-.

An-taſter ("-u-", m E₆ 1. hmatatel. = jící at.
2. fig. utrhae.

an-taſtlich ("-u-", a D₁₃ 1. f das ist nicht
mehr = to nestofj (už ani) za to, aby na to
člověk sáhl; nemí to už k potrebě; jest to
bezečně; die Alten sind nicht mehr = starí ne-
lákaji už k objímání. 2. adv. (an-taſter) makaje,
hmataje.

an-tauchen ("-u-", v̄a C₁₂ odl. eč ěder =
péro namočiti (ka psam.)

an-tauneln ("-u-", v̄a C₁₂ odl. 1. = an-
getaunmet temmen privravorati,ripotáceti se.
príkoláceti se, primotati se, blíziti se vrávo-
raje atd. 2. gegen et. = zavrávorati, zapotáceti
se do čeho; vrávoraje n potácejše naraziti
nač.

Ante ("-u") f E₂₂ stav. antuke: anta', pilří
průčelní, ležina quatuovitý výstupek pobočních stěn za-
končující uzavření prostoru čtrámovou.

Ante..., ante... ("-u...") | [lt.] -acta npl. dří-
vější události: -cedent m předcházející osoba
n včer; čamá slovo, za nímž stojí vztažná ná-
městka; tež predvěti: -cedentien fpl. (čt.-cien:
antevědenec; předleslé události n poměry
mátněž život n chovat); -cedieren v̄n předcházeći;
-reclieren v̄u vnukati, -cesser m předchůdce;
-conium n jídlo pred hlavní hostinou; -cur-
ſor m předchůdce včem. o sv Janu Křetelni; -da-
tieren v̄a nazpět datovati (= zůjřiddatieren);
-diluvianisch a předpotopni (= verjing
jułtlied); -ſcion f ohnuti v před; -home-
rica npl. básně predhomerské: -logium n
předmluva, proslov; -audium n předehra;
-meridian a předpolední: -mundan a před-
světový: -nuptial a předsvatební; -occu-
pation f (čt.-cjón) v ſčenictví, soběnámítani,
vyvracení vlastních námitek; -pendium n
záslona oltární: -penultima f (slabika) třetí
od konce: -ponieren v̄a předložiti: -position
(čt.-cjón) předložení; -benieren v̄a předějiti
koho; -verſion f těk. obrácení matky do předu.

Anten ("-u-", mpl. neskl. Antově (čt.-) náš
Slovanů)

Antenat ("-u") (ſti.-lt.) m prvorozenec.

Antenna plav. ("-u-", [lt.] f E₂₂ zo. tykadlo.
ráhno třiroke plavý datník.

Antenne ("-u-", [lt.] f E₂₂ zo. tykadlo.

Antennen..., antennen..., ("-u-", a D₂₃, -gliced
članek tykadcl n -lový; -los a n naš

antennenlos ("-u-", lt. a D₂₃ beztykadly).
Antennularia ("-u-", [lt.] npl. E₂₃ zo. id.,
rod moſských polyá).

an-thaen ("-u-", C₁₂ odl. I. v̄n (in) (zači-
nati, tátí n roztrávati n jilhnouti n rozmr-
zati. = II. v̄a (porositi, zva...

an-theeren ("-u-", I. v̄a C₁₂ odl. 1. ⊕ (na)
dehtovati, dehtem natřiti (co). 2. f ⊕ = au-
dimieren I. 3. = II. sč A- n E₂ bez pl., Au-
theerung f E₁₈.

An-theil ("-u-", m E₁ (po) díl. účastienství:
= aľš Bemag primuska; agewieſener = vědel;
= nehmen účasten býti čeho, účastenství mítí
čeho n v čem n při čem, podíł mítí v čem; an der Be-
trühnis = nehmen jeviti n mítí účastenství
v zármutku; an et. = haben mítí n bráti podíł
n čem, (sy) účastniti se čeho; er hat = daran jest
těž v tom; er hat teinen = daran nemá na tom
podílu. 2. (Beinabme fur et.) podíł na čem. zájem
čo, účastienství; an et. tečbaven; = nehmen
bráti n mítí n jeviti opravdovou účast s čim;
mítí n jeviti opravdový zájem čo.

An-theil (s) ..., an-theil(s) ... ("-u-", ... ) -be
rednung f (vy) počitání podílů; -haber m
podílník, účastník; -mäßig a podílovy, -ný;
-nahmef, -nehmung f = ſch beinabme (fig.);
-jechein m a) pro podílný list; b) = Acie;
-jumme f podílný obnos; -verſchreibung f
= Acie; -voll a plný účastenství n zájmu čo;
-jetfel m = Acie.

Anthemis ("-u") f bot [rec.] rmen.

Anther ("-u-", dem prašnik).

Antheren ... ("-u-...), -ſchlauch m bot. Utri-
cularia bublinatka (= Wafferichblauh).

an-thürmen

218 -

Ant...

se úplně, že...: es ist nicht daanb angethan, um... to neni takově n to neni toho způsobn neni to hodno, aby...; + + neni to podle toho, aby...; et. nicht angethan führen neuznавati n ne- pokładati a nemiti co za vhodné. 7. plav das Land - plouti k zemi (ku porozovani poplavků a p... den Hafen - zakorviti v rejde.

an-thürmen (2) v) v. (1) odl. (na)véžiti, vysoko (hako vě) (na)hromaditi.

Ant... - anti... (2) [rec.] před samohl. u Ant... (2) - abolitionistm antialliationista, odpřúce zrušení zem. otroctví; -acida [lt.] npl. prostředky štavu žaludeční neutralisující; -adiaphorist m horlitel proti mravní hostejnosti, odpřúce adiafor; -a-cropphthaora npl. cistidla vzděhu; -agonismus m v heslo o sobě; -algisch a bolest mírníči; -alkalisch a proti-alkalický; -alforan m protikorán; -ana-klass f apokování těhož slova v jiném msmyslu; -aucrionistm protiannexionista, odpřúce aunexe (e Aunierien); -aucrionistišch a protiannexionistský; -aphrodišiaka npl. léky mírníci pohlavní pud; -apodošis f lék návrat horečněch záehvatů; -apopletisch a užívaný proti mrtvici; -aristokrat m protiaristokrat, odpřúce aristokracie; -arthritisch a užívaný proti dně; -asthenisch a zívoční silu oživující; -asthmatisch a užívaný proti asthmatu n záduše; -aithmatifa npl. léky proti záduše; -atrophifa npl. prostředky podporující výživu n proti úbytím; -bacinus m v metrice. id. (stopa -); -ballomena npl. 18s léky stejného účinku; -barbarus m odpřúce barbarství n barbarismu (té v řeč) - basis f řec. odpor; -blanorrhagifa npl. prostředky proti hnisotoku: -borcisch a obrácený k severu; -borcum n hodiny sluneční k severu obrácení; -brachium n predlokti; -bulla [lt.] f proti-bulla, bulla protipapežská; -cauliен [it.] fpl. (drobne) starozitnosti; -camera [it.] f = Anti-dambre; -cancrofa npl. -cancroje Miellet léčiva proti vředum rakovitým; -carcinoma-toja npl. = cancreja - cardium n = tartium; -cariös a protiethylomý; -chambre [fr.] f (6a šmthb) předpokoj, predsiń; -chamberren v. (b) lévati v predpokojích; fig. podlézati, dolžatí, dotirati se, doprosovati se přizne v milosti (mocenb) - chlor n chem. sirnatan sodnatý; -cholerika npl. léky proti cholere; -chöradiisch -doratius Miellet léky proti voleti; -chrcie f prav zastavni právo s potčky (misto úročk) -chretisch adv. antichreticky; ve způsobu zá-stavy s pravem pozitivk; -chriſt m id., Proti-krist, protivník Kristav; -christianismus m protikreſtanství; -chriſtlich a protikreſan-šký; -chronismus m omvl v letopočtu; -chthonem npl. protizemci, chodeci; -cipation, -cipieren v heslo o sobě; -civisch [it.] a proti-občanský; -constitution (ca. cjonel) [alt.] a odporující ústavě; -constitutionist (ca. cjonist) [alt.] m odpřúce ústavy; -contagiös [lt.] a protinakazový, užívaný protinákaze; -contagionist m odpřúce nauky o nákaze; -contagiosa npl. ochranné prostředky a chránidla proti nákaze; -contubilisviös [alt.] a užívaný proti škubavě křici; -daktyloos m = Anapäſt; -dämonist m popíratel dáblů; -datieren %

datovati napřed; -demokratiſch a protidemo-kratiecký, odporující lidově vláde; -di-cgeſſis f vypocítání n výčet protivníků jiným zpá-sobem; -difos m odpřúce; -dinita npl. léky proti závratu; -doron n oplátka, oplacení daru; (v ſecké cirkvi) okraje chleba (k příjímání); -dotum n odjed, proti; -dramatiſch a odporující pravidlům dramatickým; -diyaſtisch a protidynastický, panovníku nepřátelský; -dyscentria npl. léky protiplavičně n proti úplavici n července; -emctifa npl. léky proti vrhnutí; -emctiſch a vrhnutí zastavující; -epileptifa npl. léky proti padoucnici; -epileptisch a užívaný proti padoucnici; -eroticna npl. léčiva mírníci pud pohlavní; -evangelisch a evangeliu nepřátelský; -eraptifa npl. prostředky ohnivzdorné; -ſanatiſch a (ná-boženskému) fanatismu nepřátelský; -ſebriana npl. léky proti horeče; -ſebrilisch a horečku tříſci; -ſebrin n id. (uk proti horečce); -ſlojiſtifa npl. léky protizánetivé; -ſtrictions metall n kov antifrikéničk (klovová smíšenina proti temtožn) čepovědý; -galatifa n prostředky uměnuš-jící vymešování mléka; -galisch a nepřátel-ský Francouzov; -gorium n taveně sklo na hliněné nádobí; -graph m protipisce; -graphum n [lt.] opis, otisk; -hämorrhagisch a působící proti krvácení; -hämorrobo-idalisch a působící proti zlate žíle; -hektifa npl. léky proti souchotím; -helminthifa npl. léky proti červům (vo vartinstoch) -herpetifa npl. léčiva proti lisejum; -hydropifa npl. prostředky proti vodnatelnosti; -hnpallage f (vzájemná) zá-měna pádu; -hnpäreſſis f vzájemně odcizení; -hupcidrotikon n prostředek proti silnému počení nohou; -hnpnotifa npl. léčiva span-bráníci; -hupochondriaka npl. prostředky proti hypochondrii; -hupochondriacus m zaháře záduměčnosti, šprýmař; -hupitera npl. léčiva proti hysterii; -incruſtator m přístroj za-mezuující tvorení privaru n kotelního kamene (v paranch kotličk) -inoculift m odpřúce očkování; -fardion n jamka n dělek srdeční; -fartho-tifa npl. léky stavici; -fatarrhati npl. na prostředky proti katarrhu; -katarrhalisch a užívaný proti katarrhu; -kategorie f prota-loba; -katholisch a protirotolický; -kauſtifa npl. léky proti zánětu; -kauſitifa npl. protižiraviny; -kauſtisch a protižiravý; -klafur f gram. stupovované oslavobování výrazu; -kliniſch a: -Hiniſche Are ceol. antiklinální n proti-klonná osa; -Hiniſche Vincie čara sedlová; -koliſa npl. prostředky proti kolice; -koliſf protikritika, odpověd na kritiku, kritika kritiky; -koliſter m protikritik; -koliſch a proti-kritický; -lcqomena npl. spisy kanonu, jichz původ apoſťolský z části byl uznáván, z části popíran; -lcpiſſis f v logice: námítka proti porožre, protiva lemmatu; čes: odpor, vyvřímcen; -lethargiſch a užívaný proti spaní; -libanou-mid., (horstvo v ſynu) -liberalismus m protilibera-lismus, odpor zásadám svobodomyšlnosti; -logic f odpor; -lömisch a proti moru uzi-vaný; -loquiſt m protivník, odpřúce; -loquium n odpor; -inctiſch a = -inbutilio; -Inſſa npl. prostředky proti vztekliné; -macassar m háčovaná prikrývka na cypépávanem

Anti...

— 219 —

Anti ...

nábytku k ochraně od skvrn; -mclancholíša
rozveselující; -mephitíš a čistící vzduch;
-meric f v řečnictví: zámena jedné částky reči
druhou; -metabol, -metalepſis f v řečnictví [tvarů,
opakování tých slov ve změněném pořádku; -meta-
thetis f v řečnictví: opačnost kladu opakování tehoj
v opačném smyslu; -ministeriell mpl odpůrci mi-
nisterstva v vlády m věsta (vou); -ministeriell a
protiministerský; -monarchijsk a protimonarch-
chický, monarchií n samovládě nepriznivý:
-moralijsch [lt.] a morále n mravnosti ne-
přiznivý; -moratismus mid.. nauka popíraječi
rozdíl mezi zlem a dobrem v lidských činech;
-moraliſt m antimoralista, přívrženee anti-
moralismu; -nartofita mpl prostředky proti
narkotické otráve; -national [lt.] a proti-
národní; -nephritifa n léky proti nemocem
sleziny; -nephritijsk a užívaný proti ne-
mocem sleziny; -nomic f protizákonnost;
-nomismus m protizákonnictví blad popranoj
zazavaznost mravního zákona pro křištyň; -nomiſen mpl.
Protizákonnici (sektá) -onomatik f r hěslo o šobě;
-orangiſten mpl. odpůrci oranžského rodu;
-organita npl. léky proti zeyvrem n na-
putní (v řgašmů) -pádobapti m odpůrce
křtu dětí; -papa m protipapež; -papal a
protipapezský; -papismus m odpor papěž-
stvi; -parallel a protisměrný; -parallelco-
gramm n rovnoramenný lichobežník; -para-
lytifa npl. prostředky proti ochromení proti
olmě; -paraſitika npl. prostředky proti
příživníkům; -paraſtisſ f práv. protidukaz;
-pascha [rec..hebr.] n první neděle po Veliko-
nocích (v pravoslavné českí); -path m zo rod koraš;
-pathic f antipat(h)ief. odpor nechuf. nelibost;
-pathijsk a antipatieký, odporný, protivní,
nemilý, odpor budíci n to barvach nesrovnalý,
nesouladný; -patriot m nevlastenec, nepřitel
vlasti; -patriotisch a protivlastenecký; -pe-
largic f opětování lásky rodičů: odměna
za dobrodini; -pendium n erk skvostná apona
ovešující přední stěnu oltární; -pcriaqoje f
opačný pohyb stále; -periſtaltica npl. dá-
vidla; -periſtaltisch a protistivabv. bránič
přirozenému pohybu střev; -periſtisſ f (vzá-
jemné) protipůsobení dvou sil přírodních:
tlak a protitlak; -pernium n lek. masf na
omrzliny; -peſtilentialijsch [lt.] a protináka-
zový, protimorový; -pharmacum m proti-
lék; -phasiſs f odpor; -pherna npl. dary
v oplátku (ženicha nevěstš, manžela ženě; -phlco-
tomiſt m odpůrce pouštění žilou; -phologi-
tifa npl. léky protizánětlivé (r -ſleſiſiia);
-phon m přístrojek k utlumení šumu (ašvaný
do uš); -phona f, pl. těr -phonien antifona;
střídavý zpěv hohoslužebný, přípěv; -phonale n.
-phonarium n [lt] antifonár, kniha antifon:
-phonic f logický odpor; -phora f protiva;
-photismus m opačné záření světla; -phraſis f
užiti slova smyslem opačného (v Črantieſis);
-phraris f uzavření předmětem naproti sto-
jicm; -phthiriata npl. prostředky proti vsi-
vosti; -phthiſka npl léky proti úbytím; -phthi-
tijsk a užívaný proti úbytím; -pirat [lt.] m
neprěitel pirátů; -piratijsk a směrující proti
pirátum; -płaſtisch a zamezující tvoření teles-
ných útvarů; -platonijsk a a) směrující proti

Platonovi; b) plateniide věleč láška smyslná;
-pleuritisch a užívaný proti zánětu pohru-
nice; -pleuritika npl. léky proti zánětu po-
hrudnice; -pncumoniitsch a užívaný proti
zánučt plie; -podaqrita npl. léky proti podagře
n dně v nohách; -pode mpl. a protinoſec,
chodeč; -chůdce; b) fig. odpůrce, protivník;
-podenschaft f protivnictví; -podisch a proti-
chůdný; -porticus [lt.] m predšin sloupuvá;
-protaſis f v řečnictví naznačené následujících
vyvracení; -psorika npl. léky proti svrabu;
-ptoſis f zaměnování pádu za jiný; -put-
rida, -putredinoſa [lt] npl. prostředky proti
hlilobné; -pyr n = řeuteridubilie; -pyreſe f
léčení horecky; -pyrctifa npl. léky proti
horeče; -pyrin n id.. k při prot hor.če; -rationa-
lismus m protirationalismus; -rationaliſt m
protivník rationalismu; -reſformer [angl.] m
protivník oprav zejm. politických; -republi-
caner m odpůrce republiky, protirepublikán;
-republicanijsk a protirepublikánský; -revc-
lationismus [lt.] m popírani zjeveni; -revo-
fution f (eu-cjón) odpor proti revoluci; -revo-
futionár a revoluci nepřiznuň a neprátelský;
-revolutionicren n (b) odpírati revoluci;
-rheumatica npl. prostředky proti hosti;
-rheumatijsk a protihostěný, užívaný proti
hosti: -royalismus m nepřitelství proti
králí v vláde královské; -royaliſt m odpůrce
království; -rozaliſtisch a protikrálovský;
-ſcabioſa [lt.] npl. léky proti svrabu; -ſciil
(= bezestinmi obyvatele pásu horkého; -ſir-
rhös a hoječi raka; -ſcorbutijsk a užívaný
proti kurdejím; -ſcripturari-er [lt.] mpl. od-
půrei Pisma sv.: -ſcripturismus m odpor
proti Pismu sv.: -ſerophuloſa npl. prostředky
proti krtiánosti; -ſemit a antisemita;
nepřítěží: -ſemitisch a antisemitijský,
zidům neprátelský; -ſemitismus m proti-
zidovství; -ſeptijsk a protihnilobný; -ſepſiſ
f léčení protihnilobné; -ſeptifa npl. prostředky
protihnilobné; -ſialaqoſa f prostředky proti
přílišnému vlučování slin; -ſigma n obrá-
cené sigma (křičké znamen Arstarchovo); -ſep-
tiſcismus m odpor proti skepticismu n pochybo-
vání: -ſocial a) ně polečenský, odporující
občanským rádům: b) protiociální; -paſiſ
f lék, odvádění vlhkosti do jiné částky těla:
-ſpaſmodiſa, -paſtika npl. léky proti křečím
-ſpaſt m id. (v metrice) (stopa ——): -paſitijsk a
lek odvádivý; h) v metrice: antispastový v Antis-
ipait; -ſpectrologie f vědecko brojení proti
viře v duchy; -piriticismus m = Materialis-
mus; -ſpodium n popel z rostlin; -ſtoſchie f
klaření jiného písmene za druhé (místo druhého);
-ſtrephon n nesprávný záverek, z jehož dů-
vodů lze vyvoditi i ojak; -ſtrophe f anti-
stroſa (píſen chór v řeckých dramatech); -inphilitika npl.
léky proti nemocm svítitiekým; -inphi-
liiſch a léčící svílis, protipříjiéný: -the-i mpl.
zlí duchové; -theſe f směna; v řečnictví a gram:
protiklad; v logice: protiklad, vzájemné rušení
dvou úsudků; -thetik f = nemie, -thetijsk a
protizákonní; -theton n protiklad (tigara); -thier-
quæſerbercin m (těpe Tiberiusverein) spolek
proti týráni (k ochraně) zvířat: -trinitari-er m
Protitrojičníci (sekta): -tropijsk a (o plodu v těle-

["Anti-ar", "— 220 —", "Antiquität", "obrácený: ~typic f. nelibozvuk povstávající sledem dvou slov: ~typus m protiobraz.", "~~přamer~~ čaror před-tavující parallelní udalosbě zřejm. starohe\na Nového zánkona: ~typisch a protiobrazný: ~nino-\nnit |lt.| m odpůrce sjednocení: ~benerisch a\nhojící syltilis: ~ymoticum n prostředek proti\nkvasení.", "Anti-ar (~-1) m E₂₅ but Antiaris toxicaria\nan car, strom upasový.", "Anti-arin (~-2) n E₃ bez pl. chem id., gly-\nkosid ve štave stromu Antiaris toxicaria.", "Anticipant (~-2 |lt.| m E₄₀. ~in f E₁₉\nid., předjimatel v anticipieren.", "Anticipati-on (~-1 ču jón|lt. f E₁₅ anti-\ncipace', předjem, predbor takce, kteřin se če časově\npředjímá: 1. filos. věta u zásada přehátě, jíž za pravdouvou pro-\npokladance dokazují ne u koušímě větu jinou 2. či na forma statuho-\ndluh. 3. antipres c dam kde poplatníci neucen zův díve platíš\nněži vlastně zův povinou. 4. abeh záloha 5. ve skla bě Zá-\nlněna obyčejného porádku slov tak, ze stvoje při\nchází (ta přímo v názoru zářábenějí z věty vědějí do hlavní 6. hou\npředjimka (topak průtahu). 7. anticipace dukazu.", "anticipát-icren (~-1) |lt. j a C₁₂ antici-\nvati', předjimati.", "an-ticden (22-) vₐ (C₁₂ odl. ča fukati mač n\ndo čačo: den Bendel ~ kvadlo rožkývati: do\nlhr ~ hodiny spustiti.", "an-tieſen (22-) vₐ (b) plov (C₁₂ odl. lotuje\nplouti k zemi.", "Antigonus (~-2-) npr. m E₂₅ á st. id.", "antik (~-1) |lt. | a D₂₃ antický; staro-\nzitný, starodávný (zřejm. o starověku české a čímského)", "Antike (~-1) |lt./f E₁₂ antika |antike sunſto 1. staro-\nrímecky ~ starořícky svět, život literatura a světovy nároč pro-\nmodeinmu. 2. starozitnost, antikvita~ umělecky\npředmět starožitný, zachováve umělecké dílo řečekho n ímškého\nstaroveku.", "Antifen... (~-... ~) -cabiner n kabinet na\nantiky: ~händler m obchodník s antikami.\nantikvá: ~sammlung f. shirka antik.", "antikisch (~-1) |lt. | a D₂₃ — antit.", "antikiji(cren (~-1) |lt. |vₐ (b) C₁₂ 1. na-\npodobovati antiku, tvoriti podle antiky. 2.\nalterbümeln.", "Antillen (~-1) fpl. E₂₂ zem Antillys tostroyo\nu Záp. Indie.", "Antillen... (~-2...) -batšam m balsam\nkopajský; ~mcer m more antillské a karib-\nske: ~thee m bot. Caparria biſora caj antilský.", "antilog (~-2) |rev. | a D₂₃ uesrovnávající\nse, opačný, protimluvný.", "Antitope (~-1) f E₂₂ so Antitope sajka,\nantilopa.", "Antitopen... ... ~) ~) Ieder n sajkovje\nkůže sajková.", "Antimou (~-1) n [kaž ar.] m E₃. -inn (~-1, n\nE₅₈ id., sumník omen: nerost, chem prevej.", "Antimou... antimon... (~-2) -arjen (it) m\nmon allemontitj; ~arjenzahlerz m mon. tetra-\nědrit smíšený; ~aſche f chem. hat. antimonový\npopel: ~barnt m: prímníčiker ~barnt straše-\nhranolu; ~blei n a mon steinmanut, lestenee\nosmisteňov; hv tvrdě n antimonově olovo;\n~blicierz m mon. burnonit, krusek dvojhrano-\nlov; ~blende f mon. pyrostit, červená\nantimonová ruda, nachove hranolu; ~", "-blumen fpl antimonový kvét: ~blüte f\nvalentinit' strabivec hranolový: ~butter f\nantimonové mášlo: ~chlorid m chlorid an-\nmoniený: ~chlorir m chlorid antimonový,\nmáslo antimonové: ~erz n mon. hor. hat. anti-\nmonová ruda; ~sahlerz n tetradrit anti-\nmonový v temný: ~glan; m 1. strabikovec.", "2. Antimenit: ~glasn n chem antimonově sklo:\n~haltiga obsahující antimon: ~fernes m chem.\nantimonsulſid s kysliénikem: ~fupcſorlam m\nvelchit', krušě osodelný: ~leber f chem anti-\nmonová játra: ~legičerung f směsováni anti-\nmonové: ~nidel m monimnit nikelnatý, breithauptit': ~nickelglan; m antimonový kov\nniklový, časeč delivý, ullmanit'; ~oſer m\nmon antimonově okr, strabinee: ~ornd n chem\nkysliénik n anhydrid antimonový: ~orudtali n\nkali kysliéniku antimonového: ~pentachlorid m\nchem = ~bterid: ~pentasulſid m = ~sulſid: ~ſaln\nantimonit; ~sauer: ~aureß Zalchem antimonan:\n~jaure f kyselina antimoniená: ~ſilber n\ndiskrasit: antimonník střílnatý, surmík\nhranolový: ~ſilberblende f mon prazvavit,\ntemnorudek, stříbrnudek klencový: ~ſulſid m\nchem sirník antimoniený, zlatá síra: ~julſir,\n~julſuret m sirník antimonový: ~kintur f\ntinktura antimonová: ~trichlorid m ~bterid.\n~triornd m chem ~sene: ~waſſerſtoff m chem.\nantimonovodík; ~jinnober m chem. rumělka\nantimonová", "antimonicht, antimonig, antimonijch", " (~-1) npr. m E₁₂ id., onalé jási", "Antino-us ~-1 npr. m E₁₄ id., onalé jási\ncochvěrčíte", "anti-ochenijch (~-1) a D₂₃ antiochijský.\n~ský.", "Anti-ochi-a (~-1) ~. ochi-cn (~-1) npr. n\nE₁₂ zem Antiochie umeno útkolika měst holländského\nv Åsul.", "Antiochi-er (~-1) m E₃. ~in f E₁₉ Antioſan.\nf ~ka. obywatel (f ~ka) Antiochie.", "an-tippen f (22-) vₐ (C₁₂ odl. řukati (noč\ndo čačo, dotýkati se čeho. čeno).", "Antiqua ⊕ (~-1) |lt. | fsg. neskl. pl. ~3 typ\nid. čarňké pismo tiskové na rozáží od námeřkého, fraktury.", "Antiqua ... (~-2) ~) kauſen m schráňka na\nantikvu, kassettta antikvára.", "Antiquar (~-1) |lt. | m E₃. ~z E₁₉ 1. (atter-\ntoumsteure, znamer starožitnosti, starozitnik.\narehaologiz. 2. antikvári a) obchodník se\nstarožitnostmi: b) obchodník se starými\nknihami, prodavač starých knih.", "Antiquari-at (~-1) |lt. | f E₃ antikvariát'.\nobchod se starými knihami.", "Antiquariats... (~-1) ~) ~) ~) ~) ~) ~) ~)

Antiquitaten...

— 221 —

[an-treiben]

Antiquitäten... (~~22~) ... -jäger m (ne-
unavný) sberatel starozitnosti n antikvit.

Antikes (~~26~) |lt. m neskl. predstavený zjmov. duchovní; svýc a) půvni duchovní pí reformovaný kostelech městských; b) rídiei kantónálních záležitosti škol a kostelu reformovaných.

Antivari n. 7em. M Bar (na ceneiro).

Antii-a (~~22~) | [rec | f čerpaulo, pumpa.

Antliy (~~22~) n E₁ oblicuj.

an-toben (~~22~) C₁₂ odl. I. vₙ (jtu) ~, angrebet temmen zurič a -e so blížiti. — II. vₐ ~ D. ~ zuřiti na Koho

Antöci (~~3~) | [rec.] mpl. v pod Anti...

Anton (~~3~) npr. m kí. jm. E₂₅ Antonín, f Toník, Tonda; f ~, rect den Tegen eint zaraz a mírní se, přiteli!

an-tönen (~~22~) C₁₂ odl. I. vₙ (b a jin. zaznít, zazvučeti, zaciti znižti. — II vₐ 1. rozzezvučeti co, zazvučeti eim. 2. znižti, zaznivati ke komu, vysílati tóny ke komu.

Antoniž... (~~22~) ... -berg m 7em vreh sv.

Antonina: -feuer n (vid.) = Antoniusfeuer;

-koster n (vid.) = Zudbange

Antoni-e (~~22~) npr. f E₁₃ kí. jm. Antonie, f Tonv, Tonicíka, -nka.

Antoni-us (~~22~) npr. m E₁₄ id. jinéno rodu fünskeho.

Antoni-us... (~~22~) ... -feuer n path. ohěn sv. Antonina (nakažno wnoet): -frant n bot. Prunella vulgaris černoliževk (ohěnený), hlavie, hlavenka, -uška, svalník; -krenz n stav. kríž sv. Antonina n egvptský (T); -orden m rád sv. Antonina.

Antonomasie (~~22~) | [rec.] f E₁₃ id., v čeměrte prezváni, prejmenováni (kladele se misto vlastního návzu osoby v věci významný návrh ohěneněži)

Antons... (~~22~) ... -frant n bot. Epilobium angustifolium vrška úzkolistá, vrhovka, ruský čaj: -förner npl. jadérka n zrnka pivoňková n pro sotník n na krk n sv. Antonína, perlicky zubní.

Antoum (~~22~) n (vid.) | [rec.] n E₁ id., opačný pojem, slovo opačného významu, opak.

an-tosjen (~~22~) vₙ (jtu) C₁₄ odl. l olozem se blížiti.

an-traben (~~22~) vₙ (jtu) C₁₂ odl. 1. dáti se do klusu, rozklusati se. 2. angrebt temmen (přibliziti se klusem, přiklusati.

An-trag (~~22~) w (vid.) m D₁ 1. návrh; e-n ~ stělen (w)emiti návrh, navrhovati; iiber den ~ disentieren diskutovati o návrhu; fiir den ~ gegen den ~ preveden e stimmten mluviti ~ hlasovati pro návrh n proti návrhu; den ~ annehmen o abfehnen návrh přijmouti n zamítnouti. 2. (Anwers)temen návrh, nabídka; das Mädchen hat o bekommant viele Anteage děvče dostává mnoho nabídek (k snatku); e-m Weibe (jéhmyplíde) Anteage maden ženu nekalé nabídky einiti, zenu sváděti.

Antraq ... (~~22~) ... -steller m navrhovatel; -stelling f navrhování, navržení, návrh.

an-tragen (~~22~) odl. C9 I. %c 1. ~ nositi (na sobe) co, běti oden in oblicen več v čim. 2. (berbeitrauen) přinášeti p přiněsti. 3. tež vₙ (entgegentragend anbieten (jich) ~) nabízeti co vₙ seti p nabídnouti co vₙ seti. — II. vₙ (b) e-n Ver |

jítag machen) auf et. ~ einiti návrh nač, navrho-
vati co; auf e-e Ztrase ~ navrhovati trest.

An-trags ... (~~22~) ... -delict n k návrhu stiháné provinění; -formular n vzorec n formulář návrhu; -recht n právo navrhovati n -ati; -vergehen n k návrhu stihán přečin.

an-trampeln f (~~22~) vₙ (ib) C₁₂ odl. 1. du-
pati nač n do čeho; an die Thür ~ kopati do dveri.

2 = an-trappen.

an-tränken (~~22~) vₙ C₁₂ odl. namočiti, na-
pojiti.

an-trappen ~ (~~22~) vₙ (in C₁₂ odl. ~, an-
greppet kommen cupaje se (přibliziti, při-
capati, upati.

an-trauen (~~22~) I. vₙ C₁₂ odl. 1. ~, ~-m ~
odděrati koho s kym; jich (dat.) ein Mädchen ~
läufen dáti se oddati s děvčetem. 2. ~ obv. anwer-
trauen. — II. %c An-trauung ~ (~~22~) f E₁₈
oddavky.

an-träuseln, an-traußen (~~22~) vₙ (jtu) C₁₂ odl. (na)kapati, (na)kräpati, (na)rečeti, (na)kanouti nač.

an-träusen (~~22~) vₙ (C₁₂ odl. (několik kapok) (na)kapati, qědnu kapku) ukämnouti co nač.

an-träumen ~ (~~22~) vₙ C₁₂ odl. sněním příčtati komu co; tež = an-dieht; der Sterbliide träumt sich die (Weise) an smrtelník sní. že je veliký.

an-treffen (~~22~) B₄ odl. I. vₙ 1. ~, ~ wo ~
zastihnouti, naléžati, zastati koho kde; ~, bei
e-n Arbeit ~ zastihnouti ~ zastati při prae-
koho; zastihmouti koho, an pracuje; et. na-
lžižati co; ibi habe ein Buch angetreffen tež do-
stala se mi do rukou kniha; der Tod traj ibn
an smrt ho zastihla; ~, darüber ~, wie er stiebt
dopadnouti ~ pristihnouti při krádeži koho.
2. ~ obv. an-betreffen. — II. vₙ (jtu) an et. ~
naraziti nač, v- do čeho; setkati se ~, eim. —
III. %c A~ n E₇ bez pl. Antreffung ~ f E₁₈.

An-treibe... (~~22~) ... -hol; n bez pl. O but
dříví k odhánění.

an-treiben (~~22~) C₆ odl. I. vₙ 1. et. an et. ~
hnáti, přiháněti p přihnati co k čemu; das Zbiff
wurde an die Süüite angetrieben loſt byla přihnána
n vržena na pohřeži. 2. ~, seit jistagen) e-n seit ~,
e-n Ragel ~ khin n hříbik zarážěti p ~, -aziti n za-
tloukati p ~, ei; ~-m den Mut ~ F naraziti (era-
ziuta do čela) klobouk komu. 3. treibend anregen (po-
poháněti p -nati; pobízeti; nutiti, nutkati
koho; naléhati na koho; Arbeiter ~ dělníky po-
poháněti; fig. ~, ~ ~, poháněti, pobádati, po-
vzbuzovati (ju et. k čemu); jahr Tulpenzwiebent ~
vypěstiti cibule tulipánové. 4. O hor. a) e-e
Zrede ~ hnáti n raziti n delati n prováděti
stridu; b) im Zchadbe ~ težiti; hat. das Weil ~
odháněti rudni olovo ~ v odháněci pover; bedn děte ~
obrnee ~ optuziti. — II. vₙ 1. (jtu) v I. I. (jtu)
plouti; an die Süüite ~ připlouti k pobřezi.
2. (b) vyháněti p vyhnati, vypučeti, vyraziti.
3. (o) an-femmen I. 2.) mit der Herde angreien
temmen přiháněti stádo; hat. začiti odháněti
rudní olovo. — III. %c A~ n E₇ bez pl. An-
triebung f E₁₈ 1. pobídkat. — udka. 2. hat. od-
hánka. — IV. ~d A D₂₃ ženoucí ata; ~ de Kraj
hybná síla.

An-treiber

-- 292 --

Antwort

An-treiber ("21-) m E₄ 1. příháněč. fig.; poháněč, pobádač, pobízeč. 2. Θ bedn. = δαστreiber.

an-treten ("22-) odl. I. vₙ (im. 1. an's Hanse ~ (a2) k domu přístoupi n příh očit ní. 2. p bei 3-m ~ an- sp reden II. 1. 3. postaviti se k čemu; zum Danje ~ postaviti se k tanci: v. (py)-raditi se, sikovati se, sestoviti se: ~ povd. v jeden rad! seradit! ~ lassen seraditi. sesikovati. 4. vykročiti (ehod začit) mit dem lüden Jüne ~ levou nohou vykročiti. 5. o ptáčich- zasednouti (na zásedku). 6. Θ pov. die Gäbrung tritt an zaprasuje se. zvedá se. ~ II. 1. a) prislapati k čemu; b) uslapati co; Erde an einem Baum ~ udupati zemi kolem stronu. 2. v uhlaz. můvě ct. ~ přístoupiti. přikročiti, přibližiti se k čemu; den Herd ~ přístoupiti n přikročiti n přibližiti se ke k rubu; die Mausel ~ vystoupiti na kazateln u; 3. ~ přístoupiti n přikročiti (při jnit ko k omm); tv. ne- pristě-ku umyslně jiti na koho; 3. um Erlaubniš ~ přístoupiti ko k omm se žádosti za dovolen i; pozádati koho za svolen i; der Hünner trat mid an hlad se ve mně ozvál; die Auff trat mid an žádost mne pojala; zachtělo se mi; ein Weiblitt tritt mid an počit mne jímá, pocit se mne zmočňuje; rajch tritt der Deld den Münden an smrt přícháži n přikvači na člověka n zachvacuje člověka z nenadání; smrt překva- puje člověka. 3. nastupovati n nastupiti (nač = na cot; podjiti se čeho, začiti co; ein Amt ~ na- stoupiti na úřad, uvázati se v úřad; ujímnouti úřad; e-c Erbbarit ~ nastoupiti dědictví, uvázati se v dědictví; die Regierung ~ nastou- piti vládu, ujíti se otezí vlády; e-c Reise ~ vdati se na cestu, cestu podniknouti; den Weg ~ nastoupiti na cestu: e-c Ztraic ~ na- stoupiti trest; e-n Besitz ~ uvázati se n vkro- citi n vejiti n uvázati se v držení čeho: e-N Rampf ~ boj začiti n podniknouti n podstou- piti; e-n Freceis ~ podjiti se jne, dáti se do soudn; den Beweis ~ nabídnouti se. ~ při hlásiti se n připověděti se k podání dů- kazu; e-e nene Wöde ~ začínati nový týden; sein awantjastee Zahr ~ pocinati dvacátě rok; das nene Zat ~ počíti nový rok; das Leben ~ do života vstoupiti; isfer anjutreten Azei hned nastoupiti: ein wilbes Thier ~ postaviti se selmé. ~ II. %, Antretung ("23-) f E₄ = An-tritt.

An-trieb ("22) m E₄ 1. popud, podnet, po- budka, pohnutka, motiv'. impuls'. ponukni; auf ~ (ven) ... na podnet, k podnetu, k po- pudu čemu; haben Zic das aus eigenem ~ getban? címił jste tak z vlastního popudu? aus ei genem ~ z vlastního popudu; sám od sobe, sám ze sobe, sám soun, samoch, z vlastní vule; aus eigenem e bandel jeden z vlastního popudu n námyslu, jednati dohovolně; aus reitem ~ jednati svobodně; aus innerem ~ z vnitřního popudu; aus natürlichem ~ z při- rozeného popudu, z instinktu, instinktivne! der ~ zu dierer Handung pohnutka n motiv k tomuto jednáni n tohoto jednáni. 2. Antlanga ~ des Blutes ná al krve. 3 vyháňka (zařízeni při vokaliváti).

Antrieb... Θ ("21...) -rad n str. hnací n pudné kolo (pastorek); -rolle f hnaci kladka; -welle f str. hnací n pastorkový hřídel.

an-trinken ("22-) B₁ odl. I. vₙ (1. sich et. ~ pitím nabyti čeho; dopiti se čeho; sich dat, einen Haarbeutel o einen Ranjo o einen Zvits, sich Cinen ~ podnapiti se, strikнouti se; jid Cen- raqe ~ piti na odvahu n P na kuráž: pitím odvahy nabyti. 2. sich (acc.) ~ opiti se. ~ II. vₙ n piti prvni. začiti piti n pitku. ~ III. vₙ 1. pitím začiti n zahájiti co; die Mu- meje ~ posvícen pitím zahájiti. 2. ~ 3. ~ opiti. (přivem vě) nachmeliti koho (přípřjeje s nímu, IV. an-getrunken part. a 1 (pod napilý; an- getrunken sein mít i špěku. 2. angetrunnence Glaš načatá sklenice t níž bylo upito).

An-tritt ("22, m E₃ 1. přikročení. přístou- pení, serazení. 2. ~ eines Antes nastoupení na úřad; ~ e-s Besitzes nastoupení n ujíeti drzby; ~ der Regierung nastoupení n ujíeti vlády. 3. (Seamun) začátek; po-; začeti. po; beim ~ des uenen Sabres při počátku nového roku. 4. juzd. (Fais mimoehod. jino- (koně 5. Θ (Zwilo stupen. schod. podnozka; typ. ~ unter der Freie ~ Tritt Θ unter der Freie. 6. tov. (v an-creten I. 5.) zejm. pl. ~ c zásedk. spády. 7. prov. pred- pokoj, predšin, predělveri.

An-tritts... ("22.) -audien; f audience při nastoupení; ~ bejuch m návštěva při nastou- pení; ~ disputation f inaugurační disputace; ~ gefd n přístupné; plat za přístoupení; ~ pre- digt f kázání při nastoupení; ~ rdec f vystoupen n nastupná rec; ~ volle f role zacatečnici. ~ schmaus m hostina na uvitanou (při nastoupeni). an-trodknen ("22-) cₙ (jtu) C₁₂ odl. 1. zas- titi, na- co; začiti sušiti co; osušiti v (na) vroht. 2. prischmouti n čemu.

an-trollen ("22-) vₙ odl. priklusati.

an-trommen ("22-) C₁₂ odl. I. ~ vₙ (py-) buhnovati, buhnem oznamiti co. ~ II. cₙ b) 1. an ct. ~ bubnovati nač. 2. zabubnovati: za- citi bubnovati; uderiti na luben.

an-tröpfeln ~ ("22-) vₙ (jtu) C₁₂ odl. = an- trüdeln.

an-tropfen ~ ("22-) vₙ (a C₁₂ odl. na kapati nač.); an-tupfen ~ ("22-) vₙ C₁₂ odl. et. ~ fuknouti do čeho, dotknouti se čeho.

an-tuschen ("22-) vₙ C₁₂ odl. (na) tušovati. tusi natřiti.

Ant-vogel ("22-) m E₄ to. = Ente.

Antwerpen ("22-) npr. n E₄ zem. Antverpy (mišto v Bozen).

Antwerp (en) ("22-) m E₄, ~ in f E₄. Antwerpen (ohvatzel Antverp): a- a antverpsk. antverpsich ~ ("22-) a D₂, 3 antverpský.

Antwort ("22) f E₄ 1. odpověd (an) et. ná, odvěti, odsloveni, odtušeni; jur ~ betemmen dostati v odpověd ~ za odvět; er befam! jur ~ dostalo se mu za odpověd; obch in ~ auf der Weeccries vom 15ten odpovidajace; v od- věti na Väš etený list ze dne 15ho; v od- teuer ~ není treba odpovědi; auf et. ~ geten dáti odpověd nač; das ist teine ~ to nemi odpověd! teine ~ anj et. haben, als dje ~ nemiti jiné odpovědi ná, nez ze ~ ... , 3 eine ~ laffen nechati n zustaviti bez odpovědi koho; nuz-

Antwort...|

— 223 —

[an-walzen]

odpověděti komu; ~ auf eine Annwart replika; abichlägine ~ odmitavá n záporná odpověd, odmitnutí; feine ~ schuldig bleiben a) (při zkouškého) zodpověděti všecky otázky; b) nezůstati na nic odpověd dlužen; nechoditi daleko pro odpověd; nie um e-e ~ vertegen sein nechoditi nikdy daleko pro odpověd (dověst odčovatáti); um (gefallige) wird gebeten abbr. u. A. w. g. za (daskavou) odpověd se prosí; v annoncieth: ~en erbittet man france odpovědi vyprosují se vyplacené; ~ auf die Thronrede odpověd na trunni feo; zur ~ steben státi k odpovědi; zur ~ geben dáti v odpověd; hud. odpověd vo faze; Prv. wie die Drage se die ~ jaká otázka, taková odpověd; auf eine heßliche Drage gehört eine bösliche ~ na zdvořilou otázku zdvorila odpověd; teine ~ (e Schweigen) ist auch eine ~ žádná odpověd také odpověd; kdo mlei, souhlasli. 2. (Beranwartung) zodpovědnost; Rede u. ~ über et. steben zodpovídati se ~ děho.

Antwort... (~~) ~ schreiben n. ~schrift f
písemná odpověd.

antworten (~~) və a v'n (b) C₁₂ 1. odpovidati p-édeti. odvětiti, odsloviti. odtušiti; dáti (v) odpověd; anf e-n (Svruh- a) odvětiti na pozdrav, pozdrav opětovati; b) plav. ~ iadutieren. 2. skoro † = ent-ispreden.

Antworter (~~) m E₆. ~in f E₁₉ od-
povídající, ~tel.

antwortlich (~~) adv. v odpoveł na...

Antwort(s)... (~~) ~ gesang m. hud. od-
povídatí shoru půveckeho (ke zpávu knášku u otříle);
~ schreiben n. ~schrift f písemná odpověd;
~ verbeigerung z odepření odpovědi; ~jet-
den ⊖ n typ. znaménko odpovídatí (v ~ge-
fang).

an-üben (~~) ♀/♀ C₁₂ odl. sich (dat.) et. ~ naevičiti, evikem si osvøjiti co.

An- und Ab-fuhr (~~) f E₁₈ bez pl. při
živeni a odvázeni, přívoz a odvoz.

An- und -viir-fich-fein (~~) n. E₇ bez pl.
(perseitas) byti n. jsoucnost o sobě.

Anuretika (~~) [rec.] npl. prostředky
pro zmenšení moći.

Anuric (~~) [rec.] f E₂₂ bezmoći; potlačené vymíšení moći.

Anus (~~) [lt.] m rīt (= Riter).

an-verjuchen (~~) f ♀ a C₁₂ odl. einen
höst (amprosieren) kabät zkusiti n na zkoušku
obléci (obv. anprosieren).

an-vertrauen (~~) I. %a a v'n C₁₂ odl. (jich ~)
1. (s. äväršon odevzdati) ~m et. ~ svěřiti. odevzdati,
poručiti komu co; svěřiti se komu s čim; %r sich
~m ~ svěřiti se komu; ich vertraue das Abbr
Anirge an svěřuji n ponechávám to Vaši
péci; fig. ein ~m für e-n Audern anvertrautes
(ut statek fideikomisní. 2. (äväršn pověděto) ~m
et. ~ svěřiti komu co n se konu s čim; sich ~m ~
svěřiti se komu. — II. Anvertrauter m E₂₀ sve-
řenec. — III. % Anvertranung f E₁₈.

an-verwandt (~~) I. a D₂₁₃ příbuzný; cr
iſt mir ~ jest můj příbuzný. — II. s M-c(r)
m E₂₁, ~e f D₂, ~in f E₁₀ příbuzný, f-á;
pl. M-c příbuzní, prátelé. — III. s Anver-
wandtschaft f E₁₈ příbuznost, -enství.

an-wettermicheln (~~) P sich ~ /r C₁₂
odl. prov s = sich ein-jdemicheln.

an-wettern (~~) C₁₂ odl. I. f ♀a 3. ~
a) strěkovati, b) bratránkovati komu; po-
zdraviti koho jako a) strýčka n b) bratrance;
zaházeti ~ kym jako se strýčkem a bratan-
cem. — II. % sich ~ (= sich in die Wetterjchaft
einrängen) vtírati se do strýčkovství; sich
~mt ~ vnuecovati se komu za strýčka n bra-
trance.

An-wachs (~~) m E₁. 1. a) narůstáni, při-
príbývání, množení se, vzmáhání (se); b) při-
rost, přírušek, příbytek; ~ von Anejdienwemtem
náplav, nános; ~ der Wasser etc. stoupaní, vzrů-
stání vody. 2. (das Anwachsende) dorost; F ~ e-8
Derka vesnicék dorost n dorůstající mládež
na vsi.

an-wachschen (~~) C₁ odl I. %n (in) 1. při-
růst(at)i, na- příceliti se k čemu nač; fig. F die
Bunge ist ihr nicht angewachsen má jazyk pod-
riznutý n jako britivu n jako meč; má hubu
jako tradici; břinká jazykem jako na mědě-
nici; wie angewachsen im Zettel sigen seděti
v sedle jako přibít v jako přikovaný; zvěr-
daß Pferd ist angewachsen kün jest zmyšen n
červivý (má vědy na tále). 2. (fo rostlinách) ujmouti
se, (uchytili se, kořeny (za)puštiti (= an-
wirzeln); mit f-n Lippen an 3-é Lippen ~ při-
louti rty ke rtům čim; fig. wollen wir hier ?
což zde zůstaneme věče? což se odtod ne-
hmene? F což tu zkysneme? 3. narůs.ta ti,
vz-; množiti se; vžmáhati se, roz- se; das
Wasser wäschl an vody přibývá. 4. (Beranwachsen
dorůstati, vz-, vy-; dospivati. 5. † = ent-
stehen. — II. % A-n E₇ bez pl. Anwachsung ♀
f E₁₈ = An-wachs 1.

An-wachsungš... (~~) -ansang m des Wasser
začátek stoupaní vody; ~recht n náplavní
právo; ~stelle f an. místo nárostku.

an-waceln (~~) %a (in) C₁₂ odl. ~, ange-
waßelt temmen prikolíbati se; přivrávorati,
pripočeti se, přikoláci se, primotati se;
přícházeti vrávoraje atd. (= antaumnet).

An-wäg... (~~) ~, -hoh, n ⊖ = Angewäge.

an-wallen (~~) %n (in) C₁₂ odl. ~, angewalkt
temmen 1. privliti se: vlative se (při)blížiti;
tie Brandung waltt an príboj se vlni blíže.
2. připutovati; die Pilger wallen an poutníci
přícházejí.

An-walt (~~) I. m E₃ n D₁. 1. advokát;
právní zástupce n přítel. 2. správce, zástupce,
m správ. návladní; ~ der Advocatenfammer zástupce
advokátní komory; ~ e-r Gemeinde hospo-
dářský správce obce. — II. ♀-in f E₁₉
plnomocnice, správkyně.

an-waltlich (~~) a D₂·₃ 1. advokátský.

2. správcovský.

An-waltschaft (~~) f E₁₈ bez pl. 1. advo-
kátství, právní zastupování. 2. správcovství.
3. a) ústřední jednota spolků; b) advokátní
komora; zastupitelstvo; ~ e-r Gemeinde úřad
hospodářský.

an-waltschaftlich (~~) a D₂·₃ advokátský;
správcovský.

an-walzen (~~) C₁₄ odl. I. %a wie üre ~ zemi
(u)váleti (včemom); — II. %n (b) 1. zahájiti valčík.
2. ~ angewalzt temmen a) přícházeti tanče
valčík; b) fig. F přícházeti p přijíti; gegen S. o
et. ~ tanče valčík vraziti do koho n do děho.

an-wälzen

— 221 —

|an-weiſen

an-wälzen (²²½) vₐ (¹⁴ odl. a) (pri)valiti
(wo k šem); h) (ry)valiti (co) vzhru.

An-wand (²²½) f I)¹⁵ ~ e-ð detze 1. mez.

2. souvraſt. ú.

an-wandelu (²²½) (¹² odl. I. vₐ (m) ~ an-
gewandelt femmen (pāſk) pricházeti p přijiti; der
Sturm wandelt an houře se blíži. — II. vₐ
pricházeti n p přijíti na koho; jhnati, za-
chvacoяти, u- koho; eine jaune o eine
Schwade
o e- e Thumadt wandelt iht an jde n přicháži
na něj n (pojíjna n zachvacoje ho slobost
n měloha; jdou náu mŕakoty. srr. an-
tommen I. 6.; die Krantheit wandelt iht an ne-
noc se ho elytá n so o něj pokouši; ein
Verlangen wandelt mid an touha mně jimá;
zmočuje se ohne touha; e-e Vut wandelt mid
an dostávánu chut; ein Zdummet wandelt mid
an dostávám závrat; Scham wandelt mid an
stud une jimá; das Lachen wandelt mid an
je mi do smichu; was wandelt iht an? co jest
mu? was iſt der angewandelt? co se ti stalov
~ angewandelt ven e-e Thumadt zachvácen
mdlobou; v záhyvatech mdloby. — III. vₐ
An-
wandung (²²½) f E¹² dojem, záchvat. 1. ~ ven
ciner Krantheit záchvat nemoc; ein ſieberanfall femmen
mir als verſüchtende Anwandung horečný zá-
chvat brzy pomijí; Anwandunia von Miijeraunen
hnuti výkyt v vznik nedůvěry; Neuer heate
e-e Anwandung von den Jundt níko do nepocit an
nejmenší bázně. 2. malomocná vůle.

An-wänder (²²½) m E₆ vlastník soused-
ního pole. soused.

an-wandern (²²½) vₐ (in) C₁₂ odl. w₂ ~ o
angewandert femmen (pri)putovati, (pri)csto-
vati kam.

An-wands ... (²²½) ~recht n hoz pl. sou-
vratní právo (pravo obháti pluhem na souvratí sous-
duv).

an-wanken (²²½) vₐ (in) C₁₂ odl. ~ angewandt
femmen privávorati, primotati se. přiklátiti
se, pripotaceti se. přikolaceti se; přichá-
zeti vrávoraje ata.

an-wärmen (²²½) I. vₐ C₁₂ odl. 1. na-
hřivati p áti, přihřivati, za- (co), začítati hráti.
oteplovati (co). 2. teple zářiti nač, papísky za-
hřivati (co). — II. vₐ M ~ n E₇ bez pl náhrév,
zá-.

An-wärter (²²½) m E₆ ~ in f E₁₉ cè-
catel. ucházce kandidát; aspirant; ná-
padnik; ~ zum Telegraßbendienste cèkatel Sluzby
při telegrafim innd.

an-wärtig (²²½) a D₂,₃ přítomný (= an-
wiech).

an-wärts (²²½) adv. = aufwärts.

An-wartschaft (²²½) f E₁₈ ~ auf e an et.
čekatelství; nápadnictví; aspirantství; nač;
čáka, naděje; ~ auf e an et. haben mít čáku,
hleděti k šem; čekati nač.

an-wartschaftlich (²²½) a D₂,₃ ucházecký,
nápadnicky.

An-wartschafts ... (²²½...) ~brief m list
čekatelský.

An-wäſche (²²½) f E₂, 1. zap(f)ráni. 2. Θ
hor. oplach.

an-waſchen (²²½) vₐ odl. C₉ 1. (brochu, na rychlo
páw) waide ~ přidło zapírati p zaprati. 2. e-n
Thumädtigen mit Cijg ~ natirati p natřiti

omdlelého octem, onuývati octem. 3. (nušgen)
ein Pur ~ obra tušovati. 4. = an-pißen.

an-wäſſern (²²½) vₐ C₁₂ odl. 1. naſvl-
čiti; za; žalvážiti. na-, s-; te = bewäſſern;
der (Warten war ven vielcn Zuellen angewäſſert
zahrada byla svlažována mnohými prameny.
2. Θ jrech vodniti, močiti; sol. Šinfwerte ~ na-
vodniti lužníky (solné), napustiti lužníky
sladkou vodou = ančepren.

an-waſcheln (²²½) vₐ (in) C₁₂ odl. přiko-
lébati v příhatoliti se; tei = anwadeln.

an-weiſen (²²½) B₈ a C₁₂ odl. I. vₐ přitká-
vati p přítkati o k šem, na- co nač. — II. Ω
vₐ (b) dáti se do tkaní; začítí tkáti; er wob
an jal se tkáti.

an-wedeln (²²½) vₐ C₁₂ odl. 1. o psu. 3. ~
(za)vrátí n (za)mreati očeskem na koho; fig.
plaziti se tobrokky před kym. 2. (facheltn věřicem) ovivati
koho.

An-weg (²²½) m E₃ cesta (vedouc)
vzhru.
An-weg..., (²²½...) -hol; n Θ zhlavi.
An-weche (²²½) f C₂ nače, přišpa.
An-wechen (²²½) C₁₂ odl. I. vₐ 1. 3. ct. ~
za váti n (za)vanouti n (za)fonkati na koho;
vanouti, ofoukouti koho; wenn iht nur ein
vüſchen anweht, liegt er darnieder jak naú
(větrněje) fonkne, už je nemocen; fig. mit
dem Hande der Begeutigung ~ dechem naſděni
vanouti, nadechouti koho ~ es wecht mid heimat-
lied an připomíná mi to domov; budí to ve
mne vzmopinký na domov; es wecht mid eigem
thiinſt od podivné mne to dojímá; působi
to na mne zvláštním dojmem. 2. rozdýmati,
rozdmychati, rozdouti co; der Wind wecht doš
alimmente dene, zu heller Lamme an vitr roz-
douvá n rozdmychává doutnající ohěn v jasný
plamen. 3. (wcbene anbäumen) naváti č.~: Zoučer-
banjen ~ (sněhových) závejí naváti; fig. Cme
Cuiit wecht mir das Safter an váš vzduch vane
ke mně zanáši ke mně (tuto) nerest; ve
zvduch mne odravuje (touto) nereſti. — II. vₐ
in 1. ~ angewěht femmen privivati p privanouti,
priváti; poeſt přicházeti na perutech větru.
2. ~ 3-m wecht ein livel an někdo přicháži
k šem (zlém); 3-m iht ein livel angewěht někdo
ulovil n uhnal si co (šleho).

an-wchren (²²½) vₐ C₁₂ odl. nadržeti (cachol).

an-weiben (²²½) vₐ C₁₂ odl. (ein Wachchen)
3-m ~ provdati (děvčě) za koho, oddati (děvčě) s kym;

bit ibt aud ibm nicht angeweibt jakkoli nejsem
jeho ženou.

an-weichen (²²½) vₐ C₁₂ odl. (na)mekeiti:
anjenotem navlčiti, navlaziti.

an-weinen (²²½) C₁₂ odl. I. vₐ 3. ~ plakati
před kym, s pláčem n plácky se obraceti ke komu. —
II. vₐ (b) angeweint temmen pricházeti p přijiti
s pláčem n plácky.

an-weisbar (²²½) a D₂,₃ poukazatelný.

An-weiſe..., (²²½...) ~bank obeh. f = Gire-
bant; ~boſlette f ~ jěttel: ~geld n výkazný;
~geschäft n obchod poukazný; ~gut n obch
zboži poukazné; ~tag m den poukazování;
~jěttel m poukazní listek, ~gýkazovka.

an-weiſen (²²½) vₐ C₉ odl. 1. Hjepen ~ (anfeiten)
chmel na lyce vesti. 2. 3. ~ dáti komu hávod a

An-weiser

— 225 —

pokyn » poučení n instrukci† n draházním nařízení; 3. zt et. ~ dátí komu návod k čemu n poučení o čom; naznačiti komu ro; instruovati koho o čem; naváděti, míti koho k čemu; die Caffe zur Zabtung ~ přikázati n nařiditi pokladné, aby vyplácela; 3. zum Heiße ~ k pilnosti naváděti koho; Arbeiter zur Arbeit ~ delšíkům práci přikázati a vy-; er that wie ich ibt angewiejen učinil, jak jsem mu naznačil n podle mého návodu; er ist angewiejen, das zt ibt má instrukce o uarizeni, aby to učinil; das t. k. Zteneramt als gerichtliches Waisencaffenamt wird angewiejen c. k. úradu bernímu jakožto úřadu sirotě pokladny se nařizuje. 3. 3. an 3. ~ odkazovati p odkázati koho ko komu n na koho; fig. er war auf sich selbst angewiesen byl odkázán sám na sebe. (nenštát koho spoléháti, byl sám sobě zůstaven; auf et. angewiejen sein být odkázán nač: a) nemoci jednati jinak; b) nemoci se obejiti bez čeho; c) nemuti k užívání jiného (kromě čeho); fig. ich bin auf diese Zunme angewiejen jsem odkázán na tuto částku; nemám nie kromě této částky. 4. 3-m et. ~ a) vykázati, b) poukázati komu co; 3-m ein Bitt als Webnits ~ statek za sídlo vykázati komu; obeh, e-c Geldfumme ~ a) für e-c Zade: penzátou sumu určiti n ustanoviti k čemu; b) e-r Verjen vykázati komu; zur Zabtung ~ k výplate poukázati; auf 3. et. ~ dávati poukázati na koho na nač; ~der Zbundner zmocnitel, dlužní postupce, dlužní poukazující (dlužní odkazující věřitelně na jinou) pohybu dlužku místo zaplacené. — II. 3. An-weißung (2 1/2) ~ f E₁₈. 1. návod, poučení, navedení, pokyn(y), instrukce; 3-m Anweijung in et. gebten dátí komu návod k čemu; instruovati koho v čemu; Anweijung zum Rednen návod n methoda† počitací; 3-m Anweijung geben, daß er et. thut soll dátí pokyn n nařízení komu, aby nečo vykonal; obeh, laut Spreher Anweijung podle Vascho prikazu. 2. a) výkaz, vykázání (čeho), poukázání (chho); b) poukázka. 3. 6. hor das Er; hat auch Anweijung ruda se pěkně ukazuje n je mnohoslibná.

An-weiser (2 1/2) m E₆, ~ in f E₁₉. 1. návodce, f -kyně, instruktor†, f -ka. 2. vykazovatel, f -ka.

An-weißungš... (2 1/2...) ~ buch n obch. kniha poukázek; ~ geschäft n obchod poukazný; ~ gebiir f obch poplatek za poukázání; ~ potokoll n zápisník poukazný; ~ schein m = jettel; ~ verfahren n řízení poukazní; ~ zettel m obch. poukázka.

an-weissen (2 1/2) "a C₁₄ odl. nabílití, o-, bře natření n nabarviti.

an-welken (2 1/2) ~ vₙ (in) C₁₂ odl. ~ na-
vádati p -adnouti; zasychati (začiť vadnouti n
schnouti).

An-well... (2 1/2...) ~ block m, ~ bock m, ~ stock m, ~ truhe f mln. 6 zhlavi.

An-welle 6 (2 1/2) f E₂₂ zhlaví.

an-wendbar (2 1/2-) I. a D₂, 3 upotřebitelný,
príhodný (k upotřebení); diecize Ztelle ist nicht
darbei ~ tohoto místa nelze tu užiti; toto
místo se sem nehodí n tu není vhod(ně);
die Buchhaltung ist auch für ein Detailachschen ~
uchentvív hodi se i pro obchod mal: die
Berordnung ist auch auf andere Fälle ~ nařízení
se vztahuje n směřuje i k jiným případům

n plati též v jiných případech. — II. s An-
wendbarkeit f E₁₈; Unfang an der Anwendbarkeit
des Geijes mira, pokud se zákona důživát.

an-wenden (2 1/2) "a I. C₁₅ odl. et. zt et. ~ (po)uživati p užiti, upotřebiti čeho k čemu; (vymlákládati p vynaložiti co nač; obrátili co k čemu; nasaditi co nač; zasaditi se čm oč; alle j-Ste räfte ~ napnouti všeeky síly; alle Mittel ~ všechn prostředků po)užiti; über 100 Gilden will ich nicht daſſir ~ nevynaložim; neobětni na to vice než 100 zlatých; e-e Regel ~ pravidla užiti; e-e Berordnung auf andere Fälle ~ nařízení k jiným případům vztahovati; Mühle zu et. ~ přičiniti se, zasazovati se oč; sich ~ lajen hoditi se ač čemu na nač; platiti o čem; spridwertlich ~ jako pišlovi užiti; angewandte Geometrie užitá geometrie — II. % An-wendung (2 1/2) f E₁₈ uživání, užiti; Anwendung des Geijes užiti zákona; zur Anwendung kommen prijiti v uživání; uživati se; bei Anwendung když se uživá; An-wendung von der Mühle přičinění; in o zur An-wendung bringen uvésti v uživání um platnost; Anwendung sünden vztahovati se ač čemu; dieje Bemerkung findet auch Anwendung auf... poznámka tato tyká (n hodí) se tež na...

An-wendungs... (2 1/2...) ~ recht n právo
k uživání: ~ weise f způsob uživání n užiti.

an-werben (2 1/2) B₄ odl. I. vₙ (b) um et. ucházeti se, žádati oč; hledati čeho; ~ um ein Mäßchen ~ ucházeti se o děvče, namlouvati p ~ uviti si děvče. — II. % najimati p na- nouti, zjednati koho; Truppen ~ najimati vojsko; sich ~ lajen dátí se na vojsnu. — III. %

An-werber (2 1/2) m E₆. 1. námluvci. namlouvač = Bewerber, Brantwerber. 2. = Werber.

an-werden ~ (2 1/2) "a A₂ odl. prov. et. ~
zvykati p -nouti, uvykati, při- čemu (obv. fik
an et. gewehren).

Anwerf... (2 1/2...) ~ schloßs n = Verteidigteis.

an-werfen (2 1/2) B₁ odl. I. vₙ (b) vyhazo-
vati, (vo bře w- bě zahrávati, házeti první, být
první na hodu, mítí první hod. — II. % 1. an
et. ~, gegen et. ~ házeti p hoditi nač; A ~ spießen
házeti peníz na stěnu (dětská hat) v anſtudagen:
3. (mit et.) ~, 3-m et. ~ házeti (wo n čim) na koho
n po kom n za kym. Verilbergehenden Schneebalten
~ házeti po mimojedoucich sněhovými kulemi;
3-m-e-c-Etette ~ a) hoditi lopuch na koho; h./g. po-
haněti koho; dem Pferde e-n Hafister ~ hodití ohlav
na kone; dem Pferde e-n Zigel ~ dátí uzdu koni;
3. mit Augen ~ házeti očima n očkem po kom; po-
kukovati po kom; 3-m mit e-m Blut e-c Krankheit ~
(pohledem) uhranoutikoho n nemoc hoditi na koho
2. ~ 3-m e-n Manet ~ überwerfen (v) hoditi plášť
na koho; přehoditi plášť přos koho; sich (dat.) e-n Zdara-
řof ~ vhoditi župan na sebe; (pre)hoditi župan
pres sebe. 3. 3-m et. (at's Weidoutigung) ~ vytvákati
komu co; obviňovati koho z čeho. 4. voj. Zunmilein
~ staviti útočné febríky; die Brüde ~ most po-
staviti. 5. ~ den Aiter ~ jobj. werien kotvu
vyhoditi. 6. 6 kreg. die Armel ~ rukávny nařiti,
zod. Kalf o Mörtert an die Wanze ~ die Wand mit
satt e Merto ~ overhovati. omitati stěnu vápnen
~ maltou. — III. % 7 ~ sich ~. sich an et. ~ chy-

Nemeckesky slovník. I. Teutschbœhmischer Werterbuch.

[an-werfen]

29

["An-weisen", "— 226 —", "|an-wüthen|", "tati se čeho, lnouti k čehu, lputi na čem = IV. %\nA~ n E₂, per pl. v An-weuri.", "An-weisen (22-1) n E₂. 1. % = An-weisenheit.\n2. % pobyt, sídlo. 3. prov i usedlost, pozemek\n(= Beifühmum).", "an-weſend (22-1) I. a D₂,₃a prítomný; im\nyanče ~ jein býti v zemi. — II. s A-c(r) m\nE₂, A-e f E₂ D₂ prítomný člověk, f -h (na) m,\ndie Aen prítomni. — III. s Anwesenheit f E₁,\nr näst.", "An-weisenheit (22-1) ) f E₁s hef pl. 1. přítom-\nnost, pobyt (kafe). 2. jsonenost, existence.", "An-weſenheitsz... (21-1) ~... ~) -befuquis f\noprávník k prítomnosti; ~gebür f poplatek\nza právo prítomnosti; ~periodc f perioda\nprítomnosti.", "an-wetten (22-1) vₐ C₁₂ odl. an-čem = einpannen.", "an-wettern (22-1) C₁₂ odl. I. vₐ ~. ~ 15a-\nlateriti, (zachromovati na koho. — II. vₙ mit\nauf ~. ~ tititi se na koho (tako vuchřet).", "an-wehen (22-1) vₐ C₁₄ odl. e-e Zpise an et. ~\nhrot príbrositi k čemu u na-čem; mit dem Žábel\nauf den Žeinen ~ sinýkati šavli po kameni.", "an-wichen (22-1) vₐ C₁₂ odl. navijet p na-\nvinouti.", "an-widern (22-1) I. vₐ, vₐ (b) C₁₂ odl.\n~ ~ ~ ~ ~ ~ ~ ~ ~ ~ ~ ~ ~ ~ ~ ~ ~ ~

Anxietät

— 227 —

an-ziehbar

Anxietät (~~2~) [lt.] f E₁₈ úzkost, tisén.

Anris (2-) [rec.] f. neskl. lek. zúzení organa.

Anhydrie (~~2~) [rec.] f. E₂₂ bezvodnost, ne-
dostatek vody.

An-zaßl. (2') f E₁₈ bez pl. počet, množství
(grelativnu); die ~ der Zierne ist so greß, das je durch
teine Zahl ausgedrückt werden kann, pocer livezd
jest tak veliky, že ho nelze vyjadriti žádným
cislem; e-e greße ~ von Zmuenten ist e sind...
veliky počet studenten jest...; e-e unzählbare...
nescílný pocet, nescílné množství; in ~
überlegen sein mit počtem n císelnou prevahu
(nach kym); j-n Zähnen felsge e-e ~ freimwilliger o
jelgen e-e ~ freimwillige za jeho korouhveni
sel (nějaký) počet dobrovolníku; in ~ von
angangy počem dvaciti; mathematische ~ vehem
mathematik, etc.

an-zahlen (2'~) C₁₂ odl. I. vₐ et. anj et. ~
splatcti p splatiti, u- co nac; dáti závádvek
nac; 1000 (Gulden auf ein Darte ~ 1000 zl. na
dum splatiti n splátkou połoziti. — II. %
A- n E₂ bez pl. Anzahlung f E₁₈ splátka. ú-
závádek.

an-jährlen (2'~) C₁₂ odl. I. vₐ Berten ~ perly
pri navlekání počítati. — II. v'n (b) dáti se
do počítání, zacíti počítati.

An-zahlungs... (2'~) ~ summe f ohnos
spätky; splátka.

an-zapfen (2'~) I. vₐ C₁₂ odl. 1. ein dais ~
Weiß ~ sud vina v n vno načiti n načepovati (sv.
anbrenn I. 2. a angetrenn I. 4.); lek. nahodnouti,
načiti; e-e Birke ~ brizu nadhrnouti. 2. fig. f
N. ~ (anpumpen) vytahovati peníze na kom, f pump-
nouti koho (to peníze); ~ vytahovati, vyzváditi
na kom; fig. N. (mit Zutheleien u. j. w.) ~ üstépky)
dorážeti (na koho), popichovati koho, dotírati na
koho, dotýkati se (koho); tropiti si üstépky v koho;
es zapite ihn die Sijenindt an pojimala ho žár-
livost. — II. % A- n E₂ bez pl. A- e-r Birke nä-
tah brizu.

an-zaubern (2'~) vₐ C₁₂ odl. 1. 3. ~ oča-
rovati. okouzltiti koho. 2. N-m et. ~ přícarovati,
prikouzlitli to komu.

an-jährnen (2'~) vₐ C₁₂ odl. ein Fiert ~
1. (koné) za uzdu uvázati. 2. obuzditi = auß-
jährnen.

an-jechen (2'~) vₐ C₁₂ odl. jich ~ opiti se,
(cjem. převá) nachmeliti se.

an-jehren (2'~) vₐ C₁₂ odl. hlodati na cem.
tráviti eo.

An-jeichen (2'~) n znamení, známka, pří-
nak; allen ~ nach podle všeho; jak se po-
dobá; wie alle ~ anfünden jak vsecky známky
nasvědčují; wenn nicht alle ~ trügen něklamou-li
všecky známky.

an-jeichnen (2'~) vₐ C₁₃ odl. na znaciti,
o; poznamenati, za; mit e-r Zpige ~ vy-
pichati o.; er läst nichts Zwischerein anangezichtet
nenehecha nie läzelitějšho neoznačeno.

An-jeichner (2'~) m E₆ naznačovatel, po-
znamenávač.

An-zeige (2'~) f E₂₂ 1. oznámení, ohlásení,
zpráva; gerunditide ~ soudní oznámení; obch.
unter ~, daje... oznamujície Vám. ze...; et.
jar ~ bringen, von et. ~ machen wéiniti oznámeni
o fem: oznámiti eo; ~ in e-r Zeitung oznámeni
a inserty v novinách. 2. = Anzeichen.

An-zeige ... (2'~) ~ amt n poptavírua. vý-
kazna, adresovna'; ~ art f druh oznámení;
alle ~ arten oznámení všeho druhu; vseliká
oznámení; ~ blatt n list n noviny oznamo-
vaci a návěstní; vestník, oznamovatel; ~ be-
weis m ~ Auffiehnenweise; ~ brief m list a dopis
oznamovaci, k. nukohka osobahám tež obězník, cirku-
tar: ~ pslicht f povinnost oznámiti (sej:
~ weije ~ f zram. oznamovaci zpusob. mdi-
kativ).

an-zeigen (2'~) C₁₂ odl. I. vₐ 1. oznamo-
vati v oznámiti, ohlásiti; e-n Tichtaht ~ krá-
děž ohlásiti n oznámiti, et. an das Gericht ~
udati k soudu eo; einen Tich ~ zlodeje udati.
N. als Tich ~ udati jako zlodeje o za zlodeje
koho; označiti koho jako zlodeje o za zlodeje:
e-e Verheiratung o e-n Tederzall ~ štatek n
ůmrti oznamovati; die Orade am Thermometer ~
ukazovati stupni na teplomeru; den Wea
ukazovati n naznačovati costu; j-n et. ce-n
Vorfall ~ oznámiti komu eo, zpraviti koho o fem; in den
Zeitungen ~ v novinách n novinami oznámiti;
gam. ~ de Art Anzeigeweise; ~ de Gürtwerte; uka-
zovací náměstky v zájmena. 2. aneenten (na v-
znaciti, znamenati; e-e Herderung zu Preteoll ~
dáti pohledávku do protokolu; das zeigt ichs
gutes an) to neznamená nie dobreho. —
II. % jich ~ 1. ohlásiti se komu; jich als Mörver beim
Gericht ~ udati se (zu soudu jako vran); jen in dem
Sinnen zeigt jid's an, was er einst leistet wird als
Mann již na chlapci se ukazuje, co z ného
bude, az dospěje v muze. 2. (v poříje hnd) zjeviti
se (komne). — III. % A- n E₂ bez pl., Anzeigung
~ f E₁₈, putah zločinu. — IV. ~ d a D₂₃, oznamo-
vaci; gam. ~ de Art Anzeigeweise; ~ de Gürtwerte
ukazovací náměstky v zájmena. — V. an-
gezeigt p. p., a D₂₃, es ist angezeigt je zu handni
jest radno a prosperno tak jednati; es dürfte
angezeigt sein bylo by snad zahodni.

An-zeiger (2'~) m E₆ ~ in f E₁₉ 1. ozna-
movatel. f-ka: ~ in e-ß Verbrechens udáváč f-ka)
(ločinu). 2. Oznamovatel. Vestník: a) fem.
b) aspispu; b) Meiner ~ Malý Oznamovatel ~ est
inserto učená drobnějším annonem. 3. math. ukazov atel,
index.

an-zerren ~ (2'~) vₐ C₁₂ odl. N. ~ škubati.
euchati, muchlati (koho); fig. znepokojovali,
drážditi (koho).

An-zettel (2'~) m E₀ osnova.

an-zettefn (2'~) vₐ C₁₂ odl. 1. ☉ tkalt.
(na) snovati. 2. fig. kouti, snouti, osnovati,
na strojiti, zpusobiti, ostropiti; e-e Verhwerung
~ spiknuti (j) osnovati; zwiligteiten svary
(ostropiti; ce wird et. angezogenett néco se kuje
(siv. anpinnen I. 2.. auftjten I. 1.).

An-zett(c)ler (2'~) m E₆ I. in f E₁₉. 1. ☉
tkal. snovac 2. fig. osnovatel, strujce. —
II. % Anzettelung (2'~) f E₂₈.

An-zieh... (2'~) = An-ziehungen...; knopf m
hor. táhlo; ~ muskel m an. sval přitahovací,
pritahováč; ~ pelz m oděvací kožich; ~ rie-
men m útočný řemen; ~ stube ~ f = Ankeide-
zimmer; ~ zeug n mlny tazení.

An-ziehbar (2'~) a D₂₃ 1. c. B durch den Magnen
pritažitelný, prítazný na př. magnetem. 2. ~ 3. stej
sat, jejž lze občer.

*

an-żichen]

— 228 —

[an-żüglich]

an-żichen ("z-\) B₆ odl. I. 1. (też 1) 1. A. v
jidv et., skoro † jid mit et. ~ oblékati p obléci.
odli (co na sebe) n se do ceho n se v co; vziti na sebe
c; ustrojiti se do ceho; (jib) e-n Red ~ obléci
se do kabátu n (na sebe) kabát vziti; (jib
Handicube n Ztrimpje ~ rukavice (na ruce) n pun-
očky (na nohy) matánouti n navléci; (jib)
Ztjefl ~ oboujvati se (do bot), oboujvati
boty (na sebe n na noh) andere Aleider ~ a obléci
jiné saty; b) prevléci se; F den butnen Red ~
obléci dvoji sukno (statu se vjúkavčem); e-n Red über
e-n anderen ~ obléci kabát na jiný; diefer Red
išt nach anžujichen tento kabát lże jesté nositi;
der Red išt leidt anžujichen kabát se lehe obléká;
die Ztjefl sind leidt anžujichen boty se lehe
oboujvaji; bibl. a fig. e-n neuen Menjchen ~ obléci
nového clovéka (obrátiti se); jid (acc.) ~ a) oblé-
kati se; b) (n)strojiti se; c) (o satiti se; jid
venutážličk ~ svátečné se obléci n ustrojati;
jid jehiam ~ nahastrošiti se; 3-m j-n Red ~
beljen pomoci komu obléci kabát; pomoci kabát
na koho: pomoci komu do kabátu; gult jichledt a
warm angesegen jeim býti pekne ~ spatné ~
teple ustrojen. B. 3. ~ oblékati p obléci n
oditi koho; 3-m ct. ~ skoro † 3. mit et. ~ obléci
co na koho n koho do ceho. 2. zatáhnouti co n čim n zac;
die (Slede ~ zatáhnouti za zvon); o konši den
Wagen ~ lмноти vozem (začítati támouti vůč). 3. na-
tahovati, u-, při-p natáhnouti, u-, při-; na-
pinati p napnouti; ein Zeit ~ provaz natá-
hnouti; na napnouti; die Zdranbe ~ šroub uta-
hnouti, při-; plav ~ = anbenu 2. 4. a ~ tie
zippen ~ rty stahovati p stáhnouti, svírati: abs.
~ stahovati svírati, jeviti svíravost svíravé pusó-
biti; die Thür ~ dvéře příviti n (na kliku) za-
vítiti. 5. 3. zu ct. ~ potahovati koho k čemu ~
beranžichen. 6. a) táhnouti (do sebe); der Zduwanum
zjét das Wasser an houba tähne a pije vodu;
den (Seruch von et. ~ natáhnouti se vůni ceho;
napáclmouti, načichnouti čim: er hat daven an-
angesegen načichl tím; b) přitahovati p pri-
táhnouti; cinander ~ pritahovati se; fig. tež v
pritahovati, poutati, lákati; c) Abtem ~ doch
zatajiri. 7. jib (dat) ~ a) (ca Herzen nechen)
rmoutiti se, frápit se, zabírati se nad čem;
b: vztahovati k sobě potahovati na sebe.
8. (arežichen, autobuten) Bieb dobytek (přitahovati);
Bänne, Filanten ~ stromy a rostliny (př)pestiri.
e-n Aubeir ~ dělníka s prací obeznámiti n do
práce vpravití. 9. a ~ anjaben I. 1; b fig.
c. ~ (= citieren) přivozovati ~. dokládati se
cim, potahovati se k čemu; die angesegenen Dänle
uvedené n zuminé připady. 10. lov. (to ohři
die Hühner ~ tálmouti koroptve. — II. v. jich ~
r ~ 1. 1. — III. v. a. (b) I. c. ~ I. 2., 1. a) C. 2.
2. hra v sachy: býti na tahu, mít tah, tálhnouti;
den Segner ~ laffen nechati souperé tálhnouti;
dátisouperi tálhnouti. 3. chytati p (pritcyhtiti,
priloutni, prilepiti se; die Prüfjet jelen an
výpášk je tuhý; F es jiebt nids bei ihm an
něc se ho nedotkne; ně mu nelspomuże;
die Freiße jelen an ceny stojnaj; der Sünd
jiebt an pes běre vítr n jest na stóp (cemeu)
4. die Mäße o das Wetter o es jiebt an turme, znam
pritužuje; (o cenčě stojnati; (fo žbož) držatři
se. B. 5. ~, anægeuen temmen pritáhnouti,
prijiti. (pri)bliziti se; die gegen den Jéind ~ den

Druppen vojsko táhnoucí proti nepříteli; fig.
F mit et. anægeuen femmen vytasiti se a cum. při-
věsti k řeci in 6. (přístěhovati se kam 7. te-
Jenjí antreten) vstoupiti do služby. — IV. an-
żichend a D₂·3 1 pritažlivý, lákavý. zajimavý.
2. tek. v I 4. svíravý. — V. 2. A ~ n E₃ bez pl.
Anžichung E₁₈ er išt nach nicht jertig mit dem
A ~ jesté není hotov s oblékáním; ježtě není
obléčen n ustrojen; das A ~ der Ztjefl išt jeho
obouván bot je nesnadné; obouvati bot je
nesnadno: tys. přitah, pritahování; tyčeho
od

An-żicher ("z-\) m E₉, ~ in f E₁₉. 1. oblékać,
f-ka. 2. an. sval pritahovací, přitahovač. 3. obou-
vadlo, -č, obouvaci roh n řemen, vytahovac.
mor kedrajs.

An-żichungs... ("z-\) ... -cijen u O prita-
hovák; ~ knopf m = Anžichnepř: ~ kraft f tys.
sila pritažlivá, piitažlivost. -nost; es übe e-
greje ~ kraft bylo to velkýn lákadlem; lákalo
to velice: ~ jehre f nauka o přitahování;
~ musfel m an. = Anžieber 2.: ~ punkt m stied
pritahování; ~ schliijst m klie utahovati.

an-zimmern ("z-\) vₐ C₁₂ odl. natesati.

an-jinken ⊕ ("z-\) vₐ C₁₂ odl. (po)zinko-
vati.

an-žijschen ("z-\) vₐ C₁₂ odl. = anžiiden I. b.

an-žijschen ("z-\) C₁₂·₁₄ odl. I. v A ~ a (154-
syčeti na koho; b) sykave o promkavé mluvitn
na koho n ke komu — II. 'j in) ~ angesjicht temmen
(při)bliziti se syče.

an-zittern ("z-\) vₐ in j, C₁₂ odl. ~, an-
gejmett temmen třesa se n choveje se pichá-
zeti.

an-jotteln F ("z-\) vₐ in C₁₂ odl. ~, anje
getelt temmen priwourati se. přidárati se
(kano).

an-ju-bauncd ("z-\) (od anbanten): ~ ce Gacare
obilj. jež se má síti.

An-żucht ("z-\) f D₁₅ 1. (angieben I. S. ~ ven
Sich výchova n chov dobytka: ~ von Blang
pustovám n -eni rostlin: (er junge Anwuch) ~ ven
Sich e Filanten dorost dobytka n rostlin. 2 =
Abz. 2.

an-żucern ("z-\) vₐ C₁₂ odl. (f) o cukrovati.

An-żug ("z-\) od "z-\) m D₁₁ 1. (Sčetčišná oblek,
oděr, -ni, úbor: a) (§ sm. sohran všeho, co se obléka;
saty, hóty, prodlu rukavice a p.), b) n. sm. saty; im ~ jeim
býti obléčen. 2. garnitura predmětu patři-
cich k úboru; ein ~ Zpisen garnitura n úbor
jakraj. 3. curučen pritazeni. blizeni se. piri-
blizování se: im ~ jeim bliziti se: fig. es iš
im ~ zapráda se to: to jest na samém zá-
ranku: es išt e-c Heirat im ~ zaměšli se ~
f. je rozdelan šatek. 4. cinnitou nastoupeni.
5. hra: zahrání. první tah; hra v šach: (první)
tah. 6. = Anžieber 3.; ⊕ úkos; ~ des Mekle
úkos klinu.

An-żug... ("z-\) A ~ baunm m obrubni přah;
~ haken m pritahovací hácek; ~ knopf m pun-
thovací knoflík; ~ nagel m nárožník; ~ ring m
nárožníkroužek; ~ schranbe f utahovací sroth.

an-żüglich ("z-\) I. a) 1. urážlivý, na-
jizlivý, dutkливý; ačegen N. ~ jeim dotýkati se
koho 2. skoro † = anžieben IV. 1. — II. s Anžüglich-
keit f E₁₈.

An-zugs...

— 229 —

[Apanage]

An-zugs... (v̄-n v̄...) -kosten fpl. a) für die Vc-
leidung näklad na oděv; b) für Wehmmung sänderung
näklad na stěhování; -tag m den nastoupení
sloužicích.

An-zünd (v̄) m D₁₁ uhlíř ohniště, uhliště.
An-zünd(c) =... (v̄v̄) =... -canal m uhlíř.
ohníště; -cěte f zapalovací strana.

an-zünden (v̄v̄) C₁₃ odl. I. v̄a (in Brand stěden)
zapáliti; Ţ-m jein Haus ~ též: posaditi komu
cerveného kohouta na střechu; uhl. den Meister ~
zapáliti milíř; emt licht ~ svičku rozsvítiti n roz-
žehnouti. — II. v̄/r sich = = sich entziünden.
III. % A- n E₇ bez pl., Anzündung f E₁₈
zápal, zážeh.

An-zünder (v̄v̄) m E₆. ~in f E₁₉ rozsvěco-
vač, rozžehovač.

an-zupfeu (v̄v̄) v̄a C₁₂ odl. 1. škubati,
chytati (za šaty) koho. 2. stáčeti (vino atd.) po malých
čáskách.

an-jürnen (v̄v̄) v̄a C₁₂ odl. J. ~ hnevivě
(pro)mluviti ke komu.

an-zwacken (v̄v̄) v̄a C₁₂ odl. naštípnouti
co, naškubnouti, naskřípnouti co.

an-zwängen (v̄v̄) v̄a C₁₂ odl. vnućovati p
titi, násilím vpraviti co kam; přes moc dá-
titi, nutiti co nač; enge Kleidungstüsse ~ těsně šaty
přes moc oblékatí, nutiti se do těsných šatů;
enge Ztiefel ~ těsně boty přes moc obouvati,
nutiti se do těsných bot.

an-zwecken (v̄v̄) ⊖ v̄a C₁₂ odl příčvokovati
co k čemu n nač (cvočky přibíta); kuch, c-c Hannet-
feule ~ skopovou kyta (pří)špejlovati.

an-zweifeln (v̄v̄) C₁₂ odl. I. v̄a ct. ~ pochybo-
vati o čem, bráti v pochybnost co. — II. v̄v An-
zweif(c)ung (v̄-v̄) f E₁₈ pochyba.

an-zwicken ⊖ (v̄v̄) v̄a C₁₂ odl. = anzwecken.

an-zwingen (v̄v̄) v̄a B₁ odl. J-m ct. ~
vnućovati p -tití koumu co; (do)nutiti koho k při-
jetí čeho (obv. auſdringen).

an-zwinkern (v̄v̄) v̄a C₁₂ odl. = anbliinzen.

an-zwirnen ⊕ (v̄v̄) v̄a C₁₂ odl. (při)soukati
co k čemu, nač co nač.

an-zwitschern (v̄v̄) v̄a C₁₂ odl. den Morgen ~
šveholem n švitořením n evrlikáním pozdrav-
vovati jitro.

a. D. abbr. = an der Sder nad Odrou.
A-ochleſie (~-~) [řec.] f E₂₂ = Udeležen,
A-öde (-~) [řec.] m E₂, jeve英雄ého věku.
a-ö-isch (-~) [řec.] a D₂;₃ přícházející n
po od východu.

A-oleſthma (-~) [řec.] n neštoVICE.

A-oli-en (-~) [řec.] npr. n: E₇ a st. v. Aiolis
(krajna ſecká).

A-oli-cr (-~) m E₆, -in f E₁₉ Aiol, f-ka.

A-oline (-~) [řec.] f E₁₂ aeolina↑ 1. osmi-
stopy rejstřík varhanový. 2. hudebuí nástroj (vzor fysharmoniky).

A-olipile (~~-~) [řec.] f E₂₂ aeolipila, 
parní větrní koule.

A-olis (±) f npr. neskl. = Aolien.

ä-olisch (-~) a D₂,₃ aiólský; fig, bouřlivý;
er Dialect, A- n neskl. aiólské nářečí, aiól-
ština.

A-olodi(k)on (-~) [řec.] n E₂₇ = Aoline 2.
A-ols-... (~~) ... -baſſ m = Aolipile; -claviern

A-olids (±) f npr. neskl. = Aolien.

= Aolodi(f)on; -harje f hud. Aiolova harfa;
-fschwingen fpl. perutě Aiolovy n větru.

Ä-olus (v̄) m E₁₄, Ä-ol (v̄) E₆ myth. Aiolos
(büh větru).

Ä-on (v̄) [řec.] m E₁₂ 1. a) období; b) ne-
konečnost, doba neskončená; c) bytost věné
trvající. 2. -en (v̄) mpl. filos aionové (temanace
z bytosti božské).

Ä-onen... (v̄ v̄...) -lang a aióny n věcně
trvajici.

A-oniden (v̄ v̄) [řec.] fpl. Aonovny (pígnien
mus sfdíčich v Aonul).

A-oni-en (v̄ v̄) [řec.] n E₇ bez pl. Aonie (staré
jméno Bojótie).

Ä-oni-en (~~) fpl. E₂₂ stoleté slavnosti.

a-oniſch (~~) [řec.] a D₂,₃ = bětijd: ~er
Berg vrch aonský, Helikón; ~c Grette aonská
jeskyně (sídlo Mus na Helikónu; ~c Czette pramen
aonský, Aganippé (při němž sídlihy Mus).

ä-oniſch (v̄v̄) [řec.] a D₂,₃ ~ řeči = Renien.

A-orastje (~~) [řec.] f E₂₂ nevidomost,
slepota.

A-orift (~~) [řec.] m E₃ aorist, čas minulý
ukončený n vypravovací (tvar slovesný).

A-oritje (~~) [řec.] f E₂₂ neurčitost, ne-
rozhodnost.

a-oritisch (~~) [řec.] a D₂,₃ neomezený,
neurčitý.

A-orta (v̄v̄) [lt.] f E₂₃ an. id., srdečnice.

A-orta..., A-orten... (~~) ~bogen m
záhyb srdečnice; ~entzündung f zánét srdeč-
nice; ~geschwüft f otok srdečnice.

A-ortektaſſe (~~) [řec.] f E₂₂, A-orten-
riſma (~~) n path. rozšíření srdečnice.

A-ortitis (~~) [řec.] f neskl. zánét srdeč-
nice.

a-osmiſch (~~) [řec.] a D₂,₃ bez zápachu.

A-osſa (v̄v̄) npr. n E₇ zem. id. (kraj a město
v horní Italiid).

Apačen (v̄v̄ či -čen) mpl. E₂₁ Apacové
(kmen indiánský).

Apädcuſſe (~-~) f E₂₂, Apädeutismus
(~~-~) m [řec.] nevdělanost.

apädcutisch (~~) [řec.] a D₂,₃ nevdělaný.
apage (v̄v̄) [lt.] advt. klid se!

A-pagma (v̄v̄) [řec.] n neskl. path. pošinutí
kostí.

A-pagoge (v̄v̄) [řec.] f E₂₂ v ſečnictv: id.,
vývod k nevhodnosti k nemožnosti; (vyvračení
věty důkazem, že vět na důsledky její si odporužuj.)

apagogiſch (~~) [řec.] a D₂,₃ v ſečnictv:
apagogický; ~er Beweis neprímý důkaz. tež
= Apagoge.

apaſiſeren (~~) či ape-) [fr.] v̄a C₁₂ utisiti.

Apaſachen (~~) či -čen) mpl. E₁₁ 1. Apala-
čové (tázyková čeleč Indianů). 2. zem. hory apalačské
n alleghanske.

Apaſallage (~~) [řec.] f E₂₂ lč. ukončení
nemoci (ozdravěním n sňortě, úleva.

Apaſtatoren (~~) [it.] mpl. nájemci země-
panských důchodů.

Apaſto (v̄v̄) [it.] m neskl. pronájem země-
panských důchodů.

Apanage (ěti -náže) [fr.] f E₂, apanáž,
úděl (dotace čenů rodiny panující v vysoké sňty); J-m
čin Gw afš ~ geben dáti statek v úděl komu

apanag(c)ren

— 230 —

|Apjel...

apanag(c)ren (~~-~~) ču -ží-) [fr.] f. a C₁₂
š. ~ apanaz a údel vyměřiti komu; apanagierter
škřít údelný kníže.

Apanćišis (~~-~~) [rec.] f. neskl. 1. setkání.
2. odpověd.

Apanthropic (~~-~~) [rec.] f. E₂₂ a) nelidskost, ukrutnost; b) stranění se lidí.

Aparagement (ražimā) [fr.] n rovný snatek.

aparagieren (~~-~~ ču -ží-) [fr.] f. a C₁₂ 1. vyrovnati. 2. rovný snatek uzavřiti.

Aparithmečis (~~-~~) [rec.] f. neskl. vycitání námítek.

Apartti-as (~~-~~) [rec.] m neskl. severní vitr.

apart (~~-~~) [fr.] 1. a D₂₄ 1. a) apartní:
nebořejný, zvláštní; ct. Ače nebo nebořejněho:
b adv. [fr. a part.] stranou, oddělené o sobě, zvláste; cí Diner a part ohřed pro sobě cí n. pějčeného (~~-~~) 2. cí Erich spářádaný hóch.
II. ☞ A m = Abtritt 3. = III. A-c n E₂₂
dv. samomluva dherová, slova dherová proměněna stranou.

Apartement [fr.] n v Appartement.
Aparthrojis (~~-~~) [rec.] f = Diathetie
Apathic (~~-~~) [rec.] f E₂₂ laěnost. pust.

Apatc (~~-~~) [rec.] f klam.
apatečisch (~~-~~) [rec.] a D₂₄ klanný

(těsokl. a p.)
Apathie (~~-~~) [rec.] f E₂₂ id., neschopnost cititi, bezečitnost, necitehnost, bezvásnovnost.
apathisch (~~-~~) [rec.] a D₂₂ apathichý:
1. hostejný, nevsimavý, netěrěný. 2. necitehny, bezečitný.

Apathiſt (~~-~~) [rec.] m E₂₂ clověk apathický.

Apaturi-en (~~-~~) fpl. á st. v apaturi† un
denni slavnost v Atheneu

Aphesema (~~-~~) [rec.] n ozvena; path rozstěpení (kost a p.) na protejsí straně ( Centra-

tium)
Apheschema (~~-~~) [rec.] n ozvena; path rozstěpení (kost a p.) na protejsí straně ( Centra-

tium)
Apcirokatic (~~-~~) [rec.] f E₂₂ nechutnost: vícenotvrt (muceně) šánuší se po ozdobnosti řeči.

Apcelles (~~-~~) [rec.] npr. m neskl. a. st. v id.
trosky mahři: Prv. ~ post tabulam poslouchající za řetou.

Apemphajis (~~-~~) [rec.] f obtíž, nesmysl.

Apeuninen (~~-~~) npr. mpl. E₂₃ tom Apen-
nimy (chostov v Italii)

Apepšic (~~-~~) [rec.] f E₂₂ nezáživnost, ne-
štavnost.

Apepta (~~-~~) [rec.] npl. nezáživné pokrny.
apetisich (~~-~~) [rec.] a D₂₄ nezáživný.

Aperantolog (~~-~~) [rec.] m E₂₄ nesmíň
tlachad.

Apcrcception (~~-~~) ču -ejón) [lt.] f E₁₈ =
Apcrcception.

Aperceptien.
Aperçu (ču -sy) [fr.] n vlasť m spatřené:
zhézný pohled, poznátku, kráteč vyslovená
myslénka; přehledné vylicení, krátké výtěení
podstatného obsahu; w prozatímný rozpočet.

aperi-ent (~~-~~) apertiv (~~-~~) [alt.] a
D₂₄, cistivý, projimavý.

Aperi-enti-a (~~-~~) ču -ia) [lt.] npl. ik
cistidla, projimadla.

aperi-odijš (~~-~~) [rec.] a D₂₄, aperiodičk
nekývající (galvanometri)

apert (~~-~~) [lt.] a D₂₄ otevřený; fig. uprázdňený.

Apertur (~~-~~) [lt.] f E₁₈ 1. apertura¹, otvor. ústí. 2. fig. uprázdňení, otevření (služby a p.) výhlídka.

Apetalen (~~-~~) fpl. bot. bezkorunné (rostliny), apetalisch (~~-~~) [řec.] a D₂₄ bot. bezkornúň.

Apex (~~-~~) [lt.] m neskl. hrot; tu Rīmandu bílá kožena čepice kněžská: (geom) vrchol kuželu; ast. bod, k němuz směruje pohybl slunečnice.

Apjel (~~-~~) m E₄ 1. jablko; ž. mit fauten
Apjeln werjen a) házeti na koho n po košn shnilá jablka
n shnilými jablky; b) fig. kydati hanu na koho;
teinen fauten ~ mehr gethen nestáti ani za šnupka
tabáku (n) no; m den jaaren ~ beißen kousati
hržti kyselá a hořká jablka; polykati hořko,
pilulku (piškot zaku-stu): er muje dert in mandjen
jaaren ~ beißen spolkne tam lecjakou hořkou
pilulku: ce tennte tem ~ zur Erde fallen jablic ho
by ngpropadlo v tlacěseni: f hinter Šien hien
und Apjel braten susiti zuby na slunei (n) no;
Prv. ein rether ~ ledd den Šiun und dech lüst ej
ein Wurm darin; rete Apjel find autb faul neni
vsecko zlato. co se tipyti: ein fauter ~ leddt
ej bundert an shnilé jablko mnoho jiných na-
kazí: der ~ jállt nicht weit vom Šiann jablko
daleko od stotmu nepadne: jaké rodiče,
takové děti: co se z kocky narodí, nebudě
než nýmy chytati; kdo se narodil vlkem, tomu
liskou něbýtí. 2. skvrna na způsob jablka na
šle konštem

Apjel ..., apjel ..., ... -artig a jablkovitý: -äther m chem aether jablkový trosyder (ann amylatether); -auf-lauß m auch jablkov mákyp: -ange n path. otok na rohovee podobat (du) jablkovem: -baum bot m Pirus malus jablón. stěpem jablóně stěp; junger -baum jablónka, stípek: wilder -baum planá jablón, pľan-ka, planička; -baumholz n jablónové dřevo; -baumge (spintjmotte f. -baumjshauzenmotte f. 10 Hyponomeuta malinella molžestkový; -bein n 10 lieni kost = Badenbein, Wangenbein; -biru baum m bot Pirus globosa hrušeň n hruška jablčení: uplour -birne f bot hruška jablčení: -bijš m kousnutí do jablka, nakousnutí n okoušení jablka; dureb den -bijš bat Mau das Paadiæs verleren Adam okusiv jablka ztratil w: wřit haben dureb den -bíje mjeren (Geiamad verde.bt nakousnivše jablko n okusivše jablka pokazili jsme si chut: -blüte f jablónový kvét: -blütenitcher m 70 Anthonomus pomorum kwetopas jablónový: -blütenthee m odvar z j bolo nového kvétu. -bohřer m 70 = -blütenitcher.
-brann a jablkově hnedý: -branner m kun jablkově hnedý: -brecher m. f -in 1. česac jablek. 2. cesadlo, oběradlo jablek. 2. breci m jablčení, -ina. 1. kašě n pato f jabtek. 2. zavařenina jablková: -breitorte f jablkový dort; -buš m 1. jabruiste, obryzek jablka. 2 čechalka (česchě tisky na vnohu jabká): -compot m zavařenina jablková: -doru m bot. 1. planá jablón, pľan-ka. 2. lečer campest čajor polní, babyka: -čený/ -äther: -father m kům jablkově playv. jablková playka: -ſleck m = Apjel 2.: -jörmiq a jablkovitý; -fraß m = -bíš; -fraun f prodaj

Apfelchen

231 —

Aplom

vačka jablek: ~fruchť f jablko; ~garten m stěpnice; ~(gäuſche)ſtecher m nástroj k vydubování v vynímání ohryzku z jablek: ~ge nuſs m požití jablka t ~bis; ~grau a jablkově sedvý, jablošedvý; ~griebs m ohryzek jablkový; ~grün a jablkově zelený, jablozelený; ~gumpſel 1. hot Theophrastus americana.

2. skupina jablňového ovoce; ~hößleifen n = ~hößleifen eder; ~kern m jablkově jadro; ~kinn m brada kulatý jako jablíko; ~koch m = ~muse; ~krapſen m, ~kräpſlein m koliha a ~žka jablková; ~freu z kíž v jablku; ~küchlen n = ~kuhnt; ~kuchen m jablečný koláč, jablečník; ~küchlein n = ~kuhmit; ~märrchen n = ~huen; ~melone f bot. Cucumis Dudaim = ~rangemelene; ~moſt m jablkový mest, jabl(e)čák; ~mus n = ~brei; ~näſcherei n úlsání jablek; ~öl n chem silice jablečná; ~pgar n dvě dvojice jablek; ~pſanne (w) Apſelpſanne pekač na jablka (k peſem jablko); ~pſlaume hot. f svestka čisarka; ~pſliſcer m = ~brecher; ~quitte f bot. Pírus donia kdoyle obecná n plana (plod); ~quittenbaum m hot. v předházenei (strou); ~rappe m kůž jablkove vraný; ~raupe f to. = klingelraue; ~röſler m kuch. = ~pfaune; ~roth a červený jako jablíko; ~rund a kulatý jako jablíko; ſie bat ~runde Wangen má líka jak jablíka; ~jämling m (hosp. zahr. semenáček jablkový; ~šípek semený); ~sauer a chem. ~sauſres ~atz; jablečnán; ~sauſer m to Psylla mali mera jablňová; ~säure f chem kyselina jablečná; ~ſchale f slupka jablková; ~ſcheibe f maříez jablkový; ~ſchere f česadlo jablek m na jablka mařížky na tyčo (= ~bit; ~sche); ~ſchimmel m jablečn(ati)ž m jablkovatý kůž; (kůž) jablečník n jablňák; jablkovitá bruna, plesnivec; ~ſchimmelſarbe f barva jablečníková p jablňáková; ~schnitt m, ~schnitte f, ~schnit m jablkový ſez. křížalka; ~jine f v hěsto o šobe; ~torte f druh jablek; ~ſtamm m kmen jablňový; ~ſcher m = ~gebäut eder; ~ſicher m to = ~blütenedder; ~ſiel m stopka jablková; ~torte f jablkový dort m tykanec; ~törtchen n jablkový dorteck; ~traqend a hot jablkonosný; ~trank m nápoj z jablek zem. = ~wein; ~trog m ceřen (na jablečný mest); ~wange f tvář a líko jako jablíko; ~wein m jablkové n jablečné víno; jablkový mest; ~weinpreſſe f čeřen, lis na mest a meſtový; ~wicſler m to Grapholitha pomonella obaleč jablečný; ~wilding m hot. pláňka), plánicka.

Apfelchen (~~~) n E₂₂ hot. jablíko.
apf(c)ſicht, apſeitiq (21-12) a D₂₂,3 jablko-
vitý; (10 kontch) jablečnatiž. jablkový.

Apfelsin (~~~) f bot. Citrus sinensis pomorančovník.

Apfelsinen... (~~~~) ... ~baum m hot. Citrus sinensis pomorančovník; ~ſchale f kůra pomorančová; ~schnittchen n eukr. pomorančově ſevy.

Aphagic (~~~) [rec.] f E₂₂ nemožnost jísti a polykati.

Aphanit (~-1) [rec.] m E₂₂ zeml. afanit (thornmal), afanit... (~-0...) ~haltig a afanitovitý.

Aphäreje (~-2-) [rec.] f E₂₂ chm. a znam. aférese], ssuvka, od- na pacatku slova; těk. odnětí zbytečné a zkažené části těla.

Aphaſſe (~-2-) [rec.] f E₂₂ onemění, ne-
mluvnost; chorobný úbytek ſeei zapomněním
slov.

Aphelcia (~-2-) [rec.] f neskl. v ſčetnictví: ne-
nucenost, přírozenost

Apheli-um (~-1-) [rec.] n E₂ odsluní, -nost.

Aphelrie (~-2-) [rec.] f E₂₂ roztržitost.

Aphesis (~~~) [rec.] f neskl. ak ulevení ne-
moei.

Aphidi-er (~~~) npl. to mšicomari.

Aphis (~~~) [rec.] f to. mšice.

aphlogiſtisch (~~~) [rec.] a D₂₂,3 hořící bez
plantene.

Aphonie (~-2-) [rec.] f E₂₂ bezhlavnost.

aphonisch (~~~) [rec.] f E₂₂, bezhlás(n)ý.

Aphorie (~-2-) [rec.] f E₂₂ neplodnost.

Aphorism (~-2-) [rec.] f m,sg. neskl. ~cn, ~c, ~n, ~s (~-2-) m E₂₂ aforismus¹, ², ³ výměsek (gadná a stručna věta, pě se vystuňuje mšlňka n důležitá zasada učerť vědy).

aphoristisch (~~~) [rec.] a D₂₂,3 aforistický¹, ², ³ výměný těžauijer aforismů, libující si v aforismech.

Aphrodiš-a (~~~) [rec.] npl. slavnosti
Afroditiny.

Aphrodiš-afa (~-1-) npl. prostředky zvy-
šující půd Jablňu.

Aphrodiſasmus (~-2-) [rec.] m neskl.
chorobná smilnost, rozchlipělost.

aphrodiſisch (~~~) [rec.] a D₂₂,3. se Kranz-
let = Kluftende.

Aphrodite (~-1-) [rec. = Schamgeberene]
I. npr. f Afroditě (třeká bohyně lásky k trásky, Venuše, —
II. f to. id. (rod moráckých červen).

aphroditisch (~-2-) [rec.] a D₂₂,3. Afrodity
n lásky se týkající.

aphroditographiſch (~~~) [rec.] a D
1. popisující předměty lásky. 2. popisující
planetu Venuši.

Aphroſyne (~-1-) [rec.] f E₂₂ nerozum;
patb. blouznění, třestění v hóřeřic.

Aphthen (~~~) [rec.] fpl. E₂₂. 1. hok. houby
v ústech. 2. žábry.

Aphthen... (~-2...) [rec.] ~ſenche f des Niebes
slintavka; kulhavka.

aphthorisch (~~~) ſee, a D₂₂,3 nepravidelný.

aphyllisch (~~~) [rec.] a D₂₂,3 bezlistý.

Api... (~-0...) ~apſel m hot. ~Drangapſel.

a piacere (éu a piac-1) [it. advt. wohh směk].
(směnka splatmá dle libosti, na ukázání, na vidě-
nou (= a vista).

Apicius (~-2-) [it.] npr. m id. (pověstný marno-
tratník mařížky; fižg. labužník. marnotratník.

Apinef... (~-0...) ~wurſel f kořen apino-
lový (kořen podrače (Aristofthaln. američekho hady smrti)).

Apirie (~-2-) [rec.] f E₂₂ nezkušenost.

Apis (~~~) I. [it.] f neskl. věela. — II. (~~~) m
d. st. v. id., posvátňu býk Egyptanu.

Aplanatiſch (~-2-) [rec.] a D₂₂,3 aplanati-
cký, nečelyhný, bez účelyky; ~er ~zpieſel
zreadlo aplanatické n bez účelyky.

aplanieren (~~~) [fr.] v₄ C₁₂ = applanieren.

Apleſtic (~-2-) [rec.] f E₂₂ nenasytnost.

Aplom [rec.] (~~~) m E₂ id. (druh granitu).

Aplomb

— 232 —

Apolog

Aplomb (so aplōn) [fr.] m 1. kolmé postavení. 2. jistota, pevnost. 3. nenucené držení těla a sebevědomé chování. 4. mal. správný pomér. 5. jezd. držení kone a pomerné rozložení jeho údů.

Apljen (~~~) [rec.] fpl. zo E₂₂ Aplysiidac (a) (a) Opisthobranchiat).

Apucenic (~~~) [rec.] f E₂₂ zrůdnina nejmajíc plic.

Apucenic (~~~) [rec.] f E₂₂ path bezdžynost. apucuitijh (~~~) [rec.] a D₂₃ path bezdyšný.

Apno-o-apharic (~~~) [rec.] f E₂₂ zaštení dečku a tepu. zdálňivá smrt.

Apobat (~~~) [rec.] m E₂₀ d. st. v. (f.cky) zápasník (seskakuře obratně s vozu a na vůž vyskakujičě).

Apobrochismus (~~~) [rec.] m neskl těk. podvazování.

Apoche (~~~) [rec.] f E₂₂ 1. vzdálenost, odlehlost. mezera. 2. stvrzenka, kvitance†.

Apochrempšiš (~~~) [rec.] f neskl. vyvrhování hlenu.

Apocynce-cu (~~~) [rec.] fpl. hot. toješovité čelot).

Apoda (~~~) [rec.] npl. zv. beznozí.

apodafrytijch (~~~) [rec.] a D₂₃ slzy vzbuzující, k slžám dráždlicí

Apodafrytika (~~~) [rec.] npl. prostředky slzy vzbuzující.

Apodeipna (~~~) [rec.] npl. zpěvy po večení (v řeči cunkvi).

Apodeiris (~~~) [rec.] f neskl. 1. zohrazení, znázornění. 2. fig. řeč na zkoušku. 3. dokazování. nezvratný dukaz.

Apodemi-algic (~~~) [rec.] f E₂₂ (choroobná) čtivost čestování (opak Reſſalgic = Žeimveč).

Apodic (~~~) [rec.] f E₂₂ těk. vrozený nedostatek noh.

apodiktijch (~~~) [rec.] a D₂₃ apodiktický, dokázaný. dovozený, nezvratný, nutný, nevyhnutelný, nade vši pochybnost jistý; ſer ſuperficie = katericí under ſuperficie v ſuperficie).

apodijch (~~~) [rec.] a D₂₃ beznohý; ~ ſijde vyby bez hřišních ploutvi.

Apodokimaſſe (~~~) [rec.] f E₂₂ nešchválení, odmítnutí.

Apodoſiš (~~~) [rec.] f neskl. gram. závětí.

Apogaſtaſtismus (~~~) [rec.] m těk odstavení (od materéského prsu).

Apogä-um (~~~) [rec.] n odzemní (opak Peri-gäumi).

Apogenuſtic (~~~) [rec.] f E₂₂ nečnuſ jidlu.

apogonijch (~~~) [rec.] a D₂₃ bezvonsý.

Apographon (ruc), Apographum (~~~) [řlat.] n opis přyopisu.

Apojovi-nm (~~~) [řlt.] n a. id., vzdálenost čtyř měsčů japiť rovny od této plane tv.

Apokalypſc (~~~) [rec.] f E₂₂ bibl. zjevení, odhalení, zv. Žjevení sv. Jana (kaiha Novocho Zákena).

Apokalypſtik (~~~) [rec.] f premrštené vykládání messiánských proroctví v pozdysž židovske hteratřicí.

apokalyptijch (~~~) [rec.] a D₂₃ bibl. apokalyptický, týkající se zjevení (sv. Jana);

fig. tajuplný, tajemný; žíhaduň; ~ c Reiter allegorické postavy moru, vátky, hládu a smrti (ve Žjevení sv. Jana).

Apokapnismus (~~~) [rec.] m těk. vykuřování (proti nakažlivým námoč-m).

Apokartereſiš (~~~) [rec.] f neskl. zdržování se pokrmu, trápení se hlady, dobrovolná smrt hlady.

Apokataſtis (~~~) [rec.] f neskl. uvedení v předěšlý stav (epši a d. konštegiš).

Apokatharſiš (~~~) [rec.] f neskl. čístění střev.

Apokeryris (~~~) [rec.] f neskl. vyvržení z čirkve.

Apokſma (~~~) [rec.] n zlomenina kosti.

Apokleiſis (~~~) [rec.] f neskl. zamčení; těk odpor k pokrnum.

Apokleroſiš (~~~) [rec.] f neskl. vylosování, zvolení losem.

Apokope (~~~) [rec.] f E₂₂ zejm. grava. apokopaſ, odsavka, otření dráčení slov na konci odsouváním hláček).

apokopieren (~~~) [rec.] a C₁₂ apokopovatí, otríti. odsouňatí.

apokren-jaucr (~~~) a D₂₃ ~č. Žalš.

Apokren... (~~~) ~jaure f chem. kyselina apokrenová.

Apokrije, Apokriſiš (~~~) [rec.] f 1. tě. vyloučení zbytečné výhlosti z těla. 2. odpověď.

apokritijch (~~~) [rec.] a D₂₃, vylučující.

Apokruſtifa (~~~) [rec.] npl. prostředky výhánějící n za-

Apofryphen (~~~) [rec.] mpl. E₂ bibl. apokryfy↑, spisy podvržení (nekanonické).

apofryphijch (~~~) [rec.] a D₂₃ apokryfický, nekanonický; podvržený, nepravý, nevěrohodný.

Apokn-čiš (~~~) [rec.] f neskl. porod.

Apołcipiš./ Apolčpismus m~~~) [rec.] loupání se kůže.

Apolčpiš (~~~) [rec.] f neskl. těk. zastavení, zarazení (dechu, těpav atd.).

Apolinoſiš (~~~) [rec.] f neskl. podvázání nitmi.

Apolis (~~~) [rec.] m neskl. občanských práv zbavený.

Apolithoſc (~~~) [rec.] f E₂₂ zkamenění.

Apolt (~~~) E₃₄ ~ tež E₂₀ ~ 0 (~) npr. m E₂₅ mš. Apollón.

Apoliinaris (~~~) npr. m kř. šm. neskl. Apolinár.

Apollinaris... (~~~) ~brunnen m Apollinarův pramen (alkabeká kyselka v Porynů); ~firche f kostel apolinářský a sv. Apolináře.

apollinijch (~~~) [Apoll] a D₂₃ ~ Š řpěle hry apollónské n -inské (k počet Apollónově).

Apollo... (~~~) ~ſeſc npl. slavnosti apollónské; ~priſter m kněz Apollónův.

Apoliſodorus (~~~) npr. m E₁₄ id. (gmeňo těk).

Apollionia (~~~) npr. f I. Apolena, ina. – II. npr. n E₂₅ d. st. v em. id. (gmeňo řečkých měst).

apollonijch (~~~) a D₂₃ math. apollónský; ~ Parabete apollónská parabola (od Apollónis).

Apolog (~~~) [rec.] m E₃ « E₉ id., allegorické vypravování s ná avoučným účelem.

Apologet]

— 233 —

[Apo-ároph]

Apologet (~~~L) [řec.] m E₂₀ apologeta†,
obrání zejm. křesťanského učení.

Apologetik (~~~L~) [řec.] f E₁₈ apologe-
tika†, obrana, věla obrany zejm. pravosti křesťan-
ského učení.

apologetiſch (~~~L) [řec.] a D₂,₃ apologetický†, obranný.

Apologic (~~~L) [řec.] f E₁₈ id., obrana,
spis a řeč na obranu.

apologiſcien (~~~L~) [řec.] v'n (h) C₁₂
k obraně psáti † mluviti.

Apolytrosiſ (~~~L) [řec.] f neskl. vykou-
peni (smrtv Kristovou).

Apomekometric (~~~L~) [řec.] f E₂₂ mě-
ření vzdálených předmětů.

Apomorphin (~~~L) [řec.] n lék z morf
pro vrhnutí.

Aponcurographie (~~~L) [řec.] f E₂₂ po-
pis slach.

Aponcuroſiſ (~~~L) [řec.] f neskl. id.,
šlašna, šlachovice (ſiroká bláná šlacha).

Aponic (~~~L) [řec.] f E₂₂ bezbolestnost.

Apophaſiſ (~~~L) [řec.] f neskl. 1. zapřeši-
2. seznam, výkaz zejm. jměni, inventár†.

Apophlegmatiſa (~~~L~) [řec.] npl. pro-
středky odvádející hlen.

apophlegmatiſch (~~~L) [řec.] a D₂,₃ odvádející hlen.

Apophlegmatismus (~~~L) [řec.] m neskl.
odvádeňí hlenu.

Apopharcta (~~~L) [řec.] npl. výslužka
(jídlo dávané hostem po hostinč domu).

Apophthegma (~~~L) [řec.] n průpověd.
propovidka, sentence†.

apophthegmatiſch (~~~L) [řec.] a D₂,₃
stručný, duchaplný, výrazný.

Apophthora (~~~L) [řec.] f předčasný po-
rod, potracení.

Apophygiſ (~~~L) [řec.] f sluz- výkružek.

Apophygiſ (~~~L) [řec.] f an. 1. tlusťší konec
dolubých kostí; výčněl kosti. 2. geol. pl. Apo-
physjen apofysý†, tenké žilovité výborky.

Apoplanciſis (~~~L) [řec.] f v ſečničtvě: od-
bočení, uchýlení (od věty hlavní).

Apoplcitiker (~~~L) [řec.] m člověk ná-
chyný k mrtvici.

apo-plektiſch (~~~L) [řec.] a D₂,₃ path. apo-
plektieký†, mrtvičný; -er ſerb sídlo výlevu
krevného; -er Habituš tělo náchylné k mrt-
vici; -e Mittel prostředky proti mrtvici.

Apopſerie (~~~L) [řec.] f E₂₂ id., mrtvice.

Apopneciſis (~~~L) [řec.] f neskl. vydy-
chování.

Apopniris (~~~L) [řec.] f neskl. zadušení.

Apopſchie (~~~L) [řec.] f E₂₂ odloučení
duše; lék. silná mdloba.

Aforema (~~~L) [řec.] n 1. těžká úloha.
2. připouštění dvou protivných úsudků ve
sporně věcí.

aporematiſch (~~~L) a D₂,₃ záhadný.

Aporctiker (~~~L~) [řec.] m E₆ pochybo-
van, skeptik†.

Aporie (~~~L) [řec.] f E₂₂ rozpačitost, ne-
rozhodnost, pochyba.

Aporiſma (~~~L) [řec.] n = Aforema.

Aporrhö-a (~~~L) [řec.] f výtok, výpar.

Apoſiſ (~~~L) [řec.] f E₂₂ bezžíznivost.

Apoſi-opciſis (~~~L~) [řec.] f neskl. id., za-
mlění, odmlěka (dále říčeho šlenu všetnho) (figural).

Apoſiſitie (~~~L) [řec.] f E₂₂ lék. odpor proti
pokrmům.

Apoſmiſciſis (~~~L) [řec.] f neskl. udláb-
nuti.

Apoſpaſma (~~~L) [řec.] n útržek.

Apoſpaſmus (~~~L) [řec.] m neskl. lék. roz-
trhání měkkých částí.

Apoſphakciſis (~~~L) [řec.] f, Apoſphakciſ-
mos (~~~L~) [řec.] m odůmření údu spále-
ním a zmrznutím.

apoſtasiſcien (~~~L) [řec.] "n (n) C₁₂ od-
padnouti.

Apoſtasiſis (~~~L) [řec.] f neskl. path. = Apo-
fema.

Apoſlata (~~~L) [řec. = Augejallener] m id.,
Odpadlik (příjím křim-kéhu čísáře Juliana).

apoſtatiſch (~~~L) [řec.] a D₁, odpadlý.

Apoſtel (~~~L) [řec. = Bote] m E₁. 1. apoſtol.

2. aſts. psaníčko; ~ dem Drachen (in die Luft)
naſchessen posílati draku psaníčka. 3. F patničtvě-
drový súd sv. všem (= Ztúdſaſ). 4. plav. ~ pl. = Buſſtiuſe.

Apoſtel... (~~~L) ~amt n apoſtolstři;
úřad apoſtolský, hodnost apoſtolská; ~ge
ſchichte f Acta Apoſtolorum Skutkové apo-
ſtolští; ~hauſchen n stav. stánek vyklentk ve zdi
pro sochu); ~kuchen m mazanec (druh poſiva); ~pferd n:
auf dem ~pferde reiten jiti po svých a pěšky;
~ſatbe f lékár. apoſtolská mast (ze dvanáteči léků);
octomed s octanem mědnatým, jpsijak†, jpsí-
jakt†, prýmek; ~ſendung f. theilung f rozé-
slání apoſtolů; ~taq m den a svátek apo-
ſtola n ~u; ~würde f = ~amt.

Apoſtelschaft (~~~L) f E₁₈, Apoſtelthum
(~~~L) n E₁ bez pl. apoſtolství.

Apoſtem... (~~~L) ~Kraut n hot Scabiosa
chastavec.

Apoſtema (~~~L) [řec.] n neskl. hlíza.

Apoſtemation (~~~L) [řec.] f E₁₈ hnisání,
jitřění.

apoſtematős (~~~L) [řec.] a D₂,₃ hnisající, zjítřenč.

a posteriori (b ~~~L) [lt.] advt. později;
(poznatn) z účinu; (poznatek) z přezvědu (zkusný,
empirický†); (opak a priori).

Apoſtill (~~~L) m E₁, ~c f E₁. 1. propou-
šťe(ji)cí list. 2. úředň oževěny dodatek k listině.
3. odpověď připsaná na kraji žádosti n po-
námka na kraji.

apoſtilieren (~~~L) [řec.] "n (h) C₁₂ dě-
lati apostilly (v Apoſtilt).

Apoſtolicismus (~~~L) [řec.] m id., sys-
stem neobmězené církevní vlády.

Apoſtolicität (~~~L) [řec.] f apoſtolskost,
souhlas s učením apoſtolů.

Apoſtolicum (~~~L) [řat.] n neskl. souhrn
apoſtolských spisů Nového Zákona.

apoſtoliſch (~~~L) [řec.] a D₂,₃ apoſtolský;
~c Glaubensbekenutuis apoſtolské vyznání
viny; ~er Legat apoſtolský legát; ~ec Ztuhl
stolice apoſtolská; ~e Majestát apoſtolské Ve-
ličenstvo (tutl krále uherského).

Apoſtroph (~~~L) [řec.] m E₃ gram. apostrof†,
odsuvník (znaménko odsuti (').)

Německočeský slovník. I. Deutschößmische Wörterbuch.

30

Apostrophe

— 231 —

Appellations...

Apostrophe (~~~) [rec.] f E₂₂ apostrofát, oslovení nepřítomného (figura).

apostrophi(¢)ren (~-~) [rec.] %a C₁₂
1. apostrofovati†, klásti apostrof k čem, označi apostrofem n osduvníkem. 2. osloviti.

Apostynagogos (~-~) [rec.] m neskl. vyvrženee z cirkve.

Apocelešma (~-~) [rec.] n neskl. výsledek, účinek; zejm. vliv hvězd.

apocelešmatišch (~-~) [rec.] a D₂,₃ výsledný, vztahující se k většení z hvězd.

Apothanaſt-a (~-~) [rec.] f neskl. úplná smrt.

Apothecium (~-~) [nřec.] n lot. plešek.

Apothefeke (~-~) [rec.] f E₂₂ lékárna, p apatyka†; fig. F nach der ~ riechen páchnouti lékárnou; eine saunbernde ~ aueibeminde ~ fein užívati vnoho léků; býti živ jen na lěćích.

Apothekew... (~-~) ~rcbiſjon f revisek lékárny.

Apothefefer (~-~) m E₄, ~in f E₁₉ lékárník; p apatykáŕ†; f lékárnice, apatykáŕka†: a) v klášteřích: jeptiška lékárnice; b) lékárnice, žena lékárníkova.

Apothefefer..., apothefefer... (~-~) ~buch n
lékárnická kniha; ~büchſe f krabice na léky;
~conqreſſ m kongres n sjezd lékárnický; ~ge-
hilſe m lékárnický příruči, pomocník; ~ge-
ſelle m lékárnický; ~gewerbe n lékárničti;
~gewicht n váhy lékárnické; ~gremium n gre-
mium lékárnické; ~kunſt f umení lékárnické,
lékárničti; ~chriſting m lékárnický účen;
~mäßig 1. adv. a) po lékárničku; b) fig. po ma-
lých dávkách. 2. a = apotheſeherſaft; ~miſſgriff m
přin. lékárničký přehmat (nepřavý 4k); ~ordnung f
lékárničký rád; ~práparate npl. lékárničké
preparáty n připravky; ~rechnung f lékár-
nický úcet; fig. přílišný účet; ~schwamm m
= Badedchwamm; ~ſkint m zo. Scincus officinalis
scink obečný (Geßterká); ~subject m = ~geſſelle;
~tare f taxa n sazba lékárnická; ~waren fpl.
lékárnické zboži; ~wiffenſchast f věda lé-
kárnická, farmakologie†.

apotheſeherſaft, apothekerliſch (~-~) [rec.]
a D₂,₃ lékárničký, apatykářský†.

apotheſfern f (~-~) [rec.] %n (h) C₁₂ 1. užívati (nek). 2. páchnouti léky. 3. lékárničkovati, býti lékárníkem, provozovati živnost lékárničkou.

Apothem(a) (~-~) [rec.] n geom. id., kolmice
spušťšaňa se středu pravidelného mnohoučelňika na některom
joho stranu; chem. usazenina výtažků rostlinných.

Apothe-oſc (~-~) [rec.] f E₂₂ apotheosa†,
zbožnění, oslava nebeská.

apothe-oſicren (~-~) [rec.] %a C₁₂ zbožniti.

Apothetherapie (~-~) [rec.] f E₂₂ úplné vyčlení n vyhopení; dodatečně lěčení.

Apotom (~-~) n, -c f [rec.] hud. rozdíl mezi celým tonem a následujícím půltonem.

Apothropä-er (~-~) [rec.] m odvratitel, ochránce.

Apothropä-on (~-~) [rec.] n neskl. ochranny prostředek (= Anmulett).

Apožcma (~-~) [rec.] n neskl. těk. odvar.

Apparat (~-~) [lt.] m E₃, ap(p)arat†: 1. přístroj. 2. souhrn pomůček pracovník. 3. áutjercer ~ zevní úprava.

Apparat... (~-~) ~ſtube f světnice na aparáty.

Appareil (čti rej') [fr.] m neskl. 1. = Apparat. 2. nádhera, okázalost. 3. voj., aci. výjezd (na náspech) pro děla a povozy. 4. stav. = Nampě.

Appareilleuse (čti -rej(z') [fr.] f neskl. ku-
plířka.

apparent (~) [lt.] a D₂,₃ 1. zdánlivý.
2. zřejmý, patrný.

apparentiert (~) [lt.] a D₂,₃ spří(bu)zněný.

Appareng (~) [lt.] Apparence (čti rāns) f vzezění, podoba, pravděpodobnost; otčb. zevnějšek, vzhled zbón.

appareſſieren (~) %a C₁₂ unaviti, zlenošiti koho.

Apparition (~-~) [lt.] f E₁₈ objevení se
(hvězdy).

appart (~) [fr.] a D₂,₃ v apart.

Appartement (~-~ čti -temān) [fr.] n E₂₅

1. být, řada komnat, pokoje. 2. (též m) záchod.

appartement... (~-~) ~mäßig a nk.
= heßbig.

appassi-onato (~-~) [it.] adv. vášnivě,
cituplně.

appanvriecren (~-~ čti apo-) [fr.] %a C₁₂ ochuditi.

Appell (~) [fr.] m E₃ 1. voj. ap(p)el†, povel ke sběru (v řadu a v šik); znamení k shromáždění, svolání n čtení mušťiva; ~jehlagent o bláštem bubnovati n troubiti k shromáždění; bubnem n troubou svolávati; běim ~ jěšlen o účit eřjeinen nedostaviti se n neožvati se při appellu n při povelke sběru. 2. šerm. popud pravou nohou ve střehu. 3. = Appellation. 4. luv. (o psm) poslušnost; děr šumd hat ~ pes jest poslušný; ~ blášen svolávati, troubiti svolavou n pozev.

Appell... (~) práv. ~hóž m appellační dvůr; ~rapport m policejní zpráva.

Appellabilität (~-~) [fr.] f možnost
odvolati se. odvolatelnost.

Appellant (~) [fr.] m E₂₀ ~in f E₄, ap-
pellant†, odvola(va)tel.

Apppellat (~) [lt.] m E₂₀, ~in f E₁₉ ap-
pellat†, odvolanec (protivník appellantáv).

Appellation (~-~ čti -čjón) [lt.] f E₁₉ ap-
pellace, odvolání; dě ~ ergreifen odvolati se.

Appellations... (~-~... čti -čjóns) ~an-
meldung f ohlašeni a pellace† n odvolání;
~beschwerde f stížnost odvolaci; ~deduction/
vývod odvolaci; ~einrede f odpověď od-
volaci; ~frist f lhůta k odvolání; ~ge-
richt n appellační n odvolací soud; fig.
(s hrou slovnó: fid an's ~gericht von Spcier wenden
= nach Spcier appellieren v appellieren 2.; ~ge-
richtsbezirk m obvod soudu odvolacího; ~ge-
richtsdirector m předseda appellačního soudu;
~gerichtspräſdium n předsednictvo soudu
odvolacího; ~gerichtsrath m rada appellačního
soudu; ~injant f instance odvolaci; ~kage/
apellační žaloba; ~kosten fpl. náklady odvo-
laei; ~libel n a správ. m ospravedělnovací spis
odvolatele; ~schrift f odvolací spis; ~ und

Appellativ

— 255 —

Gegengriünde mpl. důvody odvolací a protidůt-
vody; ~urtheil m rozsudek soudu odvolacího;
(abgebrochenes) ~verfahren n (přerušené) řízeni
odvolací; ~zug m: der weitere ~zug steht offen z toho
lze n volno dále se odvolati.

Appellativ (~-†) [lt.] I. n E₃, ~um (~-†) n E₂₇, appellativum† (totiž nomen), podstatné jméno obecné n druhové. — II. a ~ A₂₃, grám. appellativní†, obecný, druhový.

appellieren (~-†) [lt.] C₁₂ I. %n (b) 1. wegen e-ß Spruches ~ appellovati†, odvolati se z výroku (stolice prvni ke druhé); gegen ein Urtheil ~ odvolati se z rozsudku; von einem Untergericht ~ odvolati se od soudu nižšího (k vyšším); fig. appellovati na koho, dovolávati se koho (svědectví čího n útrnosti čí), obraceti se ke komu; an die Nachwelt ~ dovolávati se budoucnosti; an 3-š (Grenzen) ~ dovolávati se velikomyslnosti čí. 2. ~hrou slovní: nach Speier ~ abs. ~ (pecien) honiti Davida, dáviti, vrhnouti, p blíti. 3. lov. = anjálagen II. 3. ~ II. %a voj. die Soldaten ~ veleti ke sběru vojínů. ~ III. % A-de(r) m D₂₃, A-de f D₂ odvolavatel (f -ka).

Appendici-en (~-~) [nlt.] npl. příslušenství.

appendicieren (~-~) [nlt.] %a C₁₂ přivěsiti,
připojiti, přidati.

Appendicula (~-~) [lt.] f neskl. přidaveček.

Appendir (~) [lt.] m E₃ id., dodatek, přidavek, přivěsek.

Appenzell (~) npr. n E₂₅ zem. id. (kanton svýcarský).

Apperception (~-† čti -cjón) [lt.] f E₁₈ ap(p)ercepce†, osvojování představ.

appercipieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ aper-
cipovati†, osvojovati si představ.

Appertinenten-en (~-~ čti -cien) [lt.] npl.
příslušenství.

Appetenz (~) [lt.] f E₁₈ žádost, chtič.

Appetit (~) [lt.] m E₃ 1. (~ auf o nach et.)
žádost (čeho), choutka, zálusk (nač n po čom); haben
Sie ~ drauf? té: chce se Vám toho? 2. chuť
k jídlu; gesegneter ~ dobrá chuť k jídlu; der hat
e-n gesegneten ~ tomu chvála Bohu chutná;
je vždy při chuť; fić e-s gesegneten ~s er-
reuen tešiti se dobré chuti; býti stále chuť
chtuti; guten ~ (wünch id)! dobrého chutnáni
(přejí)!; ~ haben o spřiuren býti při chuť, mítí
chuť k jídlu; er hat guten ~ chutná mu, je při
(dobre) chuti; iiber den ~ effen jísti přes moc,
přejisti se; 3-m den ~ benešmen vzítí komu chuť
k jídlu; (fić) ~ mačen dělati (si) chuť; der ~
vergeht Einem člověku záchází n člověka pře-
chuť; Prv. der ~ kommt beim Effen chuť přichází
s jídlem; čím víc kde má, tím více si žádá.

Appetition (~-† čti -cjón) [lt.] f E₁₈ žádost,
chtič.

appetitlich (~-†) [lt.] a D₂₃, chutný; fig.
lákavý, vábný, rozkošný, luzný; ~ anšějen
vábne vypadati.

appetitlos (~-†) [lt.] a D₂₃, nemající chuti,
bez chuti; id wurde ~ přešla mě chuť jídla
n k jídlu. — II. s Appetitloſjeſt (~-†) [lt.] f E₁₈ nechuť k jídlu, bezchutenství.

Appetits-... (~-...). ~bemmchen n houska
s obkladem.

Appreffions-...

ap(p)lani(e)ren (~-†) [fr.] I. %a C₁₂ urov-
návati, aplanovati† (= eb(e)nen). — II. % Ap
(p)lani(e)rung (~-†) f E₁₈.

appfandi(e)ren (~-†) [lt.] f %n (b) C₁₂, %a
(Weißt f flatjóen) tleskati (rukama) (na znamení pochvaly),
þ plácati.

Applaus (~) [lt.] m E₃ potlesk, tleskání
-ot.

Applaus-... (~-...). ~salve f salva† n bouře
potlesku, bourlivý potlesk.

applicabel (~-~) [lt.] a D₁₃, upotřebitelný.

Application (~-~) [lt.] f E₁₈ ap(p)likace†,
užiti, upotřebeni.

Applications-... (~-... ~ði-cjóns) ~arbeit f
práce námětná, námětka, vyšívání pokládané;
~farben fpl. barvy applikací n námetné;
~ſchule f vyšší vojenská škola (vo Franciš).

Applicatur (~-~) [lt.] f E₁₈ hud. ap(p)lika-
tura†, prstoklad.

applicieren (~-~) [lt.] C₁₂ I. %a ap(p)likovati†,
přiložiti, připojiti, přičiniti, dáti (co k čemu);
f 3-m e-e Dřífeje ~ vlepiti pohlavek komu. —
II. % Applicierung (~-~) [lt.] f E₁₈.

Appoglatura (čti apodž-) [it.] f neskl. hud.
předrážka.

Appoint (čti apoən) [fr.] m E₂₅ 1, zbytek,
dodatek, doplatek, pří-. 2. směnka částečná,
appoint†. 3. díl akcie.

Appointment (čti apoəntər) [fr.] m neskl. 1. pří-
sedící soudu. 2. smírce.

Appointeur (čti apoəntər) [fr.] m neskl. 1. pří-
sedící soudu. 2. smírce.

appointieren (~-~ čti apoənti-) [fr.] %a C₁₂
1. vyrovnati (zaplacením). 2. účet s hlavní knihou
srovnati.

apponieren (~-~) [lt.] %a C₁₂ připojiti, pří-
ložiti.

Apportage (čti -áž') [fr.] n plat od donášky
n za prineseni.

apporti(e)ren (~-~) [lt.] %a C₁₂ zejm. lov.
ap(p)ortovati†, přinášeti; das Appertierte po-
noska.

Apposition (~-† čti -cjón) [lt.] f E₁₈ 1. pří-
pojení. 2. gram. ap(p)osice†, přístavka.

appositionell (~-~ čti -cjon-) [lt.] a D₂₃, gram. ap(p)ositivný†, přístavkový, -ný.

Apprecation (~-~ čti-cjón) [lt.] f E₁₈ snažná
prosba.

appreciatorisch (~-~) [lt.] a D₂₃, (snažně)
prosebný.

Appreciateur (čti -tər) [fr.] m neskl. od-
hadce.

Apprehendent (~) [lt.] m E₂₀ postižitel.

Apprehendenten-... (~-~) [lt.] ~antheil n
postižné.

apprehendieren (~-~) [lt.] f E₁₂ po-
stihnouti.

apprehensibel (~-~) [lt.] a D₂₃, postiži-
telný.

Apprehension (~) [lt.] f E₁₈ postižení.

Apprehenſiv (~-~) [lt.] a D₂₃ 1. pečlivý.

2. starostlivý, bojácny.

Apprenti (čti aprətəy) [fr.] m neskl. učen.

Appression (~-~) [lt.] f E₁₈ tlak.

Appressions-... (~-...) ~pumpe f pumpa
na tlak.

*

Appreter |

— 235 —

Apurement

Appreterur [fr.] m E₂₅ upravovatel, při-
pravovač, appreter†.

Appretiation (~~-~~ ā̈ - ā̈ - ciacjón) f E₁₈ (o)cen-
ni.

Apreticr... (~~v~~ v.) -maschine f (aprúva latek
havlněných) stroj česacího spojený v postrihováním.

apretieren ⊕ (~~v~~ v.) [fr.] %a C₁₂ upravo-
vati, při- (tilkám hiadkého a lesklého povrchu dodavati).

apreti-ieren (~~v~~ v. či -ci-) [fr.] %a C₁₂ (o)-
ceniti, odhadnouti.

Appretur ⊕ (~~v~~ v.) [fr.] f E₁₈ ap(p)retura†.
úprava.

Appretur... © (~~v~~ v...) -anjialt f závo l
apreturni; -locale t úpravna; -verfahren n
způsob n postup upravování.

Aprobant: (~~v~~ v.) [lt.] m schvalovatel, stvrzo-
vatel.

Approbation (~~v~~ v. čejón) f E₁₈ ap(p)ro-
bace†, schválení, stvrzení.

Approbations... (~~v~~ v... či -ejóns) ~buch n
kniba stvrzovací.

approbativ (~~v~~ v.) approbatorisch (~~v~~ v.)
(nlt.) a D₂₂ schvalující, stvrzující, souhlasný.

approbi(c)ren (~~v~~ v.) [lt.] %a C₁₂ ap(p)robo-
vati, schváliti, stvrditi.

Approchen (~~v~~ či -šan) [fr.] f pl. E₂₂ vol.,
pevn. klikaté zákopy, klikanána, přístupky, při-
ludky.

approchieren (~~v~~ v. či -ší-) [fr.] %a (in) C₁₂:
tez %a voj. přibližiti se; die Stichads - bližiti se
klikatými zákopy n klikaninami v vruby,
posunovati klikaté zákopy n vruby k pevností.

approfondieren (~~v~~ v.) [fr.] % C₁₂ (pro-
zkoumati, (pro)badati, (pro)pátrati (oš).

Approfondissement (či -dys'mań) [fr.] n
(pro)zkoumání.

Appropinquation (~~v~~ v. či -ejón) [lt.] f
E₁₈ bližení se zem. události.

appropiernieren (~~v~~ v.) [lt.] %n (in) C₁₂
(při)blížiti se.

Appropri-ation (~~v~~ v. či -ejón) [lt.] f E₁₈
přivlastnění.

appropriieren (~~v~~ v.) [lt.] %a C₁₂ přivlast-
niti si.

approvi-anticren (~~v~~ v. či -ci-), appro-
viši-oniieren (~~v~~ v. či -ci-) [fr.] I. %a C₁₂ potasován
zásobiti. — II. % Approvibi-onierung f E₁₈.

Approvisti-onierungs... (~~v~~ v......) ~vcr-
kefr m dovoz potravin.

Appropriation (~~v~~ v. či -ejón) [lt.] f E₁₈
přibližení, -ižnost.

approrimativ (~~v~~ v.) [lt.] a D₂₃ appro-
ximativní, přibližně.

approrimieren (~~v~~ v.) [lt.] %n (in) C₁₂
(při)blížiti se.

Appui (či apsi) [fr.] m neskl. podpora,
o-; voj. opora (vojska v boku n v týle).

Appui-main (či apyimën) m neskl. mal. opé-
radlo, opora.

Appułs (v) [lt.] m E₃ náraz.

Appuntamento (~~v~~ v.) [it.] m smluveni
se, dostaveníčko.

Appunto (~~v~~ v.) [it.] m = Appoint.

appujieren (~~v~~ v.) [fr.] %n, %r C₁₂ (jíd) v
podeprítí co; %r oprítí se nač; auf ein Weit ~
klásti důraz na slovo.

après (ā̈ apre) [fr.] I. adv. potom. — II.
s Ä m hra v karty: zadák.

Aprication (~~v~~ v. či -ejón) [lt.] f E₁₈ =
Injolation.

Aprikofje (~~v~~ v.) [lt.] f E₂₂ 1. merunka (plod).
2. = -nbaum.

Aprifojen... (~~v~~ v...) -baum m bot. Prunus
armeniaca strom merunkový, merunka; -botn
merunkové dřevo; -fern m merunkové jádřo;
-pfrisch m zahr. broskev merunková; -pflau-
me f bot. slíva merunková; -šein m pecka
merunková.

Aprí (~~v~~ l.) (v) [lt.] m E₆, těž ā̈ -c duben,
P april; im ~ v dubnu; S. in den ~ schiden po-
s(f)lati n vyyésti aprilem koho; in den ~ geidid
werden jítı n býti vyveden aprilem.

April..., april... (~~v~~ v.) -artig a dubnový,
aprilový, jako v dubnu; -blume f bot. Ame-
mone nemorosa sasanka hajní, pohanina, větr-
níčka; -šich m zo. Scomber scombrus makrela
obecná; -geschenk n fig. april(ový dar); -gliid n
fig. nestálé štěsti; -muchel f zo. Ostrea varia
úštřice měnívá; -narr m vyvedený aprilem;
-regcn m dubnový děst; Prv. zregen, Getreibe-
gegen, Regen im Mai, gutes Heu přší-li v dubnu,
bude hojně obili, přší-li v květnu, bude hojně
sena; -jaat f dubnová setba, jař; -scherz m
aprilový žert; -schiden n pos(i)láni n vyve-
dení aprilem; -schwamm m bot. Agaricus pru-
nulus čirůvka bílá, májovka (= Näglina);
-wetter n dubnové n nestálé počasí; -wind m
dubnový vítr.

a prima vista (~~v~~ v.) [it.] advt. na první
pohled; hud. (zahráti) s listu, bez přípravy.

a priori (~~v~~ v.) [lt.] advt. id., předkem,
z dřívějška; (poznati) Z příčin; (roznatek) Z do-
zvědu (rozumový).

apriorišch (~~v~~ v.) aprioriitisch (~~v~~ v.) [lt.] a
I. 3 apriorni†, aprioristicky.

à propos (či -pó) [fr.] adv. v pravý čas,
ve vhodnou chvíli, právě (mne napadá).

Apside (~~v~~ v.) [rec.] f E₂₂ 1. ⊕ stav. apsis,
-da† (polekruhový výkleneck). 2. ašt. apsida (konečný bed
velký osel elliptické dráhy planet).

Apsiden... (~~v~~ v.) ~linie f spojnice apsid.

Apsřš (~~v~~ v.) [rec.] f neskl. = Apříbe 1.

Apterent (~~v~~ v.) [rec.] mpl. E₂₁ zo. bezkřídlí
(hmyzové).

Apterologic (~~v~~ v.) [rec.] f E₂₂ zo. popis
bezkřídlých (hmyzá).

aptieren (~~v~~ v.) [lt.] %a C₁₂ přizpůsobiti =
außaffen III. 2.

Aptitude (či -týd') [fr.] f neskl. způsobilost,
schopnost.

Aptota (~~v~~ v.) [rec.] npl. jména nesklonná.

Aptychen... (~~v~~ v...) -falt m mn. aptychové
vápno; -schichten fpl. vrstvy aptychové (obesabující
zbytky rodu Aptychus).

Apuli-en (~~v~~ v.) npr. n E₇ zem., a. st. v. Apulie
(kraj italský).

Apuli-er (~~v~~ v.) m E₆, ~inf f E₁₉ Apul, f -ka
(obyvatel Apulie).

apulisch (~~v~~ v.) a D₂₃ apulský.

a punto (v) [it.] advt. přesně, f na
puntík.

Apurement (apyr'mań) [fr.] m účetní zá-
verka.

apyrenijsk

— 257 —

Arachnolith

apyrenijsk (—▲) [řec.] a D₂,₃ bez pecky.
Apyrenomele (—▲▼—▼) [řec.] f E₂₂ lek.
patradla bez knoflíčku.

apyretišk (—▲) [řec.] a D₂,₃ bez horecky.
Apyrerie (—▲▼) [řec.] f E₁₂ path. stav bez
horečky; doba choroby horečnaté, kdy horecka
mizi.

apyrišk (—▲) [řec.] a D₂,₃ apyrický↑, ne-
hořlavý, ohnivzdorný.

Aqua (—▲) [lt.] f neskl. voda.

Aqua-duct (—▲) [lt.] m E₃ vodovod.

Aqua-fort (—▲) [it.] n E₂₅ bez pl. 1. lučavka.
2. medirytectvi.

Aqua-fortišk (—▲▲) [it.] m E₂₀ médirytce.
áqual (—▲) [lt.] a D₂,₃ stejný, rovný, úměrný.
aequa lance (—▲▼) [lt.] adívt. rovnou
vahou, nestranně, spravedlivě.

Aquales (—▲) [lt.] mpl. vrstevníci.

Aqualia (—▲▲) [lt.] npl. math. rovné n stejné
veličiny.

Aqualität (—▲) [lt.] f E₁₈ rovnost, úměr-
nost.

Aqua-marin (—▲▲) [lt.] m E₃ min. akva-
marin↑, † modravec (odrůda běryllu).

Aquanimität (—▲▲) [lt.] f E₁₈ klidno-
(myslno)st.

Aquarell (—▲) [it.] n E₃ akvarel(a) (obraz n malba vodovými barvami).

Aquarell=... (—▲▼...) -farbe f barva akva-
relová; -gemálde n obraz akvarelový, akva-
rel(a)†; -maler m malíř akvarel(ů), akvare-
lista†.

Aquari-um (—▲▲) [lt.] n E₁₃ akvarium↑,
vodojem (umělá nádržka a s vodními zvířaty n rostlinnámí).

Aquatili-en (—▲▼) [lt.] mpl. živočichové
vodní.

Aqua-tinta (—▲) [it.] f E₁₃, pl. —§ mal. akva-
tinta† (napodobování výkresů tušových n bistrových).

Aquantation (—▲) [lt.] f E₁₈ rovnice (=
Gleichtung).

aquatifišk (—▲) [lt.] a D₂,₃ vodnatý, baži-
natý; —e Přílančen vodní rostliny.

Aqua-Toffana (—▲▼) [lt.] f id., prudký jde.

Aquator (—▲) [lt.] m E₁₂ zem. id., rovník.
äquatori-al (—▲▲) [lt.] a D₂,₃ aequatori-
alni†, rovníkový; A — n E₃ aequatoriál, -eal†
Chvězdářský přístroj.

Aquatori-al=... (—▲▼...) -gegend f krajina
rovníková; -bóker npl. národové na rovníku.

Aquators=... (—▲▼) -höhe f výška rovníku.

Aquavit (—▲) [lt.] m E₃ Aqua vitae kořalka
s ovocnou čavou a cukrem.

Aqui=... àqui=... (▲▼...) [lt.] -dištant a stejné
odlehý n vzdálený; -dištante f (Baravelle) math.
rovnoběžka; -lateral a stejnostranný; -la-
terum n stejnostranný obrazec zejm. trojůhel-
ník; -librismus m filos. id., náhled o volnosti
přirovnávající vůli k jazyčku na vahách a pohnutky k závazím;
-libriſt a (a)equilibrista† (kdo udrží tělo v rovnováze při
postavách a pohybech nesnadných a odvážných); -librium n
rovnováha; -noctial a rovnodenní; -noctial-
freišm kruh aequinokiální; -linie f = Aqua-
tor; -noctiaſſtürme mpl. bouře v čas rovno-
denní; -noctium n rovnodennost; -para-
tion f (ěti -ejón) vyrovnání; -parieren ¹/₂ vy-

rovnati; -pollent a rovnomocný, -platný;
-pollenz f rovnomocnost, -platnost; -pon-
dium n rovnováha; -valent I. a rovnomocny,
-platný. II. n rovnoplatnost, -mocnost. 1. částka
jako náhrada n výkupný. 2. chem. = -valen 1. 3. v právu
finančním: aequivalent poplatkový (u osob právnéch);
-valenz f rovnoplatnost, -mocnost; 1. chem.
stějný chomický offekt. 2. rovnomocnost sil (nenahrad-
telnost jinými silami); -valenzparität f rovnocen-
nost míneč a šměnček (mezí dvěma obchodními městy); -voca-
tion (ěti -ejón) f dvojsmyslnost; -vok a dvoj-
smyslný.

Aquila (—▲) [lt.] f orel.

Aquilčja (—▲) npr. n E₇ zem. Aquileja.

Aquila (—▲) [lt.] m neskl. vítr severový-
chodní (též Septentrio).

Aquitani-en (—▲▲) npr. n E₇ zem. Akvitanie.

Aquitani-er (—▲▲) m E₆, -in f E₁₉ Akvi-
tán, f -ka.

aquitanišk (—▲) a D₂,₃ akvitánský.

aquad (—▲) [lt.] a D₂,₃ bohatý n hojný vod-
dami, vodnatý.

Aquoſtität (—▲) [lt.] f E₁₈ vodnatost.

Ar (—▲) [fr.] m (n) E₃ id. (plošná míra = 100 m²).

Ara (—▲) m E₂₅ zo. Sittace chloroptera arara zelenokřídlý; rother ~ Sittace Macao arakanga†.

Ara (—▲) [lt.] f E₂₃ éra↑, časóřadí (doba určená vynikající událostí, od níž se jednotky časové začaly počítati).

Araber (—▲) m E₆, ~ Arabe (—▲) m E₂₁,
Araberin (—▲▲) f E₁₉ 1. Arab, f -ka. 2. arab-
ský kůň (čistokrevný). 3. rother ~ červené
arabské víno.

Arabeske (—▲) f E₁₂ arabeska†: 1. rostlinný
ornament antiky a renaissance. 2. křítká povídka.

Arabesken=... (—▲▼) -figuren f pl. arabesky;
-papier n papír arabeskový n s arabeskami;
-tapete f tapeta s arabeskami; -zeichnung f
kresba arabesková.

Arabicität (—▲) f E₁₈ bez pl. znalost
arabštiny.

Arabi-en (—▲▲) npr. n E₇ zem. Arabie†.

arabisch (—▲) a D₂,₃ arabský; —e Ziffern
arabské číslice; —e Žpradje, A — n neskl., das
A — e N E₂₁ arabština; —e Wundkraut Costus
speciosus arabská zelina.

arabiſieren (—▲▲) ¹/₂ A₁₂ (r)arabisovati↑,
poarabštiti.

Arabišmus (—▲) m zvláštnost arabštiny.

Arabiſt (—▲) m E₂₀ arabista†, znalec arab-
štiny; pl. -en zejm. lékařstí spisovatelé pozd-
ního středovéku.

Arachne (—▲) [řec.] npr. f E₁₇ myth. id.

arachne-isch (—▲) [řec.] a D₂,₃ = funstvoll.

Arachniden (—▲) fpl. zo. pavouci.

Arachnit (—▲) [řec.] m = Spinnenstein, Žec-
ternstein.

Arachnitis (—▲) [řec.] f neskl. path. zánět
arachnoidee n pavučnice.

Arachno-ide-(a) (—▲▼) [řec.] f an. id.,
pavučnice (vnitřní blána mosečná).

Arachno-(i)ditis (—▲) [řec.] f neskl.
= Arachnitis.

Arachnolith (—▲) [řec.] m = Spinnenstein,
Žecsterstein.

Arachnolog

— 238 —

Arbeit

Arachnolog (~~~) [rec.] m přírodopisec pavouků.

Arachnologie (~~~) [rec.] f E₂₂ bez pl. 1. přírodopis pavouků. 2. umění z zoro- vání pavouků věstiti povětrnost.

Araf (~) [ar.] n jakýsi čistící malohnedanský

Aragoni-cn (~~~) npr. n E₇ zem Aragonie (část Španěl).

Aragoni-cr (~) m E₀. ~in f E₁₉ Ara- goan, f -ka.

aragonišch (~) a D₂,₃ aragonský.

Aragonit (~~~) m E₃ mm. id. (metost).

Araf (>) [ar.] m E₇ id. (Chovmat).

Ara!... (~~~) ~ſce m Aralské jezero (v Aspl).

Arali-a (~) [lt.] f E₂₃ bot. araliej. ~ pro- dara.

Aramä-er (~) m E₀. ~in f E₁₉ Aramejcc, f -ka.

aramä-ijd (~) a D₂,₃ aramejský: ~ Sprache, A- n neskl. aramejstina.

Arane-iden (~) f pl. io. = Arachniden.

Arane-ograph (~) [rec.] m popisovaté pavouků.

Arane-ographic (~) [rec.] f E₂₂ bez pl. popis pavouků.

Arane-olog (~) [rec.] m = Arachnolog. Arane-ologic (~) [rec.] f E₂₂ bez pl. = Arachnologie.

Ära- o-meter (~) [rec.] m E₀ fys. araeo- metr†, hustomer.

Ära-ometric (~) [rec.] f E₂₂ bez pl. hustoměrství.

arä-o-metrisch (~) [rec.] a D₂,₃ araeo- metricky†, hustoměrný.

Ära-ostnion (~) [rec.] n budova se sloupy značné od sebe vzdálenými.

Ära-otika (~) [rec.] npl. prostředky vysušující.

Ärar (~) [lt.] n E₃ erár†, státní pokladna.

Ärar... (~) ~beamtc(r)m erární úředník; ~jehz m = Mauernschay.

Ärari-al-... (~) ~gebäude n erární n státní budova; ~gebír f erární poplatek; ~obligation f úpis státní; ~rüchstand m erární nedoplatek; ~schuld f erární státní dluh; ~vermögen n erární státní jměni.

ärari-al(ich) (~) [lt.] a D₂,₃ erární.

Ära(š) (~) m zo. id. (druh papoušké) v Ara.

Araufkani-cr (~) m E₆, ~in f E₁₉ zejm. pl. Araukání (kmeny indiánské).

araufančišch (~) a D₂,₃ araukánský; die ~ Sprache, A- n araukánstina.

Araufkari-a (~) f E₂₂ bot. id. ~ blahočet. Arbalète (~) ~äi-let [fr.] f neskl. 1. kuše, lučište, samostřil. 2. ⊕ stoličný sloup ve vrchlu čášti francouzské střechy.

Arbeit (~) f E₁₈ 1. práce (čožišn. zamést- nání; undankbare ~ nevědná práce; unter o wärender der ~ mezi práci, za práve, při práci; an der ~ siben sedeti při práci; S. in veller ~ treffen zastihnouti koho v nejlepší práci; mit ~ en überladen o überhängt pracemi zahrnut n prétizen; an die ~ gehen; jid an die ~ machen dáti se ~ pustiti se do práce; začítí s práci: (o dělníku) auf (die) ~ gehen jítí do práce n do díla: jítí po (své) práci; der Zehn des reichen Banen,

der nie an die ~ hatte gehen wollen, war so heruntergekommen, dafs er nun auf die ~ gehen mužete syn bohatého sedláka, jenž nikdy se k (žádné) práci nemel n nikdy o práci nezavadil, dopracoval to tak, že chodil do práce (nádennické a p. j.; von der ~ gehen o fonnen (pri)jíži z práce n z díla; eben von der ~ gefonnen geht er sich wieder an die ~ práve přised z práce n z díla, dává se znova do práce; bei der ~ sein býti v práci n při práci; auf ~ (im Tagebn) gehen choditi do práce nádennické, nádenniciti; die ~ einstellten zastaviti n přerušiti práci; in ~ sein o siehen a) o dělníku: býti v práci, mítí práci, býti zaměstnán; o sluhovi: býti ve službe, mítí službu; er ist i-r Arbeit ein Maurer je (povolaním) zedník(em); b) es ist sich in ~ jest to již v práci; jest to již rozdeláno n pracuje se již na tom n o tom; v věsi: Spr. Mod ist sich in ~ vás kábát jest již v práci n rozdelán a rozesit; c) o stroji: pracovati, jítí; ohne ~ (Condition) sein býti bez práce n bez zaměstnání, nemiti zaměstnání; et. in ~ nehmnen vzítí do práce o; e-n Gesellen in ~ nehmnen vzítí tovaryše do práce; e-n Gesellen bei e-m Meister in ~ bringen dáti n dostati tovaryše k mistrovi do práce; dem Meister aus der ~ gehen o laufen odejítí a utéci mistrovi z práce; er ist sein Freund der ~, er sjeht die ~ stítí se práce jako čert kríže; není (príhš) n nežene se do práce; ten se (prací) nepřetrhne; mu není n si nepotrpí na práci; P práce mu smrdí; von r Hände ~ leben žítí z práce rukou svých; viele und gute ~ haben mítí mnoho práce a dobrou práci; fig. die lange ~ der Zeit und Natur dlouhá práce n dlouhé působení casu a přírody. 2. (předmět n výsledek) práce, dílo; ein Stift ~ kus práce; der Mothr hat j-e ~ gethan, der Mothr fannt geben mouřenín své vykonal, mouřenín může jítí (tinder)leichte ~ hravá práce, práce pro deti; fig. nie fertig werdende ~ nekonečná práce; schriftliche ~ pismenná práce; häusliche ~ domáci práce; die Schiffer geben ihre (deutsche u. f. m.) ~ ab, die sie vor acht Tagen aufbefommen haben žáci odevzdávají (námeckou ata) práci (důln), kterou před týdnem obdrželi. 3. práce, namáhání; fig. j-e ~ haben mítí pernou n krušnou práci; jaure o johwere ~ haben mítí pernou n krušnou práci. plahočiti se, mozoliti se; ohne ~ sjereiben psáti bez námahy; unter der ~ erliegen podlehnouti práci; S-m (dien) ~ machen dáti mnoho práce komu; fig. furze ~ machen nedělati okolků. 4. práce, způsob provedení; vyřezávání, vykládání, rytí a p.; die ~ an der (Zitat)deine práce (vyřezávání, výyti ata) na tabatěrce. 5. (Schrana) kvasení, kysání; der Wein ist in ~ vino kysá n se kvasi. 6. dělníci, -ictvo; die ~ gieng in's Zeld dělníci šli na pole; Arunde der ~ přátelé dělnictva. 7. ⊕ hor. práce, dílo, robota; ~ auf dem (Weise) práce na skále n skalní; ~ im Zehnten lohn směnová n sichtovní práce; ~ über dasa práce na vrchu; ~ über dem Arm přesručná práce; ~ über dem Eien nadručná (želízková) práce; ~ unter Tage důlní n podzemní práce; ~ vor Ort práce předková n v předku. 8. Prv. wie die ~ jo der Lehn jaká práce, taková práce n mzdá; jaký mlat, takový plat; dobrá práce, dobrá mzdá; wie der Lehn, jo die ~ jaká práce,

Arbeit...

230

Arbeiter...

taková práce; podle zaplacení bývá práce;
za málo peněz málo muziky; kdo lépe krměn,
lépe táhne; čím vie se přikládá, tím více horí;
~ mädt das Leben süß práce elaszuje život;
~ die verüber, ist uns um se lieber; faucere ~, süßer
Zolaf; nach gehannter ~ ist gut ruhen po práci
milo odpočinouti; trpká práce, pokoj sladký,
po práci jsou milé svátky; schmutzige ~, blantes
Geld; ~ verhaftet Weibstand z pilnosti se štěstí
rodí, lenost holou bídu plodi; cerná práce
dělá bíle penizky; die ~ löbt den Werinmann
dílo chválí mistra; ~ gibt Brot, Faußheit gibt
Noth práce člověka živí, zahálka märi; kdo
neseje, ten nevěje; kdo chce žíti musí síti;
angefangene ~ ist halb gethan dobrý pócatek polo-
vice práce.

Arbeit..., arbeit... (§...~) ~geber m zaměst-
navatel, pán, mistr, principál; ~ lecr f nena-
máhavý, snadný; ~ los a bez práce; ~ müide a
upracovaný, (prací) umdlený n znavený; utr-
mácený; ~ учmern m přijimatel práce, zaměst-
naný, pracovník, dělník; ~ rußig a statný
v práci ~ na práci.

arbeitenl (§~) %h (h) C₁₂ dělati nepatrnou práci, podělkovati.

arbeiten (§~) C₁₃ I. %n (h, ~, sn) praco-
vati, dělati; emfiq o lefiigig o tildigd o rachf ~
pracovati bedlivě n pilné ~ řádné n rychle;
träge o unflußig o nachläffig ~ pracovati lenivě
n nerad n nedbale; er arbeitet wie der Tiefenl
je do práce jako cert n jako ohěn; er arbeitet
wie ein Pferd o Bich o (Pard-)Csel pracuje n
táhne jako kůň n jako mezek; er arbeitet maß
das Zeug bält (on) pracuje do úpadu, táhne
pokud ſemen stačí; auf dem Feld o Ader ~
pracovati n dělati na poli; an einem Werte
pracovati na čem n o čem; wegen e-s Festes nicht
nepracovati za příčinou svátku; S-m in die
Hand ~ pracovati do ruky komu; einander in die
Hand ~ pracovati si navzájdem do rukou; ct. in's
Neine ~ pracovati co na čisto; mit den Händen
o mit dem Kopf o mit der Feder o mit dem Finsel-
pracovati rukama ~ hlavou n pérern ~ stětcem;
nach e-m Müsser o nach der Natur ~ pracovati
podle vzoru o podle přírody; in e-r Kunst ~
pracovati v umění; im Weinberg des Herrn ~
pracovati na vinici Páně; auf Bestellung ~
pracovati na zakázku; firr J. ~ a) pracovati
za koho n místo koho; b) pracovati pro koho; firr
die Schule ~ pracovati pro školu; wenn auch
der Künftler um Chre, niicht um Geld arbeitet, se
darf man doch nicht verlangen, daß er blosß firr
die Chre arbeite jakkoli umélee pracuje pro
čest n mspr. k vůli cti, ne pro peníze n mspr.
k vůli penězům, nesmí se přec žádati, aby
pracoval jen za čest; firr Geld ~ pracovati
za peníze; auf ein Ziel (hitt o los) ~, auf et.
hitt ~ pracovati k čemů, snažiti se n usilovati
oč; obch. er arbeitet mit e-m zu kleinen Capitale
pracuje s malým kapitálem; má v obchodě
malý kapitál n málo peněz; firr ein Haus ~
pracovati do (obchodnho) domu; bei welchem
Schneider lassen Sie ~ u kterého krejčoho
dáváte si (sáty) dělati n šiti n fěláte ~ šijete?
který krejčí Vám dělá n šije?; bei F-m ~
pracovati, býti v práci n v zaměstnání u koho;

voj. (novel k práci v prákopech) arbeit't! pracujte! k práci!
2. s podmětem neživotym: býti v činnosti, působiti;
die Maschine arbeitet stroj pracuje n jde; die
Maschinen arbeiten nicht stroje nejdou n stojí n
jsou zastaveny odpočívají; Schwert und Beil
~ rastlos mec a sekera pracuji (rubaji ato.)
bez ustání; der Vulcan arbeitet sopka pracuje
(soptí, chríl, vyhazuje); (o pívč, o vínč) kvasiti
se, kysati; fig. es arbeitete so in ihrem Herzen
v jejim srdeci to tak vělo; der Teig arbeitet
těsto kyne; obch. sein Geld ~ lassen dátı peníze
do čeho; težiti z peněz; lov. der Näger arbeitet auf
das Wildbret myslivec stopuje zvřě s vodičem;
der Spürhund arbeitet slidic slídí; wt Telegraphen
o Batterien ~ telegrafy n batterie jsou v čin-
nosti; plav. (o loďich) gegen den Wind ~ plouti (namá-
havš) proti větru. — II. %a 1. zpracovati, obdě-
lávati, z., (prací) upravovati co; den Ader ~, den
Boden ~ roli n půdu obdělávati n z; beide
Stüde sind mehr gearbeitet, als man ihnen anseht;
oba kusy daly více práce, nežli se zdá; die
überlegung jolle etwa gearbeiteter sein prěklad
by měl býti poněkud propracovanější; jůd
ein Pferd ~ koně projížděti; e-n Hund ~ psa
cvičiti n dres(s)ovatſ; zejm. kuch. et. durch einander-
(rádně) promísiti co; ein Thier zahm ~ zvíře ocho-
čiti. 2. %z %r upracovati, utrmáceti, u udříti,
utahati koho n %r se; ein Pferd zu Echanden o
matt o frank o zu Tode ~ koné (prací) strhati;
jich (acc.) tobt o zu Tode ~ pracovati se,
utrmáceti se, uplahočiti se o smrtock, u dříti se,
utahati se; z práce n F ze dření míti smrt;
sich kranf ~ rozstonati se n roznemoci se n
onemocnič z dostati; dostati n míře práce nemoc;
uhmati si prací nemoc; sich reich ~ zbo-
hatnouti prací; sich müide ~ pracovati do úpadu;
er wird sich dabei nicht kranf (jak) on se pri
tom nepřetrhne; sich (dat.) Schwieien an die
Hände ~ zmozoliti si ruce prací; dostati z práce
mozoly zu rukn. — III. %r, %f ~ I. na-
máhati se, dříti se, mozoliti se, trmáceti se,
plahočiti se (v ~ II. 2.). 2. (prací celi dojít) pro-
pracovati se (čim n k čemů), do- se čeho; sich durch
ct. ~ propracovati se čim; sich durch den Schnee ~
prodrati se n proraziti si cestu sněhem; er
arbeite te sich mit seinem Wagen aus dem Wege auf
das Feld dostal se s vozem s cesty na pole;
sich aus e-r Lage (beraus) ~ (překonaje překážky)
vyváznouti, dostati se z čeho, propracovati se
z čeho. 3. % es arbeitet sich schlecht, wenn'! pracuje
se (to) špatně, když... — IV. % A~ n E₂ bez pl.
práce; ~d pracující, ~ovný, dělný; die ~ den
Claffen pracující ~, ~ovné n dělné trdy.

Arbeiter (§~) m E₆, ~inf U₁₉ 1. (člověk pracující) pracovník, dělník; er ist ein tüchtiger ~ jest řádný pracovník n dělník; Prv. jeder ~ ist jeines Lohnes wert hoden jest dělník mzdy; ~ im Weinberg des Herrn dělník na vinici Páně. 2. (Zagelöhner) dělník, nádenník. 3. (Handarbeiter) dělník, řemeslník. 4. = Arbeitsameije, Arbeitsbiene. 5. ☞ přád. = Arbeitswalze.

Arbeiter... (§...~) ~ bewegung f hnutí dělnické, hnutí n ruch mezi dělnictvem; ~bildungsmerlin m spolek zu vzdělání dělnictva, vzdělávací spolek dělnický; ~bund m dělnický spolek, dělnická jednota; ~klasse f

Arbeitsel

— 211 —

[Archifochus]

Arbeititel (�-) n E₀ prácička, nepatrná práce.

arbeitslos (—) a D₁, (jsoucí) bez práce; nemající práce n zaměstnání; nezaměstnaný.

Arbela (>) npr. n E₇ d. st. v. zem. Arbela (měste staronassyrské).

Biter (>) [lt.] m rozhodčí vě sporu. Arbitrage (>) čti -tráž') [fr.] f E₂₂ 1. = Schiedsprud. 2. arbitraže†: obeh. a) posouzení hodnoty zboží dodaného (podle vzorku, dle něhož se koupiło); b) měnozpyt, ceno- vyšetření rozdílu moži kursy n conami v téže době na různých místech platnými.

arbitrár (>) [lt.] a D₂,₃ libovolný, svémočný.

Arbitrati-on (— eti -cjón) [lt.] f E₁₈ a dobré zdání, uznání; b) odhadnutí.

Arbitrator (>) [lt.] m rozhodčí stranami samymi zvolenými.

Arbitratus (>) [lt.] m = Arbitrium.

arbitrieren (>) [lt.] n₇ (b) C₁₂ 1. podle svého (uznání) jednati n rozhodnouti. 2. obeh. z kursů směnečních těziti.

Arbitri-o (>) [it.] n zejm. hud. vůle; a suo ~ dle libosti, dle (vlastního) uznání; jak hráč za dobré uzná.

Arbitri-um (>) [lt.] n 1. = Schiedsprud. 2. uvážení. 3. libovůle, svémoc, svobodná volba.

Arbolade (>) eti -lād') [fr.] f E₂₂ manecan n tykanec hruskový.

Arbor (>) [lt.] f strom.

arborescent (>) [lt.] a D₂,₃ rostoucí v podobě stromu n stromovitě; stromovitý.

Arborescenz (>) [nlt.] f stromovitý růst.

arborescieren (>) [lt.] %n (n) C₁₂ (pro-)měniti se ve strom; *stromovatěti.

Arboricultur (>) [nlt.] f E₁₈ pěstování stromů.

arborieren (>) [nlt.] %a C₁₂ vztyčiti (korouhve atd.).

arboriform (>) [lt.] a D₂,₃ stromovitý.

Arborisation (>) [lt.] f E₁₈ (přirozený) otisk stromů n listí n rostlin na kamenech.

arborifert (>) [lt.] a D₂,₃ stromovitý; s otisky stromovými n rostlinnými.

Arboret (>) [fr.] m E₂₀ pěstovatel stromů, štěpař.

Arbuse (>) [pers.] f E₂₂ bot. Citrullus vulgaris meloun vodní, lubenice, arbusa↑, angerie↑ (plod).

Arc (ěti ark) [fr.] m oblouk.

Arc... v Arf...; ~boutant m ⊖ (ěti buta) stav. oblouk opěraci (= Čtreběbořen).

Arcade (>) [fr.] f E₂₂ arkáda↑: 1. stav. a) oblouk nad sloupy n piliři; Tprampouch; b) řada oblouků, klenutá chodba, (pod)loubí, obloučí.

2. tkale. žakárová šnůra (spojující zvedák stroje žakárového s nitěnkami s osnovovými nítmí).

Arcaden... (>) ~liše f ⊖ tkale. 1. nitěnka žakárová. 2. očko nitěnky žakárové; ~mauern fpl. zdi arkádové; ~stil m sloh arkádový.

Arcanijt (>) [nlt.] m E₂₀ znatel tajemství; tajemnůstkař.

Arcanson (ěti -kānsōn) [fr.] n kalafuna (= Kofophontinum).

Arcanum (>) [lt.] n E₂₇ 1. tajný lék. 2. (Se- heimuiš) tajemství.

arcáto (>) [it.] advt. hud. hráno smyčem (po preciecatu).

Arcatur (>) [lt.] f E₁₈ stav. arkatura↑ (se-stavení arkád).

archbouteren (>) eti arklou-) [fr.] %a C₁₂ (γ)podpírati oblouky operacími.

Arceau (ěti aršo) [fr.] m 1. oblouček. 2. ⊕ soch ozdoba v podobě jelotěloho listu.

Archa-ismus (>) [rec.] m E₁₄ id. a) (v umšńé a v spisovníctví 7působ napodobovati staré zejm. klassické vzory; b) zastaralé slovo; staromluv.

archa-istišch (>) [rec.] a D₂,₃ archaističký, zastaralý.

Archä-ographie (>) [rec.] f E₂₂ popis starozitnosti.

archä-ographisch (>) [rec.] a D₂,₃ popisující starozitnosti.

Archä-olog(c) (>) [rec.] m E₂₁ n E₂₀ archaeolog†, znače starobylosti n starozitnosti; ↗ starinoznozalec.

Archä-ologic (>) [rec.] f E₁₈ archaeologie†, ↗ starinoznalstvi, -zpyt, starozitnictví.

archä-ologisch (>) [rec.] a D₂,₃ archaeologický†; ↗ starinozpytný, starozitnicky.

Archa-ns (>) [rec.] m neskl., bez pl. tysiologie životní síla, prasíla.

Arche (>) [lt.] f E₂₂ 1. archa; blb. (Bundesrate) archa úmluvy. 2. zo. (nunmachtet) Arca návka (ná) 3. tětiva, suška r napinam. 4. (zututaten) vzduchojem ve varhanich. 5. mlyn. = (Sefuber; stav. mostá a vod. st. a) opevnění břehu (na ochranu proti proudě); b) jez.

Archegoni-um (>) [rec.] n E₁₃ bot. id., zárodečník.

Archela-ns (>) [rec.] á. st. v. m neskl. id., 1. král makedonský. 2. filosof, učitel Sókratúv. 3. sochař fěky.

archen (>) %a C₁₂ e ſchufs ~ opevniti břehy feky (na ochranu proti proudě).

Archen-... (>) ~muſchel f zo. = Arche 2.

Archer (ěti aršé) [fr.] m lukostřelec, lučník.

Archetyp (>) [rec.] n pravzor, prvopis.

Archi-..., archi-... (>) [rec., fr.] ~bouffon (ěti aršibu-) [fr.] m arciblázen, veliký šašek, sprýmař; ~camerarius m [nlt.] arcikomornik; ~cancelarius m [nlt.]; ~chancelier (ěti aršiānslié) [fr.] m arcikancléré; ~capellanus m [lt.] arcikaplan; ~dapiſer m arcitruksas↑, arcipostoli, arcistolnik; ~di-akonuſ [rec.] m v heslo o sobě; ~di-čeſe [rec.] f arcidiéče, diéčeše arcibiskupská; ~duz [nlt.] m arcivévoda; ~epiſkopal [rec.] a arcibiskupský; ~epiſkopuſ [rec.] m arcibiskup; ~gymnaſi-um [rec.] n vyšší škola učenců; ~hi-erarch [rec.] m arcikněz; ~hi-erarchie f arcikněžství; ~i-ater [rec.] m nadlékař, hlavní lekař; ~prešbyter [rec.] m arcikněz; ~ſpermen fpl. bot. = ſymnoopermen.

Archidi-akonuſ (>) [rec.] m E₁ arcijahen.

archiłochiſch (>) a D₂,₃ ~er Vers archiłošký vers.

Archilochus (>) npr. m E₁₄ a. st. v Archilochos (dyr. dásnišk ſčký).

Némeckočky slovník. I. Deutschbühmische Wörterbuch.

31

Archimagic

— 212 —

aretinišch

Archimagic (~~~L~~) [rec.] f E₂₂ = Ardenie.
Archimandrit (~~~L~~) [rec.] m E₂₀ archi-
mandrita.

Archimedes (~-~) nprm. neskl. Archimedes
[mathematica, a mechanik syrakušky].

archimedisch (~-~) a D₂₁₃ Archimedūr.
-(ov)ský; ~e Zpíral (linea o Značeninie Archi-
medova závitnice a spirála]; ~e Zchaube o
Schünde šroub Archimedūv; šroub bez konec.

Archipel (~~~L~~) m E₃, -agus (~-~) [rec.]
m E₃ skupina ostrovů zejm. souostroví v moři
Aegejském a v moři Indickém.

Architekt (~~~L~~) [rec.] m E₂₀ architekt, stavitel unělecky, ~krasostavitel.

Architetten... (~-~) ~honorar n honorár
architektský' a -ovi. ~einwand f pruhledné
plátno snímkové; denižer ~erein neinecký
spolek architektů, spolek německých archi-
tektů.

Architektonit (~-~) [rec.] f E₁₈ archi-
tektonika: 1. uněleck stavitelství. 2. budování,
stavba, sporádání (básničkoheho dít.) p. b.,

arQUITETONIJSCH (~-~) [rec.] a D₂₁₃ ar-
clatektoničký.

Architektenograph (~-~) [rec.] m po-
pisovatel architektoniky.

Architektur (~~~L~~) [lt.] f E₁₈ architektura
h méně stavitelstvo.

Architektur... (~-~) ~formen fpl. formy
architekturní: ~maſter m architekturní malíř:
~maſerci f architekturní malba: ~verzierung
fpl. ozdoby n okrasy architekturní.

Architray (~~~L~~) flat. m E₁ a E₂₀ stav ar-
chitráv†, *podřímsí, nařhlavník, náslouh
(příčne úběvo nád abakem sloupu).

architravicien (~~~L~~) a C₁₂ stav. archi-
travovati (po způsobu architravu činovkou); architravicien
Gefunšt finsa architravovaná (t. j. st.
ječi v příjem spojení s architravem).

Archiv (~~~L~~) [lt.] n E₃ archiv↑, sbuka listin
úředních písemných památek rázu úředního.

Archiv... (~-~) ~beamter( r) m úředník
archivní n příl archiv; ~director m reditv
archivu; ~gebäude n archivní budova; ar-
chiv↑; ~rech t archivní právo (přínavádí pařkaž
mocí při soudem záznivům architekřským); ~jaal m ar-
chivní sín, místnost n sín archivu. archiv↑.

Archiválníček (~-~) fpl. E₂₂ archivální
listiny v archivu.

Archiv(al)isch (~-~) [lt.] a D₂₃ ar-
chivní.

Archivár (~-~) [lt.] m E₃ archivár↑, správe
archivu.

Archivoltic (~-~) [it.] f E₂₂ archivolta, zol-
loučení, čánek, zdobí čelo klenby n pás, jenž oblouč sleduje.

Archo... (~-~) [rec.] ~cele f path. kýla ko-
nečníková; ~logic f v heslu o sobě; ~ptoma n
o ~ptosíš f výhřez konečníkový; ~rrhagie f
krvácení konečníku; ~rrhöe f výtok konec-
níku; ~fegnosíš f zúžení konečníku; ~ſy
rinr f pístel konečníková.

Archologie (~~~L~~) [rec.] f E₂₂ = Zůnda
mentalpříloheologie.

Archon (~~~L~~) [rec.] m E₁, a m E₂₀ pl. ~ten
(~~~L~~) d. st. v archon (volený violce, Athénáhu).

Archontat (~~~L~~) [rec.] n E₃ archontát†,
archontství† (uřad archontův, viáda n důstojnost archon-
tová).

Areiere (~-~) (ěti arčiēre) [it.] m = Ar-
cher [fr.].

Arei-cren... (~-~) [it.] ~garde f čísar-
ská tělesní stráž ve viáře.

Arcitenens (~-~) [lt.] m střelec (souhvěždil,
Areo [it.] m = Arc [fr.], Arcus [lt.].

Aretation (~-~) či ~ejón) [nlt.] f E₁₈, path.
1. zúžení vnitřnístí, zácpa. 2. stlačení údu
obvazem.

Arcus (~~~L~~) [it.] m oblouk.

arde-atišch (~~~L~~) a D₂₁₃ d. st. v. ardejský
(z města Ardee v Latiu).

Ardelio-o (~-~), pl. Ardeli-onen (~-~
[lt.] m pracovitý zaháleč.

Ardennen (~-~) npr. fpl. neskl. zem. Ardenny
(tsp. díl dolnořeské planiny).

Ardenner... (~-~) ~waīd m = Ardenen.
Ardent (~-~ | lt | a D₂₁₃ planoučí; prudký.

Ardenz (~-~ | nlt.] f E₁₈ = Ardor.

Ardito (~~~L~~) [it.] adv. zem. hud. šměle, od-
vážně, srdnate; zaví, výrazně.

Ardor (~-~) [lt.] m žár, plápol: horlivost.
ardu-us (~-~) [it.] a púkiý, strmý.

Ardu-itāt (~-~) [lt.] f E₁₈ píkrost. strmost.

Arc (~-~) [fr.] m mī E₁₈ = Ar.

Arc-a (~-~) [lt.] f 1. staveniště. 2. prázdné
místo před většinou m mezi dvěma domy. 3. mlat.

4. rovina, plošní obsah pozemku.

Arc-al (~-~) [lt.] n E₃ areale↑ plocha, po-
zemek.

arefacieren (~-~) [lt.] cₐ E₁₂ opusiti.

Arefact (~-~) [lt.] n vysušené téleso.

Arefaction (~-~) au ~ejón) f E₁₈ (vy su-
sen.

Arefka... (~-~) ~nušš f ořech arekový;
~paíme f bot Arcea arekaí, palma areková;
~paímen fpl. areky↑, palmy arekové (trod).

Arelat (~-~) npr. n E₁ bez pl., království
Arelatské.

Arena (~-~) [lt.] f E₂₃ 1. d. st. v., zápasité
(f. finskem amfitheatro) 2. letní „ nepokryté divadlo.

Arenation (~-~) eu ~ejón) [nlt.] f E₁₈ pí-
ščená lázeň.

Arendator (~-~) st. lt.] m E₆ id., arendár',
úročník, pachtyř. nájemce.

Arende (~-~) st. lt. f E₂₃ 1. smlouva ná-
jemná. 2. roční úrok a duchod.

arendieren (~-~) stalt. f E₁₂ 1. dáti pod
úrok. 2. dáti v pacht n v nájem.

Aret-otektonik: ~~~~ [rec.] f E₁₈ voj. nauka
o ztěkání a hájení pevných míst.

Aret-opag (~-~) [rec.] f E₄ m E₄ ~itš (~-~)
E₁ d. st. v. areiopag: fig. přísně nestranný
soud.

Ares (~-~) [rec.] npr. m neskl. myth. Ares,
Mars (bůh váky).

Aretalog (~-~) [rec.] m E₂₁ filosof-paso-
ritník (ta římských čísafú).

Aret-thuša (~-~) [rec.] I. npr. f E₂₂ a E₁₇
d. st. v. myth. id. (nymfa syrakušká). — II. f E₂₃ bot.
id. (pořířad rostln všiavacovitých).

aretinišch (~-~) a D₂₁₃: ~e Ziben aretinské
slahiky.

Aretologic

— 23 —

ärgeru

Aretologic (~) [řec.] f E₂₂ bez pl. nauka
o ctnosti (část český).

Aretſch (~) m E₃₀. Buphaga cry-throrhyncha
klubák haběšský.

arg (●) I. a D₂,₃ comp. ärger; sup. ärgſt:
1. zlý, zlovolný, zlomyslný, skodolibný; adw.
zle, zlomyslu: das ist ein ~ er řudš to je pro-
hnaný lišák; uko s: der Arge zlý člověk, zlo-
volnýk, -mvslník, -duch; bisw. der Arge o břeje čeind,
der Arge děbel; Arges bei denken; Arges ſunnen
zlé obmýšleti (při čem), zle mysliti, mítí zlé
myšlénky n úmysly; ich sehe nichts Arges dabei
nevidím v tom (nie) zlého n nijakého špatného
úmyslu; die Wett necht im Argen na světě je
hůr(e) a hůř(e): zum Argen deuten ve zlé vy-
kládati; das Arglese begeben zakusiti n zažiži
nejhorši. 2. zlý; ~ er řebler zlá n veliká n ne-
smírná chyba; ~ verunglimpfen zle o veleze
zhanobiti (koho); ~ m arg miſtigen pověděti
komm, zač je toho loket; vyplatiti koho; zato-
citi s kým; zle s kým naložiti; ärger machen (z)hor-
šiti eo; ärger werden (z)horšiti se; das ist denn
dem zu arg to je přece přes příliš; das ist noch
viel ärger to je ještě mnohem horší; es wird
immer ärger cím dál, tim hůř; sich nach ärger
ärgernt zlobiti se ještě více; er wird es nicht zu
machen, als er jagt on to tak zle nemyslí,
jak to povídá; ~ ist es mit j-m Wiffen auch
nicht není to tak hrozné s jeho vědomostmi;
jeho vědomosti nejsou tak hrozné n veliké;
es wird nicht so ~ feit nebude snad zle;
nebude to snad tak hrozné (něco se slevů; so ~
ift's noch nicht tak zlé (to) ještě není; tak
daleko (to) posud nedošlo; es war nicht so ~,
als wir gefürdrtet haben nebylo (to) tak zlé (a
hrozné), jak jsme se obávali; was zu ~ ist, ist
zu arg co je mnoho, to je mnoho; příliš
mnoho škodí; co je moc, to škodí. 3. mrzutý,
ošklivý, k zlosti (= ärgerlich 3.); es ist gar zu
~ mit ihm je to s ním k zlosti; es ist mir ~
mrzí n zlobí mne to; zlobím se na to; jsem
na to mrzut; et. ~ empfinden mrzeti se, zlobiti
se,hněvati se na s; těže nésti eo; a) prov. smrzutý,
zlobný, zlobící se (= ärgerlich 2.); er ist ~ darüber
mrzí se n zlobí se na to; mrzí ho to; mach mich
nicht ~ než blne! F nedopalujm ne! b) nach
et. (= gierig auf et. žádostivý n chtivý čeho;
dychtivý n (jako) posedlý po čem. ~ nach o hinter
et. her sein býti žádostiv n zvědav čeho; sháněti
se dychtivě po čem; býti posedlý po čem n za-
žraný do čeho. 4. (übermäßig) (příliš) ostře n
prísně n krutě, příliš(ně), nad miru. F. ~ jra-
ten přílišně trestati koho; ~ beſtaubt sein
býti všecek zaprášen. 5. lehkovažný, -my-
slný, svévolný; s der A-e, f die A-e lehko-
vážník, f -ice; lehkomyslník, f -ice; své-
volník, -ice. 6. † špatný (= ſchleſt). —
II. A.- n E₃ klé, zloba, zlovolnost, zlomysl-
nost; ofne o ſonder A.- beze zloby, a bez ob-
myslu; fein A.- daran o daraus haben nie zlého
na tom n při tom neviděti; ſich fein A.- von
3-m verſehen ničeho zlého se nenadáti od n do
koho.

Arg..., arg... (●) ~ denkend a obmyslný,
zlo-, zlovolný; -herzig ~ a zlého srdek;
~ liſt f šibalství, taſkářství, potutelnost, potmě-
šilost, zchytralost, obmysl(nost), lstivoſt,

úskok; ~ liſtig a zchytralý, obmyslný, lstivý,
úskočný, potutelný, potměſilý; ~ liſigkeit f
lstivost, zchytralost; ~ loš a v heslo o sobě; ~ lo-
ſigkeit f v heslo o sobě; ~ willc m zlovolnost;
obmysl; ~ willig a zlovolný, obmyslný;
~ willigkeit f zlovolnost, obmysl.

Argali... (~) ~ schaf n 10. argali† ame-
riický, americká ovce horská.

Argamon... (~) ~ röſlein n bot. Papaver
argemone ſépíček, starcek, mák polní (=
Aſdermohn).

Argcier (~) [řec.] m E₆ = Argiver.

Argent (äu aržan') [fr.] m, Argentum (~)
[lt.] n stríbro, stríbrné peníze.

Argental, Argentan (~) [nlt.] n E₃ id.,
nové stríbro, pakfon(g)†.

Argentan... (~) ~ waren fpl. zboží
z argentanu n z nového stríbra: zboží pak-
fon(g)ové.

Argenterie (eti aržant'ri) [fr.] f stríbrné
náčini.

argentieren (~ eti aržan-) [fr.] % a C₁₂
(po)stríbřiti.

Argentin (~) n E₃ id., jemně rozptýlený
práškovitý cin.

argentan (~) a D₂,₃ stríbrobarvý, stríbro-
zvučný.

argentinisch (~) [lt.] a D₂,₃ ~ Republik
republika argentinška (v žižd Amorie).

Argenture (eti aržant'y') [fr.] f (po)strí-
bření.

Ärger (●) [arg] m E₆ bez pl. 1. nevole,
zloba, zlost, hněv, mrzutost; f-n ~ an J-m
ausſaffen vyliti si zlost na kom; f-nl ~ ausbrechen
laffen hněvu uzdu popustiti, dáti nevoli na
jevo; ben ~ verbeifen o niederſchlußen o bezwingen
nevoli potlačiti n utlumiti n prékonati; zlost
do sebe žřati; vor ~ berſten zlosti pukati; ani
se neznati zlosti; zlostí se necitit; vor ~ grün
und gelb werden zlosti zesinati; aus ~ et. thun
učiniti eo ze zlosti. 2. ich habe heute schon viel
~ acht již jsem se dnes mnoho nazlobil.

Argrerer (~) a D₂,₃ člověk vzbuzující
nevoli a zlost ei; ~ zlobič.

ärgerhaft (~) a D₂,₃ v násl.

ärgerlich (~) I. a D₂,₃ 1. zlobivý, popud-
livý, zlostný k zlosti nichtvynl. 2. nakvašený, zlobící
se, hněvivý, hněvný, zlobný, mrzutý; ~ Wiene
hněvivá n-ná n mrzutá tvář; S. ~ maſen roz-
hněvati, rozzlobiti, k zlosti popuditi koho; ne-
voli ei vzbuditi; domrzeti koho; ~ feit zlobiti
se, mrzeti se, jeviti nevoli; anſ S. ~ sein zlo-
biti se, hněvati se, mrzeti se na koho; jeviti
nevoli proti komo; nevřiti n nevražiti na koho;
(auf S.) ~ werden domrzeti se, roz- se, roz-
zlobiti se, rozhnévati se, pojmouti nevoli (proti
komu); zanevřiti na koho; er jängt an ~ zu werden
pojímá nevoli, začíná se zlobiti. 3. (o väcech)
mrzutý, nepříjemný, k zlosti; das ist e-e ~
Sade to je mrzutá n nepříjemná véc; to je
k zlosti; dieser Verſall ist mir sehr ~ tato příhoda
mne veline mrzí n zlobí. 4. pohorslivý. —
II. s Argertichkeit f E₁₂.

ärgern (~) %a, %r C₁₂ 1. (ſich ~) (rož)zlo-
biti (v₇r se); (po)hněvati, roz- (v₇r se); (rož)
mrzeti, do- (v₇r se); popuditi (v₇r se); F dopä-

|Árgernís

— 211 —

liti (rъ se); (vac žert.) (rožčejeprjiti se; das ärgert
mich to mne zlobi a mirzi; S. arg. garšiq o
gründlich o infam o schwer o verdammt o vertiefelt
o bis in's innerste Herz o bis in die tiefste Seele
hinein ~ velice rozzlobiti koho; S. wilthend ~
až k zurivosti popuditi koho; S. zu Zode ~
(k smrti) uzlobiti koho; sich frant ~ míti a dostati
nemoc ze zlosti; onemocni a roznemoci se u
rozstonati se ze zlosti; sich todt o zu Zode ~
míti smrt ze zlosti; uzlobiti se (k smrti); S.-m
die Seele aus dem Leib ~ (k smrti) uzlobiti koho;
sich die Schwürsindot an den Hals ~ dostati übtyc
ze zlosti; er ist je empfindlich o reizbar; er ärgert
sich über alles o ihn ärgert alles o über einen Richter
o über jedeleinigkeit o über einen Strehhalm o
über die Ästige an der Wand je velice popud-
livý, zlobi se pro každou maličkost a pro
nie za nie; S. mit (nozprostřed) pohnutk. o durch
(vzdálenýj pohnutka) et. ~ (ro7)zlobiti o rozhnávati
koho čim; durch übereinung tamst du ein ehen
~; wie mit überlegten Worten nerozvážlivosći
mužěš clovéka o dem popuditi, jako rozvážo-
nými slovy; sich über S. o über et. ~ zlobiti se
n mrzeti se na koho naš; sich über et. ~ tež: zlo-
biti se mrzeti se proč; sich mit 3-m ~ zlobiti
se s kym; jen: sich über Zode ~ zlobiti se na
mrtvé; es ärgert mich, dafs...; ich ärgere mich,
dafs... mirzi o zlobi mne, že...; sich mit 3-m
herum ~ škorpiti se s kym. 2. (a (hun) abgen) po-
horsiti, urážeti koho; vъr sich (hunteg nehm) bráti
horšení z čeho; urážeti se čim.

Argernis (~-~) n D<sub>3</sub> 1. (= Anföß 4.) pohorsení; ein ~ geben o stellen délati pohorsení; (o věčed) býti ku pohorsení; ein ~ an et. nehmnen pohorsiti se, vziti pohorsení z čeho; ein Stein des Anfößes und Argernißes kämen úrazu a pohorseni; allen Guten zum Argerniffe všem dohřym k pohorsen: Přv. wo fein ~ stattfindet, ijt die Sünde verzeißtber kde není pohorsení, hřich je spíš k odpustění. 2. nevole, zlost, mrzutošt.

Argiro-ide (~-~) f E₂ = Arguwide.

Argiver (~-~) m E₂. ~in f E₁₉ st Ar-
givan. f -ka (hun) vatełka Arza

arątos ~-) I. a D₂,3 bezsluť, neolmynšlň,
dohronvšlnv. — II. s Argoljigkeit f E₁₈.

Argolis (~-) npr. n neskl. Argolis (okrajna v řeku).

argolišch (~-) a D₂,3 argolský.

Argologic (~-) [frec.] f E₂₂ žvast.

Argonaut (~-) [frec.] m E₂₇ 1. a st. v. id.,
plavec na lodi Argó. 2. 20. Argonautus argo
id. (hlavonožec).

Argonauten... (~-~) ~mujchel f a) 20. =
Argonaut 2.; b) skorápka argonautova; ~ug m
výprava Argonautů.

Argot (~-~ en -go) [fr.] m mluva jedno-
tlivých tíd a stavů, hantýrka; dále: hantýrka
zlodějská.

argotieren (~-~) vₐ (b) C₁₂ mluviti han-
týrkou.

argu-ieren (~-~) [It. vən C₁₇ dokázati.

Argument (~-~) [It.] n E₁ id., duvod, důkaz.

Argumentator (~-~) [It.] m dokazovatel.

argumentieren (~-~) [It. vən (b) C₁₂ do-
kazovati, dokládati, uvazovati.

Argumentisti (~-~) [It.] m E₂₀ = Argumentator.
argumentös (~-~) [It.] a D₂,₃ hojný důkazy
n důvody.

Arguš (~) [frec.] E₁ I. npr. m myth. Argos,
It. -us (bytost mnohokoll; er ist wie ein ~ je n kouká
jak Argus; hledi pozorně upjatě; f kouká
jak drak. — II. m zo. id. (rood ptáků kurovitých); der
schöne ~ Lycaena Adonis modrásek jetelový.

Arguš... (~-~) ~angen npl. oči Argovy;
~falter m, ~fasan m, ~psan m, ~schnecke f
zo. = Arguš 2.

Argutien (~-~) [It.] f pl. vtipnosti.

argutieren (~-~) [It.] vₐ (b) C₁₂ vtipně
mluviti.

arguti-ös (~-~) [nlt.] a D₂,₃ vtipný.

Argyri-a(rš) (~-~) [frec.] f neskl. id.,
onemocnění z dušenou stříbrnatej.

Argkritis (~-~) [frec.] f ruda stříbrná.

Argyro..., argyro... (~-~) [frec.] ~damašm
= Kagenstjer; ~fontjer a = stříbrovlasý;
~kratie/fenězovláda; ~manie/fzuřivá dychti-
vost po penězích; ~phan m nepravé stříbro;
~pōa, ~pōic f domnělé délati stříbra.

Argyro-ide (~-~) [frec.] f umělé stříbro.

Argwohn (~) m E₁ bez pl. podezření
(zem. neodůvodně), nedůvěra; (cinen) ~ haben o
beacen podezreni mítí n chovati; ~ lassen o be-
fommen podezření pojímatí a nabývati; cin ~
dafs... podezření, ze...; ucne auch nur den min-
dessen ~ zu haben beze všeho podezření; ne-
maje a f -ic n pl. -ice ani nejmenšího pode-
zření; e-n ~ haben auf S. o geagen S. o zu 3-m
mítí podezření na koho o kom; mítí v podezření
koho; f hádati na koho; e-n ~ auf S. werjen o in
S. jessen vrhnouti podezření na koho; vzbuditi
podezření proti komu; et. erweitd o erregt o maßt
giß ~ něco vzbuzuje podezreni; man hat
ihm in ~; man hat ~ auf ihn; er ist o flecht in ~
(on) jest v podezření; mají naí podezření;
padá naí podezření; háda se na něj; 3-m
den ~ (bejmenen zbaviti podezření koho; auf
3. ~ wegen einer Zade haben mítí v podezření
n podezirati n +, podezřivati koho z čeho; den
den auf 3. lenten svaliti podezření na koho; uvesti
n uvrhnouti v podezreni koho; der ~ lentie síd
auf ihn podezření svého se o padlo na něj;
vzniklo a vzesłó naí podezření; je wird darans
~ schepfen to v ní vzbudí podezrení; e-n ~ bei
sich aufsteigen lassen podezření (si) připouštěti.

argwohnt... (~-~) ~loš a prosty podezřeni,
bez podezření, nepodezrívající; ~voll a plný
podezření, podezrivý.

argwohnen obv. argwöhnen (~-~) I. vₐ (b)
mítí a chovati podezření; auf S. ~ mítí pode-
zření na koho n proti komu; podezirati koho. — II. vₐ
et. ~ tusiti co, domuviati se čeho; er argwöhnt
nichts nemá (nijakého) podezření. netuší nic.

argwöhnig (obv. ~-~) a D₂,₃ podezřivý,
nedůvěrivý; s Argwöhnigkeit f E₂₂.

argwöhnisch (~-) a D₂,₃ = argwehniq.

Argirolit ⊕ (~-~) [frec.] n E₃ id. (slabé po-
stříbrný nmosa).

Ari-adne (~-~) npr. f E₁₇ a E₂₂ myth. Ariadne
(milenka Theseoval).

Ari-adne... (~-~) ~faden m nit Ariad-
nina (též fig. = nit vedoucí bludištěm).

Ari-ancr (~-~) m E₆ zejm. pl. Ariáni (sektáři).

|Ari-ancr

ari-anisch

— 245 —

[Arm...

ari-anisch (~-~) a D₂₁₃ enk. ariánský.

Ari-anismus (~-~) m E₁₄ bez pl. aria-
nismus, -stvi, účení Aríánů.

árid (~) [it.] a D₂₁₃ suchý.

Áriditát (~-~) [it.] f E₁₈ sucho(st).

Ári-e (~-~) [it.] f E₂₂ arie (skladba pro sľôvôv zpív s právodom hudebnich nástrojů); š. sm. nápeý, m-lodovic, nota, píseň.

Ári-cr (~-~) m E₆ Arijec; zejm. pl. ~ Arijci, Aróvě (národove inderovstvo).

Ári-ette (~-~) [fr.] f E₂₂ malá arie.

árisch (~) a D₂ árijský.

Árítagoras (~-~) npr. m neskl. d. st. v.
Aristagoras (tyran milétský).

Árítarch (~-~) npr. m a sm. E₃ a E₂₀ Ari-
starch (těž fig. = písňný n bystrý keňik).

Áristides (~-~) npr. m E₁ d. st. v. Arist(e)ides (státník athenský).

Árítippus (~-~) npr. m E, Aristippos.
Aristodemokratie (~-~) [rec. f E₂₂
vláda šlechty i lidu.

Árítotrat (~-~) [rec.] m E₂₀ aristokratí
(šlen n přívrteneč strany aristokratéč); často: šlechtic.

Árítokratie (~-~) čti týž [rec.] f E₁₈ aristokratí, ayni obyčejně: šlechta.

árisíkotrášch (~-~) [rec.] a D₂,₃ aristokratický, těž: šlechtický.

Árítolochi-e (~-~) [rec.] f E₂₂ bot. pod-
ražec.

Áristophanes (~-~) npr. m neskl. d. st. v.
Aristofanes.

áristophanisch (~-~) ☞, aristophane-isch (~-~) [rec.] a D₂,₃ aristofanský, Aristofanův.

Áristoteles (~-~) npr. m neskl. d. st. v.
Aristoteles (fílosof fecky).

Árítotelifer (~-~) m E₆ Aristotelovec, přívřeneč Aristoteluv.

áristotelisch (~-~) [rec.] a D₂,₃ aristotel-
ský, Aristoteluv.

Árithmetik (~-~; ~-~) [rec.] f E₁₈ arith-
metika, počítárstvi.

Árithmetifer (~-~) [rec.] m E₆ arith-
metik, počítář.

árithmetisch (~-~) [rec.] a D₂,₃ arithmetický, počtářský.

Árithmometer (~-~) [rec.] m E₆ arithmo-
metr, počítací stroj.

Árkadi-en (~-~) npr. n E₇ zem. Arkadie
(krájina fecká).

Árkadi-er (~-~) m E₇, ~in f E₁₉ Arkadan,
f -ka; Arkád, f -ka.

árfadisch (~-~) a D₂,₃ arkadský; fig. =
idyllický.

Árkelei, Arkolai (~-~) [it.] ve starší voj. řeči:
válečný materiál; zejm. dělo.

ártisch (~) [rec.] a D₂,₃ arktický, severní.

Ártur (~) [rec.] m E₃, ~us (~) m neskl.
id. (stáleč).

árturisch ☞ (~-~) [rec.] a D₂,₃ (= nördlich)
severní.

Árlechino (~-~ čti arlek-) [it.], Arle-
quin (čti -l'ken) [fr.] m šašek, šprýmar.

Árles (čti arl') npr. m neskl. zem. id., Arelat(y) (franc. mésto).

Árles..., (č...) -beere f břekyně (plod); -git-
ter npl. svobodné statky; -kirsche f = -beere.

Árlesbeere..., (č-...) -baum m 1. Pírus aria
mukyně. 2. Pírus torninalis břek(yne) (stom).

Árm (~) m E₁, 1. a) ránuč, rameno, paže,

ruka (od lopatky a/ k průběm); den ~ (ev.) heben rameno n pázi zdvihnouti; den ~ nach et. (aus)středen vztahnouti rameno n pázi počem; die ~ e in die Žeiten řízeni založiti paže v ruce v bok, (pažemi) boky si podpírati, ruce o boky opírati; die ~ e frengen o nute, jídlagen o veršdränten páze o ruce skrítiti n založiti; den ~ stej halten pázi n ruku natahovati; den ~ frummen madhen o frummen o diegen ruku ohýbati n ohnouti; e-r Ţame (um sie zu führen), den ~ bicten o reichen o geben dáme (k průvodu) rámé n pázi naidnouti n podati; ut. ~ e hebstředen vzpažiti (ruce); ~ e seitwärts heben upažiti; ~ e senfen pripažiti; et. unterm ~ haben o halten miti pod pázi co; ~ in ~ mit Ţ-m gehen jiti ruku o ruce s kym; sie giengent ~ in ~ šli (spolu) veduelse se pod páži n (s)ouce; zavěseni; die ~ e im Ţ. schlagen o schlingen ovinouti paže n ruce kolem koho n pážemi koho; 3. in ~ nehmén ~ = unter den ~ nehmén vziti pod paži; ein Kind auf dem ~ haben o halten o tragen miti n držeti n nésti dítě na ruce; e- e Tame am ~ führen věsti dámu pod paži; vor Erstaunen sienen mir die ~ e am Leibe herunter užasem mi ruce spadly n klesly; fig. dem ~ der Justiz entlaufen uniknouti ramen spravedlnosti; die ~ e frei haben nebýti obmezovan, býti volný: Ţ-m unter die ~ e greien postaviti na nohy koho, pomoci komu; e- n weitreichenden ~ haben miti dlouhé ruce (velikou moc); er hat zu furje ~ (baju) nemá k tomu moci, F je na to krátký; prov. F e-n frummen ~ (maden (dem künftig die bessere Hälfte hängen soll) vstoupiti ve snátek; h) náruč(i); beide ~ e voll von et. náruč čaho; Ţ-m in die ~ e fliegen (v)letění komu v náručí; mit offnen ~ en, ojfen ~ es s otevřenou náručí; fig. sich aus des Zuchafes -en (los)reifen procritinouti ze spánku; sich aus Ţ-8 ~ (los)~ reifen o winden vytrhnouti se n vyvinouti se komu z náručí; ein Kind in den ~ en o im ~ tragen o halten o haben o wiegen dítě o loktech n v náručí nositi n držeti n miti n kolébati; Ţ. in die ~ e nehmén o schließen vziti o pojhnouti n sevřiti v náručí koho; Ţ-m in die ~ e fallen padnouti v náručí n do náručí komu; sich (einander) in die ~ e fallen o schließen o schlingen padnouti si v náručí, přivínouti se k sobě; sich Ţ-m in die ~ e werjen vrhnouti se v náručí(i) komu; fig. oddati se žemu. 2. (věči ramen podobn) rameno; e- e- š Stüfjes rameno (fky); e- de Bajennetteš voj. hrdélko u bodáku = Bajennettarm; ~ e der Richtwelle voj., äst. ramena rumpálu u řídida; ~ der Ţiige rameno schodově; ~ e-r Ţage klaničky; tkale. mečik u bidla.

Árm..., arm... (č...) -ůhulich a rameno-
vitvý; -band n 1. náramek (= ring, -spange);
2. an. svaz účení; -beschicht a poet. ozbrojen
náramenníky, obrněn; -bewegung f pohyb
paži; -binde f páska na rameno; -bolzen m
voj. an Morverfajetten ramenní drouk; -bruši f
kuše, samostřil; -brustbolzen m plítka ke
kuši n k lučišti n k samostřilu; -brustpfeil m
šíp kušní n z kuše n do kuše; -brustriemen m
voj. řemen u kuše n u lučiště; -brustjchaft m
pažba n lože u kuše; -brustjchiescharte f

arm

— 216 —

arm

pevn. střílna n průstřelna pro kuši; ~brustfischweite f dostrel kuši; ~brustfischwee m střelec z kuse, Incištník, lukostřelece, samo-kušovník; ~brustpanner m, ~brustwinde v napinadlo kuše; ~decker m der Otaßtäber nä-ramenice (ochranná); ~feile f/pila. veliký hruhý pilník; ~flosser m 70. Pediculati ryby chudemoploutvé; ~förmig a ramenovitý; ~füßler mpl. 70. Brachiopoda ramenonozei; ~geige f ~-Bratjhe; ~geschmide n šperky v skvosty ná-ramenní.náramky; ~gewaltig a poet. mocno-ramenný, mocných ramen na paži; ~harnisch m brnění náramenní n na ráme; ~höhle f an. pod-pažd(dí); ~hut m (Stappout) klak, klobouk o stlačitelných pérech: ~kissen n poduška podpažní; poštář k podepření paži (v okně atd.); ~forb m koš(ik) na ruku; ~kraft f síla paži n ramen; ~kraft haben býti silen n mítí sílu v pažich; ~lampe f lampa ramenová n o několika ramech; ~lang a zdéli ramene; ~leder n 0 poziac. kožený náramek; ~lehne f opěradlo, podporka lenošky ~; ~tijlen; ~leuchter m a) svícen ramenový n několikaramenný n o několika ramenech; ~kandelábrt; b) bot. Chara-parožnatec, ~ka; ~leuchterartig; ~leuchterförmig a kandelábrovitý† podoby n tvaru ramenového svíčku; ~lißen fpl. voj třapisko n prýmek na rameni; ~loch n otvor na rameno; ~los a v heslo o sobě; ~losigkeit f v heslo o sobě ~ = -les II; ~molch m 70. Siren lacertina surynů úhorovitv; ~pofter n ~; ~polnp m 70. Hydra láckovec sladkovodní, nezmar; ~ricemen m voj. e-r Langenstange ramenní páška u kopí; ~ring a m) ~; band; b) ~; Eidheitring; ~röhre f kost ramenná; ~sänle f ~; Wegweiser; ~schiene f a) voj. pláte na rámě; b) an. kost loketní; c) soustr. tvc podpěná u soustruhu; ~schild a) m štětek na levém ramené; b) n deska ná-ramenní; ~schlag m 0 rámě hráze; ~schlinge f klíčka na ruce; ~schnalle f poet spona v přezka náramenní; ~schnecke f zo. hlavonožee (Cephalopod); ~schüker m 0 ~; decker; ~selig a ~seligkeit f heslo o sobě; ~sessel m lenoska; ~spange f náramek v band; ~spanne f portäster; = after (port-fästvo); ~speiche, ~spindel f an. kost vřetnou, vřeten (radius); ~stichen n wt. stoj o paži; ~stück n e-s Handschuhe s ramenní (zápěstní) část rukavice; náramenník; ~umischungen a (ramenoma) objatý; ~ und Beinfديenien (er Ristuma náramenníky a náholenníky (brnění); ~verschränkt a se založenýma rukama; ~weiße adv. v náručí.

arm (2) I. a D₁,₂₃ (comp. ärmer, sup. ärmst) 1. chudý, chudobný, potřeby, nuzný; ~ an Vermegen chudý jměním; ~ am Weise, ~ an Weise, geïttlich ~ chudý duchem; ~ am Ventel sein měcem chud býti; fig ~ an Freunden chudý radostní; ~ wie e-e Kirchenmaus chudý jako žebrák; um wei Gulden ärmer o dva zlaté chudši; er ist ganz ~ angelommen (und jeigt ist er sehr reich) prísel zcela chud(y) (a nyní jest bohaj); ~ machen (o chuditi; Almosengeben macht nicht ~ almužna nechudí; ~ werden (chudnonti); ~ heiz raten chude se oženiti; oženiti se (n ožene vědi sej) bez peněz; sich ~ kaufen koupěmi n kupováním na mizinu se přivěsti n přijíti; ~ Leute, das ~ e Leßt chudina; fig. chudý, ne-

patrný, chatrný; ~es Land chudá země (s chudými obyvatel); ~e Kleider tragen nositi chudobné n chatrné šaty, chudobně se strojiti; cír Ame nepatrné n bezvýznamné jméně; ~ Sprache chudý jazyk (výrazy a p); sich ~ trinften pitím přijíti na mizinu; dopiti se žebrácké mošny; ~er Gang 0 hor. chudá žíla (kudon) (ahsahující milo rudy); ~er Leute Fieffer bot. Lepidium latifolium vesnomka sirolistá, piperát†; fig. 0 en Tagen venkommen přijíti v chudobě; oct-onti se v chudobě; Prv. ~ o reich, der Tod maßt alle gleich smrt všecky v jeden snopek váže; smrt nevybírá, běré napořád; ~ Leute fochen mit Wasser chudina vaří z vody; v malých vodách bývají malé ryby; bessr ~ mit Ehren, als reich mit Zhande lepši poctivost s chudobou, než bohatství s nepoctivostí; lépe žiti v chudobě nežli v hanobě; u chudoby nehledej hanby; bessr ~ und gejund, als reich und frank bez zdravi není bohatství; ~ mit ~ maßt bald Freundeichdach chudý s chudým brzy se spřátelí; wenn man ~ ist, muss man sich in die Umtytade isiden nauči potreba, écho k ní třeba, každý dělá, jak mu femen stači; chudému skýva za bochnik; ~ und reich gelten selten gleich bohatství plati vzdě vice než chudoba; ~ und gejund ist reich zu aller Ztund chudoba ve zdraví přaví bohatství; der ist nicht ~, der nie gehabt, jeudern der beJeffen und verfören hat není ten chud, kdyk und niechóho neměl, ale ten, kdo měl a pozbyl. 2. ubohý, ne-, bídný; ~es Kind (díte) ubožátko; mein ~es Kind mé ubohé díté; mé ubožátko; chu-dinko; meine ~es Frau máža chudinka n-erka n 0 nebožka; ~er Denstel o Tropse Bicht o Schelm o Schlunder ubožák, ne-, nebožátko, chudák, ~das; die ~en Ungliedlichen ubozi neštastníci, ubožáci; ich ~er Menich! mne ubohého n ne! ~er Zünde-éck, ubohý n bídný hříšník; ~er Verbrecher zlo-cinee propagádnej hrdelnímu právu. 3. kuch. ~e Ritter chudí rytíři, koláčky s vejci neb jablky smažené. — II. s Arme(r) m E₁, A-e f D₂ 1. (chudý děka), chudák, (f-áčka), příb. nuzák; ibl. die Aen im Geistse, die geïttlich Aen chudí duchem; Prv. der A-e bleibt ~ bída bídú plodi; bída bídě ruku podává; chudobné chudobné je štestí; malý psik do stáří štěně; der A-e muß Aare taffen o chudého se každý oté; na chudého vsadte teče; chudému vše piskoš; Reich und A- bohati i chudí; den Aen gilt der Greiden fir e-n Daler chudému i dva česká hromádka hezká; chudému skyva za bochnik; nuznému i kousek za cely krajic; wenn der A-e ein Ztich Bret bekommst, jo reißt es ihm der Hund aus der Hand chudobnému i z hrnee vyvre; der A-e Herberg ist bei Heisbirgott za chudinou Pán Bůh; za chudým a poklad-nickou Pán Bůh; der A-e gehört hinter die Thü- chudý všeume musi za dvěre nebo pod lavici se stisknouti; žehrota nuzota patří do kouta; dem A-eu mangelt viel, dem Weizigen alles chudému se nedostává všeliché, lakomci všeho; der A-e friert überall chudému vždycky zima; der A-e hat nur e-e Krantzheit, der Reiche täglich e-e andere chudý nemocí hledá, k bohatému samy se hrnou; der A-e ist glücklich, dem die Ahek bekommt blahoslavený chudý, kterého al-

Armada]

— 477 —

[Armen—...

mužna hledá; der Ae mujs mit dem Reichen
nicht schunften, der Weije mit dem Narren nicht
scherzen und haufen chudý s bohatým nehoduj,
moudrý s bláznivým nežertuj; der Ae und
der Biutige tragen mit fid herum, wad sie be-
sigen nebohatý jako hrbatý: co má, to nosi;
der Aen Zduntern tragen alle fast na chudobných
svět stoji; der Aen Thrauen erweichen keine
Steine málo dhá se, když chudý pláce; es
ist jir den Aen cínt Dreist, dais andere auch Roth
leiden snúze bidnému nesamému; wenn der
Ae Füdhe bekommt, je jins Schlammbenjer chu-
dému všude pískoř; hat der A-e nicht vollen
Tijch, so hat er guten Zdota milá chudobo, ne-
najiš-li se, aspon se vyspis; der A-e fünet
überall cher e-n Trosch im Yels als e-n Krebs
chudému vždycky spíše v saku zába nežli
rak; Aen gegeben ist weht gesäct, wer sich des
Aen erbarmet, der leibet dem Herrn na úrok
Pám Bohu dává, klo se nad chudým sini-
lovává; A-e juden keine Munden o chudého se
kazúd otfe; ubozi nebozi; na kohož vseeko
zlé než na chudého? 2. (abohy dvořek) ubožák,
ne-, chudák, chudera.

Armada (—) [spä.] fsg. neskl., pl. — S =
Armec.

Armadiłł (—) [spä.] m E₃ zo. pásover.

Armadiłła (—) [spä.] f malé lodstvo
válečné.

Armamentarium (—) [lt.] n zbroj-
nice.

Armanda (—) [lt.] npr. f E₁₃ kř. sm. Ar-
manda.

Armari-um (—) [lt.] n almara†, skri-
zem. na knihy.

Armarius (—) [stř.-lt.] m 1. zbrojíř.
2. dozorec nad knihami. 3. opatrovník knih
a předzpěvovač v klasteri.

Armateur (et-türi) [fr.] m 1. ozbrojená
obchodní lod. 2. výpravce lodi ik daleké cest.
3. majetník loupežné lodi, námorský loupež-
ník.

Armatur (—) [lt.] f E₁₈ armatura; 1. voj.
(áplň) výzbroj, výstroj. 2. erb. zbraně a brnění
kolem erbu. 3. ☉ sohrn pomocných pří-
strojů k pozorování pochodu práce a k zajištění b/cpečnostu.
4. ☉ hat. obrmění peri. 5. fys. a úprava magnetu;
b) sm. kotva magnetická. 6. stav. okování
a sesílení n vystužení (tranu n nosníku) výstroj.

Armatur(s).... (~—...) —kammer f zbroj-
nice; —protofoll n zápisník zbraní; —schiff n
ozbrojená lod; —sorten fpl. druhu zbrané;
—lück n část zbrané.

arm-drehen (—) % (b) C₁₂ točiti paži.

Armce (~) [fr.] f E₁₈ vojsko (pozemní n ná-
mořské), armádaš; þ er ist zur areben ~ gegangen
odebral se k veliké armádě n na věenost.

Armce.... (~—...) —bedarf m potřeba ar-
mády; —bedürfnisse npl. armádní potřeby;
—befehl m armádní rozkaz; —budget n (pro)zatимнýho rozpočet na armádu; —commandant m velitel armády; —commando n armádní velitelství; —corps n armádní sbor; —corpsmunitiouspark m muniční park armádního sboru; —diencr m in den mítí. Astafften
vojenský posluha ve vojensk. ústavech; —geschütz

rejerve f vož. záloha střeleb armády; freuz n
vojenský krížek; —lieferant m armádní n vo-
jenský dodavatel; —posjaune f armádní po-
zoum; —reerutierungsgesetz n vojenský od-
vodní zákon; zákon o odvoda k vojsku;
—stab m armádní stáb; —verordnungsbllatt n
vestník armádní.

Ärmel (—) m E₆ rukáv; die — auf-
frempetn o zuriidfrempelt o zuriidstreifen o auf-
stülpfen rukáv yhrnouti n o- n vykasati;
3. beim — halten o paden držeti koho zä lîme;
5. am — zupfen o saffen o sieben tahati za rukáv
(připomínati komu co); ich kannt die — aufstreichen ne-
štítím se práce; er hat es hinter dem — má za
ausima go zhytrał; 3-m et. auf den — binben o malen
o hesten o biegen naBALAMUTITI, pověsiti na nos
co komu; et. aus dem — schütteln z rukáv (vy)
trepati (suáno si pomoci k cemut); S. auf den — ein-
laden malovati straku na vrbě komu; man hat
ihm den — nicht anserriien nenutili ho mnoho,
aby žůstal.

Ärmel... (—) většinou krje: —auffschlag m
výložek u rukávu; —auschnitt m výstříž na
rukávu; —bejaß m obložení u rukávu n na
rukávé; —blei n bývalá módá rukávní olovo (aby
rukáv předcháll; —einsammung f (za)lemování, obrou-
bení rukávu; —sörmig a rukávovitý; —gilet n
= weſte: —holz n rukávnice, rukávní drevo;
—kfeid n Sat s rukávý; —kugel f rukávova
koule; —leibchen n živůtek s rukávý; —lei-
bel n zejm. voj. kamizola, lajblík; —loch n prů-
ramek, rukávní otvor, otvor na rukáv; —los a
bez rukávu n —; —mantel m plášť s ru-
kávy; —meer n zem. Canal la Manche; —muiter n
vzor na rukáv(y) n rukávový; —naht n ſev
na rukávu; —überzug m povlak na rukáv
(zem. při psaní, k ústěření rukávu; —derbrämung f
lemování n premování na rukávé; —ech;
—wesic f vesta s rukávý; —jačen mpl. zoubky
na rukávu.

Arme-fente... (—) —jauec f omáčka
chudých, piov. zebracka.

armen (—) n C₁₂ 1. [arm] skoro † (o)chuditi; uvěsti v chudobu, chudým (u)činiti (srov. ramen). Altenjegeben armet nídt almužna ne(o)chudi. 2. [Arm] jen v p. p.: gearmt a D₂,₃ ramenatý. rameny opatřený.

Armen... (—) —ausſt chudinský ústav,
ústav chudých, chudobí nec, —nice, —apo-
ſtheſe f dobročinná lékárna, lékárna pro
chudé. Okde so dávají nemocný zdrarna porady z léky);
—ärztlich a: die —ärztliche Prarii lékařská praxe
pro chudé; —beſen n = —bißje; —beſörde f
chudinský úřad; —beitrag m příspěvek na
chudé; —besjir m chudinský okres; —be-
jirſjahresrechnung f roční účty z okresů
chudinských; —biidſc f pokladnice na chudé,
schránka na almužnu, almužní pokladnice;
—caſſe f pokladnice almužní chudinská;
—commission f = —pflege; —drittel n třetina
chudinská; —cid m příšaha (dobovolné) chu-
doby; —fond m fond chudých; matice pro
chude; —gcbir f von Concerten, Ballen u j w (po-
vinný) poplatek na chudé; —geld n peníze
na chudé; —aut geſt in e-n Singerbut málo po-

Armeni-en

-- 248 --

Arment

žitku z žebrácké kabele; -haus n chudo-
bince, -nice; dům chudých, f chudý dům;
-hausbaufond m stavební fond domu chu-
dých; -hausfond m fond domu chudých;
-institut n ústav chudinský, v -haus; -kird-
hof m hřbitov chudých (společný hrob); -kaštem
= -búdje; -kittel m halena (chudiny); -mauns-
kraut n bot. Gratiola officinalis konitrud, milo-
stina; -percent n procento chudých n -iny;
-pslege f péče o chudé; opatrování chudých;
chudinství; -psflegamt n opatrovaci úřad
chudých; almužnictví; -psflegm opatrov-
ník chudých, almužník; -psflegchaftsrath m
chudinská rada; -pfriinde f obročí n výživa
chudých; -polizei f policie chudých n chu-
diny n -ská; -portion f chudinský podíl;
-recht n právo chudých; -farg m chudinská
rakev; -schule f škola pro chudé dítky;
-feelktutscher m: lieber als das wär ich -feel-
tuttcher raději bych nevím eo dělal (než to);
-feuer f daň na chudé; -fünder, = Arm(e)=
fünder m (srv. arm I., 2.) bídný hříšník, od-
suzenece; -fünderſchliſt n bot. Mumia vera
mumie; -fündergeſicht n = -juidermiene;
-fünderſlocke f, -fünderſlöcklein n umíráček
[ronici] odsuzenci; -fünderfarren m popravni
kára; -fündermiene f: vzezření odsou-
zence; fig. zaražené vzezření, tvář jevičí
zaraženost; eine -fündermiene aufgesten sta-
věti se zkroušeným n zaraženým; -fünder-
ſessel m stolice odsouzeneů; -huhl m, -ſühſ-
chen n stolice obviněných; -fünderjeſſe f
cela odsouzencova n-ů; -ſuppe f a) polévka
pro chudé; b) chuda (acina) polévka; -ſuppen-
anſtalt f ústav k rozdávání polévky chudým;
vater m otec chudých, f chudý otec; -ver-
psſigung f, -verwaltung f péče o chudé;
chudinstvi; -verſorgung f opatřeni n -rování
chudých; -vertreter m zástupce chudých;
-weſen n a) péče o chudé; b) chudinské
ústavy; c) chudinstvi; pauperismus].

Armeni-en ( ~ ~ ) npr. n E, zem. Armenie.

Armeni-er (~ ~) m E<sub>6</sub>, ~in f E<sub>19</sub> Armen,
(f -ka).

armeniſch (~) a D<sub>2,13</sub> armenský; M- n
neskl., ~e Žprade armenština, armenská řeč,
armenský jazyk; literarische A- spisovná ar-
menština.

Armenthum (~) = n chudina.

armes... (=) = armss...

arm-hauen (~) = v'n (9) E<sub>3</sub> máchati paži.

Armida (~) npr. f E<sub>5</sub> id., čarodějka v Tassově
Osvobozénem Jerusalemé; fig. svůdnice.

armieren (~) [fr.] I. %a C<sub>12</sub> vol., plav.
vyzbrojiti, o-, vystrojiti, vypraviti; ⊕ vý-
stužiti, vystrojiti, kovánim opatřiti (co); ⊕ stav.
sesilovati nároži staveb n budov; armierter Balken
trám (o)kovaný n sesílený n vystužený; den
Magnet ~ magnet ozbrojiti (kotvou opatřiti). —
II. % Armierung f E<sub>18</sub> = Armatur.

Armifer ( ~ ) [lt.] m neskl. zbrojnoš;
štitonos.

armig (~) a D<sub>2,13</sub> -ramenný; jon vo slož.: ein- jednoramenný; zwei- dvouramenný ata; taufend- tisfiramenný; fener- s ohnivými ra-
meny; furz- krátkoramenný.

Armiger ( ~ ) [lt.] m = Armifer.

Armille (~) [lt.] f náramek.

Armin(i-tus) (~) npr. m neskl. Arminius,
tz Hermann (tnte Chersků).

armipotent (~) [lt.] a D<sub>2,13</sub> mocný zbraní,
válečný.

Armipotenz (~) [lt.] f E<sub>18</sub> moc válečná.

Armistiti-um (~ ~ eti-cium) [lt.] n neskl.
přiměr.

ärmlich (~) I. a D<sub>2,13</sub> chudobný, nuzný; ~es
Leben nuzný život; ~e aber reinliche Kleidung ist
besser als armeliger Futterstaat chudobné ale či-
stotné ošacení jest lepší než ubohá nádhera. —
II. s Armlichkeit f E<sub>18</sub> chudoba, nuznost, -ota.

Ärmling (~) m E<sub>3</sub> 1. [Arm (krátký) rukáv
k navlékání (= Armelüberzug). 2. [arm] chudák,
chuďas, ubožák.

armlos (~) I. a D<sub>2,13</sub> bezramenný, bez
ramen(e). — II. Armlosigkeit f E<sub>18</sub> bezramen-
nost.

Armori-al (~) [lt.] n seznam erbů.

Armorica (~) npr. zem. Armorika (z.zp. Francie,
zejm. Bretagne).

armoriſch (~) a D<sub>2,13</sub> starogallský.

Armortift (~) [fr.] m E<sub>20</sub> erboznalec, znalec
erbů, heraldik.

Arms..., armš... ( ~ ) ... -dick a tlustý jako
rameno; ztloušti ramene; -dickc f tlouštka
ramene.

arm-felig (~) a D<sub>2,13</sub> 1. bídný, ubohý, nuzný,
nuzácký, stradný; v ärmliſch; ~ zehrt, wer
betten führt málo požitku z žebrácké kabele.
2. schátralý; ~cs ſkleid schátralý šat; ~ leben
bídně n nuzné žíti; (bídou) strádati; nouzi
tríti. — II. s Armſeligkeit f E<sub>18</sub> 1. nuznost,
-ota, bída, ubohost. 2. -ct fpl. nepatrnústky,
titěrnosti, trety.

Armure (eti -mýr') [fr.] f neskl. 1. odění,
krunýř. 2. ⊕ tkalc. osnova.

Armut (~) f E<sub>18</sub> bez fpl. 1. chudoba a, (obn)ost;
~ alt et. chudoba, nedostatek čeho; geiſtige ~
duševní chudoba, slaboduchost; ~ im Geiſte
(v geiſtliſche) ~ chudoba duchem; ſich f-r ~ schämen
styděti se za chudobu; int ~ gerathen zchud-
nouti, ochuděti, octnouti se v chudobě n na
mizině; Prv. ~ ist keine Einde; ~ schündet o schimpſt
nicht chudoba cti netratí; ~ ist ein schlimmer
Gast, ~ thut weh chudoba n nouze jest zlý host;
ubozi nebozi; nouze ani sesta ani brat; in der ~ Ieŕnt man Freunde fennen v nouzi a
potřebě poznáš přítele; oheň zlato, nouze
přítele zkouší; ~ alle ſtilren zutut před chudým
každý dvěre zavírá; an der ~ will jeder den
zchub wischen o chudého se každý otře; ~ Ieŕnt
viel Kühnſte nouze naučila Dalibora houſti;
~ treißt nicht Wucher, cš ſchít ihr an der Hauptſumme
chudoba lichvy nezná; ~ ist heiter und wohlgemut,
diein man schießt ihr wenig Cut blaze tomu, kdo nie
nemá: nestará se, kam co schová; ~ mačt jſam-
lee chudoba neprítel dobrých mravů; ~ ist der
Kühnſte o Kugelheit Mutter chudých jest nauka;
~ ist der Gesundheit Mutter chudoba je matka
zdravi. 2. majeteček, troška majetku; mein
bischen ~ dim. mein Armliſten troška mého
majetku; troška mých věcí. 3. coll. chudina,
chudí (lidé).

Armutš...|

— 249 —

[Arrhythmie

Armutš... (v...-) -ſchciu m. -jeuqnis n
vysvědčení chudoby; fig. ſich ſchtoſt ein -jeuqnis
ausſstellen dá(ya)ti si sám vysvědčení chudoby
(testiumonium paupertatis) (ukazovati svoji slaboduchos
n. neschopnost).

Arrn (v) m E₃ = Aar.

Arrnau top. Č (m) Hostinné.

Arrnaute (v↓) m E₂₁, Arnautin f E₁₉
Arnaut, f -ka (v Albatere(r), Albatinef).

arnautiſch (v↓) a D₂₁₃ arnautský (albánský).

Arrnheim (v↓) E₂₅ I. npr. n zem. Arnheim
(tmiesto v Nizozemě. — II. npr. m id. (umělý zámečník
berliinský) odtud ~ f m pokladna.

Arnica (b...) f E₂₃ Arnik (b...) m E₃ 1. bot.
Arnica montana phra chlumní; F prhonina,
konilék, šlakové koření. 2 ikár. = Arnicatinctur.

Arnica... (v↓...) -tinctur f arnika†, tink-
tura arniková†.

Arnold (b...) npr. m ki. jm. E₂₅ id.

Arnsdorf (top. Č, M (v) Arnoltice.

Arrnte (b...) f E₂₂ = Črute.

Arruſſ (b...) npr. m E₂₅ id.

Arobe (v↓) f E₁₂ = Arbe.

Aro-idc-en (v↓-v) [ſec.] f E₂₂ bot. arono-
vité.

Arols... (n...) -beere f bot. = Arlesbeerc
baum.

Arom (v↓) [ſec.] n (m) E₁, -a n E₂₅, pl. tež
-ata (v↓...) aróma†, liboviné.

Aromatisation (v↓-v- čti -cjón) f E₁₈
(o)kořenění.

aromatíſch (v↓-v) ſrec. a D₂₁₃ aromatický†,
libovinný, kořenýn.

aromatíſieren (v↓-v↓) "a C₁₂ (o)kořeniti,
vonným činiti.

Arron (n...) [ſec.] n (m) E₂₅ bot. Arum id.;
geſleſter o gemeiner ~ = Aronſtab.

Arone-cn (v↓-v) [lt.] fpl. E₂₂ roſthny rýho-
semněn.

Arons... (n...) -baum m Arum arboreum
aron stromovitý; -ſtab m, -vurz f bot. Arum
maculatum aron blamatý, Aronova brada.

Arpaden (v↓) mpl. E₂₁ Arpádovei (vyměří
panovnický rod uherský).

Arpeggiatur (v↓-v") [it.] f hud. arpeggiatua†
(fada rozložených akkordů).

arpeggieren (v↓-v čti -dži-) [it.]%a C₁₂ 1. hráti
na harfu. 2. hud. hráti rychle za sebou.

Arpeggio (ču arpédžo) [it.] I. m harfa. —
II. adv. arpeggiato (hráti) rychle po sobě (jako
na harſd).

Arpschnarr (v↓) m zo. Crex pratensis chráſtal
polní, chřistel, křástel, sekáč (mor. krcák,
keckelec).

Arquebuſade (v↓ ču ark'býsād') [fr.] f arke-
buzáda†: 1. výſtřel z arkebuz(y). 2. zaſtrělení
arkebuzou. 3. poranění výſtřelem z arkebuzy.

Arquebuſade... (v↓-v... čti ark'býsād') [fr.]
-waſſer n = Abepuſſade.

Arquebuſe (čti ark'býz') [fr.] f E₂₂ arke-
buza†, hákovnice (puška starého rázu).

Arquebuſier (v↓ čti ark'bý-) [fr.] m E₃
arkebuzník, střělec z hákovnice.

arquebuſieren (v↓-v ču ark'bý-) [fr.] "a
C₁₂ arkebuzovatīt, zastřělití (voják a z trestu).

Arra... v to Ara...

Arrak (v-) m = Arak.

Arrangement (ču-ži-mān) [fr.] n 1. řadění,
sporůádání, rozestavení. 2. opatření, upravení.
3. vyrovnání, dohodnutí.

arrangieren (v↓-v ču-ži-) [fr.]%a C₁₂ 1. arran-
žovatīt, upraviti, usporádati, zatiditi. 2. pro-
ſtreſdkovati, vyporádati.

Arran (v↓) m to. E₂₅ Podocnemis expansa
želva arraup n amazonská.

Arran... (v↓) -ſchildröte f zo. v předch.

Arreragen (ču- -ráž-) [fr.] pl. nedoplatky.
arreragieren (ču-ži-) [fr.] "a (ju) C₁₂ (o) duhu a p.)
vzrůstati (neplaconim).

Arrerť (v↓) m E₃ 1. a) (u)věznění, vazba;
b) (miſto vězněnd vězení, -nice (v -žimmer); voj.
F arest†, lapák, hasa; J-m ~ geben dáti do
vězení koho, dáti vězení komn; ~ betommen dostati
vězení; ~ haben, im ~ sein býti ve vězení, mítí
vězení; škol. býti n zůstati po škole. 2. obstávka,
zabavení (věci) zatknuti (osol); auf et. legen, et.
liit ~ beteigen obstaviti, zabaviti co; den ~ wider
J. verwilligen povoliti na koho uvěznění; S. im
~ c̆hen vězniti koho.

Arrerſt... (v↓...) -anlegung f (u)věznění
(v Arreſt 1. a); -fourniture f vězničné potřeby;
-geld n plat za držení u vězení, † jemně;
-geſuch n žádost za uvěznění; ~ haus n věz-
nice; ~ klage f žaloba na uvěznění; ~ local n =
~ žimmer; ~ protokoll n seznam věznů; ~ ſtraſe f
trest vězení; ~ ſtube f ~ žimmer; ~ tag m den
vězení; ~ umwandlung f ſyměna pře- trestu
vězení; ~ verhängung f uvěznění; ~ verſchär-
fung f zostření n pritužení trestu vězení;
~ viſitation f prohlídka vězení; ~ vorſteher m
věznický, vězenský; ~ verber m žadatel za
uvěznění; ~ zimmer n (miſto) vězení, věznice.

Arreſtant (v↓) [pozd. lt.] m E₂₀, -in f E₁₉
1. vězeň, uvězněný. 2. obstavovatel, zabavov-
vatel.

Arreſtanten... (v↓...) -wache f stráž věznů.

Arreſtat (v↓) [pozd. lt.] m E₂₀ 1. = Arreſtant 1.
2. zaťčený.

Arreſtation (v↓-v čti -cjón) [str.-lt.] f E₁₈ za-
týkání, zatčení.

Arreſtierung s... (v↓...) -geſuch n = Arreſ-
tgeſuch.

Arrět (čti arě) [fr.] m neskl. šorun. nástrk.

Arrêté [fr.] m neskl. usnesení, rozhodnutí.
arreſtieren (v↓-v) [fr.] "a C₁₂ zadržeti, za-
týkati p zatknouti, jmouti, ~ zjistiti (ſch 3-š
verſcherem, uvězniti, arretovati† (koho); (ob)staviti;
právně zadržeti, zabaviti, zapověděti (co);
J. arreſiert halten vězniti koho.

Arreſtierungs-... (v↓...) -recht n právo
stavní n -é.

Arretur (v↓) [fr.] f 1. zatčení. 2. zaražení
(s koněm). 3. zadržení. 4. stavidlo, zadržovadlo.

Arrha (b.) [lt.] f neskl. závdařek.

Arrhö-a (v↓) [ſec.] f ték. nedostatek výtoku.
Archoſtema (v↓) n. Archoſtie (v↓) [ſec.] f
E₁₈ ték. slabost zem. rozumu.

Arrhythmie (v↓) [ſec.] f E₁₈ nepravidel-
nost zem. pohybu, ne(sou)ladnost.

Německočeský slovník. I. Deutschböhmisches Wörterbuch.

32

Arrhythmus

250 -

1

1

Arrhythmus (L.) [rec.] m nepravidelný
tep.

arridieren (L.) [fr.] m C₁₂ usmívati se
(na kohol).

Arrière...(ēti-ēr')-baum hotovostzemská;
- sief m = Aſterlehen; -garant m rukojmě za ru-
citele; -garde f zadní voj; -inveſtitur f =
Aſterbelehrung; -main f [fr.] zadek konč;
- neveu m [fr.] bratrovec ve druhém stupni;
- pensée f [fr.] obmysl, tajná myšlenka; -po-
ſition f postavení v zadu; -poſten m zadní
straž; -ſaſon f pozdní doba, podzim; -vasall m
= Aſterlehnsmannm.

Arrimage (ēti-maž') [fr.] f správ. n. 1. vrstvení,
ukládání, náklad. 2. mzda ukladávača.

Arrimeur (ēti-mēr) [fr.] m ukladač.

arrimieren (L.) [fr.] %a C₁₂ ukládati (náklad
na kórhá).

Arripagi-um (L.) [lt.] n přístavné.

Arroganz (L.) [fr.] f E₁₈ arrogance, osob-
livé chování, osoblivost, držost.

Arrogation (L.) [fr.] f E₁₈ =
Arrogation.

arrogieren (L.) [fr.] %a C₁₂ ſich et. - os-
biti si, osvojovati si co.

Arrondelle (L.) [fr.] f E₁₂ lodice s lehkým
plachtovím.

arrosieren (L.) [fr.] %a C₁₂ (po)kropiti,
polévati, (s)máčeti.

arondieren (L.) [fr.] %a, %r C₁₂ (ſich )
(vegm. o pozemcěch) zaokrouhliti (%r se), zaoblití
(Vr
se).

Arrondissement (ēti-dys'mań) [fr.] n. 1. za-
okrouhlení, zakulacení. 2. okres māšt-ký a p.

Arrosion (L.) [fr.] f E₁₈ path. nahlodání,
nahryzení.

Arröslcin (L.) n E₇ = Artirische.

Arrosoir (ēti-sār) [fr.] n kropáč, kropici
konev, kropička.

arrotieren (L.) [fr.] [fr.] C₁₂ I. %a ode-
slati, pryč poslati. — II. %r ſich vydati se
na ceštu.

Arrow-root (L.) [fr.] aru.] [fr.] C₁₂ I. %a ode-
slati, pryč poslati. — II. %r ſich vydati se
na ceštu.

Ars (L.) m E₃ bez pl. prov. = Arsch.

Ars (L.) [lt.] f umění.

Arſch (L.) m D₁ (n. After A.) 1. řit. p spr. prdel.
f. zadnice, zachule, pani manda, popó; dim.
Arrſchlein n E₂ prdelka; Prv. spr. aus verzagtem
- tommt tein preßlicher ſaian; kdo strachy umira
v pr...i mu hrany zvoní; wer den - ausleib,
muſs durch die Rüppen scheiſen kdo půjci posledni,
casto bývá v nesnázích; wer ungliſt haben ſell,
gerbricht den Taumen im - nesikovný v p...li prst
zláme; ſ-n nadten - an 3-8 Štadelbersträußen
reiben chtě jinému ſkoditi uškoditi sohě; der
Wein geſt mit blosem - einher opilost nezná
studu; der Hund reiſt auf dem - mit ihm dari
meu Spatne; Duenſtilber o Wespen v Hummetn
im - haben mítí v p...li rtuſ % sídla % čineſky;
mit einem - auf zwei Hodzeiten fein wollen s jednou
p...li chtiti býti na dvojím posvícení (chtiti mnolno

zaſtato; 3. in den - leſen, 3-m in den - blagen o
triechen o gewachsen sein; 3-m Šchmalz in den -
sießen paty libati n p spr. lězti do p...le komu
(trocky podlezi komu); sich den - zerreifen wollen
kousnouti se (vztekem) do p...le (losti býti bez schel);
e-t jnowaryen (Aeſt vorm) - haben býti z modré
krve; býti slichticim; die Wolluft hat den Teufel
im - rozkos mívá neblahé následky; das Wasser
hat den Teufel im - voda se téžko vaří; leſ'
mit % am (o mir den) - polib mne v p...l, vyliž
mi p...l; im - fein býti u p...le n v p...li (s ajmo-
lancem) n v koncích n na holičkách; man kan
ihm den - mit e-r Erſje verfeißen má veliký strach;
má strachu plnou p...l; er mag ſ-n - nach Hanje
tragen může jítí; 3-m an den - gebaden o ge-
wachsen sein býti stále u p...le komu; auf den -
(ouſem. auf ſ-e drei Buchſtaben) fallen padnouti na
p...l; den - weiter tragen jítí dále n po svých;
er ist im - verlegen je prolhaný aě hanba: der
- geſt ihm mit Grundeſis je v úzkých, dohořívá
mu k prſtum, je v tom spatné n bledě; du
taunſt in den - gehen jdi do p...le (křen kopat);
3-m den - bieten o weien ukázati p...l komu;
vyrſteiti p...l na koho; er hat feinen jſtenden -
chvilku neposedi; die find wie - und ſemb
jsou spolu velmi důvěrní; der - ist ihm zu
groß geworden narosty mu rohy n zpyšněl;
der - ist ihm zugeſchappt zapomněn dýchati, do-
dělal, zemřel; viá mit dem - ilibers Leinuſt
fahren jítí spat. 2. Œ stav. základna n půdce
sloupu (v zemi); uſ. odének kuene n špalku. 3. =
Zweintrag.

Arrſch...(L.) -bace f hýždě, zadní kýta,
lie obřitná, podřitek = Hinterbade; -be-
trüger m krátký kabát (mužský); -ſicder m
p spr. = Päderaſt; -ſiedeln %a v heslo sobě;
-ſiedler m = Schmeidler; -ſuß m Colym-
bus cristatus roháć veliký; -gebrechen n: ein
a. obſes -gebrechen machen s nepatrnou věcí
mnoho hluku dělati; -geſicht n (via.) obličej
jako p...l (broký, bezvyrný); papula jak babská
řit; -ſerbe f vrub řitni; er ıſt bis in die -erbe
aerleben je prohnaný v věsi mastmi mazany;
-klitſch m plesknuti n pláčnuti do p...le;
-koſchen m nadávka: -krabbe f, -kröte f hulvát,
mamlas; -leſc m; Prv. cr denſt -leſc ıſt jein Besser
mysli, že je h...jeho strýc (nafukuje-se); -leder m
(podlý) patolízal; -leder n a = Zisleder;
b) Œ hor. zástěra (thornická), nířitek; -loch n
itni otvor; p spr díra do p...le; fig. cin redřeſ
-loch zechátralý člověk: -liige f prov. hanebná
lež; -naje f dotravec, vsetěčka; -panke f,
-panke triegen dostati výprask na p...l; -pau-
fer m otloukač (do rád bije n vyplačen) -peitscher m
rejm. o větěloſch = -pauter; -peter m nečiſtý
člověk; -preſler m, -priſiel pl. výprask na
p...l n do p...le; -priſiel triegen dostati na
p...l; -ſchüſe m bot. oskeruše (plod oskeruchu);
-ſchich n. popř. horničký; -ſtreich m rána
do p...le; -wisch m věchet in p...l; fig.
bezečemý spis; cſ ıſt -wisch s tim si jen p...l
vytrit.

arſch-ſiedeln (L.) m C₁₂ otrocky podlézati,
p spr lězti do p...le komu.

arſchig a D₁, 3. jen vo stělo. did- prdelatý.

Arrſchlein (L.) n E₇ v Arrſch 1.

ärschlich]

— 251 —

[Art

ärschlich (²⁻) adv. alles ~ machen dělati všecko obráceně n na ruby.

ärschling(s) p (²⁻) adv. po p.... (obráčeně); ~ auſtehen vstávati po p....; ~ ſtilzen spadnouti po p....i.

Arſe (²⁻) [rec.] f E₂₂ = Arſia.

Arſen (²⁻) [rec.] n E₃ bez pl. chem. arsenſt, otrušik (prvek); adieugeses ~ samorodý arsen; otrušik klencový.

Arſen..., arſen... (²⁻) ~ antimonſaſht
erz n. min. = Antimonienbſler; ~blende f. blejno
arsénové: 1. gelbe ~blende žinty arsenik, auri-
pigment↑, kamenka. 2. rothe ~blende červený
arsenik, realgar↑, zarnek; ~chlorür n. chem.
chlorid arsénový; ~eisen n. min. arsenik že-
ležnatý, lellingit↑; ~eisenſinter m. min. pittieit
(nerost); ~erz n. min. hor., hut arsénová ruda;
~fahlerz n. min tetraedrit arsénový n světlový;
~glanz m leſtěnec arsénový. kalotrušik;
~glas n. min. = ~blende; ~kies m. min. kyz ars-
énový (= Arſenopyrit); ~fönig m. min. = metalt;
~lupſer n. min. domeykit↑; ~mangan m. min. ka-
neitf; ~metalt n. kovový arsen, pyrit↑, ze-
ležný kyz, kyz krylový; ~nidel m. min. ni-
kelin↑, červený kyz niklový, bronec hrano-
lový; ~nidelglan; mgersdorſit, arsénový kyz
niklový: ~öl n. chem. = Arſenitbutter; ~roth-
gülden n. min. jasnorudek, proustit↑; ~rubin m
= Realgar; ~jaurec f. chem. kyselina arseničná;
~jaüreſalze n. min. Arſenienany, naphl.
~ſilber n. min. arsenité stíſbro; ~ſilberblende f
min. proustit† jasnorudek, jachymovec; ~in-
ter m. min. arsenité nákyp. skorodit†; ~spic-
gel m zrcadlo arsénové; ~tri-orynd m = Arſenif-
küreanhydrid; ~wasserſtoff m. chem. arsénovodik.

Arſenal (²⁻) [it.] n E₃ id., zbrojnice.

arsenig (²⁻) a D₂₁₃ chem. 1. arsénový; ~
Zäure kyselina arsénová. 2. A~ min. = Arſenit.

Arſenit (²⁻) [rec.] m (n) E₃ min. id., otrušik (klencový); arſen samorodý; weiſer ~ = Arſenitjäureanhydrit; gelber ~ = Auri pigment; roth er ~ = Realgar.

Arſenik..., arſenik... (²⁻...) ~amalgam n
amalgam arsénový (roztok arſénu ve rтуti); ~anti-
mon n. min. allemontit†; ~antimonſaſhlerz n. min.
= Antimonarſenbſler; ~blende f min = Arſen-
blende; ~blumen fpl., ~blüte f. chem. květ (kalyičník)
arsénový; ~butter f O chem. chlorid arsé-
nový; ~eisen n. min. (= Arſeneiſent); ~eisenſinter
= Arſenienſinter; ~erz n. ruda arsénová n arsено-
rudek = Arſenerz; ~eſſer m poživatel jedlýk ar-
seniku; ~fahlerz n. min. = Arſenbſlerz; ~glanz m
= Arſenglan; ~glas n: weiſes ~glas chem. bílé
sklo arsénové, sklovitý bílý utrých; ~haltig a
obsahující arsenik; otrušný; ~hiitte f utrý-
chová huf, utrýchovna; ~kies m 1. otrušec.
2. = Arſenopyrit; ~kobalt m. min = Špicisfobalt;
~kobaltſies m. min. skutterudit†; ~kupſern min
domeykit†; ~Lähmung f. těk. obrna otruši-
ková; ~mangan n. kaneit†; ~mehl n. chem.
arsénová n jedová mouka; ~metalt n. slouče-
nina kovu s arſeném; ~nidel m. min. krylový
kyz niklový, nikkleolestěn; chloanthit↑; ram-
melsbergit†; ~nidelglanž m. min. štýrský le-
štěnec niklový; ~nidelkies m niklorudek;

-rubin m = Realgar; -sauer a: ~saurer Zalge.
-jaüreſalze; -säure f. min. oktaedrische ~säure = Arſe-
nit; -jäureanhydrid n kyslienik n anhydrid
arsénový, trioxyd arſenu; a) krystaližaný a jako-
mouka: bílý arsenik n utrých, kvet arsénový, my-
sík, arsénová n jedová mouka; b) hortváry bílé
sklo arsénové; sklovitý bílý utrých; -jäure-
salze npl. chem. arsenany, -ity; -ſilber n. min.
arsenové stíſbro (shluk stíſbra s arſenom); -spieſ-
glanž m. min. allemontit†; -vergiftung f/otrava
arsenikem n otrušikem.

Arſeni-at (²⁻²) n. chem. arſeničnán, arſenat.

Arſenifalz... (²⁻²) ~kies m. min. = Arſenieſent.
Arſenikali-en (²⁻⁻²) npl. chem, arsénové
sloučeniny, arſenikalie†.

Arſenikalisch (²⁻²) [rec.] a D₂₁₃ arseni-
kový.

Arſenit (²⁻) m. chem. 1. min. id., otrušnatka
omſtěnná. 2. ~c pl. chem. arsénany†, arsé-
nity†.

Arſenopyrit (²⁻²) m id., kyz arsénový,
otrušec hranolový.

Arſiš (²⁻) [rec.] f sgn. neskl., pl. Arſen v me-
trice: (zdivih).

Art (²⁻) f E₁₈ I. ~, ~ und Weiße způsob;
~ räd, běh, míra, doba; nach dieſer ~
tudy, timto způsobem n cinem n. během;
auf die eine cder die andere Art jedním nebo
druhým způsobem; auf alle o iede mögliche ~
všemožným způsobem, vším cinem, všemi
obyčejí; jak jen možno; na všecky strany;
auf iraend e-e ~ nekterak, néjak; auf feine
nižádným způsobem, nikterak, nijak; aller ~
verſchicbener ~ všelijaký, ~kteraký; auf verdi-
dene ~ všelijak; nach m-r ~ po mém způsobu;
auf freundliche ~ und Weiße přátelským způsobem
n během; nach ~ von et. po způsobu n na způsob
ěho; nach ~ der Säger po mysliveeku; nach ~ der
Näuber obyčejem lipučův; nach ~ der Nachbaru
po sousedsku, mělu možně sousedskou; der ~ (o der-
art), dajš... tím způsobem n tak, že...; von der
~ jein tu vlastnost do sebe mítí; einzig in f-r ~
svěho způsobu druhu jediny; in der ~ v ten
způsob, tím způsobem; das ist je recht feine ~
to je (pravý) jeho způsob; Prv. Jeder macht's
nach f-r ~ každý jedná po svém (způsobu n
obyčeji); auf eine ~ mušě man enden (o ſterben)
nějaký konec vezmeme všichni; zemítí
musime tak ei onak; ~ und Weiße zu gehen
způsob chuže; ~ und Weiße zu eržäben způsob
vypravováni. 2. pravě n řádný způsob; dajš
eš (nur je) eine ~ hat jak (se) patří, radńe; er
schreibt, daß es (nur je) eine ~ hat piše (tak),
že je radost na to se podivati (piše velmi kočanž);
eš hatte nur jolše ~ to bylo znamenité; byla
radost na to se podivati; er hat iht durch-
geprügelt, daß es eine ~ hatte spráskal ho jak
(se) patří; napráskalmu, co se do něho vešlo;
das hat (gar) feine ~ a) to není způsob jednáni
n mluveni; b) nemá to vkusu; jest to bez
vkusu; c) to neni, jak (se) patří. 3. (čejm též o bot)
druh species; š. sm. rod, trída, plémě. plemeno:
den ~ en ist die Gattung übergeordnet druhům jest
nadřížen rod; nicht jede ~ von Büchern taugt et.
ne každý druh knih je cenuý; Gelegenstände
aller ~ věci všeho druhu n všelijaké; e-e ~
bunter Marmors, e-e ~ bunter Marmor druh

5

Art...!

— 252 —

[artig]

pestrého mramoru; ausgelebt mit c-r ~ buntem
Marmors o mit e-r ~ buntem Marmor vykládaný
druhem pestrého mramoru n jakýmsi pestrým
mramorem; ein Mann f-r ~ muž jsi mrazu:
muž jako on; aus der ~ schlagen zvrhnouti se
odroditi se; fig. o obvách: měniti se, obraceti,
snizovati se, zahazovati se; in S-s ~ schlagen
býti do rodu cno; velice se podobati komu;
hosp. von guter ~ dobrého plemene n chovu;
die Hege sind nicht bleß e-e ~ Wüntzen, soudern
so gut wie die Weißen e-e Wüntzen~ černoši
nejsou pouze druhem lidi, nýbrž právě tak
jako běloši plemenem lidským; Prov. běje ~
nie gut ward; ~ läfst nicht von ~ (der Speck nicht
von der Schwart, der Bod nicht f-n Bart) Jablko
nepadne daleko od stromu; co je z kočky,
chytímýši. 3. způsob, mray, slušnost. — II. prov
1. oráni, orba. 2. zoraná země. 3. ~en pl.
láy. (souvisle pote). 4. prov. = Lempenpad.

Art... ("...") ~afer m orné n zorané pole;
~begriff m druhový pojem; ~character m ráz
n charakter druhový; ~feld n orné pole;
~ohn m = Aderlehn; ~unterschied m rozdíl
ve způsobu n způsobový n druhový; ~ver
wandt a podobného n příbuzného způsobu
n rázu.

Artarerrès (~-~) npr. m neskl. a. st. v. id
(král přeský).

artbar (±) [arten II.] a D₂,₃ orný.

Artefact (~-~) [lt.] n umělecký výrobek.

Artemis (~~) [rec.] npr. f neskl. myth. id
(bohyně ſeck, ſrims. Díana).

Artemiši-a (~-~) [lt.] f bot. pelyněk.

arten (~) C₁₃ I. (skoro †) vₚ (n) 1. těž r,
(sich ~) býti nějakého způsobu, býti uzpůsoben:
nad S-m (sich) ~ zvrhnouti se, ťdařiti se n vy-
se n býti po kom (podobati se komu); býti do če-
rodu; ˇs sich in et. ~ (z)měniti se, zvrhnouti
se v co; man spřít, wohin die Gemüther ~ Ize
tušiti, kam mysli třinou; ˇs sich zu et. ~ hoditi
se k čenu. 2. (gut) ~ prospívati, dařiti se; in
djem Boden artet der Weizen nicht gut v této
půdě pšenice n -i se nedaři; prov., o dobytku
spравovati se. — II. ˇs %a (utvrtiti, upra-
viti, zaříditi (eo), zpoříditi, uzpůsobiti; die
Natur hat die Rose so geartet, daß sie Stacheln hat
příroda uzpůsobila růži tak, že má ostny n
trni; † prov., hosp. orati, zdělávati. — III. ac
arct part. p., a D₂,₃ uzpůsobený. (nějakého
způsobu; auch ich bin so geartet i jsem takový:
mein Leben war der Wallfabryk gleich a geartet můj
život byl (stejného způsobu) jako pouť;
anderſgeartet jiného způsobu, jináci.

arten-reich (~-~) a D₂,₃ bohatý n hojuň
druhy; mající mnoho druhů; die Eiche ist
— dub jest četných druhů.

Arteperitus (~-~) [lt.] m uměním zku-
sený, znalec.

Arteri-alisation (~-~) [lt.] f E₁₈ okysli-
cení krve.

Arteri-alität (~-~) [lt.] f E₁₈ okysli-
čenost.

Arteri-c (~-~) [lt.] f E₂₂ an. arterie↑, tepná
přívodnice, zdrojnatá zíla.

arteri-cell (~-~) a D₂,₃ tepenný, okysli-
cený.

Arteri-en... (~-~) lék. ~ausdehnung f path.
rozšíření tepei; ~blut n. an. krev v tepnách,
okysličená krev; ~compresse f chir. rouška
na tepny; ~durchschlingung f an. vinutí se te-
ten; ~cutzündung f path. záněttepen; ~haken m
háček tepenný; ~frampf m path. křeč tepenná;
~nadel f jehla na tepny; ~pincette f pro-
stěpec tepenný; ~puls m, ~schlag m tep;
~schide f pochva tepenná; ~ton m ozva
tepen; ~zange f klišky tepenní.

Arteri-itis (~-~) [rec.] f zánět tepen.

Arterio..., před samohl. Arteri... (~-~)...
~ektasis f rozšíření n výduť tepny; ~gramin
křivka znázorňující tep arterie; ~graphic f
popis tepen; ~logic f nauka o tepnách;
~palmus m (silné) bušení tepen, silný
tep; ~rrhritis f roztržení tepny; ~sferoje f
ztvrdnutí n zkornatění tepny; ~slenoſis f
zúžení tepny; ~tonic f umělé otevření tepny,
pro) sekání tepny, pouštění (krve) tepnou;
~trepſic f stavění krvotoku zkroucením
tepny.

Arteri-olen (~-~) [lt.] f pl. E₂₂ tepenkv.

artcri-ös (~-~) [lt.] a D₂,₃ tepennatý.

artesich (~-~) [Artois] a D₂,₃ artéský; ~cr
Brunchen artéská (vrtaná) studně.

arthast (~~) a D₂,₃ orný; ~ mačen orniti
(p'-duí).

Artholz top. Č (v) Artolec.

Arthritis (~-~) [rec.] f neskl. hostec, dna, pa-
kostnice, zánět kloubů.

arthritiſch (~-~) [rec.] a D₂,₃ hostěčný.

Arthro... (~...) před samohl. Arthyr... [řec.]
~algie f bolest kloubná; ~cace f hniloba klou-
bu; ~carcinoma n rak kloubný; ~cele f oto k
kloubu; ~dynic f bolest kloubná; ~ektomic f
vytnutí kloubu; ~embola f, ~embolus m
arovnávadlo vymknutých kloubů; ~embo-
tcſiſs f narovnává)ní vymknutých kloubů;
~grnpoſis f trvalé ohnutí n zkržení kloubu;
~kafie f = ~cace; ~kalogie f nauka o vy-
mknutí kloubu; ~lith m kamének kloubní;
~logic f klouboslovi; ~meningitis f zánět
blány syrovatecné kloubu; ~oncus m tvrdý
otok kloubný; ~pathic f nemoc kloubná;
~phlogositis f zánět kloubný; ~phyma n otok
kloubu; ~physiſis f hnisavý zánět kloubu;
~poda npl. zo členovei: ~pongus m houba
kloubná; ~soa npl. zo členovei.

Articulament (~-~) [lt.] n kloub.

articulant (~~) [lt.] a D₂,₃ kloubový.

Articulaten (~-~) [lt.] npl. E₂₂ zo člen-
ovei.

Articulation (~-~) [lt.] f E₁₈ článko-
vání, rozčlenění, artikulace↑.

articulieren (~-~) [lt.] f E₁₈ článkovati.
(oz)členiti; f p., a articuliert článkovaný,
členity; articulerte Töne článkované zvuky.

Articuſs... (~-~) ~brief m vo středověku:
jmenování vřehním vojevůdcem.

articell (~-~) [lt.] a D₂,₃ umělecký.

Artifex (~-) [lt.] m řemeslník, umělec.

artig (±) [Art] I. a D₂,₃ 1. (nějakého způ-
sobu n druhu; ve slož: aal~ po způsobu úhoře,
uhřovitý. 2. (do ačtech) způsobný, zvedený;
, dorostlých) zdvořilý, dvorný, uhlazený, ga-

Artikel

— 253 —

[Arz(c)uci...

lantní†; adv. způsobně atá; gegen Redermann
- jein chovati se ke každému zdvořile; er
fagie ihr viel Aes über ihre Stimme namulvil
ni mnoho zdvořilosti n nalichotil ji mnoho
o jejim hlase; iron ich füre ee -, daß Sie mir
fagen... to od vás hezké, že mi ríkáte... un-
nezpůsobný, nezdvoriłý, nešetrný. 3. Kloudný,
příjemný, něžný, hezký, roztomilý, úhledný,
půvabný, lepý, líbezný, spanilý; ~ c Mädchen
půvabné n spanilé divky; ~ werben (z) milost-
něti. 4. adv. pořádně, notně. — II. s Artigkeit
(↓-)f E₁₈. 1. způsobnost, zdvořilost, uhlaze-
nost (způsobné n zdvořité chování). 2. zdvořilost, po-
klona; er fagie mir taufend Artigteiten namulvil
mi mnoho zdvořilosti; byl samá zdvorilost.
3. příjemnost, nezust atá. v I. 3.

Artikel (↓-) | [lt.] m E₆. 1. článek (dīl n odstavoc ſeči n spisu); die ~ články, artikule† (spis rozdánkováný); ~ des Glaubens = Glaubens-; cirk. Die drei ~ tři hlavní články víry. 2. obch. (druh) zboží, předmět. 3. grum člen; der bestimmte und der unbestimmte ~ určit; a neurčit c' en.

Artikel..., artikel... (~~~...) -brieſe mpl.
1. plav. nařízení v službě námořní. 2 stanovy
a výsady cechu... -cintheilung f rozdělení n
rozvržení na články; ~ los a bez článku, bez
členu; ~jchreiber m pisatel článku; ~wejſc adv.
v článčich.

Artillerie (~~~ - n ~~) [fr.] f E₂₂ dělo-
střelectvo, artillerie†; reitende ~ jízdně dělo-
střelectvo.

Artillerie... (~-...) -akademie f dělostře-
le lák akademick: -capitän m setník dělostře-
lecký; -cheſ m náčelník dělostřelectva n dělo-
střelby n hrubé střelby - comite n, -commission
f = rak. ~prüfungss commission; -corps n sbor dělo-
střelecký; -courſ m vyšši dělostřelecká škola:
~depot n 1. skladiště dělostřelček. 2. správní
uřad pro všecky zásoby zbraní; ~ dicnět m
služba dělostřelecká; ~ direction f dělostře-
lecké ředitelství; ~ fahrzeuge npl. voj., děl. dělo-
střelecké vozy n souvozi n vozoví; ~ fahrer m
voj., děl. (Grafikanonier) vozník dělostřelecký n u děla;
jízdný dělostřelec; ~ ſener n palba dělostře-
lecká n (z) děl; ~ děloalpa; ~ fuhſtweſcn-
corps n dělostřelecké vozatajstvo; ~ geschüß n
voj., děl. dělo, střelba, kus; ~ handwerker m dělo-
střelecký ſemeslník; ~ inspector m dorozce
dělostřelectva; ~ officier m důstojník dělo-
střelecký; ~ park m park dělostřelecký, dělo-
střelecká ohrada; dělstvo, (v pochodu) dělostře-
lecké vozovi; ~ pfund m ruská váha = 491.5 gr;
-prüfungss commission f r ak. dělostřelecká zku-
šební komise; ~ regiment n dělostřelecký pluk;
~remonte f zápřež dělostřelecká; ~ salve f
salva dělostřelecká; ~stab m štáb dělostře-
lecký; ~ train m dělostřelecké vozatajstvo n
souvozi n vozoví; ~werkstatt e f dílna dělo-
střelecká: 1. dělostřelecká strojovna. 2. dělo-
střelecká zbrojovna; ~ weſen n dělostřelectvo;
~jeugſesen n zbrojnictví dělostřelecké;
~jeugſcommando n velitelství zbrojného
dělostřelectva.

Artilleriſt (~~~ - n ~~) m E₂₀ dělostřelec,
artillerista†, F kanonýr†; fahrender ~ jízdný
dělostřelec.

Artisan [fr.] m ſemeslník.

Artischoke (~-?) [ar.-it.] f E₁₂ bot. Cynara
scolymus artyčok†, bodlák vlaský n zahradní,
kardus†; wilbe ~ Carlina acaulis pupava, arty-
cok divoký.

Artischoken..., artischoken... (~-...) ~lütig a artyčokokvětý; ~boden m kosmatka (spodek artyčoku); dno n sýřeček artičokový; ~briiſe f štáva n omáčka artyčoková; ~ ſeld n pole artyčokové; ~frucht f artyčok (plod); plod artyčokové; ~tasc m štřeček artyčokový; ~kops m hlávka artyčoková, kalíšek artyčokový.

Artiſt (~) [fr.] m E₂₀ umělec, artista†.

Artiſtisch (~) [fr.] a D₂₃, umělecký, kraso-
umný, artistický†.

Arto... (~-...) [řec.] ~latric f 1. služba za
chléb. 2. vzýváni chleba, chlebochvalskí,
klanění se hostii; ~ latiſt m vzývatel chleba
n hostie; ~ lithen mpl. chlebovitě kamení; ~pho-
rium n skřínka na tělo Páně (v ſečk cirkvi);
~thriten pl. Artotyrité (sektáři II. stol. obštující chl-
n s nýr).

Arttoſſel ~ (~) f E₂₂ = Arttoſſel.

Artois (et-ta) npr. m neskl. zem. Artois (hrabství ve Franci).

Artois... (~-tō) ~hund m 70. pes artéský
(nſaſnec mopslika n ápice).

Artsche (~) f E₁₂₂ 70. Cannabina linota jiřice
obecná, konojka, ~ášek.

Artus (~) npr. m neskl. Artuš, Artus (myth.
král Britá).

Artus... (~-...) ~hof m Artušův dvůr; dvůr
krále Artuše.

äruginieren (~-t-) [lt.] n E₂₅ aron (= Aron).

Arum (~) [lt.] n E₂₅ aron (= Aron).

arum... (~-...) -artig a aronovitý; -artige
Gemächse = Ardeen.

arundinöſ (~-t-) [řec.] a D₂₃, třtinový,
hojný třtinou.

arttāno-ide-ſich (~-t-~) [řec.] a D₂₃
konékvitovit.

Arrthmus (~-) [řec.] m = Arrthymus.

Arba zem. (Wü) (mi) Orava.

Arve (~) f W₂₂ = Arbe.

Arr (~) [lt.] f hrad, tvrz.

arzen ~ (~-n ~) ſa C₁₄ = arz(e)neien.

Arz(e)nci (~)(~) n -(~)² poet. + těž (~)²) f
E₁₈. 1. lék; e-e ~ gegen o wider e-e Krauthheit
verschreiben lék proti nemoci předepsati; e-e ~
bereiten lék připraviti; ~-m e-e ~ eingeben o
reichen dáti uživati léku n dáti lék komu; ~ (cint)
nehmen léku uživati, +, lék bráti; die ~ wirft
o hilſt o erleichtert lék působí n účinkuje n po-
máhá n ulevuje; die ~ hebt ein übel lék pomáhá
od nemoci n zbavuje nemoci; Musſt iſt e-e
gute ~ wider die Schwermuth hudba jest dobrým
lékem proti trudnomyslnosti; hudba po-
máhá od trudnomyslnosti; die ~ vor dem
(Giſte nehmen hájiti se před obviněním; Prv.
iert. ~ iſt galgenfrei lékaři smějí zabijeti bez-
trestně; ~ iſt oft fchüdticher als die Krauthheit ne-
čekej z léku dlouhého věku

Arz(e)nci... arz(e)nei... (~-)²... n -(~)²...
~bereiter m připravovatel léku; zějm. lékárník;
~bereitung f připravování n příprava léku;

arztemei-en

— 254 —

Arz...
...

- bereitungsfunst f/ umění přípravovati léky; zejm. umění lékárnické; -buch n kniha o léčích, lékárnická kniha; -bichje f/ krabice na lék(y); -formel f/ vzorec n/ formule na lék; -gabc f/ dávka léku; -gebiß s /rət/ špalíčkové udrído s lékem (pro konš); -gelehr t a zhělbý v léčích; -geschmaß m chut lekem; -gewächs n/ léčivá n/ lékařská rostlina n/ bylina n/ zelin(k)a; -glas n/ sklenička n/ lahvická slékem n/ na lék, lékovka; -handel m obchod s léky, lékárničk- /kam- / f/ přípravna léků; -kästchen n skřínka na léky n/ s léky; -kosten fpl. léčebné; -kraft f/ moc léku; -frant n/ léčivá bylina n/ zelin(k)a; -funde f/ -kunst f/ -lehre f/ lékověda, -znal- ství, -zpyt; š. om. lékárničtv; -löffel m lžice léku; -maß n dávka léku; -mischmasch m F lékár míchanina n/ matlanina léků; -mittel n/ léčivý prostředek, lék, léčivo; -mittellehre f/ nauka o léčích, lékosloví; -pilanz f/ léčivá bylina; -rechnung f/ účet za léky; -schrank m schránka na léky; -stoff m léčivo, látka lé- čebná; -tarc f/ szabna n/ taxa na léky n/ lékár- ničká; -trank m nápoj léčebný; lék k piti; -übermaß n přilišné užívání léků; f/ cpani léků; -verordnungstelle f/ nauka o předpisování léků; nauka o léčích, farmakologie†; -verschreibwuth v nemírné předpisování léků; -verschreibung f/ předpisování n/ předě- psání léku; -vorschrift f/ předpis léku; frecept; -wagen m vůz s léky; -ware f/ zboží lékár- ničké; -waren fpl. léky, léčivo; -wein m léčivé vino; -wegen n lékárničtví; -wirkung f/ účinek n/ působení léku; -wissenschaft f/ 1. lékař- ství, věda lékařská. 2. lékárničtví, nauka lékař- ničká; -wissenschaftlich a lék(ársk)ovědecký; -jettel m listek lékárnický (na článkůchká atd.).

arz(e)nei-en ¼(-(-)→-n-(→-)→) C₁, I. vₙ (b) uživati léku n- u; být na léčích. — II. vₙ a před- pisovati lék (komu), dávati uživati (komu); jich z Tod — mítí z léku smrt.

arz(e)neilich ¼(-(-)→-n-(→-)→) a D₂,₃ lékař- ničký.

Arzt (v n n) [řlat.] m D₁, lékař; aus- iibender o praktischer - praktischý lékař; weib- licher — ženský lékař = Arztin; — jír innerne Kranheiten lékař vnitřních nemocí; — f-r� Ehrc lékař své eti; Prv. den — hofen, wenn der Krannte todt ist přijíti s křížkem po fanuse; viele Arzte, baßiger Tod mnoho lékařův, hotová smrt; časté stonky, jistě zvonky; mnozí doktori- cisaře umoří; wer den — zum Erben madt, hat sein Leben geschفت bedacht kelyž nemoený dědice ze lékaře běře, ten se jistě na onen svět záhý odeběře; (lékař jest nebezpečný dědic, dědic jest ne herbečný lékař); es gibt übrigend mehr Arzte als in der Welt nejvíce na světě lékařův; wer von e-m — zum andern rennt, kommt baß beim Tiedenaräber an o té duši veta, která po lékařich léta; ein junger — muſz drei Kirchhöfe haben nezli doktor jednoho uléčí, deset jich umoří; lékař jest poctiv kat; wenn die Hizte freiten, faun der Krannte reiten lékaři uvažují a nemocný umírá.

Arzt..., (v n n²) ... -gebühr f/ -geld n/ -lohm m léčebné; poplatek n/ honorár† n plat lékaři.

arztten ¼ (v n n²) vₙ (b) C₁₃ = arz(e)neien I.

Arztin (v n n²) f/ E₁₉ lékařka.

ärztlich (v n n²) a D₂,₃ 1. lékařský; — Hercondung lékařský předpis; — es Jeunis lékařské vysvědčení; der — Beruf povolání lékařské; — Pravie lékařská praxe; ein — Be- handelter léčený chorý n/ ošetřovanec; in — Ber- behandlung sein být v lékařském ošetřování n opatrování; — behandeln lékařský ošetřovati n opatrovati; — en Leistung nebten lékaře ku pomoci vzítí; poraditi se s lékařem. 2. — est unmění lékařské.

As (v) n I. bud., neskl. id. to půl tonu snížené. — II It.] n sg. neskl., pl. Asse 1. id. (tarafimská nmeni). 2. lékar, dříve id. n/ lékárnická váha. 3. v Asse. — III. m v Asse, Acenthum.

Asa (n) [It.] n, sg. neskl. E₂₃, pl. Asjä = Asant(-pilanzé); — sétida bot. čertovo zlé n lejno (hjopryskyře).

Asaite (n) f/ E₂₂ struna a.

Asant (n) m E₃ lékár.; stintender — = Asa sétida (v Ma); — dulcis pryskyřice benzoová — Benze.

Asant... (n) -pilanzé f/ bot. Ferula assa- foetida locílo, čertovo lejno.

Asaphic (n) [řec.] f/ E₁₈ nežřetelnost slabý n přitlumený hlás.

Asfarie (n) [řec.] f/ E₁₈ hubenost.

Asbest (n) [řec.] m E₃ min. asbest†, osinek; holzartiger — dřevnatý asbest, horní dřevo; biegfamer o edler o hebny asbest, horní len; kiant†; schwimmender — plovoucí asbest, horní kůže, horní kork, horní maso, horní papír.

Asbest...— asbect...— (n) — ähnlich, -art- iq a asbestovitý, osinkovitý; —gewand n oděv asbestový; —leinwand f/ plátno asbe- stové; —packung f/ str. úcpa asbestová; —schnur f/ str pletenec n provazec osinkový na úcpu.

Asſc... v čuž Asſt...

Aſcariden (n) [řec.] pl. = Aſtariden.

Ascendant (ču asa dan) [fr.] n převaha, vliv, působení, účinek.

Ascendent (n) [ř.] [It.] m vstupník, příbuzný v pokolení vzestupujícím, předek.

Ascendent; (n) [nlt.] f/ ascendence†, po- kolení vzestupující.

Aſcentieren (n) [It.] vₙ (in) C₁₂ vystupo- vati.

Aſcension (n) [It.] f/ E₁₈ stoupání; cirk. nanebevstoupení Páně (= Simmelfahrt Chriſt, Simmelfahrtstak).

Aſcensioniſt (n) [It.] m E₂₀ vystupovač.

Aſcensions... (n) —verhältniffe npl. poměry stoupání.

Aſſet (n) [ř.] [rec.] m E₂₀ = Aſſet.

Aſſetisch (n) [ř.] [rec.] a = aſſetisch.

Aſch (v) m I. D₁, hliněná nádoba (dolů zúžená); zejm. (= Blumenasch) květináč; (= Milchaldtkrajáč (na měleko); bavor člun (podložný, do spíčky). — II. C₉ 1. zo. Thymallus vulgaris lipan, -en, -ěn. 2. bot. = Cjde.

Aſch... — aſch... (n) —baum m bot. Fraxinus excelsior jasan obecný. 2. Pirus aucuparia jeráb; —bacher m nádobka n miska na popel (zj. m. doutníkový), popelníček; —blatt n bot. Ar-

Ajschel

— 255 —

Ajschylus

temisia maritima peluněk pomosky; blei mm. †n 1. = Graphit. 2. = Wismut; bleich a popelavě bledýn bledě popelavý: blonda plavě popelavý; brenner m připravovati popel: ente f zo. Fuligula marila kaholka; fahl a = graun; farbe f popelavá barva; farben a popelavý, aty, barvy popelavě; fleckig a s popelavými skvrnami, popelavě skvrnitý; grau a popelavě šedý, (šedě popelavý, aty; F das geßt in its Agraue to zabíla příliš daleko: to jde až do zámezi; to přesahuje všecky meze; das ist denn doch wirklich die Agraue Möglichkeit to jest nejkrainější možnost; huhn n 20. Rallus aquaticus chrástal vodní; fasten m truhlík na popel n od popela n s popelem; knucht m ⊖ připravovač popele pro odhánecí pec; kráhe f zo Corvus cornix vrána šedá = (Nebelträfe); kraut n bot. Cineraria popelník; knuchen m: a) podplamenace; b) (Ajschel) bábovka (= Napfuchen, Tiefuchen); lauch n bot. Allium ascalonicum oslejch†, ořechovec, šalotka; meije f zo Parus palustris sýkora lužní, babka.

Ajschel (l-) f E₂₂ 1. popel; breunen (pálenim) popel připravovati; in verwantelobrátiti v popel; Gebäude in (die) legen budovy v popel obracetí; aus der erstehen povstatizd popela, obrudit se; unter o in der glimmen n glißen doutnati pod popelem v popelu; (wei fig.); ziehen vyhrabávati u popel; zert S. mit ungebrannter i�mieren (s)práskati koh; Apfel in der braten jablka v popelu péci: bibl. sich das Haupt mit befreuen posypati si hlavu popelem (na znameně zármutku); fig. in Cund und - büßen káti se v žíni a v popelu; in die -blasen dýmati a foukati do popela. 2. poet popel, tělesné pozůstatky; sanjt ruhe seine, -früde o Mühse jeiner - pokoj popelu jeho.

Ajschel (l-) f E₂₂ = Ajschel II.

Ajschel (l-) m E₆ 1. chem ešl, popelová šmolka (= Ajschel). 2. hat skvryn a strupy od popela (= Ajscheneide).

aſchen ⊕ (l-) ¼a C₁₂ slév. die Lehmsform - formu (ta)popeliti n popelem vysypati.

Ajschen..., aſchen... (l-)... ader f = fledd; -ähnlich a popelovitý; -analyſe f rozbor popela; -auſzug m str. výtah na popel; -bad n chem. popelova lázen; -bahre f = kafien; -baum m bot. Populus tremula osyka; -becher m = Ajscheder; -behälter m = 1. -faſſ; 2. = fall b); -bestandtheile npl. součástky popelové; -bestimmung furčení popela; -blaſſer m = treſter; -brenner ⊕ m popelár; -brödel n: a) uspinněný kuchtík; popelka, peciválek, popelvá(lek); b) npr. Popelka (hrdinka pohidky); c) ſte der; -brot n podpopelný chléb, podpopelnice, -ka; -brotbäcker m pekař podpopelnice; -cimer n = -faſſ; -fall m a) padáni popela; b) (dira na popel) popelník, -iště; -fallklappe f str. dvěře, poklop k popelníku; -fall thürf ⊕ popelní přiklop a klapka; dvěře n poklop k popelníku; -farbig a popelavý, popelatý; popelavě barvy; -faſſ n sud na popel: -ſleče mpl. ⊕ hut. a) černoviny (malinké černé větky n čárky na kovových hlazených výroboch); b) skvryn n strupy od popela v. Ajschel 2.; -ſloſe f vloček

popelový; -ſunkc m jiskra pod popelem; -geſüß n nádoba na popel, popelák; -gehalt m obsah popela (v čem) popelnatost (čehot). -grube f popelník, díra n jámana popel; -händler(n) f mohodník. n f -ice popelem; -hauſe m hromada popela; -herd m ⊕ = fall b); -hügel m = -hauſe; -kammer f popelník; -kajen m ⊕: a) = fall b). b) sol. popelník (v kohsvar nách): -kegel m kužel popelový; -fern ⊕ m slév. = Ajschern; -knucht m = Ajschnecht; -kraut n bot. = -pſlanze; -krug m popelnice, urnaſt; -kuchen m = broi; -lange f louh popelový; -loch n: a) popelník, jáma n díra na popel; b) ⊕ = fall b); c) = Ajschel 2.; -löcher ⊕ npl. hut. = ſleče; -reife f zo. Parus palustris sýkora lužní, baſka; -mesſer m ⊕ měrić popela; -ofen m ⊕ sklářská pce; -päter m pras = -broſdel; -pſlanze f bot. Cineraria popelník; -puddel n, putſel n = -broſdel; -raum m ⊕ = fall b); -regen m děſt popelový; -reſt m zbytke popela; -ruhe f = reſt; -ſalz n = Pott, aſde; -ſeite f ⊕ hut. beim Frischdäuer zadni stěna v kryčém hrnu; -thüre f, -thürl n dvířka popelní n upopelníku; -topſm hrnec na popel; -trecker m un turmalin; -trog m = -ſalz; -tuch n ⊕ hrubé plátno k cezení popela = Laugentud; -urne f popelnice; -verkäufer(in f) m prodaſc (f ka) podpopelní; -wagen m vůz na popel; -weib n popelářka; -weiſe f svěčení n zehnání popela; -wolke f mrak popela; -zacken m ⊕ beim Frischdäuer popelní n zadni plitka v kryčém hrnu; -zieher m 1. vyhrabávač popela; 2. mn. -trecker.

Ajscher (l-) m E₆ 1. ⊕ kožel a) = -faſſ. -grube; b) l(o)uh. 2. hat. (mydlářský popel); 3. zo. Thymallus lipan (ryba).

Ajscher=... aſcher=... (l-)... -mittwoch m popeleční středa; -wěllig a zapopelený.

Ajscher=... aſcher=... (l-)... -bottich m kožel. kád lužní; -brühe f kožel. louh; -faſſ n lužní kád; -ſliſſigfeit f louh; -geſüß n kožel. lužní kád; -grube f kožel. lužní jáma; -kraſt f hřeblo lužní; -methode f způsob loužem; -process m postup louženi; -raum m kožel. prostor luhový, prostora loužná; -roſ a málo loužný; -ſaſſ m popelová usedlina; -lange f ⊕ kožel. hřeblo, potápka: -tuch n = Ajschent; -verfahren n kožel. způsob loužení; -werkstatt f kožel. dílna loužní; -wirfung f účinek a působení louhu; -zange f kožel. kleſtě lužní; -zeit f čas n doba loužení.

Ajscherig ⊕ (l-) I. m E₃ kožel. = Ajscher 1. b. — H. ä- a D₂, 3 = aſchleſzig.

äſchern (l-) C₁₂ I. ¼a 1. obrátiti v popel (obv. cumäſchern). 2. (po)sypati popelem; (o popeleční středž). dávati popelec (komu). 3. ⊕ slév. = aſchen kožel. loužiti: Wäſche = -langen. — II. ¼ ¼% ſich = abäſchern 2. — III. % A-n E₇ bez pl., Ajscherung f E₁₈.

aſchicht, aſchig (l-) a D₂, 3 = aſchenähnlich.

Ajschling (l-) m E₃ zo. = Ajsch II. 1.

äſchyle-iffch (-) a D₂, 3 aischyl(ov)ský.

Ajschylus (l-) npr. m neskl., d. st. v. Aischylos

(ſecky tragik).

Aſculap

— 256 —

Aſſecuranz...

Aſculap (~-^) |[t.] npr. m E₃ myth Aesculap
(šuši, lekaſtvö) (v Aſſlepiſch).

Aſculatinz... (~-u...) -ſaure f chem. esku-
letová kyselina.

Aſſe (~) n tei As zejm. pl. Aſsen myth. = Aſjen-
thum.

Aſega z... (~-u...) ~buch n sbirka práva
ſriesského z XIII. stol.
äſen (~) C₁₄ I. %a tov. = aſsen II. — II. %
Aſſung f E₁₈.

Aſenthum (~-^) n E₃ bez pl., Aſſenschaft (~-^)f
neskl. bez pl., myth. Asové (nojvyšší božstvo v severške
mythologu).

aſpeſtisch (~-^) [řec.] a D₂,₃ bezhníolbňý.

aſcru-al (~-^) [řec. lt.] a D₂,₃ bezpohlavný.

Aſsgagne (~-^ ču asgän') m E₂₅ zo. Cerdo-
pithecus petaurista druh opic.

Aſſi- at (~-^) m E₂₀ n ~c m E₂₁, ~in f E₁₉
Asiat (f-ka) (ohybaſtelka) Asiel).

aſſi- aſtisch (~-^) a D₁,₃ asijský.

Aſſi-en (~-^) npr. n E₇ zem. Asic.

Aſſi... (~-u...) ~ſliege f zo. Asilus roupec;
~ſliegen fpl. zo. Asilidae roupci; ~vogel m zo
= ~liege.

Aſſilus (~-^) [lt.] m E₁₄ zo. = Aſſilſliege.

aſſilus z... (~-u...) -ähnlich a, -förmig a
roupecovítý.

Aſſani-er (~-^) m E₇, ~in f E₁₉ Askaňan,
(f-ka), ~nec (obybaſtel Askaňan, starého hrabství německo-
šaneridem (~-^) [řec.] fpl. těk. škrkavky.

Aſſariden (~-^) [řec.] fpl. těk. škrkavky.

Aſſese (~-^) [řec.] f E₂₂ askese↑, kajic-
nictví.

Aſſet (~^) [řec.] m E₂₀ asketa↑, kajeník.
aſſetiſch (~-^) [řec.] a D₄,₃ asketický↑,
kajicnjící.

Aſſlepi-adſes (~-u-~) npr. m neskl. d. st. v.
id. (lekař jecky).

aſſlepi-adſich (~-^) [řec.] a D₂,₃ askle-
piadský.

Aſſlepiós (~-^) [řec.] npr. m Asklépios
(šuši lekaſtvö) (v Aſſulap).

Aſsmödä-ns (-'^), Aſmodi(-'^)[hebr.]m E₂₅
bez pl. bibl. id., Aſmodeus, -ej (démon).

aſodisch (~-^) [řec.] a D₂,₃ s ošklivostí
spojený.

aſomatíſch (~-^) [řec.] a D₂,₃ netělenšný.
á son aſſe (ču čs) [fr.] advt. pohodlně.

Aſſop (~) npr. m E₃ a. st. v. Aisópos, Esop
(Fecke jadkář).

aſjopisch (~-^) a D₂,₃ aisópský, esopský.

Aſſotic (~^) [řec.] f E₂₂ hývení.

Aſſow (~) npr. n E₂ zem. Azov (město raské).

Aſſow(i)ſch (~-^) a D₁,₃ ~čs Meer Azovské
more.

Aſſpalat... (~-u...) ~holn dřevo aspalátově
n ~ drasobýlově.

Aſſalathus (~-^) [řec.] m E₁₄ id., ~ drasobýl (rod).

Aſſarag(in)..., aſſarag(in)=... (~-^...)
-ſaunc a: ~aſurce ſalj asparagan↑; ~auref
chem. kyselina asparagová n amidejantarova.

Aſſpe ata. (~) f E₂₂ = Eſpe.

Aſſpecte (~^) |[t..] mpl. E₉ ast. aspekty↑, dálečitši
zdánlivě połohy planet vzhledem k slunci n k měsću).

Aſſen... (~-^) ~ſalter m 10 Linenitis populi
belopášek topolový; ~holn bot. osykové dřevo.

Aſper (v-) nřec.] m E₃ id. (mince = ¹/₁₂₀ piastru).
aspergieren (~-^) [lt.] v₄ C₁₂ kropiti.

Aſpergill (~-^) [nlt.] n kropać.

Aſperifoli-en (~-^) [lt.] fpl. E₂₂ drsno-
lište.

Aſperitát (~-^) [lt.] f E₁₈ drsnost.
aspermatiſch (~-^) [řec.] a D₁,₃ bezsemenný.

Aſpersori-um (~-^) [lt.] n kropenka.

Aſſhalt (~-^ n ~^) [řec.] m E₃ min, asfalt,
~alni n zemni židovská n minerálná smola,
horní gudron↑; ſliſſiger ~ = Beratheer.

Aſſhalt..., aſſalt... (~-^, ~^) ~arbeiten
fpl. práce asfaltové; asfaltování; ~arbeiter m
dělník při asfaltování↑, asfaltovník; ~beton m
cement asfaltový (směnina asfaltu «e štěrkem»); ~ce-
ment cement asfaltový n z asfaltu; ~ſli m
asfaltován a půst (napůtená asfaltem); ~haltig a ob-
sahující asfalt; ~lach m lak asfaltový; ~lager n
asfaltové ložišť; ~ſchicht f asfaltová vrstva
(isolační, k ochlarené záva od zemní v lhoč-t).

Aſſhodel (~-^) n E₃, Aſſhodilk (~^)
[řec.] m E₃ bot. Aſſhodelus kopičko; aſſiger ~
~Aſſhodelus ranoň n kopičko větevnát; gelber ~
Aſſhodelus luteus kopičko žluté.

aſſhodel... (~-^) ~artig a kopičkovité.

Aſſhodil... (~-^) bot. ~lilie f Hemerocallis
denivka plává.

Aſſhyrie (~-^) [řec.] f E₂₂ omráčení, zdán-
livá smrt.

Aſſic (~) [fr.] m aspik↑, rosol.

Aſpirant (~-^) m E₁₀, ~in f E₁₉ [fr.] id.,
cekatel, žadatel (uřad), uchazeč (o úřad).

Aſpirata (~-^) [lt.] f E₃ gram. id., (souhláska)
dyšná n vanutá.

Aſpirations... (~-u...) ~luſt f spotře-
bovaný vzduch; ~ſchlot. ~ſchornstein m = řod-
ſchornstein; ~ventilation f větrání aspirátorem;
~ventilator m = Aſpirator.

Aſpirator (~-^) m id. (= Luftsanger).

Aſpirieren (~-^) [lt.] C₁₂ I. %a aspirovatiť,
oznáčovati, vyslovovati dýšně n přídechem.
II. % (b) aspirovatiť, učazeti se n žádati oš,
čekati nač.

aſportieren (~-^) [lt.] %a C₁₂ unésti.

Aſſ (v-) [lt.] n D₁₃, pl. wě neskl. 1. hra v karty:
jednotka v kartách; eso↑, touš↑. 2. hra v kostky:
jednotka.

aß (~) impf. od eſsen.

Aſſia (~) f neskl. = Aſſa.

Aſſagai-c (~-^) [malaj.] m E₂ assagáj†
(jišraň národu jihofrúkých a malajských)

aſſajonnieren (ču ases-) [fr.] %a C₁₂ kořeniti.

aſſanieren (~-^) [lt.] %a C₁₂ podle zdravo-
vědy zarižovati o.

Aſſaſſin (~-^) (ču Sčoń). Aſſaſſinc (~-^) [ar.] m
E₂₁ (úkladný) vrah.

Aſſaut (ču aso) [fr.] m útok.

Aſſecuradör n Aſſecuradcur (~-^) [stř. lt.] m
E₃, Aſſecurant (~-^) m E₂₀ obch. pojišťovatel.

Aſſecuranz (~-^) [stř. lt.] f E₁₈ pojišťování,
~teň; f-e ~ aufgeben vzdáti se pojistění.

Aſſecuranz... (~-u...) ~brič f m = ~peliže;
~compagnie f pojišťovací společnost; ~gebürſ
pojišťne; ~pojižze f pojistka; ~prámic f po-
jišťovací premie (náhrada za pojišťevý předmět); ~pro-
ces m pře pojišťovací; ~vertrag m smlouva
pojišťovací.

Assecurat

— 257 —

[Aſſ...

Assecurat (~~~) [str. lt.] m E₂₀ pojištěnec |
Assecuration čtu ejón) (~~~) [lt.] f E₁₂ pojištěni, asekurace |
~~Assecurations~~... (~~~) ... ~eid m holdovační přísaha statkářů panovníku.

assecurieren (~~~) [str. lt.] %a C₁₂ pojišťovati p pojistiti.

Affel (~~) [lt.] f E₁₂ zo. Oniscus beruška (obecná), svinka; n pl. zo. berušky zemni (čeleď).

Affel..., affel... (~~) ... -ähnlich a beruškovitý; -raupe f beruška zemni.

Assemblée (ěti asaň) [fr.] f shromáždění.
aſſen, aſſen (↓) %a C₁₄ = aſſen.

Assent... (~~) ... -liste f seznam odvodní; -schein m odvodní listek.

asseintieren (~~~) C₁₂ I. %a odváděti, bráti na vojnu. — II. % A-n n E₇, Assentierung f E₁₈ odvod.

assequieren (~~~) [lt.] %a C₁₂ dosáhnouti čeho.

aſſericiren (~~~) [lt.] %a C₁₂ tvrditi.

aſſertorisſch (~~~) [lt.] a D₂,₃ tvrdivý.

aſſervieren (~~~) [lt.] %a C₁₂ uschovati.

Assessor (~~) [lt.] m E₁₂ přisedicí (sosndan čředněk).

Assessor... (~~) ... -besoldung f služné assessorské.

aſſeverieren (~~~) [lt.] %a C₁₂ tvrditi.

aſſibitieren (~~~) [lt.] %a C₁₂ sykavkou provázeti.

aſſidieren (~~~) [lt.] %a (b) C₁₂ přiseděti.

Aſſi-ento (~~) [špań.] m id. (smlouva o monopol na dodávání otroků do španěl. osad amer.).

Aſſi-ento... (~~) ... -gesellschaft f společnost assientová; -ſchiffe npl. lodě assientové (vozící černochy do Ameriky); -vertrag m smlouva assientová (v Aſſiento).

Aſſignat (~~) [lt.] I. m E₂₀ as(s)ignát↑, poukázaný dlužník (na koho poukázka je vydána, aby ši vyplati). — II. n E₃ a ~e (~~) f E₂₂ assignat↑ (francouzská poukázka bankovní na statky národní za dohry první franc. revoluce).

Aſſignatar (~~) [lt.] m E₃, pl. těž ...arien (~~) as(s)ignatář↑ (kdo poukážku má vybratí).

aſſignieren (~~) [lt.] %a C₁₂ obch. poukazovati.

Aſſimilation (~~~ ču-cjón) [lt.] f E₁₈ assimilace↑, spodobování, -eni; přízpůsobování.

Aſſimilations... (~~) ... -kraft f sila assimilační spodobovací; -processm pochod n postup assimilační spodobovací.

aſſimilatorisch (~~) [lt.] a D₂,₃ assimilatorni, čni, spodobovaci.

aſſimifierbar (~~) [lt.] I. a D₂,₃ spodbitelný, přizpůsobitelný. — II. s Aſſimilierbarkeit f E₁₈.

aſſimilieren (~~) [lt.] I. %a (%r sich) et. ~ assimilovatí, přípobovati, s-, přizpůsobovati (co šsmu; %r sich spodobovati se. — II. %a Aſſimilierung f E₁₈ = Aſſimilation.

Aſſisen (~~) [fr.] fpl. E₂₂ přísežný soud, porota.

Aſſistent (~~) [lt.] m E₂₀ as(s)istent↑, od-borně vrdělaný příruč.

Aſſistenz (~~) [lt.] f E₁₈ assistence↑, přispění, přísluha, přítomnost.

Aſſistenz... (~~) ... -arzt m assistenční lékař.

aſſiciieren (~~) [lt.] %a (b) C₁₂ přispívati, ve službě vypomáhati.

Aſſoci-ation (~~) čti -cjón) [lt.] f E₁₈ as(s)ociace↑, sdružení, spolčení.

Aſſoci-ations... (~~) ... čti-cjóns) -ſirma f obeh. společná firma; -recht n právo spolučovací.

Aſſocié (ěti -sje) [fr.] m E₂₅ společník (zojm. za vědomí získu).

Aſſocié... (~~) ... -gesuch n (nápis insertu): Hledá se společník.

aſſoci-ieren (~~) [lt.] %a C₁₂ přidružiti, s-.

aſſolicieren (~~) [fr.] %a C₁₂ pole v lány děliti.

Aſſonanz (~~) [lt.] f E₁₈, dim. žert. Aſſonánzel (~~) n E₆ as(s)onance↑, souznění, názvučí (opakování samohlásek v koncových slovích n slabikách versů).

aſſonieren (~~) [lt.] %n (b) C₁₂ stejně zniti n zvučeti; ~d a D₂,₃ souzníci, souzvučný.

aſſortieren (~~) [fr.] %a, %r C₁₂ dle druhů spořádati u sestaviti, (roţ)tríliti, sortovati↑; fid mit et. ~ zásobiti se (ráznými druhy čeho).

Aſſortiment (ěti -māns) [fr.] n sklad zboři.

Aſſoupieren (ěti asu-) [fr.] %a C₁₂ uspati, utišiti.

aſſouplicieren (~~) [fr.] %a C₁₂ činiti ohebným; hodv slabě věvařovati surové hodvábi.

aſſourdieren (ěti asu-) [fr.] %a C₁₂ ohlušiti, utlumiti.

aſſuescieren (~~) [lt.] %n (b) C₁₂ zvyknouti si.

aſſumieren (~~) [lt.] %a C₁₂ 1. přijmouti. 2. pojmouti (myslénku).

Aſſumtion (~~) čti -cjón) [lt.] f E₁₈ 1. přijetí. 2. nanebevzetí.

aſſurieren (~~) ču asy-) [fr.] %a C₁₂ = aſſecu-rieren.

Aſſyrer (~~) m E₆, ~in f E₁₉ As(s)yr, (f -ka), As(s)vřan, (f -ka).

Aſſuri-en (~~) npr. n E. zem. Assvrie.

aſſyrisch (~~) a D₂,₃ assyrský; ~e Œprache, ~e n neskli. assyrština.

a. St. abbr. za „alten Œtio“ (= starého slohu).

Aſſ (~~) m D₁₁ větev, snět, ~ snětev, klonik, haluz; kleiner ~ větěvka, větvička; einjábriger ~ letorost, ratolest, omlad; entlaubter ~ parkos; diřiver ~ suchá větev, suk, krkoška; sperrige Aſte hradicí větve; abſterbender ~ schnouci větev; lebenſthätige Aſte živé větve; qabeljöt-miger ~ rozsocha, vidlice; die Aſte neigen ſich durch die Schwere des Obſtes strom se ovocem rozvahuje; zuſammengewidelte Aſte otáčky; fig. F ~ sich aus den Aſſen maſen upláchnouti, vziti do zaječich n nohy na ramena. 2. F hrb (= Goder, Buſel); fig. ſich e-n ~ laſen smíchý se váleti n div se nepotrhati n se za boky popadati. 3. suk (po větvi).

Aſſ..., aſſ... (~~) ... -achſel f bot. vidličnatá větev, užlabi n paždi větve, rozpora; -arm a málovětvrj, -evnatý, chudý na větve n větvemi; -artig a větvitv, větvovitý; -bildung -tvořeně větve; -bruch m polom větvový, zlof

N mekečočesky slovník. I. Deutschbühmischer Wörterbuch.

33

a-statiſch

258

Ateknie

mení větvi; -cinwuchſ m vzrust n vrostěni
vétve: -ſaule f mliloba n st větve; -ſlecf m
skriva větvová; -ſrei a 1. bezvětvy. 2. bez
suků; -hacſ f sekrya na větve; -höhle f
dutina brě na větvi; -hot; n dríví větvove
n oklestkové n hůlkove; oklestky, haluzí sně-
tové, ramli; -nauſe f kukla; -knorren m,
-knor; m krkoſka, suk; -knoten m = -nerren;
-kráheſ f. Corvus cornix vrána šedá = (Nebel-
frähe v Mjödräbe); -kruſ; n kříž z větvi; -loch n
suková dira; -los a bezvětvy; -loſigkeſt f
bezvětevnost; -lüde f = -loch; -moos n bot
Hypnum rokyt, -et; -quirl m přeslen větevní;
-rcich a větevnatý, haluznatý, hojný větveni
n haluzemi; -reiches Biett n sukovaté prkno;
-rcin a a) bezvětvy, bez větvi; h) bezsuký,
hladký; -reiner Stannm kmen bez větvi n bez
suků; -rcinheit f bezvětevnatost: -rciſig n
klest n chvoj (z větvi); -scherf n nůžky na
větve: -ſchirm m ochrana větevní; -ſchitt m
erb. ostrev; sukovatý strom; -ſchwamm m
bot. Nyctomyces utilis troudovka užitéčná;
-ſtändig a větevní; -ſtelle f konár; -ſtreſ
n větvove stlaní; -ſummel m, -humpf m pahyl.
suk; -verbreitung rozvětveni; -vermögen n
větevnatost; -voll a = -reid); -wachsthum n
vrůst větlový; -verk n větvo (ově, -e (pl.);
-vinkel m bot. paždí n úžlabí n rozpora větvi;
-wunde f rána větve.

a-statiſch (~~~) [rec.] a D₂,₃ fys.: = Magnet-
nadel (magnetická) jełła astatická (v poloze in-
differenčn).

Älchen (b.) n E₂ (dim. od Aſt) větškva,
-vička, snuſka, haluzka.

äſtein (b.) vₙ (b.), v'r jich) = C₁₂ = aſſen I.

aſſen, äſten (~~~) C₁₃ I. vₙ(b), v'r (jich) vyhániči
větve, rozvětvořati se p -iti se. = II. vₙ =
abäſſen I. — III. geäſtet p. p., a D₂,₃ roz-
větvený, větevnatý.

Aſter (b.) [rec.] f E₂₂ (m E₄) bot. astraß,
hvězdnice (rod).

aſter... (~~~) -artig a hvězdnicovitý;

-artige Pflanzen hvezdnice (rod).
aſtere-o-metric (~~~) [rec.] f E₁₈ hvě-
zdomerství.

aſtere-o-metrisch (~~~) [rec.] a D₂,₃
hvezdoměrný.

Aſterise(n) (~~~) [rec.] m hvězdička
(n psímen, na nčo uporomná).

Aſtero-id (~~~) [rec.] m E₉ ast. = Planetoid.

Aſthenie (~~~) [rec.] f E₂₂ bezsili.

Aſthetik (~~~) [rec.] f E₁₈ esthetika], \kra-
sovéda.

Aſthetiter (~~~) [rec.] m E₆ esthetik\, \kra-
sovédec.

äſthetisch (~~~) [rec.] a D₂,₃ esthetický,
krasovědný.

Aſthma (~~~) [rec.] n E₂₅ path. id., záducha,
dýchavice, čnost, dušnost; neurosa čivu
bloudivého.

Aſthma... (~~~) -papier n těkár. papír proti
záduše.

Aſthmatiker (~~~) [rec.] m E₆ asthmatick\, (clovek) dýchavičný n dušný n úzkoprsý\,

aſthmatisch (~~~) [rec.] a D₂,₃ asthmatický; dýchavičný, dušný, úzkoprsý.

Aſti-er (~~~) m E₆, -in f E₁₉ Estonec,
f -ka.

äſtig (~~~) a D₂,₃ 1. větevnatý, rozvětvený.

2. sukovyť. 3. lov. parohatý.

äſtimieren (~~~) [lt.] %a C₁₂ vážiti si kloho.

Äſtling (b.) m E₃ (nedospěle, ale jíž s větve na větve
poletujícé poťače.

Aſtrachan (~~~) E₇ npr. n Astrachaň.

aſtrachanisieren (~~~) %a C₁₃ tkale, roře-
zané niti vlčněných látek płyšových ve svacech svázati
aby látka ve dvou koupelich růžne barvy obdržela.

Aſtragal (~~~) m id., obrouček, t. j. oblou-
nek s destičkou.

Aſtragalecn (~~~) [rec.] fpl. E₂₂ bot. ko-
zincovité.

aſtrał (~~~) a D₂,₃ astrální, hvězd se tý-
kajič, hvězdný; -ový.

Aſtrich (~~~) m v Širid.

Aſtro-..., aſtro-... (~~~) [rec.] -bolismus m
1. úpal, úžeh, zá.-2. (zdánlivá) smrt bleskem.

3. mrtvice; -gnosic f znalost hvězd (co do po-
by, do rozdělení n do pojmenování); -graphic f hvěz-
dopis; -lab(ium) n astroláb, -abium (příslu-
astromon); -log m id., hvězdopravec (= Žtern-
deuter); -logic f hvězdopravectvi; -logisch a
hvězdopravecký; -mantic f věštění z hvězd;
-mete-orologie f věštění počasí z hvězd;
-meter m hvězdomér; -nom m astronomi\,
hvězdář; -nomic f astronomie\, hvězdářství;

-nomiſch a astronomický\; hvězdářský; -phy-
ſiſ f nauka o ſysikálních zjevech teles ne-
beských; -ſtop n hvězdářský dalekohled;

-ſtopie f pozorování hvězd dalekohledem;
-ſtatik f nauka o stavu a pohybu hvězd.

Aſtu-ari-um (~~~) [lt.] n E₁₃ 1. mořská
kalužina. 2. přilivový obvod veletoku, ústi.

3. ſek. = Zdivotitštěn.

äſtu-icren (~~~) [lt.] nₙ (h) C₁₂ bouřiti se,
valiti se.

Äſth-er (~~~) mpl. E₆ = Aſtier.

Aſtrygraph (~~~) [rec.] m popisovatel města.

Aſſung (~~~) f E₁₈ v äjen II.

Aſſungs... (~~~) -plaſt m lov. pastviště.
Aſſint (~~~) [rec.] n E₃ id. 1. útočiště, útalek.

3. ſek. = Zdivotitštěn.

Aſſung (~~~) f E₁₈ v äjen II.

2. útulna.

Aſſint... (~~~) -rechſ n asylní právo.

Aſſiant (~~~) m E₂₀, -in f E₁₉ [rec.]
člověk n řížna v útulne.

Aſymmetric (~~~) [rec.] f E₂₂ nesouměr-
nost.

aſymmetrisch (~~~) [rec.] a D₂,₃ nesou-
měrný.

Aſſymphonie (~~~) [rec.] f E₁₃ nesouzvuk.

Aſſymptote (~~~) [rec.] f E₁₂ math. asym-
ptota† (přímka dot kajici se křivky v bołěn nekončeně vedálenem).

A. T. abbr. = „Altes Testament“ = Starý
zánkon.

Ataman (~~~) [slov.] m = Hettman.

Aſtararic (~~~) [rec.] f E₁₂ bezvášnivost.

Aſtabísmus (~~~) [rec.] m = Hildarstung.

Aſtaric (~~~) [rec.] f E₁₂ těk. nesrovnalost.

Ate (~~~) [rec.] npr. f neskl. myth. id., bohyně
zastěpenost.

Ateknie (~~~) [rec.] f E₁₂ neumělost.

Ateknie (~~~) [rec.] f E₁₂ bezdětnost.

Atelie

— 259 —

| Athlet

Atelie (~-|) [rec.] f E₂₂ 1. bezúčelnost. 2. osvo-
bození od daní.

Atelier (ěti at'lie) [fr.] n E₂₅ id., dílna n pra-
covna umělecká.

Atelier... (ěti at'lie...) -auſſcher m dohlížitel
v dílně; -werſzeug n nástroj v dílně n do
dílny.

Atellanen (~-|) [lt.] fpl. E₂₂ atellany↑,
staroitalské prostonárodní frášky.

a tempo (~-|) [it.] adv. v pravý čas.

a tergo (~-|) [it.] adv. na rubu.

atermoyieren (ěti -moa-) [fr.] C₁₂ platební čtuťu
prodloužiti.

äternieren (~-|) [lt.] ¼a C₁₂ zvěčniti.

Áthal (~-|) n E₃ bez pl. chem. aethal.]

Athanſaſſe (~-|) [rec.] f E₂₂ nesmrtelnost.

Athe-ismus (~-|) [rec.] m E₁₄ theaismus↑,
nevěra, bezbožství, neznabоžství (míněn, žo neni
Bohal).

Athe-iſt (~-|) [rec.] m E₂₀ theaisteŕt, ne-
věrec, neznaboh, bezbožník.

Athe-iſkerei (~-|) f E₁₈ = Atheiſmus.

Atchem (—|) m E₆ bez pl. 1. dech; in einem ~
jednim dechem; v lang id- habe pokud dýchám
(=jsem živ); in ~ sein oddychovati, býti udýchán;
weber so in ~ odkud tak udýchán? ~ holen
o ichschen o ziehen oddychovati, dýchati p od-
dechnouti, dech popadati; frei ~ holen volné
oddychovati; schwer ~ holen ztěžka oddycho-
vati; faum noch ~ holen sotva dýchati n dechu
popadati; wie wir die Besatzungen los waren,
holen wir wieder ~ jakmile jsme se zbavili
posádek, oddcheli jsme si zas; S-m den ~
engen o knappen dech užiti kunn; S-m den ~
furzen dech krátiti komu; den ~ anhalten o an sich
halten o einziehen dech (za)tajiti; jein ~ stofft o
bleibt aus dech mu vázne; man muſs zahlen,
dajš Einem der ~ ausbleibt člověk musí platit,
až se ohýbá n jako mourovatý; der ~ geſt
ihm aus o vergeht ihm dech mu dochází; außer ~
bez dechu, udýchán; außer (prov. hinter den) ~
tommen, den ~ verlieren ztratiti dech, dechu
popadati; ſich außer ~ laufen během dech ztratiti;
uběhnouti, upachtiti se; er hat sich außer ~ ge-
laufen uběhl se, sotva dechu popadal; er hat
sie außer ~ geküſſt zlíbal ji, až zůstala n byla
bez dechu; S. nicht zu ~ kommen lassen nedati
oddychnouti komu; daž benimmt o raubt mir den ~
to mine zbavuje dechu, dech se mi z toho
taji; o koních: aus dem ~ seget, aus dem ~ jagen
uhnati; den leſten ~ auſchauchen vydechnouti
poslední dech (umětš); wieder zu ~ kommen dech
(opět) nabyti, k dechu přijiti; fig. S. in ~
halten v napjetí udržovati, znepokojovati,
F proháněti koho. 2. hlas; den Trompeten
geben (za)troubiti na trouby; feinen Seiden ~
gehen uleviti n ulehčiti svým bolestem.

Atchem..., Atchem... (~-|) ~ -beſchwerde f
obtíž při dýchání, záducha; ~holen n dýchání,
oddychování; ~loch n zo. o hmyzu: dýchaci
otvor; ~loſ a bezduchý; er ist ~ jest
bez ducha; fig. ~loſe Stille hrobové ticho;
~loſigkeit f bezduchost; ~messer m fys. decho-
měr; ~mefſung f měreni dechu, decho-
měrství; ~probe f zkouška dechu; ~röhre f
průdušnice, hrtan, črhtán; ~jug m a) dech;

letster ~ug poslední dech; ich bleibe ihm treu bis
je m-m fegeten ~uge zůſtanen mu věren až do
posledního dechu; in einem ~uge jedním
dechem, bez oddechu.

athembar ~ (—|) I. a D₂₁₃ dychatelný;
dort ist die Luft nicht - tam nelze vzduch dý-
chati. — II. s Athembarfeit ~ f E₁₈ bez pl.

Athen (—|) npr. n E₇ zem. Athény (hlav. město
Recka).

Athenäum (~-|) [rec.] n E₁₃ Athenaeum↑
(vyſſs škola v Rīmā; názry růžných vědeckých listů).

Athene (~-|) npr. f E₂₂ myth. Athéné (řeká
bohyně, římská Minerva).

Athen(i-enſ)er (~-|) n ~-|) m E₆, -in f
E₁₈ Athéňan, f -ka (obyvateľka) Athen).

athen(i-enſ)isch (~-|) a D₂₁₃ athén-
sky.

Äther (—|) [rec.] m E₆ aether↑, éther↑:
1. nadvzduši, nadvétři. 2. chem. každá chemická slou-
čenina uhlíkatá, v kter. kyslik více dva radikály, souvise v obou
s útlikem; zejm. éther etylnatý; einfacher ~ éther
obvějelný; gemißter ~ éther smíšený; zusammen-
gefechter ~ éther složený ~ itý, ester; effig-
jaurer ~ octan étherový; köſſaurer ~ uhlí-
citan étherový; öſſaurer ~ olejan étherový;
orgaſaurer ~ šťovan n šťavelan n oxalan éthe-
rový.

Äther..., äther... (~-|) ~ -bildung f tvo-
ření étheru; ~dämpfe mpl. páry étherové;
~haltig a obsahující éther; ~öl n étherový
olej, silice; ~oraſaure f étheroxalová n alkyl.
kyselina; ~raum m prostor nadvzdušný;
~jäure f chem. kyselina étherová; ~ſchwe-
felsauer a chem.: ~jeweſſaures Zal éthero-
sírany, alkylo- ~ſchweſelsäure f chem. éthero-
sírová n alkylo- kyselina; ~wage f fys. váhy
étherové; ~weingeſt m lékár. étherolíh, kapky
bíl n Hoffmannské.

Ätherin (—|) n E₃ bez pl. chem. karbyl↑,
plyn olejový, uhlovodik těžký.

ätherisch (—|) [rec.] a D₂₁₃ étherický;
~ Dämpfe páry étherické; fig. lehoučký.

ätheriſcieren (—-|) [rec.] ¼a C₁₂ path. éthe-
r(is)ovatí.

atherman (~-|) [rec.] a D₂₁₃ = adiatherman.

Atherol (—|) [rec.] n E₃ chem. = Atheröl.

Atherom (—|) [rec.] n E₃ path. halva, vlček.

atheromatoſs (—-|) [rec.] a D₂₁₃ athero-
matſjer Proceſſs zkornatění cev.

Atheron (—|) [rec.] n E₃ chem. étheron↑.

Ätheryl (—|) [rec.] n E₃ chem. étheryl↑.

Athetefe (~-|) [rec.] f zamítnutí.

Athi-on... (~-|) ~ -ſäure f chem. kyselina
aethionová.

Athi-open (~-|) mpl. zem. Ethiopové.

Athi-opien (~-|) npr. n E₇ zem. Aethiopie,
Ethiopie.

Athi-opi-er (—-|) npr. [rec.] m E₇, -in f
E₁₉ Aethiop, f -ka, Ethiop, f -ka.

äthi-opiſch (~-|) a D₂₁₃ aethiopský, e-;
Ä- n neskl. ethiopština.

Athlet (—|) [rec.] m E₂₀, -in f E₁₉ athlét-
(Feinesný zápasník při ſtělovičných závodech fechýký); fig. říłak,
člověk neobydejuje síly.

24

Athletik

210

|attent

Athletik (✓) [rec.] f E₁₈ athlétika], umění zápasnické.

athletisch (✓) a D₂,₃ athletický†; fig. silácky.

athmen (✓) C₁₃ I. %ₙ (b) dýchati, od-
dychovati; frei ~ volmě dýchati; ǰdwer ~ těže-
dychati; dein ~ der Bücken tvá dýšící úadra;
tief ~ z hluboka dýchati. 2. silně odlycho-
vati, supati, pvechiti. 3. fig. dýchati, pách-
nouti; die Ratten ~ duši karaličaty dýši vuni;
Rojenduſt athmete ringaun vúně růži tábla n
širila se kolem. — II. %a, %r 1. e-e reine Luit
čerstvý vzduch dýchati; fig. alſes athmet de-
ſreude vše dýše tam raſlostí; ˇ ich athmete
nach dem Drühling vzdychal jsem a toužil jsem
po jaru; die Zieraten ~ Leben okrasy dýši
životem; auf den Vergen athmet sich's leidt na
horách dýše se lehce; sich (acc.) laſt ~ do syta
se nachtchati; so lang ich atbme, denſt dein
pokud budu dýchati (t. n. žíti), budu mysliti
na tebe. 2. techn. = abäthmen. — III. % A -
E₇ bez pl. Athmung f E₁₈.

äthmen (✓) %o C₁₃ = abäthmen.

Athmer (✓) m E₆ die ~ diefer Zeit vrstev-
nici. současnici.

athmig (✓) a D₂,₃ dýchavičný.

Athmungs=... (✓) ... =beschwerde f
Athchemischwerde; ~ muskeln SPL. svaly dýchaci;
-organ n ústroj dýchaci.

Athyl (✓) [rec.] n Eₐ, chem. aethyl].

Atimie (✓) [rec.] f E₁₂ bezectnost.

atimieren (✓) a C₁₂ čest odnítí (kom.)

Ati-ołogie (✓) [rec.] f E₁₈ path. aetio-
logie†: 1. nauka o příčině a účinku. 2. nauka
o příčinách nemoci.

āti-ołogisch (✓) [rec.] a D₂,₃ path. aetio-
logický.

Atlant (✓) [rec.] m E₂₀ = Atlas I. a II. zejm.
stav.

Atlanten=... (✓) ... =format n wpl. format
atlantu; ~ geschäft n olwhod s atlanty.

atlantisch (✓) [rec.] a D₂,₃ zem. dáš A ~
Beer Atlantské moře.

Atlas (✓) D₁₃, pl. k I. a II. Atlanten (✓)
I. npr. m [rec.] 1. med. id., obr mořský (nesou-
tělem svým sloupy polipirající báni neběskou o zemil. 2. zem. id.,
(Thorstvo sev. Afriky. — II. m 1. a) an. atlas†, nosíč
(první obratel kříčen); b) atlas†, širka map zem-
pisných. 2. ⊕ stav. atlas†, podpora v podobě
mužské postavy místo sloupu. 3. zo. Attacus
atlas†: a) noční motýl. b) htemy id. — III. m [ar.]
atlas† (hládká tkánína v leskle přizův).

Atlas..., atlas... (✓) ... ~artig a atlaso-
vity, atlasový; ~band n tkale. stuha atlasová.
F atlaska; ~barchent m tkale. barchent atl-
SOVÝ (atlasová látka bavlíněná nebo połohedvábná s tlustým roz-
česaným outkem); ~baum m bot. = Arleßbeerbaua.
~beerbaum m břek; ~beerholz n dřevo bre-
kové; ~becre f bot. = Arbeere; ~blume f
bot. = Mondvielie; ~brocat m brokát atlasový;
~ceder f bot. cedr s Atlantu (horstva); ~glanz m
Θ atlasový lesk; ~grund m tkale. půda látky
obrazcové v provazání atlasovém; ~hol; n
truhl. 1. břekové dříví. 2. dřevo atlasové;
~kleid n atlasové šaty; ~förper m satin,
látky s příliš kosými čarami anebo látky ke-

prově s tlustým outkem; ~schnecke f 20. atlas†
v Atlas II. 3.; ~spat(h) m odrůba vláknitěho
aragonitu; ~vitriol m malachit vláknitý;
~weber m, ~wirker m tkadlec tkanin atla-
sových, atlasník.

atlassen (✓) a D₂,₃ atlasový.

Atmosphäre (✓) [rec.] f E₂₂ atmosféra†,
ovzduši.

. atmosphärisch (✓) [rec.] a D₂,₃ atmo-
sférický†.

Ätne (✓) npr. m E₇ zem. Etna (sopka na Sthlul.)

Atokie (✓) [rec.] f E₂₂ neschopnost rodit.

Atoli-en (✓) npr. n E₇ zem. Aitólie†.

Atoli-cr (✓) m E₆, ~in f E₁₉ Aitól, f-ka
(obyvatelka) Aitólie).

.. ätolisch (✓) a D₂,₃ aitólský; der ~e Dialect,
~ n aitólština.

Atom (✓) [rec.] n E₃, pl. tež ~cn atom, ˇ
nedrob, prvek (nojmenší dále nerozkladná hmotná částice).

Atomen=... (✓) ... =abweichung f filos.
uchylka atomů; ~lehre f nauka o atomech,
atomistikat†).

atomiſch (✓) [rec.] a D₂,₃ m. atomický.

Atomiit (✓) [rec.] m E₂₀ atomista.

Atomistik (✓) [rec.] f E₁₈ atomistika (=
Atomenlehre.

atomiſtisch (✓) [rec.] a D₂,₃ atomistický.

Atonic (✓) [rec.] f E₂₂ ochablost (ústroj).

atoniſch (✓) [rec.] a D₂,₃ atonický†.
ochabý.

atournieren (čti atu-) [fr.] %a C₁₂ zdobiti.

Atrabilität (✓) [lt.] f = Galljucht.

Atreide (✓) [rec.] m E₂₁ = Atride.

Atretie (✓) [rec.] f E₂₂ jistota, pravda.

Atremie (✓) [rec.] f E₂₂ neohroženost.

Atreſie (✓) [rec.] f E₂₂ zátvor, srostění.

atretiſch (✓) [rec.] a D₂,₃ srostlý.

Atrichie (✓) [rec.] f E₂₂ nedostatek vlasi.
bezvlasi.

Atride (✓) [rec.] m E₂₁ Atreovec (syn Atřův
Agamemnon a Menelaos).

Atri-um (✓) n stav. id., staroitalská síň
jako ústředi obydelních místností.

Atrocität (✓) [rec.] f divokost.

Atropa (✓) [rec.] f bot. rulík.

Atrophie (✓) [rec.] f E₁₂ úbyt.

ätsch F (✓) int. hec, heč (vyraz škodolbošt).

ätschen F (✓) %a C₁₄ S. ~ výsmívati se,
po- se komu (sloven „licč“); strouhati mrkvičku
komu.

Attaché (či -še) [fr.] m pomocník, příruči,
zejm. při vyslanectvi.

attachieren (✓) čti -taši- %a C₁₂ připojiti.

attakieren (✓) %a (b) C₁₂ n nást

attakieren (✓) [fr.] %a C₁₂ 1. útočiti
(na koho n naš). 2. konš pohodnouti.

attemperieren (✓) [lt.] %a C₁₂ krotiti,
mírniti.

attemporieren (✓) [nlt.] %r C₁₂ sich -
času se mizpusabiti.

attendieren (✓) [lt.] %a C₁₂ dávati pozor
naš, pozorovati co, všimati si čeho.

attendrieren (čit atan-) [fr.] %a C₁₂ pohnouti.
attent (✓) [lt] a D₂,₃ pozorný.

Auction

— 262 —

[auf

er ~ nech je greß ij, je werde ich ihn demnach strafen; je groß er (-) ist, so...; mag er (-) noch je groß sein, so...; byt byl sebe větsim, potrešám jej; wenn sie ~ граждан sind, so... jakkoli jsou toženy, prece...;(und) wenn (~)nu) akdyby... 4. zohrenhun er ~ kokoli; wer es ~ (immer) sein mag bud to kokoli, bud si kdo bud; wenn Du es ~ erzählen magst, niemand wird es glauben vypravuj si to komukoliv, nikdo ti (toho) nevěri; was ~ kokoli; was es ~ (immer) sein mag bud si to kokoli ~ co bud; was er ~ immer jagen mag at si říká co říká; welcher ~ kterýkoliv; je arm sie ~ find jakkoli jsou chudi; wie großen Reichstum er ~ benyen mag at ~ necht si má sebe větsí bohatstvi; je viel ~, so sehr ~ sebe více, jakkoli (mnoho); je mir er sich ~ bemißte jakkoli se namáhal; at se sebe více namáhal; wie dem ~ (immer) sei bud (si) tomu jakkoli; bud tomu jak bud; wo ~ immer kdekoliv; ich gebe, wenn es ~ das Lezte ist dám tieba posledni. 5. (= opravdu) das ist ~ mehr tak ist tomu der opravdu; je ij't ~ ! tak tomu tak jest; das weder id ~ to takež zamyšlim n hodlám; er hat um ihre Hand, welche er ~ erhielt požádal o její ruku, kterou take obdržel; je wird's ~ sein tak tomu take budle. 6. nepři-

zvůcně ve větách přejíných a tázacích: tanu ich mid ~ darauf verlassen? mohu na to spoléhati? ist dir's ~ lieb? jest ti to milo? ale, mir ist's lieb, ist dir's ~ lieb? mně jest to milo, jest ti to tak milo? wem ~ ? k čemu také ~ k čemu pak? wer läst sich ~ so et. aufbinden? kdo pak by si dal néco podobného namluviti? Daß ist ja so geputzt? — Ich will ~ auf den Ball... Ty's tak vystrojen? — Vždyť půidu na ples... es war gefärbtlich, ~ waren wir vorrichtig bylo to nebezpečno, vsch jsme se měli (také) na pozor. 7. iron. das hilft ihm ~ was Rechts to mu asi málo pomuže; to ho asi málo vytrhne; die Minder danten ~ den Eltern Müh' und Zergen dět' se pěkně odměnuj' rodienim za práci a péci; das fehste ~ noch to jesté schazelo; den Tenjet ~ ! zum Wetter ~ ! kýho dábla! u všech všudy!

Auction (-) ~ en -ejón) [lt.] f E₁₃ dražba; in die ~ geben dáti do dražby; ~ halten drazbu odbyvati ~ konati.

Auctionator (—) [lt.] m E₁₂ = Versteigerer, auctionieren (—) [lt.] ¹/₄ C₁₂ v dražbě prodávati.

Auctions... (~...) ~ anstalt f., ~ institut n. dražebni ústav, dražebna; ~ anrufer m vyvolač při dražbě; ~ commissar m = Auctionater; ~ hammer m kladívko drazební; ~ local n. mistnost dražební; ~ spejen fpl. útraty dražebni.

Auctor (-) m původce spisu, spisovatel v Autor.

Auctorität (—) [lt.] f E₁₈ v Autorität.

audace (citi ~ adče) [it.] adv. směle.

Audi-cnz (~) [lt.] f E₁₈ slyšení, audience †; um ~ bitten žádati za slyšení n za audienci; Audienz haben míti slyšení (n a koho); ~ m ~ geben dáti audienci (komu); slyšeti (koho); fig. f-n (denden ~ geben haviti se (se) svými myšlénkami.

Audi-cnz... (~...) ~ saal m, ~ zimmer n. sin ~ pokoj audienční přijímaci.

Auditeur [fr.] eúodyt (or) m E₂₅ Auditor (-) [lt.] m E₁₂ vojenský sudi, auditor†.

Auditeur... (~...) Auditor... (~...) ~amt n, ~ würde f úřad n. hodnost auditora, auditorství.

Auditori-at (—) [lt.] m auditoriát†, vojenský soud.

Auditiv... (~...) ~ arterie f teš inneren Zbrá sluchová tepna vnitřní.

Auditori-at... (~...) ~ praris f cvik při vojenském soudu.

Auditorium (—) [lt.] n E₁₃ a) posluchárna; b) posluchaštvo.

Aue (—) f E₂₂ 1. niva, luh, palouk; fig. rozkošná krajina, smavý luh. 2. ☞ úrodný ostrov. 3. prov. = Mutterdach.

Aue... (~...) ~ wächter m lužný.

Auer (—) m E₆ zo. 1. Bos urus = Auerchs. 2. ☞ = Auerhahn.

Auer... (~...) ~ birkuhn n zo. Tetrao tetrix tetřivek, tetřev menší; ~ gclügekl n tetřevi(na); ~ hahn m zo. Tetrao urogallus tetřev hlušec; ~ hahnbal f tokání tetřevi; ~ hahnbeller m pes tetřevi; ~ henc f, ~ huhn n zo. tetřevka, ice, hlušice: ~ fuh f tuřice; ~ ochs m zo. Bos urus tur; ~ wild n tetrevina.

auf (—) I. prp. 1. prostor: s dat. na otázku kde? acc. n. otázku kam? na; auf dem Ditche na stole; ~ den Ditch na stul; ~ dem Kelde na poli; ~ das Feld na pole; ~ dem Balle na plesu; ~ den Ball na ples; ~ dem Hofe na dvore; ~ der Straße o Gaffe na ulici (kado); ~ die Straße, ~ die Gaffe na silnici, na ulici (kam) n; ich wehne ~ der N-Strasse bydlím v ulici N; ~ sein Zimmer do svého pokojé; ~ f-n Zimmer ve svém pokoji; ~ f-e Güter reißen odcestovati n odebrati se na své statky; er ist ~ se wemt ~ f-n Gütern (on) jest n (bvdli na svých statcích; ~ dem Gymnastium na gymnasii; ~ das Gymnastium na gymnasium; ~ der Hochzeit na svatbě, o svatbě; ~ die Hochzeit na svatbu; ~ der Nagd na honbe, na honu; ~ die Nagd na hon(bu); ~ Beuch na návštěvu; ~ die: Dieiie na cestě, na ce-tách; ~ dem Lande na venkově; ~ Land na venkov; ~ der Post na postě; ~ die Best na poštu; ~ dem Schleife na zámku, v zámku; ~ das Zdoljeje, ~ das Zdoljoš na zámek, do zámku; ~ dem Baume kriechen lézti po stromé; ~ der Mabthans od radního domu, do radnice; wer folgt ~ mich? kdo jde n. následuje po mně n za mnou?; ~ m ~ die Beine bessen pomoci na nohy, fig. přispěti komo; er hat e-n Hut ~ měl klobouk na hlaše: er hat keinen Hut ~ byl bez klobouku (v außuben); p ~ den Tansboden geben jítí tancovati ~ k tanci; ~ dem Tansboden při tanci; die Blide auf S. richten zraky obrátiti n upřiti na koho n ke komu; ~ S-s Gesundheit trinken piti na zdravi komu n ě; ~ dem Rüdwege na zpáteční cestě, při návratu; voj. ~ dem Rüdwege (bequriffen) sein byti na üstupu; ~ S-s Kopf e-n Preis sehen vyvysati n ustanoviti cenu na hlavu ě; ~ f-e Bitte na jeho prosbu, k jeho prosbě; ~ f-r Meinung beharren trvati na svém (minění);

auf-angeln

— 264 —

auf-beißen

auf-angeln (n. 1.) v. 1. C₁₂ odl. = außifjen.
Auf-arbeiten... (n. 2.) -sfcia m ⊕ but. po-
slední lech (olovný).

auf-arbeiten (n. 3.) C₁₃ odl. I. %a 1. den
qanjen Vorrath ~ všecko spracovati n po-
n podělati; býti hotov se všim. 2. praci otví-
rationi n p otevřiti; e-e Thlir ~ dvěre vypáčiti n
vlomiti; sich (dat.) die Hänbe ~ ruce si praci
rozedřiti. 3. e-n Rod ~ kabát předělati. —
II. %a (b) 1. dopracovati, dodělati. 2. pracuje
vystupovati; pracovati n snažiti se (dostati)
vzhůru. — III. %r sich ~ 1. upracovati se, praci
se vysílit. 2. snažiti se povstati; der Kranfe
arbeiten sich im Bette auf nemocný snažil se na
loži povstati; nemocný zdvihal se na loži;
fig. sich aus schlechten Verhältniffen ~ propracovati
se ze špatného stavu, dopracovati se lepšího stavu.

auf-atjmen (n. 1.) C₁₃ odl. I. %a (b) vydychovati p vydechnouti; fig. oddechnouti si; ich habe das Verhörene gefunden; ich athmete wieder auf nalezl jsem ztracené; oddech jsem n ulevilo se mi n ulehčilo se mi n spadl mi kámen se srdce. — II. %a/ %a Gesundheit ~ zdravi dýchati n vdechovati. — %b III. A~ n E₇ oddech.

auf-äben (n. 1.) %a C₁₄ odl. 1. a. vykrimiti,
krmenim vychovati; b) alleſs požrati n se-
na stráviti všecko n kde co. 2. rozleptati, rozе-
žrati, rozhlodati (leptadem otevřiti). 3. ⊕ hor. ein Sinf-
merf ~ (vy)beužiti, (vy)luhovati, pro- solné vody
sládkou vodou (v äben).

auf-baſen (n. 1.) C₁₂, ♃ C₉ odl. I. %a 1. znova
péci n snažiti; alleſs Brot ~ starý chléb rozpéki
p -ci. 2. alleſs Mechl ~ všecku mouku péci n
 Vy- (p čečení spotřebovati). 3. a) přípéci, na- (co nač);
Nofinen auf den Kudzen ~ přípéci n ahrzinky
na koláč; b) S-m ein Pflaster ~ náplast při-
lepitı komu. — II. %n (jn) auf et. ~ přípékati se
n -ci se nač n k cemu.

auf-bähen (n. 1.) %a C₁₂ odl. rozpariti, rozeháti, otevřiti zahřívacimi obkłady.

auf-baſhen (n. 1.) %a C₁₂ odl. den Žarg ~
dátı n položiti n vstaviti rakev na máry;
prov j e-e Leide ~ mrtvolu vystaviti.

auf-baſsen (n. 1.) C₁₂ odl. I. %a 1. v balících
kupiti n hromaditi; die Welken baſsen sich auf
mračna se kupi n stahují. 2. a) (z)a)baliti
(dělati baliſo; die Knaben baſsen Schunce auf und werfen
chlapei dělají sněhové koule a házejí jimi;
das Bett ist hoch aufgeballt postel je vysoko vy-
stlaná; b) ♃ (balik) rozbaliti. 3. (o koních) na-
bírati na břiſee (kopyt) mškou hlnu. — II. ♃ %
sich ~ (na)baliti se.

auf-baſken (n. 1.) %a C₁₂ odl. ⊕ kamen, naložiti
na kozy.

auf-baſsen (n. 1.) %a C₁₂ odl. hosp. Getreide ~
obm do perny n oplotné skládati.

Auf-bau (n. 1.) m E₃ 1. vystavění, zbudo-
vání, zřízení. 2. věc vystavěná n zbudovaná
n zřízená.

auf-baſchen (n. 1.) C₁₂ odl. I. %a vybouliti, vypukliti, vyklenouti, vydouti, vykroužiti. — II. %a (jn) der Mantel des Reiters baſchte im Winde gleich einem Žeget auf plást jezdeův zdouval se větrem jako plachta. — II. % A~ n E₇ bez pl. Aufbauchung f E₁₈.

auf-bau-cn (n. 1.) I. %r C₁₂ odl. 1. vystavěti,
vybudovati, zřídit; če ist leichter einzureißen als
aufzubauen snáze jest (s)bořiti než (vy)stavěti;
die zerrittete Gesundheit ~ rozrušené zdraví na-
praviti; fig. (auf)erbauen) povzbuditi (koho). 2. (ma-
terial) stavěním spotřebovati. 3. (vy)stavěti co
nač. 4. zu Weißnaften ~, těž abs. vystaviti vá-
noční dárky; S-m et. ~ dáti vánoční n štědro-
večerní dárek komu; dáti štědrého večera
komu co. 5. ⊕ stav. vyzdíti. — II. % Aufbau-
ung f E₁₈.

auf-baumeln (n. 1.) %r C₁₂ odl. 1. lov. o za-
jci. posaditi se, stavěti se, pánkovati. 2. p =
sich erhängen.

auf-baumen (n. 1.) %a (b) C₁₂ odl. lov. hřa-
dovati nahoru.

auf-bäumen (n. 1.) C₁₂ odl. I. %a ⊕ tkale.
bie kette ~ dá(va)ti osnovu na vratidlo, naviti
osnovu; das Gewebe ~ zboži navinouti. — II. % sich
(o koni): vzpínati se p vzepnouti se; das Knud
bäumt sich (im Mutterleib) auf dítě se v životě
pohyboje; das Dara bäumt sich iem auf vlasy
se mu ježí, vlasy mu (na hlavě) vstávají; das
Wasser bäumt sich auf voda vystupuje n
roste; bie Flamme bäumt sich auf plamen šlehá. —
III. %n (b) = aufbaumen. — IV. % A~ n E₇
bez pl. tkale.: návoj.

auf-bauchsen, auf-baufen (n. 1.) C₁₄ odl.
I. %a nadýmati p nadouti, vydou(va)ti; der
Wind bauscht die Žeget auf vítř (v)zdouvá
plachty; die Šeſterijten ~ polštáře natřásti ~
načechrati; ž. r. pr. (šat) nab(r)ati; fig. aufge-
bauchte Baſen buclaté tváře; et. Nichtiges zu
er großen Žade ~ dělati z dárnosti velikou
věc. — II. %n (b) vzdýmati se, vzdovati
se, nabírati se; (= falſchten werfen) krčiti se
(dlati nemístne záhyby). — III. % Aufbauchung f
E₁₉.

auf-beben (n. 1.) %n (jn) C₁₂ odl. s chvěním
n chvěně se zdvihati; s. sm. zachvěti se, za-
třásti se.

auf-beſinden (n. 1.) %r B₁ odl. (ſich ~) 1. a)
státi, býti vzpřímen; b) býti vzhuru. býti (již)
z postěle; c) ſich ned) ~ býti ještě vzhuru,
nebýti ještě v posteli. 2. † mítı se; er be-
ſundet sich moßt auf má se dobře, jest mu dobre
n f hej, daří se mu n vede se mu dobre.

auf-begehren f (n. 1.) %n (b) C₁₂ 1. (= auf-
verlangen) chtiti povstati; der Kranfe begehrt auf
nemocný chce vstavati; nemocny by rám
 po) vstal. 2. (necomalen žádati) roztahovati se,
porouči, rozkazovati; láteřiti; Žic wollen
hier ned ~ ještě byste tu snad n pochvili po-
roučel!

auf-behalten (n. 1.) C₇ odl. I. %a 1. den Hut- klobouk
nechati na hlavě, (klobouku) nesmeknouti; bez obj.
es zieht hier, behalten Žie auf je tu průvan,
nechte na hlavě; den Regenſchirm ~ deštník
nechati nad sebou (rozéviſen). 2. die Augen ~ ne-
chati oči otevřené; očinezavíratı. 3. ♃ = auſbe-
wahren. — II. % A~ n E₇ bez pl. Aufbehaltung
f E₁₈; das A~ des Hutčs ist nicht erlaubt mítı
klobouk na hlavě se nedovoluje.

auf-bcſiſen (n. 1.) %a C₅ odl. rozkousati, -nouti;
Rüſe ~ orechy (zuby) louskati; S-m e-e harte
Ruß aufzubeiſen geben dáti někomu louskati
tvrdý oríſek; fig. rozhlodati (co).

auf-beizen

— 265 —

Auf-blicf

auf-beizen ("n-ü-) n. C₁₄ odl. — aufjen 2.
auf-betommen ("n-ü-) n. B₂ 1. e-e Thir dvěre otevřiti; dělage (= auf den Rücken befinden) dostati výprask; f dostati na hřbet n na chrám Páně (sv. Bouchala); e-n Hüt (äšny) klobouk nasaditi n dostati na hlavu. 2. dostati do sebe, pojistí (vso). 3. Skol. wir haben e-e Aufgabe — dostali jsme úlohu.

auf-belfern ("n-ü-) n. C₁₂ odl. lov. štěkotem sebe; n -aje n haſánim n -aje vzbuditi.

auf-bellen ("n-ü-) n. C₁₂ odl. I. n. (b) zaštěkati v anhylagen II. 3. — II. n. ³/₄ stěkotem vzbuditi.

auf-bereiten ("n-ü-) C₁₃ odl. I. n. C₃ - upravovati p -iti rudu; aufbereitet p. p., a upravený. — II. n. A - n E₇, bez pl. Aufbereitung f E₁₈ der Erze.

Auf-bereitungs... ⊕ ("n-ü-)... hor. -aufstalt f úpravna, úpravní závod; -art f upravovac způsob; -maschine f úpravní stroj k úpravování rudn; -proces s úpravní pochod; -werfstätte f = -aufstalt; -wesn n úpravnictví.

auf-berſten ("n-ü-) B₄ odl. I. n. (ft) pukati p -nouti, prasknouti, rozpukati se, rozpraskati se; e-e -de fineje rozpukávající n pukající poupě; poupě v rozpuku; ven freist aufgeberntene Hände ruce mrazen rozpukané. — II. n. A - n E₇ bez pl., Aufbessrung f E₁₈ 1. (roz)puk. 2. (roz)puklina.

auf-bessern ("n-ü-) C₁₂ odl. I. n. (jt) znenáhla (z) lepšiti; er hat -je fehler, e-n nach dem anderen, auf-gefeffert chybu za chybou (všecky) napravil; das Gehalt der Beamten ist aufgefeffert (worden); die Beamten sind o den Beamten ist aufgefeffert worden ürèdnikům bylo přilepšeno (platy ürèdnicky bylo zvýšeny). — II. n. A - n E₇ bez pl., Aufbessrung f E₁₈: zur Aufbessrung na přilepšen.

auf-betteln ("n-ü-) n. C₁₂ odl. nažebrati cho.

auf-betten ("n-ü-) n. C₁₃ odl. 1. ein Bett - loze upraviti n ustlati. 2. ❧ der Todte liegt auf-gebettet mrtvý je vystaven. 3. ❧ obv. aufstapeln.

auf-bewahren ("n-ü-) n. C₁₂ odl. I. n. 1.(u)CHOVATI, zachovati, ukládat, schráničet. — II. n. A - n E₇ bez pl., Aufbewahrung f E₁₈.

Auf-bewahrer ("n-ü-) m E₆ (u)schova (va)tel, (u)schovávac, ukladatel, opatrovník.

Auf-bewahrungs... ("n-ü...) -haus n schranmira; -kammer f für Wäsch e Geschwur z. komora na prádlo n náčinat. atd. ❧ = Zepifejammer; -ort m, -plaß m, -raum m schrániště, skladiště čeho; -traube f hrozen k uschování; -vertrag m smlouva schovací.

auf-biegen ("n-ü-) n. B₆ odl. 1. vzhůru ohýbati n p ohnouti n za-; die Dören aus Bitchern - narovnávati zohýbané listy n varhánky v knihách. 2. (z)ohybáním n ohnutim rozevřití n ote-; ❧ rozehnouti (co).

auf-bieten ("n-ü-) I. n. 1. odl. 1. oznamovati p oznámiti, ohlašovati p ohlásiti; cin Brautpaar - ženicha n nevěstu ohlásiti; jie war bereits mit ihm aufgeboten měla již s nim ohlášky; fig. f S. - pustiti se n dáti se do kohe, (z)a hráti komu 2. (s. acc., ❧ dat.) (veſejnou výhláskou) svolati, pozá-; Soldaten - vojáky (do zbran) svolávati; das Heer gegen den Heund - svolávati vojsko proti nepříteli. 3. fig. vynaložiti, nasaditi; alle f-e Kräfte - všecky síly napnouti n nasa-

diti; alle (i-c) Münel - všechn prostředkův užiti, všecko nasaditi; alleſ (Möchtige) - všecko vynaložiti; f-e ganze Beredtsamteit - tež: spustiti všecka stavěláda výmluvnosti; allen Verband - sebrati n vziti (všechen) rozum do hrsti. — II. n. A - n E₇ bez pl., Aufbietung f E₁₈; mit A - aller kräfte s napjetim n nasazemim všechn sil; A - e- Prantpaares ohláška v Aufgebot.

auf-binden ("n-ü-) n. B₁ odl. 1. rozvazovati p -ázati; e-n Knuten - uzel rozvázati; die Zwiirze - zástěru rozvázati n od-; die ungebundenen Augen - zavazané oči rozvázati (ſátek s oči sniti); e-n (Gesefjelten - spoutaného rozvázati (pouta mu snuſi); den Verband - obvaz rozvázati n sniti. 2. ❧ abs. přerušiti styk (s kým.). 3. přivázati, na- u- (co k ſomu n nade); fig. (dat.) ein Schd - vložiti si jho na šiji; skloniti šiji pode jho. 4. fig. F - m et. - bulíka na nos pověsití komu co; (na)balamutiti, nabulikovati komu co; ſ-m Einb - obulikovati, obalamutiti koho. 5. das Getreide - obilf (v snopy) vázati (a do mandel) skladati. 6. do výšky uvázati; cin Steid - sat vykasati.

auf-blähen ("n-ü-) I. n. nadýmati, nad(m)outi, vy-, vz-, nafukovati p nafoukouti, (na) -bubřiti; der Wind blägt die Zegel auf vítr vzdouvá plachty. — II. n. ř. řid - nadýmati se, nafukovati se, (na)bubřiti, náhíhati, opuchnouti; ein Froß blägt řid auf žába se nafukuje; ⊕ hor. (na)bubřiti. — III. fig. nadýmati se, nafukovati se. — IV. aufgebläht part. a a nad(m)utý, nafouknutý, nabehľv atd. fig. nafoukaný, nadutý. — V. n. A - n E₇ bez pl., Aufbliethung f E₁₈.

auf-blasen C₇ odl. I. n. ³/₄, n. ³/₄ (řid) = aufblähen I, II. — II. n. ³/₄ 1. nafoukati, -nouti, nadýmati p nad(m)outi; e- Schneinsbläse - praseči méchýř nafouknouti; beide Baden - obě tváře nafouknouti; der Wind blägt die Zegel auf vítr vzdouvá plachty. 2. rozdýmati, rozdouti, rozfoukati (foukáním otevřití). 3. e-e ředer - péro n pírko do výše (vy)fouknouti; das Feuer - ohěň rozdýmati n rozdmychati n rozfoukati. 4. troubenim n troubou vzbuditi (tspého n mrtvého). 5. tež n. ³/₄ (b) hud. e-n Tuch - tuš zatroubiti; zum Tange - k taneči (z)a troubiti. — III. aufgeblasen = aufgeblävt v aufblähen IV.

auf-blatten ⊕ ("n-ü-) C₁₃ odl. I. n. ³/₄ = aufblatten. — II. n. Aufblattung f E₁₈.

auf-blättern ("n-ü-) C₁₂ odl. I. n. ³/₄ 1. ein Buch - knihu otevřiti n rozě (při hledání nějaké místa v něd; der Böden war mit aufgeblättern Bitchern befremt podlaha byla poseta rozevřenými knihami; ein neugebundenes Buch - listy nové vázane knihy od sebe oddělávati; ❧ mit e-m Messer - knihu rozřezávati; e-e Štele in e-m Bude - a) místo v knize hledati; b) ❧ místo v knize vyhledati n najiti. 2. e-e Rose - růži rozevřiti. — II. n. ř. řid - rozvírati se, rozvíjeti se.

auf-blieben ("n-ü-) C₆ odl. n. 1. zůstati otevřen; die Hausthür blieb auf domovní dvěre zůstaly otevřeny (nebyly všechny). 2. zůstati vzhůru n bditi; ich bin drei Rächte aufgeblieben nešel jsem spat (po) tři nocí.

Auf-blick ("n-ü-) m E₃ 1. vzhled, pohled vzhůru; fig. - jut Gott povznesení se k Bohu. 2. ❧ záblesk, zákmit.

Německo-cesky slovník. 1. Deutschbeiniibches Wörterbuch.

34

auf-blicken

266

|auf-bringen

auf-blichen ("l-\) C₁₂ odl. I. vₙ (b) 1. vze-
zřiti, vzhlednouti, vzhuřu; patřiti n hleděti;
greß ~ valiti n otvrati oči; fig. verlangend nad
ct. ~ mrskati n házeti okem po čem. 2. \~ za-
blesknouti se, zakmitnouti se, (za)mihmouti
se; das Püber blidte auf prach zableskl. ~
II. v₄ mal. e-e řarbe mit et. ~ barvu sesřiliti čem.

auf-blinken ("l-\) vₙ (b) C₁₂ odl. = auf-
bliden I. 2.

auf-blinzeln ("l-\) vₙ (b) C₁₂ odl. mrkati
p -nouti n mžourati vzhůru; mrkaje n mžou-
raje pohlížeti vzhůru.

auf-blißen ("l-\) C₁₄ odl. I. vₙ (jn, b) = auf-
bliden 1. 2.; fig. o myklenach. proletěti n knitnouti
se, (za)blesknouti (dchem). ~ II. % A ~ n E₇
bez pl. záblesk, zákmit.

auf-blühen ("l-\) C₁₂ odl. I. vₙ (jn) 1. roz-
kvetati, -sti, rozviti se; fig. ~de Zdviheit roz-
vijeticj se n zkvetajici krásá. 2. výkvětati,
p -sti. ~ II. % A ~ n E₇ bez pl. rozkvét.

Auf-bliute ("l-\) f E₂₂ rozkvět; zur ~ bringen
v rozkvět přivěsti; zvelebiti (co).

auf-bohren ("l-\) v₄ (1₂ odl. 1. rozvrtati.
2. Θ navrtati, sondu bráti.

auf-bojen, auf-bonen ("l-\) v₄ C₁₂ odl. plav.
plavatkou udržeti nad vodou (co).

auf-borgen ("l-\) C₁₂ odl. I. v₄ vypuječiti
si. vydlužiti si. ~ II. % A ~ n E₇ bez pl. vypějeka.

Auf-borger ("l-\) m E₆, -in f E₁₈ vy-
pujeovatel, f -ka.

auf-brämen ("l-\) v₄ C₁₂ odl. nalemovati,
napremovati (co nač.).

auf-branden ("l-\) v₄ (jn) C₁₃ odl. (v olnáčně
d'm)outi se vzpínati se vzhůru.

auf-brassen ("l-\) v₄ (1₄ p vₚ odl. plav přitáhnouti
návětmou zvratičku rahnovou.

auf-braten ("l-\) v₄ A₅ odl. znova pěci.
auf-brauchen ("l-\) v₄ C₁₂ odl. spotrebo-
vati, vy; Geld ~ peníze utratiti; die Merzen ~
svícky vypáliti.

auf-brauen ("l-\) v₄ C₁₂ odl. 1. piva nava-
štiti; pivo uvarití. 2. vyvarití, po-, vařením
spotrebovati.

auf-braußen ("l-\) C₁₄ odl. I. vₙ (b, jn)
1. huče stoupati, hučeti n hukot vysilati do
vše; bouriti se; (p)crvěviti; (p)rkypiti; das
Aeue braust auf more se bouri; der Weim braust
auf vino šumí n vře. 2. fig. vzkypěti n vzpla-
nouti n dátí se uněsti hněvem; leidt ~, leidt
~d ein býti snadno vznětlivý n býti z horka
n. z prudka nakvašený, býti hr! ~ II. ~d vzně-
tlivý, prechýl, popudlivý, nakvašený. ~ III.

Auf-brech ... ("l-\) ~frischschmiede f Θ hut.
1. výlomné n německé krycování n zkušno-
vání v hrnech. 2. výlomná hut; ~ loch n Θ
vytoba zrodel; e-ß Schmiedejeus = Ziegelled; ~schmic-
dc f = ~frischschmiede.

auf-brechen ("l-\) I % A₄ C₁ odl. rozlomiti; e-n
Brief ~ psaní otevřiti n rozpečetiti; e-e Thür ~,
en Zdchls ~ dvěre n zámek vypáčiti; den Anſ-
beden ~ podlahu vytrhati; das Bifalec ~ dlazhu
vytrhati. 2. \~ fig. prerusiti. ukonceiti (co).

3. myst. ein Wild ~ zver vyvrhnlouti. 4. hosp.
e-n Ader ~ roli převrátiti, n roz-. 5. pív. = abz
brechen I. 8. 6. Θ hor. zalomití, pracovati do
vrchu n dovrehně; proraziti výpustný otvor

v šachtové peci; die Luppe des Dachels ~ vy-
lamovati n převracovati polokryci. ~ II. vₙ
(jn) 1. rozvířati se, p rozevřiti se; (to květináčně
rozvířiti se, otvířati se; to ránč, vředeč) rozě-
vřiti se, provaliti se, protrhnouti se, propuk-
nouti; (to zamrzłych věděch) rozmrzati. 2. mít se
n zdvihnouti se n strojiti se n chystati se
k odchodu, vypravovati se; dávati se na cestu,
táhnouti; es išt Zeit aufzubrechen jest čas (vy-
dati se) na cestu; aufgebrochen! na cestu! na
pochod! 3. voj mit dem Lager ~ táborem hnouti.
4. pív. das Bier bricht aufpivo zacháži do kroužku
(při spodním kvašení). ~ III. % A ~ n E₇
bez pl. Aufbrechung f E₁₈ výprava na cestu.

Auf-breit... ("l-\) ~maschine f Θ prád. =
Widelmachme.

auf-breiten ("l-\) v₄ C₁₃ odl. rozestirati, n -řiti,
rozprostírati -řiti, roztáhnouti (co nač; daš
Zündtud ~ (ubrus) prostríti; ein Bett ~ lože pro-
stříti n rozestlati.

auf-brennen ("l-\) C₁₅ I. vₙ (jn) 1. rozho-
řeti se, vzplanouti, za-, žanititi se, vz- se,
zapáliti se, chytnouti; fig. vzplanouti (hně-
vem), zahořeti n dátí se uněste hněvem; die
Zeichnicht war wieder aufgebrannt nepřetělšti
vzplanulo opět; lov, das Zündtraut išt aufge-
brannt posypka (na pánvíce) vypšukla; rána
selhala. 2. \~ wemnt die Mittagseyne aufgebrannt
když polední slunce se rozhoří n se rozníti,
když polední slunce zaplane. ~ II. % a.
1. zapáliti, vy-, sžici (p alenim spotřebovati); die
Kochin bat alles Heil aufgebrannt kuchařka spálila všecko
dříví; alles Holz išt aufgebrannt všecko dříví
(bylö) shořelo. 2. zapáliti zažehnouti; der Jemne
bat das Dorf aufgebrannt nepřitel zapálil ves-
nici. 3. ein Weidowir ~ = aufjën 2. 4. pie-
palovati, v-áliti, 5. i) A~m e-e Augel o f Eine
~ vypáliti n vystřělití na koho; b) A~m et. ~ 1. na-
balamutiti, nabulíkovati komu co. 2. udeřiti
koho. 3. A~mt auf et. ein Weiden ~ vypáliti
znameni (na těle) komu n nač. 7. hnp. die Ziede
~ = anbrühren. 8. Θ Weint ~ (schweften) vino sříti.

III. %r jich ~ shoriti.

auf-bringen ("l-\) C₁₅ odl. I. % a 1. otvírati,
roz-, p otevřiti, p roze-; die Thür ~ dvěre
otevřiti; e-n Stoten ~ uzel rozvázati; Stupje ~
knohříky rozepnouti. 2. dostati nahoru,
vytáhnouti, vyzdvihnouti; e-n Bau ~ stavbu
vyzdvihnouti; hosp. Werreide ~ dostati n
dátí n složiti obili na spěku; Θ tkale. Garu ~
aufbäumen; mlyn. = aufschlitten; Pfeile ~ (auf
die Armbrust) šípy do kuše dostati; skoro † die Arm-
brust ~ kúsi napnouti; fig. \~ (obv.) ausbringen;
A~s Gesundheit ~ pripiti (na zdraví) komu; e-n
Strankent ~ (obv. durchbringen) nemocného vylé-
čiti n uzdraviti; Kinder o junge Thiere ~ děti
n zvířata vychovávati n od-. 3. ein Weidwü ~
ochod povzněsti. 4. e-e Mode ~ modu zavá-
děti n p zavěsti; Pvr. die Narren bringen die
Meden auf und die Gesichten machen sie nach
blázni mody zavádejí a moudří se jimi řídí.
5. wetd ~ peníze shánčti sehnati n shledávati
(n si) opatřiti; voj. ein Heer, Truppen ~ vojsko
širati n p sebrati; Beweise ~ důkazy shledávati
n uváděti; mídts gegen A ~ könnten nemoci nie
uvěsti proti komu; er wuſteſein Wort mehr auf-
zubringen nevěděl již, co by řekl n co řici;

Auf-bringer

267

auf-drängen

co odpověděti: Žie vermügen tein Exempel auf
zubringen nemůžete sehnati n přijítina přiklad;
lov. = aufsagen, aufstreben. 6. fig. popuditi, po-
břižiti, rozzlobitvi, rozhněvati, rozjitřiti, roz-
liti, rozezliti, rozdurditi, f dopáliti, dobrati
koho; wider o gezen o auf S. ~ proti komu popou-
teti n poštivati. 7. ⊕ das Zimmerwert ~
zdvihnouti, vztyčiti dílo tesařské. — II. p. p. a
aufgebracht popuzený, rozhorlen(ý); s Auf-
gebrachtheit f. — III. % A ~ n E₇ bez pl.
Aufbringung f E₁₈.

Auf-bringer (n. l.) m E₆ loď zájemná n za-
jimající; zajimatel, zájemce.

auf-broßen (n. l.) vₐ C₁₂ odl. nadrobiti a
sníti; v drobtech sníti.

auf-brodcn (n. l.) vₙ (jn) C₁₂ odl. kloktati,
vřiti, vzkypěti.

Auf-bruch (n. l.) m D₁₁. 1. = Aufbrechen, Aufbre-
dung v aufbrechen III. 2. ~ an der Bretrichte
odpadlá n odprysklá kůrka chlebová. 3. lov.
vývrh, vnitřnosti. 4. ho-p. a) rozorávání, po-
thávání; b) rozorán n potrhaná úlehlina
rovina, zorané lado, zvůr. 5. odchod, odjezd,
odtázeni. 6. ⊕ hor. a) dovrechní strída (při
menším spádu); b) komín (při velkém, příkrém spádu).

auf-brücken (n. l.) %a C₁₂ odl. e-e Brüde ~ most
vystavěti n postaviti.

auf-brühen (n. l.) %a C₁₂ odl. (s)pařiti (co).

auf-brüllen (n. l.) vₙ (b) C₁₂ odl. zařivati,
zaryčeti; (o dobytku) těž: zabučeti, zahýkati.

auf-brummen (n. l.) C₁₂ odl. I. %a (b) 1. za-
mručeti, zabroukati, zamumlati. 2. plav. na-
jeti na mělčinu. — II. %a student. S-m Eins
o-e Beleidigung ~ urážlivě zabručitá na koho:
nevrle odbyti koho: S-m e-n dummen Zungen ~
bruče pojmenovati hlupákem koho.

auf-brüsten (n. l.) C₁₃ odl. I. % v. sich ~
sich brüsten. — II. %a řez. e-n Odſsen ~ rozevřiti
hrud zabitého vola.

Auf-bucht, Auf-bugt (n. l.) f E₁₈ plav. výhyb
(paluby) (se středom výškot).

auf-bücken (n. l.) v₇ C₁₂ odl. sich ~ (o skrčeném)
vzprámiti se, narovnati se.

auf-buddeln p (n. l.) %a C₁₂ odl. = aufsgraben.

auf-buden (n. l.) vₐ vₙ (y) C₁₃ odl. boudu
n budku n krám(ek) otevřiti.

auf-bügeln (n. l.) %a C₁₂ odl. ein gerinttertes
Halſtuch ~ pomačkaný nákrňek přežehlit.

auf-bujen (n. l.) %a C₁₂ odl. plav. (loč) plaňkami
pobiti.

auf-bullern (n. l.) %a C₁₂ odl. (v₇)kypěti,
(v₇)vřiti, (za)kloktati; fig. vzkypěti (hněvem),
rozdurditi se, rozhorliti se, rozlítiti se.

auf-bummſen F (n. l.) %a (b) C₁₄ = auf-
idlagen.

auf-bürden (n. l.) C₁₃ odl. I. %a 1. S-m e-e
váſt ~ břemeno uvaliti na koho, břemenem obtí-
žiti n S- koho. 2. fig. uvalovati, s-, sváděti p
svésti (co na koho), obviniti (koho z čeho). — II. %a M-n
E₇ bez pl., Aufbürdung f E₁₈.

auf-bürſen (n. l.) %a C₁₃ odl. 1. pře-
kartáčovati, kartáčem znova očistiti. 2. kar-
táčem zdvihati, vzhůru kartáčovati; die Haare ~
vlasy kartáčem vzhůru (u)česati. 3. fid (dat.)
die Hände ~ rozedřiti si ruce kartáčem.

auf-damen (n. l.) C₁₂ odl. I. %a 1. hra v dámu:
udělati dámu, sedlati dámu. 2. via. (za)platiti.

3. prov. (= aufdaumen) držeti na uzdě koho. —
II. vₙ (b) N-m ~ vehnati do úzkých, zatopiti
komu, dáti komu co proto.

auf-dämmen (n. l.) %a C₁₂ odl. e-n Bad ~
potok (hráži) zahraditi; e-n Sluſs ~ hraditi n
jimati vodu.

auf-dämmern (n. l.) vₙ (jn, b) C₁₂ odl. 1. za-
břesknouti se, roz- se, zasvitnouti; fig. eš
dämmert einige Hsijung in mir auf naděje mi
svítá. 2. s osob. subj. na polo procitnouti n se
probuditi.

auf-dampſen (n. l.) C₁₂,₁₄ odl. I. % vypa-
řovati se, stoupati parami n v podobe par. —
II. %a F e-e Cigarre ~ doutník dokouřiti.

auf-dauern (n. l.) vₙ (b) C₁₂ odl. = aufblieten 2.

Auf-deſc... (n. l.)... -arbeit f ⊕ hor. odkrý-
vání, odkryvka, odkrytí, odkryvací práce
(roznos).

Auf-deſe ⊕ (n. l.) f E₁₈ hor. v předč.

auf-deſeln (n. l.) %a C₁₂ odl. e-n šorb ~
koš(fk) odkryti n odklopiti, víko s koše sníti.

auf-deſchen (n. l.) C₁₂ odl. I. %a 1. položiti
n prostřiti co (jako pokryku) nač; pokryti, při- co
ém; daš Dějtuch ~, ˇ den Dějt ~, abs. ~ (úbrus)
na stůl) proštrítí. 2. rozhaliti, od-, odkryti,
odestřítí; das Bett ~ = abdeſchen I. 1.; die Statue ~
sochu odhaliti; hra v karty, jein Spiel ~ karty od-
kryti n vyložiti n ukázati; fig. odkryti, odhaliti,
objeviti, vy-co. sníti roušku (s čeho), ein Verbrechen ~
zloćin vyjeviti; die Blöfe S-ß ~ odkrývati n
odhalovati chyb v e. 3. hor. odkryti n od-
kryvati, obnažiti (mumlenbni bžiště) — II. %a M-n
E₇ bez pl., Aufdeſzung f E₁₈.

auf-deichen (n. l.) vₙ C₁₂ odl. hraži navážiti.

auf-dienen (n. l.) C₁₂ odl. I. %a (b) vom Gemeinen ~
od prostého vojáka vzhůru sloužiti ~ postu-
povadi; ein vom Gemeinen aufgedienter ſiſcier
F důstojník vysloužilý n povýšený od píky. —
II. %r ~ sich ~ ve službě postoupiti.

Auf-dinge... (n. l.)... -brief m smlouva
přípovědná; -geſd n přípovědné.

auf-dingen (n. l.) C₁₂, B₁ odl. I. %a e-n lehrung
něžs připověděti n na femeslo zamluviti.

auf-disputireu (n. l.) %a C₁₂ odl. hádkou
namluviti komu co.

auf-docken (n. l.) vₐ C₁₂ odl. 1. řadš ~ len ku-
piti; Getreide ~ obili do mandelů) skládati.
2. lov. die Leinen o das Hängejeil ~ šnůry n
smyčku svinouti.

auf-douncren (n. l.) C₁₂ odl. I. %vₙ (jn) hřmi-
ti vzhůru, hřmén n se hřménim stoupati. — II. %a
hřmotem vzbuditi n vyburcovati n postrašiti
koho. — III. F %a, %vₙ (řch ~) našnořiti (%vₙ se),
nastrojiti (%v₇ se), nafintiti (%v₇ se), F naseknouti
(%v₇ se).

auf-doppeſen (n. l.) odl. C₁₂ %a 1. die Meinen ~
řady (r) dvojiti. 2. ob. podraziti.

auf-dorren, auf-dörren (n. l.) C₁₂ odl. I. %a
(u)sušiti, vy-j die Hibe dörrt die Kräuter auf horko
blyiny vysusuje; Dßt ~ ovoce (k usuchován) (u)su-
šiti. — II. %n (vy)sýchati; in der großen Hibe
dörrt alles Gras auf velikým horkem usychá
všecka tráva.

auf-drängen (n. l.) I. C₁₂ %a odl. 1. vyłačiti,
vymačknouti. vytisknouti co (tlačenim n mačkánim
otevřiti); e-e Thiit ~ dvére vyraziti n vypáčiti.

§

auf-drehen

— 268 —

auf-erſchen

2. vzhůru tlaciti n. mačkati co. 3 fig. I-m et. v. vnucovati p. -tití, f. cpáti komu n. do koho co. II. %r sich ~ 1. tlaciti se n. mačkati se n. dráti se vzhůru. 2. sich I-m. omizovati komu, doležati na koho; domlouvati se ke komu; vtirati se, vnucovati se komu; co drängt sich E-m der Zweifel auf člověku se vtírá pochybnost.

auf-drehen (n. 1.) C₁₂ odl. I. % 1. tež %r rozkrucovati p. rozkroutiti (vₚ se), roztačeti p. roztočiti (vₚ se), rozmotati (vₚ se), rozplésti (vₚ se). 2. den Hahn ~ kohoutek otočiti (otočením otevřit); e-e Schraube ~ šroub vytočiti o rozšroubovati; e-e Dose ~ tabatěrku otevřití (točení věkcm). 3. točiti vzhůru, vytáčeti p. vytočiti (vzhůru). 4. vtočiti, na-, nasoukati (co nač n do čeho). 5. (o soustružníkovi soustruhováním spotřebovati (dřivi atd). 6. fig. I-m et. ~ nabulikovati n. nabalamutiti komu co. — II. %n (b) plav das Dzufjicht dřeht vor f-m Aufer auf lóu natáči se prídou před kotvou.

auf-dreschen (n. 1.) %a B₅ odl. 1. domlátiti, vybořu. 2. fig. I-m Čine ~ dáti ránu komu, udeřiti koho.

auf-drieseln (n. 1.) %a C₁₂ odl. = aufdrehen I. 1.

auf-dringen (n. 1.) B₁ odl. I. %n (in) zu et. ~ (pro)tlaciti se, dráti se p. prodrati se vzhůru, vyniknouti n. pro- (vzhůru) k čemu. — II. %a; %r = aufdrängen I. 3., II. 2. — III. % Aufdringung f E₁₈.

auf-dringlich (n. 1.) I. a D₂₁₃ vtíravý, dotěravý, -ný, dolézavý, domlouvačný; ~er Menſch = Aufdringling. — II. s Aufdringlichkeit f E₁₈.

Auf-dringling (n. 1.) m E₃ vtíravec, dotěravec, omrza, doleza, obejda.

auf-dröſeln (n. 1.) %a C₁₂ odl. = aufdrehen 1. 1.; fig. f rozbírati p. rozěbrati.

auf-drucken (n. 1.) %a C₁₂ odl. vytisknouti, vytlačiti (co) nač.

auf-drücken (n. 1.) C₁₂ odl. I. %a 1. (v) tisknouti, (v)tlaciti (co nač); I-m e-n Auſſs ~ tisknouti (na rty) polibieni komu; ein Žegetl. e (v) (v) tisknouti n. vyraziti pečet nač; ein Přlafter anſt die Wunde ~ náplast na ránu príložití n. prítlačiti. 2. promačknouti, roz-, prothronouti; e-e Auſſs ~ oreh rozmačknouti; em (Ges)chwiir ~ vřed prothronouti n. promačknouti. — II. % A-n E₇ bez pl., Auf-drückung f E₁₈.

auf-dußen (n. 1.) %a (b), %r C₁₂ odl. (jich ~) 1. = auſbücken. 2. = auſtanden.

auf-duden (n. 1.) %a C₁₂ odl. = abduden.

auf-dufen (n. 1.) %a C₁₂ odl. = auſtufen.

Auf-duning (n. 1.) f E₁₈, objeveni ze semě.

auf-dußen 1. % naduriti, nadýmati v. nad(m)outi, odlouti, nafouknouti; auf-gedunſen part. p., a naduřely, odulý, nafoukly. — II. %n, %r sich ~ naduřeti, opuchnouti, nad(m)outi se, nabobtěti.

auf-dußen (n. 1.) C₁₂ odl. I. %n (in) vyparovati se. — II. % A-n E₇ bez pl. Auf-dunung f výpar.

auf-dupfen (n. 1.) %a C₁₁ odl. = auſtupfen.

auf-duben (n. 1.) %n (b) C₁₂ odl. plav. w duben.

auf-eggen (n. 1.) %a C₁₂ odl. hosp. 1. rozvláčeti (dranum). 2. die Saat ~ setbu zavláčeti.

3. převláčeti, na novo vláčeti.

auf-ein-ander (— u —) adv. na sebe n. na sobě (navzájem); po sobě, (za sebou); jeden na druhém n. za druhým; ~ folgen jiti po sobě n. za sebou; postupovati, na-, po sobě n. za sebou, sledovati za sebou; ~ folgend a. po sobě jdoucí; ~ häufen kupiti n. hromaditi na sebe (jedno na druhé). Sáde ~ häufen házeti pytel na pytel; ~ legen klásti n. položiti na sebe (jedno na druhé); Buhder ~ legen klásti knihu na knihu; ~ paſſen (na)tlaciti, cpati n. nacpati na sebe (jedno na druhé); ~ plaſen narážeti na sebe o sebe, V- do sebe (navzájem); ~ thürmen navěžiti na sebe (jedno na druhé).

Auf-cinander... (— u —) ~ folge f postup(ování), -nost. pořad, posloupnost, následnictví; die ~ jeha der einzelnen Ziffern pořad číslic; ~ häufen n., ~ häufung f (na)kupení; ~ legen n. kladení na sebe; ~ liegen n. ležení na sobě; ~ plaſen n. náraz, narážení na sebe o sebe (navzájem); ~ toſoſ m. náraz na sebe (navzájem); ~ thürmen n., ~ thürmung f navěžení.

auf-cifen (n. 1.) I. %a C₁₄ odl. e-n Diei ~ rybník ledu zbaviti, vyſekati led na rybnice. — II. %r sich ~ rozmrzati, (roz)táti. — III. % Auf-eiſung f E₁₈ náledi.

Auf-eiſungš... (n. 1.) ~ beitrag m., ~gebiir f náledné, příspěvek na sekání ledu.

Aufen-blatt (n. 1.) D₅ bez pl. bot. Ruscus racemosus = Mauchblatt 2.

Auf-ent-hali (n. 1.) m E₃ 1. meškání, dźržování, odkladní, odklad (čeho) zábava, závada, překážka; e-n ~ haben zdržovati se, setkávati se s překážkami; obne ~ bez odkladu, ne-meškaje; železn. zastávka: Zation N! fünf Miituten ~ stanice N: zastávka pěti minut. 2. pobyt, pře-, zdržování se, přebývání. 3. a) místo pobytu, pobyt; ständiger ~ stálý pobyt; sích e-n Ort zum ~ erwähnen zvoliti si místo za pobyt; ~ wilder Thiere e ~ von Näubern brloh a doupě želem n loupežník) b) místo zastávky, zastávka.

Auf-ent-haltis... (n. 1.) ~ abgabe f poplatek za povoleni pobytu, pobytné; ~ dauerf trvání n. délka pobytu; ~ gmeincd f pobytňá obec; ~ karte f = ~ j Schein; ~ ort m = Aufenthalt H.; ~ j Schein m pobytyn list: ~ steuer f = ~ abgabe; ~ zeit f 1. čas pobytu. 2. auf Cüßenbahnstationen; doba zastávky (na stanicich železničeh).

auf-erbauen (n. 1.) %a C₁₂ odl. = auſbauen; zejm. fig. a) Angend zu Mäntneren ~ mládež v muže vychovati; b) povzbuzovati p. povzbuditi, povznášeti p. povzněsti (obv. erbanen).

auf-erbanlich (n. 1.) a. D₂₁₃ ovr. erbanlich.

auf-erlegen (n. 1.) C₁₂ odl. I. %a I-m et. ~ ukládati p. uložiti komu co; uvaliti co na koho: I-m e-e Štraje ~ uložiti trest komu, pokutovati koho; I-m et. als Štraje ~ uložiti komu co za trest n. za pokutu; Bedingungen ~ podmínky ukládati n. stanoviti; sích (dat.) Awaung ~ děláti si násili, přemáhati se. — II. % A-n E₇ bez pl., Auf-erlegung f E₁₈.

Auf-er-landenc(r) m. (n. 1.) Auf-er-standene f D₂ z mrtvých vstalý n-f-á; er gleicht einem aus dem Grave Auferstandenen vypadá jakoby vstal z hrobu n. jako umučení.

auf-erſchen (n. 1.) odl. I. %n (in) C₁ vstáti z mrtvých; obroditi se. — II. % Auf-er-

Auf-erstehungs...

— 26:9 —

auf-fangen

ſchung f E₁₈ z mrtvých vſtání, vzkříſení.
/ vzkřes, obrození.

Auf-erſchungs... (n̄l̄)...) -ſeld ̄, n
hřbitov; -ſelt n slavnost vzkříſení n z mrtvých
vſtání; -mann m vykopávač n lúpíč mrtvol;
-morgen m jitro z mrtvých vſtání; -tag m
den vzkříſení n z mrtvých vſtání.

auf-erwachen (n̄l̄) C₁₂ odl. vₙ (n) vzbuditi
se, procitnouti; fig. vom Tode ~ = auſerſten.

auf-erwachsen (~~n̄l̄~~) vₙ odl. = aufwachen.

auf-erwечен (n̄l̄) C₁₂ odl. I. ⅞ vzbou-
zeti p vzbuditi; zejm. fig. vom Tode ~ z mrtvých
(vz)kříſiti. — II. ⅝ A~ n E₇ bez pl., Auf-er-
weckung f E₈.

Auf-erwecker (n̄l̄) m E₆ ~ der Todten křířitel.

auf-erziehen (n̄l̄) B₆ odl. I. ⅞ vychovati,
od- koho. — II. ⅞ Pl- n E₇ bez pl., Auf-er-
ziechung f E₁₈ vychova.

auf-essen (n̄l̄) ⅞ a C₄ odl. 1. sníſti; N. vor
liebe ~ láskou div nesnisti koho; Prv. ſpiehe nicht
in den Kohl, kuwirft ihrn selbst ~ müßenneplijd
do studně, možná, že z ní budeš sám piti.
2. abs. = abſsen II.

auf-fachen (n̄l̄) ⅞ a C₁₂ odl. e-u Junken zur
Flamme ~ rozdmýchati jiskru v plamen; fig.
(roz)jitřiti (vášně atd.).

auf-fädeln (n̄l̄) C₁₂ odl., auf-fädelmen (n̄l̄)
C₁₃ odl. ⅛ ⅞ v. viti roz-
třepiti a roztrásniti (v aufdrſeln). 3. kroječ. na-
ryhovati (nač); piſtelnouti (co k čemu n nač.).

auf-fahen (n̄l̄) C₁₂ odl. †, ještě poet. = auſ-
fangen.

auf-fahren (n̄l̄) C₉ odl. I. vₙ (n) 1. (o dveřiči atd.)
rozletěti se, prudece se otevřiti. 2. jeti vzhůru,
vyjížděti p vyjetyi (vzhůru); in den Himmel ~ ne
nebe vstoupiti. 3. a) o osohách: vzchopiti se,
vyskočiti (zejm. bázni, strachem, hněvem); vymršiti
se; aus dem Žchlaje ~ vyskočiti vyjeviti se
ze spání; protrhnouti se n vy-se n probrati
se ze spání; im Jorne ~ vaufbranjen; vor Schreifen
dz- zděseně n hrůzou vyskočiti; b) všeč:
der Ztaub fäht auf prach se zdvíhá n vznáší
a svíji; die Blattert fahren auf neštovice
vražěji. 4. fig. vzplanouti ~ vzkypmotic, zaho-
řěti hněvem, rozlititi se. 5. ~, aufgefahren
fommen slavnostně vjížděti (kan). 6. (h, ſu) der
Schiffer ist o hat (mit dem Schiffe) aufgefahren;
daß Schiffer ist aufgefahren loď najela n narazila
na mělčinu; loď uvázla na mělčině (srv. auf-
brummen). 7. ☉ hor. vyjítí n vylézti z dołu. —
II. ⅜ a. přívážeti (a seřaďovati); die Kufchen ~
laſsen stavéti (se s) kočáry do řady; vej. a) (Se-
flije o Munition ~ střelby n-ivo navážeti; b) e-e
Batterie ~ laſsen s baterii vyjetyi, baterii rozesta-
viti; die Batterie ist aufgefahren baterie se rozesta-
vila (k palb). 2. das grebe Geschiß ~ a) vej. těžká
děla (k palb) seřaditi. b) fig. F rozložiti baterii
láhví k hostině. 3. Erde auf et. ~ zemi navážeti n p-
věžiti nač. 4. e-n Weq ~ cestu rozjezditi. 5. ☉
hor. die Schicht ~ udělati, ukončiti směnu n
šichtu; ein Gedinge ~ vykonati úkol n úkolní
práci; e-e Ztrede ~ prověsti n zdělit, prodlou-
žiti strídu n štolu. — III. ⅝ A~ n E₇ bez pl.,
Auffahrung f E₁₈ 1. výjezd, vyjíždka (vzhůru).

2. ☉ hor. A~ der Ztreten průvod n zdělení n pro-

dloužení stid. — IV. fig. -d a D₂,₃ popudlivý,
prehlý, vznětlivý.

auf-fahrig ̄, auf-fahrisch ̄ (n̄l̄) a D₂,₃
v auſſahren IV.

Auf-fahrt (n̄l̄) f E₁₈ 1. výjezd, vyjíždka
(vzhůru); ~ auf e-n Hilgel výjezd n vyjížděni do
vršku; ofrk. ~ Christi nanebevstoupení Páně;
~ der Jungfraun nanebevzyten Panny Marie;
~ in e-n Luftballon vystoupení balonem n
v balonu. 2. (slavnostní) vjezd. 3. ujetí se
(držení) statku. 4. výjezd (cesta n místo upravené k vy-
jížděno; ~ bei e-n Hause podjezd. 5. ☉ hor. ~ auſſ der
Grübe východ, výjezd, vylezení (z dolu); do-
vrechni střída (při menším spádu), komín (při větším
spádu) = Aufbrud.

auf-fallen (n̄l̄) C₇ odl. I. vₙ (n) 1. (na)pa-
dati p (na)padnouti nač. 2. (ant. auffallen) pádem
a při pádu se rozevřiti. 3. fig. v oči n do oči
bíti, pozornost (vz)buditi, vynikati, býti ná-
padným; fält Jhen dieses Betragen nicht auf? nen?
Vám toto chování nápadné?; lov. a) (o ptáčich)
posaditi se, zasednouti, zapadnouti (na strom);
b) o vodících: přijíji na stopu. — II. ⅝ síd (dat.)
den Kepf ~ pádem na hlavě se zraniti n hlavu
si naraziti; ☄ cr sic die Thür auf padnud na
dvěre otevřel je; padł na dvěre až se
otevřelv. — III. -d a D₂,₃ = auſſällig.

auf-fällig (n̄l̄) a D₂,₃ 1. nápadný, do oči
bijici, zřejmý, patrný; ſ okatý; ~ c Gebrechen do
oči bijici n ocividné n patrné n zřejmě vady;
ſid ~ maſen obraceti na sebe pozornost;
nicht ~ nenápadný. — II. s Auffälligkeit f
E₁₈.

auf-falten (n̄l̄) 1. ⅛ 1. a. die Hände ~ ruce
vzpiniati (vzhůru k neb). 2. rozvíjeti p rozvi(n)ou,
rozkládati p rozložiti; den Fächer ~ vějíř roz-
vřiti; záhyby n řasy n náběry urovnati n
vypustiti. 3. Ťud ~ ☉ souk. = (auf)taſelu sukno
(s)vinouti n (s)baliti. 4. převinouti, přebaliti
(cod.) — II. vₙ síd ~ rozvíjeti se p rozvinouti
se ata; die Blume jaltet síd auf květina se roz-
víji.

auf-fangbar (n̄l̄) a D₂,₃ ulovitelný, po-
stižitelný ata.

Auf-fang(e)... (n̄l̄)...) ~ baum m (zum Auf-
fangen ſchwimmenber Scheiter) náhon; ~ glaſ n opt.
čočka sběrací n spojovací; ~ graben m svod-
nice; ~ spifeſ elektr. hrot hromosvodu; ~ staugc
b es Biigableiteres vodovnice blesksvodu; ~ topf m
hrnek svodní, svodník.

auf-fangen (n̄l̄) C₇ odl. I. ⅝ a. chytiti a vy-
táhnouti; ſiſche ~ ryby vyloviti. 4. chytati v
-iti, ţachytiti po-, zadržeti (v pohybu); e-n
Fallenden in den Armen ~ padajícího v náručí
zachytiti; den geschlaquen Ball (mit den Häumen) ~
napálený míč (rukama) (za)chytiti; das Blut
in e-r Schifferſ ~ chytati krev do mísy; Regen-
waſjer in e-m ſaſs ~ dešťovou vodu do sudu
chytati; e-n Stöß, e-n Hieb ~ ránu zadržeti
n zachytiti n odraziti; e-n Flüchtling ~ e-n
Beten ~ e-n ſpien ~ upřchlíka n posla n vy-
zvědače polapiti n chytiti n zadržeti; alle
Beten ~ všecky posly schytiati n po-; Briefe
n psan n listy přejmouti n zachytiti n zadr-
žeti; o psu: ein Tüſt Fleiß ~ kus masa lap-
nouti n p chlamstnouti; die Thür ~ zachytiti
dvěre (aby nebouchty); Ueigjeſjer ~ hmyz (na tolu-

Auf-fänger

— 270 —

Auf-forstungs...

sebrati; e-c Krantheit ~ nemoc (si) uloviti n
uhnati, k nemoci přijiti; xidůtrablen ~ paprsky
světelné pohlecovati; zachytiti, postrehnouti;
die letsten Werte 3-8 ~ pochytiti n zaleschnouti
poslední slova 5; wo haben 3c die diese Nachrichten
ausgefangen? kde jste sebral ty vprávy? 3. plav.
den Anfer ~ kotvu povytámlouti. — II. % A- n
E. be pl., Aufsangung f E₁₅.

Auf-fänger (n. l.) m E₆ nadoba k chytání
vody odtekající.

auf-färben (n. l.) C₁₂ odl. % 1. přebar-
viti (znova obarviti). 2. vyharviti (barvenim -potěbovati)

auf-fasern (n. l.) na C₁₂ odl. = aufbrehen I. I.

auf-fassen (n. l.) C₁₁ odl. I. %a 1. uchopiti,
uchytiti; ž. r. pr. e-e Maide ~ oko nah(i)ati;
Perlen ~ perly navlékati. 2. pojí(m)ati. vni-
nati, chápati p pochopiti; j-e Relle richtig ~
svou úlohu správné pojimati; ~d a vnímavý,
chápavý. — II. % A- n E₅ bez pl., Auf-
fassung E₁₅ pojimani, vn-, pojetí; scharfe Auf-
fassung bystré chápání n vnimání.

Auf-fassungs... (n. l.)... -art f způsob po-
jimání; -gabe f dar vnímavosti; v té náš; -
fähigkeit f, -kraft f, -vermögen n vníma-
vost, chápavost; -weise f = Aufsammungsart.

auf-feilen (n. l.) %a C₁₂ odl. 1. (o)pilovati
(v befeilen) 2. přepilovati, pro-, vy- (pilnikem vy-
ěstat). 3. rozpilovati, pře- (pilnikem otevřit); dic
Kette ~ řetěz prepilovati; fid (dat.) die Hände ~
pilnikem ruce si odriti.

auf-feuchten (n. l.) %a C₁₃ odl. (na)vlhečiti,
(na)vlažiti.

auf-siedeln (n. l.) %a, %n (b) C₁₂ odl. ein
Ziüchten ~, Eins ~ kousek zavrzeni n zaschrí-
pati n zahousti n zahudlati; zum Tanze ~
k tanci zahousti n zavrzeni.

auf-sfindbar (n. l.) D₂,₃ vyhledatelný, obj-
vitelný.

auf-sinden (n. l.) B₁ odl. I. %a naléz(a)ti,
najiti, vyhledati, objeviti; die übergähter ~ pro-
vinilce vypátrati n vvsliditi; lev. der Mund
findet feidt die Zpur wieder anf pes snadno pri-
cházi opét na stopu; pes lehko vyzdvíznova
stopu. — II. % A- n E₅ bez pl., Auf-findung f
nález, objev.

Auf-finder (n. l.) m E₈, -in f E₁₉ nálezce,
vyhledavać, objevovatel.

Auf-findungs... (n. l.)... -kunst f umění
vyhledávati n nalézati; fig. zručnost, doved-
nost.

auf-fischen (n. l.) %a C₁₂ odl. vyloviti; fig.
uloviti, uhoniti (coo).

auf-fladern (n. l.) C₁₃ odl. I. %a (in) vzpla-
nouti, vzplápolati, vzpláti. — II. % A- n E₇
bez pl.; fig. das letzte A- der Lebensflamme po-
slední vzplanutí n jiskra života.

auf-flammen (n. l.) C₁₂ odl. I. %a (in) (plameny)
slehati, (vz)plapolati, vzpláti. — II. %a rozni-
titi, za-, (v entlammen.) — III. %, A- n fig.
~ der Leidenschaft vzplanutí vásně.

auf-flattern (n. l.) %a, %a₂ odl. %a (in) tre-
pati se a poletovati vzhůru (poletuje) vyletěti.

auf-flechten (n. l.) %a B₅ odl. 1. do výse
(za)plésti; e-m Mädden die Maare ~; das Mäd-
den ~ dévcti vlasy vzhůru zaplěsti. 2. roz-
pléti, p-sti; jih (dat.) die Maare ~ vlasy si
rozplésti. 3. vyplěsti (pletenim spotřebovati); er hat

denganzen Strohverrath aufgeschloffen vypletl všecku
slámu.

auf-flicken (n. l.) v₄ C₁₂ odl. 1. (na)látati (co
nač, dáti co jako záplatu přístipek nač; vy-
spraviti co čím; außerhöchst Lappen záplata, při-
stipek; fig. 3-m e-c Alberheit ~ (tobv) an-
fließen) vyvésti komu co. 2. abs. dolátati, dospra-
vovati.

auf-fliegen (n. l.) B₆ 1. v₇ (ju) 1. vzlétati, vy-
p vyletěti, vy- (vzhexco); auf- und davonfliegen
ulétati p uletéti. F ufruknouti; im Heuer ~ le-
hnouti popelem; das Zdiff ist aufgeslegen lod
vyletěla do povětrí; e-e Míne ~ lassen podkop
do povětrí vyhoditi; fig. (in Knauf) ~ rozply-
nouti se (v dýmu), zanikati, zajiti; f e-e
Unternehmung ~ lassen zanechati podniku; upu-
stiti od podniku; die Unternehmung wird ~ téi:
s podniku sejde. 2. vyletěti, vzchopiti se,
vyskočiti; von j-m Œc ~ vyletěti n vysko-
čiti n vzchopiti se ze sedadla. 3. rozletěti
se (náhte se otevřiti); die Flügel der Thür slegen auf
krídla dveři se rozleten. 4. lov. vylomiti, vy-
letěti. — II. % A- n E₇ bez pl. vzlet (v Auf-
flug).

auf-flimmern (n. l.) %n (b) C₁₂ I. odl. 1. zakmi-
tati se, -nouti se, zatipytiti se. 2. kmitati
se, třpytiti se. — II. % A- n E₇ bez pl. kmit.

auf-fluchen (n. l.) %n (b) C₁₂ odl. pl. zalořečiti.

Auf-flug (n. l.) m D₁₁ vzlet (ao vše).

auf-fluten (n. l.) %a (ju) C₁₃ odl. prouditi a
valiti se vzhůru.

Auf-forderer (n. l.) m E₉ Auf-fordererin f
E₁₉ vyzývavatel, f -ka.

auf-fordern (n. l.) auf-fodern (n. l.)
C₁₂ odl. H. I. %a 1. ju et. à a ‚přátelsky n zdvorile. Zváti,
požvati, vy-, vybizeti. po- p pobídnouti (koho
k čemu); b) vyz(ý)vati koho k čemu, nařizovati komu
co; zum Tanze ~ k tanci vyzváti a požádati;
einen Redner ~, bei der Žade zu bleiben vyzváti
řečníka, aby se neodchylelo von věci; 3. (gum
Zuču) ~ (k souboji) vyz(ý)vati koho; eine bela-
gerte Deſtung zur Übergabe ~ vyzvati obleženou
pevnost, aby se vzdala. 2. 3-8 Zcharſum ~
zkušeti ostrovtip e. 3. e-e Spielbant ~ bank
sebrati. — II. ~d a D₂,₃ vyzývavý. — III. %
A- n, E₇ bez pl. Auf-forderung f E₁₈ vybídka,
vyz(ý)váni, ~ vyzv; e- Aufderfermung an 3.
ergeben lassen učiniti vyzvání ke komu.

auf-fördern (n. l.) %a odl. 1. ☉ hor. vytěžiti,
vytáhnouti (sachton). 2. sol. die Zalsjöide anß
dem Zesbrunnen ~ čerpati solný rosol (z ro-
solných studnic).

Auf-forderungs... (n. l.)... -fall m případ
vyzývaci; -klage f žaloba vyzývaci; -pro-
cess m pře vyzývaci; -järciben n list vy-
zývaci; -ſchuis m plav výstrel na výzvu.

auf-formen (n. l.) ☉ %a C₁₂ odl. e-n Hut ~
klobouk formovati.

auf-forschen (n. l.) C₁₃ odl. I. %a les. zalesniti. —
II. Auf-forstung f E₁₈.

Auf-forstungs... (n. l.)... -arbeit f práce
zalesnovaci; -auslagen fvl. náklad na za-
lesnování; -bestimmung f ustanovení v při-
cině zalesnění; -fläche f plocha zalesnění;
-fragge f otázka zalesnění; -maſregel f pra-
vidlo n opatření při zalesnění; -methode f
způsob zalesnění; -paragraph m paragraf n

auf-fressen

271

Auf-gang

postupec o zalesnění; -rcsultat v výsledek
zalesnění; -termin m lhůta k zalesnění;
-versuch m zkouška na zalesnění; -vorschrift f
predpis o zalesnění; -weisc f zpusob, ob-
čej zalesnění; -wesen n zalesňování; -zweck m
ůčel zalesnění.

auf-fressen (n. l.) ya C₁ odl. 1. (o zvířatek, p o člověku) sžírati, po-, sežrati, pozřiti, shtlati, nouti; er wird von Fänsen aufgefressen vsi ho žerou; fig. die Frauenzimmer freist den auf ženské ho vyjídají p vyžírati j přivádění na mizinu; er will o woułe mich vor Wuth vztekem by mne sežral; der Gram frijst mich auf hoře mne sžírá n užírám se hořem; lov. (to pech): cveř potrhati n načinat před příchodom myslive. 2. = aufessen I. 3. 3. prov. die Straße ist auf acijessen silnice jest hrbolat n neschlučná. – II. vₚ sich – vyžrati se (zraním vyráši).

auf-frieren (n. l.) vₚ (in) B₆ odl. pří-
nuznouti (k čemu).

auf-frijschen (n. l.) C₁₂,₁₄ odl. I. vₚ, vₚ' 1. obnoviti: občerstviti, osvěžiti, zmladiti; der Regen frijsch Zaaren auf děst osvěžuje n občerstvuje osení; Farben - barvy osvěžiti; (chtladem) občerstviti, ochladiti; den Ader - pole zorati; fig. e-e Crinnerung - vzpomínku oživiti n obnoviti; die Hoffnung - naději oživiti; den Muth - dodávati nové vzužílité; vzpružovati odvahu, c-n Zdmer; - bolest obnoviti n (ro7)jitřiti (fig.); die (Seßtalt des Mädchens) frijsch sich (in der Crinnerung) auf po-stava divéina objevuje se znovu ve vzpomínce; die Gläser - sklenice znova naplniti; (skoro †) 3. µt et. - pobádati, ponoukat, mítí koho k čemu. 2. = aufrijschen I. 2. 3. path. e-e Wunde - ránu okrvaviti n obnoviti n otevřiti. – II. vₚ (9) plav. der Wind frijscht an vítr se zdviž an vzmálá. – III. % A-n, E₇ bez pl. Aufsfrischung f E₁₈.

auf-fugen, auf-fügen @ (n. l.) ya C₁₂ odl.
kol. die Fegen auf die Speichen - loukotě k špicím přidělati.

Auf-führ (n. l.) f E₁₈ navážka, návoz.

Auf-führbar (n. l.) a D₂¹³ zejm. div., na př.: daš eingereidigte لوßspiel ist nicht - podanou veselohru nelze provozovati.

auf-führen (n. l.) C₁₂ odl. I. % a. Fäuer -
domy (vy)stavěti. 2. Erde - země navážeti p na-
vězti; vej. Kanonen - = anfahren II. 1.; die
Vade - stráž zaváděti. 3. převáděti p -ěsti
co nač. 4. Běsigte im Triumpe - premožené
v triumfu vésti; Zeugen vor Gericht - svědky
před soud předvésti; @ e-e Stelle auf e-m
Buche - místo z knihy uváděti n citovatí; -
&-s Worte als Beleg - slova & za doklad uvá-
děti; ein Bild ver &-s Augen - obraz předsta-
viti n zjedviti zrakům čim. 5. @ (einfüßen) e-n
Gefandten - poslance uváděti p uvěsti; prov.J
vid. wollen Sie mich bei der Frau Baronin gefäl-
ligt - račte mne laskavě uvěsti k paní ba-
ronce. 6. (dem Publicum vorführen) ein Stück - (divadeln) kus provozovati; e-e Rolle - úlohn hráti. –
II. % (sich betragen) sich - vésti si, chovati se,
počinati si, vystupovati (ja)ch; sich nicht gut o
nebösich - a) nezdvořile si počinati; b) ne-
slušně n nepočestně se zachovati (ubzdati) sel. –
III. % A-n E₇ bez pl., Aufführung f E₁₈;
eyliche Aufführung počestnost, zachovalost.

Auf-führer (n. l.) m E₀ prováděč, pro-
vozovatel atu.; ~ ex Schichtwade závodeń.

auf-füllen (n. l.) C₁₂ odl. I. %a (vy)plniti,
nat- e-e Lüde e ein Yeh - mezeru n otvoryppli-
ni z za-; ein Jajš - ein Slav - sud n sklenici
naphniti; ein Najs - (sud pívem ze stoku plniti) spílati;
Wein - sud n sklenici vínem (naplniti; vino do słuha
n do sklenice nalévati p naliti; Suppe - polévku
nalévati; O stav. (anschütten) den Tamm e den
Waben - hráz n příkop nasypati. – II. %
A-n E₇ bez pl., Auffüllung f E₁₈.

Auf-füll(ungš) ... (n. l.) ... -wein m vino
k plnění.

auf-funkeln (n. l.) vₚ (h) C₁₂ odl. zajiskřiti
se, zamihati se.

auf-furchen (n. l.) %a C₁₂ odl. (ro7)brázditi
(brázdou n brázdami otvírati).

auf-futtern (n. l.) odl. I. %a 1. wälber - telata vy-
kmitti n výchovati n od- n vytučnití; cint kůnd
= aufpäppeln. 2. Heu - seno skrmiti (krmením
spotřebovati). – II. % Aufsutterung f E₁₈.

auf-fürttern (n. l.) C₁₂ odl. I. %a 1. = auf-
futtern. 2. podšiti, p vyfutrovati†. – II. %
A-n E₇ bez pl., Auffütterung f E₁₈ = Auf-
fütterung (v aufsürttern II.).

Auf-gabe (n. l.) f E₂₂. 1. - e-s Briefes ode-
vzdání listu (na poštů). 2. úloha, úkol - der Wiſ-
kefacht úkol vědy; fig. die - m-s Lebens úkol
meho života; sich et. zur - maden vytknouti
si za úkol co; - nařízení, uložení; obch. Šher
gemäß podle Vašeho přikazu. 3. - e-v. (Zrones
žíeknutí se n vzdání se tránu; - e-s Antes: téz:
ołstoupení s úřadu; - e-r Slage upuštění od ža-
loby; - e-s Rechts ustaupeni od práva; obch.
wegen - des (Occhnißts za příčinou vzdání se
obchodu. 4. obch. nádavek. 5. slos. these↑, thema↑,
předloha. 6. ⊕ hut. násyp, násada (rudy, uhlí do
tavén přeči).

Auf-gabe... @, Auf-gabš... (n. l.) ... -abz-
sch f záměr n mysl vzdáti se (čho); -ge-
bür f für ein Brief podatné; -maßei n mira
nádavku; -poſt f podávaci pošta; -poſtamt f
prov. s poštovni úrad podávaci; - station f
stance přijímací; -receptisse n, -schein m
podací n odevz- listek; -stempel m razitko
podávaci.

auf-gabein (n. l.) %a C₁₂ odl. 1. a) ein Stück (bleich) -
vidličkou napichnouti n nabodnouti; bráti n
vžiti na vidličku n vidličkou kus (masa; b) heu -
seno vidlemi n podávkami nabírati n na-
pichovati n nabodávati. 2. fig. F vysfárati (co
kade); sehnati, sebrati, na-, uloviti, p splašiti;
(a nevěstákch) e-n Stöber - uloviti galána (v föbern).

Auf-gaben... (n. l.) ... -buch n kniha úloh.
- sammlung f sbírka úloh.

auf-gackern (n. l.) vₚ (h) C₁₂ odl. zakdákati,
zaštebetati, zakrákati.

Auf-gähnen (n. l.) vₚ (h) C₁₂ odl. zívati,
rozězivati se.

auf-gähren (n. l.) vₚ (in) B₇ odl. kvasiti se;
fig. = aufbranjen I. 2.

Auf-gang (n. l.) m D₁₁. 1. chůze n cesta
vzhůru, vystupování; fig. vzrůst, rozkvět;
čum - bringen přívésti v rozkvět n krozkvětu;
povzněté co. 2. - der Sonne o des Montes východ
slunce n hvězda; Auf- und Luttergang der Sonne východ
a západ slunce; fig. a) východ(ní strana);

auf-gei-en

— 273 —

[auf-haben]

sümmj gebt nicht in einem auf dem nenem v devü
obszäno bere bystku; devét nenem délitelno püti;
Null von Null gebt auf nula od nuly popje;
gegen einander ~ rasiti se; die kösten geencinc-
ancer ~ lassen vylohy navzájem vyrovnati;
Prv. wir wollen es gegen einander ~ lassen und
gute Zicnunde bleiben pořádek delá prátele.
9. in Aiche ~ v popel se obračeti u obrátiti;
in Rauch ~ dymem se rozplynouti; mizeti,
pomijeti, ztráceti se; in et. ~ (r)mizati, (z)trati
se, zaniknouti v šem; ineinander ~ splynouti.
10. dojiti, vyčerpati se, spotrebovati se; ce
gebt viel Heiz auf spotrebuje se mnoho drivi;
id nehme viel Geld ein, aber es gebt undt alle
auf beru n vydělám mnoho peněz, ale vseko
se též utrati; viel Geld ~ lassen mnoho (peučz)
utraceti; heute musst du ~ lassen dnes se musi
uhoditi přes kapsu; dnes se musiš dát vidét;
f er läst gern Viel ~ räd utrací, je útrata.
11. stav. množiti se hašenim, nahývati objemu
tu vápna! — II. vā sich (dat.) die füße ~ nohy
si uchoditi n chuzbu rozchiti. — III. v A ~ n
E₇ bez pl. = Anfang.

auf-gci-en (n 1.) vā C₁₂ odl. 2. zact ~ plachty
skasati (oběma dolejšimi cipy desturularnah)
Auf-gei-cr (n 1.) m E₆ plav kasac plachet
auf-geigen (n 1.) vā, vₙ (b) C₁₂ odl. 1. (ein
zmac) ~ kus na housle zahräti n zahousti; zum
Tange ~ k tanci zahousti n na housle zahräti.
2. 3. ~ hrou na housle vzbuditi koho (we
spanti)

auf-gekärt (n 1.) part. p. a v anstlören II.
Auf-geklärsheit (n 1.) f E₁₈ v anstlären III.
auf-gekraßt f (n 1.) p. p. auf Anfragen II.
Auf-gekratzheit f (n 1.) f E₁₈ v auf-
fragen (obv. Aufgeräumtheit).
Auf-geld (n 1.) n D. 1. nádavek, pří-. 2. 3.
závavek = (Angeld).

auf-gelegt (n 1.) part. p. od auflegen.

Auf-gelöste(s) (n 1.) n E₁₂ lékar. v auflösen.

Auf-geräumtheit (n 1.) f E₁₈ v aufräumen.

Auf-gezregtheit (n 1.) ~ auf E₁₈ v aufregen.

Auf-geschwemmt(e)s (n 1.) ~ n auſchwemmen.

Auf-geriebenheit (n 1.) f E₁₈ v auſtreiben.

auf-qewältigen Θ (n 1.) vā C₁₂ odl. hor.
zmähati, paženim opraviti (ohofcena ditat.)
Auf-gewächshheit (n 1.) f E₁₈ bez pl. v auf
weden.

auf-gichten Θ (n 1.) vₙ (b) C₁₃ odl. hut sy-
pati, pridávati ruđu u ubh

Auf-gieß-... (n 1.) ~ löffel m nalévačka,
nalévaci lžice.

auf-gießen (n 1.) B₅ odl. I. vₐ 1. líti p n:lititi (co
nač, po- (co em)); Wasser auf den See ~, den See-
vodu na čaj naliti, čaj vodou politi. 2. = an-
gießen I. 4. — II. s'c v A ~ n E₇ bez pl. nálev.

Auf-gießer (n 1.) m E₆ hut. naléváč.

auf-gipseln (n 1.) vā C₁₂ odl. (až k vrcholu)
(na)kupiti.

auf-gifchen (n 1.) vₙ (in) C₁₄ odl. pěniti se
n šuměti vzhůru.

auf-glänzen (n 1.) vₙ (h, in) C₁₄ odl. záříve
vystupovati, zazářiti, zalesknouti se, zasvit-
nouti.

auf-glätten (n 1.) vₐ C₁₃ odl. (vzhurn)
(u)hlatiti; die falten ~ náhery n záhybn
nasy vypouštěti; fig. die Stirn ~ vyjasniti
celo.

auf-glimmen (n 1.) vₙ (in) B₅ odl. dounnaje
vystupovati, zadoutnati, zajistěti se, zasvit-
nouti; vor Siehe o Zern ~ zaplanouti n zahoreti
láskou n hnevem.

auf-glißen (n 1.) C₁₂ odl. I. vₙ (in) 1. roz-
páliti se, rozzhaviti se, zanititi se. 2. = auf-
glimmen. — II. vₐ 1. přepáliti (Zarem osvětli).
2. spáliti, šehznouti.

auf-graben (n 1.) C₅ odl. I. vₐ 1 rozkopati,
rozryti (kopanna atd. otevřit); cin (Stab ~ hrob vy-
kopati. 2. vykopati, vyrytí (co odkad), Schüße v Alter-
tiinner (aus der Erde) ~ poklady a starostnosti (re n'mě)
vykopávati. 3. vyryti (nač na čem), 4. den Ander ~
pole prekopati (znova kopatu); den abgemünten Ztempel
nem ~ opotrebované razítko přerýti n znova
vyryti. 5. Erde um den Baum ~ zemé kolem
stromu nakopati. 6. stav der Boden ~ nakypřiti,
n v- pudu. — II. vₐ A ~ n E₇ bez pl.; Aufs-
grabung f E₅ vykopavka.

auf-grapfen F (n 1.) vₐ C₁₄ odl. uchopiti.
chlapnouti, lapnouti. rafnouti (vₐ).

auf-graßen (n 1.) vₐ C₁₄ odl. alles ~ vseko
spásti n spastviti.

auf-greifen (n 1.) C₅ odl. I. vₐ et. o 3. ~
nalmatati, chytati p-iti, (n)chopiti (n o kohol); e-n
Ball ~ mié uchytiti; e-n (s)edanten ~ myslnku
čehyhtit n po-; das einte beste Wert pochytiti
nějako slovo; e-n Dicb ~ zloděje chytiti n
podapiti; viele Ye: n e ~ muoho lidí posbíni
n pochytati. — II. vₙ (h) lov der Weithund greift
jdarf auf vodie ostře čenichá.

auf-grünen (n 1.) vₙ (in) C₁₂ odl. zazele-
nati se; a sm. vyraziti, vypačeti; fig. oziti,
rozkvěti.

auf-grünen (n 1.) vₐ C₁₂ odl. zarochati,
zachrochtati.

auf-gucken f (n 1.) vₙ (b) C₁₂ odl. = auf-
feben.

auf-güren (n 1.) vₐ C₁₃ odl. 1. dem Fierde
den Zattel ~ koni sedlo (podpěnkou) připásati
n připnouti. 2. cm sted ~ w vₙ sidi ~ sat si
podpásati n vykasati n vyhrnouti; vykasati
se. 3. odpásati, roz-; vₙ sidi ~ suti (se soko-
pás n opasek; rozpásati se; ein Fierd ~ ro-
zepnouti koni podpěnkou.

Auf-guſſ (n 1.) m D₁₁ a) nalévání, naliti
(écho náč); po- (écho ém); b) échite nálev. po-; ca
ſt mir ~ ! čaj n káva! je čistá voda; dichter ~
záhustek.

Auf-guſſ-... (n 1.) ~ abfochung f. ~ abjud m
záparový odvar; ~ thierchen n. Infusorium
nálevník.

auf-haben (n 1.) vₐ A₂ odl. 1. den Gut ~
mítí klobouk na hlavě; er hat e-e Peridee auf má
n nosí paruku; er hat nísta auf nemá nic na
hlavě, má hlavu nepokrytou. 2. den Mund ~
mítí ústa otevřena. 3. tov mítou parohy, mítí
nasazeno n vy-; wie viel hat der Streich auf?
kolik má jelen výsad? o kolika jest jelen
výsadách? kolik má jelen výsazeno? 4. mítí
uloženo, mítí na práci n na starosti: zeim. škol.
viel ~ mítí mnoho uloženo (k účen). die Schüler

Německočsky slovník. I. Deutichbeobachtens Wörtererb.

25

Auf-hacke...

— 274 —

[auf-hau-en]

haden Aufgaben auf žáci maji úlohy; starsk. kanc. -De Filibertennastávající povinnosti; povinnosti, jež nutno splniti; -der Aid vykonaná příšaha.

Auf-hacke... ("u...u...) -kncht m prov. J. řezníkcy (pomoćník).

auf-haken ("u...u) C₁₂ odl. ¹. a) prosekati; b) prokopati, roz-; das Sie ~ led prosekati; die Erde ~ zemi zkopati n (z)kypriti n (z)Sintovati; to pětěch mit dem Žonabel a v řzklovati; pro-, rozdubati eo; b) myzobati, se- eo; das Heß ~ dríví dosekati n doštípati n roz-.

auf-häkeln ("u...u) vₐ (vᵣ sich) ~ (¹₂ odl. 1. rozhäckovati (vᵣ se), vy- (vᵣ se); háček) rozepnouti. 2. vyháckovati, háckováním opotřebovati.

auf-haken ("u...u) vₐ, (vᵣ sich) ~ C₁₂ rozhäckovati. od- (vᵣ se); s háku sundati n vypouti.

auf-halsen f ("u...u) vₐ C₁₄ odl. 3.-m et. ~ = außirren 1.; fig. 3.-m et. ~ na krk uvaliti n uvázati komu eo.

Auf-halt ("u...u) m E₁ = Aufenthalt 1.

Auf-halt(e)... ("u...u) haken m (e)nsterwembe, obřtěk, patka (n okna); nagel m am Pfug zpátečník; tem. -ring m nadržovac.

auf-halten ("u...u) C₅ odl. 1. vₐ 1. držeti n nechavati otevřeno; er hält den ganzen Zua die (e)nster auf má okna po celý den otevřena; nezavira oken po celý den; 3.-m e ~ Želle ~ místo nechávati n zachovati (neobsazené n úpáždžné) komu n pro koho; fig. die Hand ~ ruku natahovati n nastrěkovati. 2. ~ držeti n udržovati ve výši eo (aby nespadlo n neupadlo); 3. beim Ţ. andem- n-ki klopýtutí zadržovati n zachytiti koho. 3 z (a)držovatip-eti, (po)z(a)staviti, meškati koho; die Műble ~ mlný zastaviti n zaraziti; Ausreifer ~ upřehlíky zadržeti; e-e ldr ~ hodiny zastaviti; die Zbránen ~ zadržovati n potlakovati slzy, brániti slzám: der Strem wird durch Tämme anfachaten 1eka zadržuje se hrážemi; das Pferd in vellem Auß ~ koné v trysku zadržeti n zaraziti; f eo ~ držeti tělesnou potrebu; er fann es nicht mehr ~ nemuže t: e- z držuti; den Achem ~ dech (za)tajiti; e-e Žabe ~ protahovati eo; ich will ~ Sie nicht lange ~ nebudu Vás dlouho zdržovati n meškati; nedzdrzim Vás dlouho; das hat mir pucí Stunden anfachaten zabavilo me to n zabavil jsem se tim dvě hodiny; sich annüt mit o bei et. ~ da-remné se zdržovati čim. 4. plav. das Ander ~ pristati. — II. vₐ sich ~ 1. zabavovati se, meškati, zdržovati se čim. 2. dlíti, meškati. zdržovati se, bydliti, prehývati, zůstávati kde; er hat sich nur e-e Ztunde anfachatten (po)zdržel se jen hodinu; er hält sich meistentbeids auf dem Yande auf dlí n zdržuje se po větsiné na venvkové. 3. sich über S. o et. (sich werüber) ~ (po)zastaviti se, na čem n nad čim, zarážeti se thor siti se nad čim. — III. % M- n E₂ bez pl., Aufhaltung f E₁₈.

Auf-halter ("u...u) m F₁₀ 1. ~ in f zadržovat ela. 2. ⊕ = Außibattericmen. 3. plav pridržovací lano lodní. 4. ⊕ tam. stavitko.

auf-hältlich ("u...u) a D₁₃, prov. dlíci, meškající (okde).

auf-hämmern ("u...u) vₐ C₁₂ odl. 1. (kladivem) rozbušiti, rozkovati. 2. příkovati k čemu, na-náč (kladivem přípěvku).

Auf-hänge... ("u...u) ~ band n podvázka, véšátko; ~ bogen m textu. sušárna; ~ gewicht n závaži závěsné; ~ hafen m (za)vešák; ~ leinen, ~ schniure fpl. ⊕ závěsné šňűr; ~ maschine f stroj zavešovací, věšák; ~ punkt m mech. bed závěsný, závěsník; ~ rechen m věšák, vésdálo.

auf-hangen ("u...u) I. vₐ, vᵣ (sich) ~ praes. (vᵣ otmáne C₁₅, obv. auf-hängen C₁₂ odl. 1. e-e oštece ~ zvon zavěsiti. po-; e-n Moch (an den Nagel) ~ kabát na hřebik pověsiti; Wäiche (sum Trednen) prádlo véšeti p rozvěsiti; vₐ ~ pověsiti uga v úmyslu obši (to) koho; alle Mijsetäter ~ všeeky zločincě zvěsiti; vᵣ sich ~ pověsiti se (v umyslu obši se). 2. ~ 3.-m et. ~ außwägen I. 3.; zem. an-binden I. 4. — II. % M- n E₂ bez pl., Aufhängung f E₁₅.

Auf-hängungs... ("u...u...) -beschläge mpl. ⊕ zanm závěs.

auf-harken ("u...u) vₐ C₁₂ odl. 1. Hen ~ seno nahrabati n s-. 2. die Erde ~ zemi rozhrabati (hraběši) 3. Wege o Gänge ~ cesty uhrabovati (hraběši urovnávati).

auf-härten ("u...u) vₐ C₁₃ odl. 1. (znova) ztvrditi, nechati (znova) ztvrditveni ~ 2. Dae plav lana (z)kroutiten. 3. ⊕ Ztabl ~ (z)mírniti tvrdost oceli.

auf-hajchen ("u...u) vₐ C₁₂ odl. chytiti. po-lapiti, uloviti (v rychlem pohybo): fig. e-e Nachad. ~ zprávu sebrati n schmati.

auf-haſpeln ("u...u) vₐ C₁₂ odl. I. vₐ 1. Garn ~ pízu namotáti n navijeti p navinouti, natáčeti nasoukati. 2. vytáhnouti do vyše; ⊕ hor. vytáhnouti n vytěžiti (ruda) vrátkem. 3. domotati, dovinouti. — II. vₐ sich ~ fig. F 1. s námahou povstávati. 2. z nemoci se zotaviti.

auf-hätscheln ("u...u) vₐ C₁₂ odl. vyhejckati. Au-Ha-čka ⊕ ("u...u) m E₁, ~cn n E₂ hor. do-vrechm -trida.

auf-hauber ("u...u) vₐ C₁₂ odl. (nevěšti) záču-piti n (dlati) p čepeč n blavati.

auf-hauchen ("u...u) vₐ C₁₂ odl. 1. e-e Meje ~ rozdychati. rozfouknouti (dechem rozevžití) 2. (be)handen (do vyše) vyděchati, vydveknouti, vyfouknouti eo.

auf-hau-en ("u...u) C odl. I. vₐ 1. rozržěti p-aziti; mut der Agt ~ rozsekati ~ nouti; prosekati, roztiti. pro- roztesatiti. rozr(o)ubati; mit der Gräbade ~ rozkopati. pro-; mit dem Duse ~ (nohou) rozkopati, ~ nouti; mit dem Zdowert mečem roztúti, pře; mit der Tiefde ~ bějem rozšlehati n rozmrskati; das Sie ~ led prosekati; e-e Dzur ~ avěše roztlouci n rozbiti; 3.-m den Rüden ~ (wundbanen) záda rozšlehati n rozmrskati komu. 2. vysekati, se-tvěscko); Heß ~ všecko dřivi poštípati; ein Yod ~ diru prosekati n proraziti n vytlouci. 3. ⊕ e-e Verisatina ~ vyraziti n rozsekati přefeni; tes; ein Dau ~ nakáčeti drívi potřelněho k stavbě donu a částky stavební již v lese z něho sestragiti; e-e Dze ~ pilník přísekati n na-. — II. vₐ (b) 1. auß den Tijb ~ udeřiti n uhoditi na stál; vjš, dei mit der Yande ~ doutnák přiložiti; F er lauq ant ~ má pádnou pěst. 2. prov. m nhothen utráčeti, rozhazovati. 3. p spr. ~ sřen. 4. ⊕ hor pracovati dovřelně, dělati dovrechní stridu

Auf-hau-er]

— 275 —

[auf-heizen]

n komín; pín přesekati, na-, znovu sekati,
mít der Yunte ~ dounákem natlouci n naraziti.

Auf-hau-er (n. 1.) m E₁₀, -in f E₁₉, 1. ❧
rozrážčě atd. 2. (při sčetně náseka, výsek. 3. Θ. κού
sekač s obloukovým ostrím.

auf-häuseln (n. 1.) na C₁₂ odl. nakopiti, dávati
n klásti na bromádky n v kopky; die Erde um die
Pflanzen ~ zemi n prst'k rošthnám přikopati n přih-
nouti.

auf-häusen (n. 1.) C₁₂ odl. I. na, na, 1. (na)ku-
piti. (n.)hromaditi, nahrnouti, navršiti, do-
co n čoš; ein Maß ~ mira vrehovatě nameriti,
až do vrehu naplniti; anſchäuftes Maß vrecho-
vatá n natlačená n přesutá míra; es fünden
sich tier statistiiche und andere Rétigen anſchäuſt
jest tu hojnost statistických i jiných zpráv; fig.
Geld ~ hromaditi peníze. 2. stav nahromaditi,
naházeti ve vstvach (= auſchidten). — II. § 7.
A- n E. bez fl., Aufhängung f E₁₈.

Auf-häufer (n. 1.) m E₁₀. -in f E₁₉ nahrno-
vat' atd. f -ka.

Auf-hebe... (n. 1.) ...-binde f char. podvázka,
věsátko, suspensorium↑; -muskel m an. Auf
leber 2.; -fau n vog. zdívahic iano: -verſuch m
pokus zdívahiti (co) atd.

auf-heben (n. 1.) B₈ odl. I. na 1. vou der Erde ~
země zdvihati p zdvihnouti, zvednouti;
den Handhaupt ~ rukavicku zdvihnouti (n. 2 fig.);
die Leiter ~ febrík vztyčiti. 2. zdvihati (do vyše),
zvedati, pozdvihnouti, pozvednouti, vysaditi,
vztyčiti, vzprimiti; ee laft ~ brímě zdívahati;
die Hand ~ ruku pozdvihnouti; das Auge ~ oko
pozdvihnouti; die Hand ~ den Zted gegen J.
Jum (Stlage) ~ ruku n hůl proti komu n na koho
pozdvihnouti n napráhnouti; die Hände jum
Ginnet ~ ruce k nebi spínati; e-n Liegenden
des Geffenen ~ Kniven den ~ ležícího na upadlého
n kleícího pozdvihnouti; den Red ~ sukni
pozdvihnouti n nad., aby se nekleb); p spr. e-n jranen-
janmer die Röde ~ ženské suknež zdvihati n
odkrývati; e-n Leidnant gerichtlich ~ mrtvolu
z nařízení soudního vykopati; ein über se
gedebtes Dach ~ příkrývku n roušku pozdvih-
nouti n sníti ~ čeho; J. ~ vyzdvihnouti,
vysaditi koho (kam); hosp. das ausgedreschene Ge-
freide ~ obth zdvihati = (aufmessen); vin, Wein-
ſteede ~ zdvihati n odkrývati kře vinné; mlny,
die Mühſe, den Mühſteint ~ zvednouti; polehčiti
mlýnu n kamenu; lechiti mlýn u; e-n Gcahen ~
přikop podejmouti; plav. den Aufer ~ kotvu
zdvihnouti. 3. = auſchwahren I.; J-m et. auſ-
heben geben uschovati, uložiti co n koho; dáti
k uložení n k uschování co komu; Geld ~ peníze
schráněti; eš ist gut aufgegeben jest do dobře
uschováno n v dobrých rukou; (co zemřelem)
er ist weßl aufgegeben je mu tam lépe; fig. bier ist
man gut aufgegeben zde jest (nám) dobře být;
zde jest blaze; et. ver J-m = (u)schov (á)ati
n ukládati co pied kym. 4. překvapiti n polapiti;
e-c Münbersbante ~ bandu lupíčskou překvapiti n
polapiti n schytati n zajmouti; e-c Spielhöfe ~
vraziti do herny (při poliecinj prohlídeč); hernu za-
vřiti; e-n störenden Gaßt ~ výtřznika vyhoditi;
J. ~ zatknouti n ſebrati koho. 5. zrušiti, od-
kliditi, potlačiti, vyzdvihnouti co; div. bei auf-
gehobenem Abonnement mimo předplacení; tie

Belagerung ~ ustati n upustiti od obléhání; za-
nechati obléhání; ein Verbet ~ zákaz n zápořed zru-
šiti n odvolati; die Freundschaft ~ přátelství pře-
rusiti (s kym) n vypořovělíti (komu); e-e Gejeilichſchaft ~
společnost rozpustiti; ein Gejeß ~ zákon zru-
siti n odvolati; e-e Auſtalt ~ ústav zavřiti;
alle o viele Anſtalten ~ všeeky ústavy n mnoho
ústavů pozavírati; Beneiije ~ dukazy vyvrátí;
e-e Verjammung ~ schůzi, shromáždění a) roz-
pustiti, b) přerusiti, c) ukončiti; voj das Lager ~
Imouti táborem; vzebrati tábor n stany;
zdvihnouti leženi, vytrhnouti z tábora; das
Spiel ~ ve hře ustati, hrv zanechati; tež:
mezi hrou s výhrou prestati; e-n Ztreit ~
hádku n spor ukliditi n urovnati n utišiti;
hádce n sporu konec učiniti; odhájiti (zahájení
souda skončit); die Tafel ~ od stolu povstati; nach
aufschebener Tafel ~ po tabuli, po hostiné;
rozbourati, z-, rozbořiti, z-, strhnouti;
alten Lehmeſtrich ~ starou lepenici strhnouti n
shoditi; abs. mit J-m (ten Verkehr) ~ (obv. ab-
brechen I. 3) dáti výhost komu, přerusiti obco-
vání n styky o kym; Prv. auſchlebhen ist nicht
aufgegeben co se vliec, nentečě. 6. Eins gegen
das Andere ~ vyrovnati jedno s druhym; Eins
hebt das Andere nicht auf jedno nevylučuje dru-
hého; es gegen einander ~ vyrovnati se spolu;
je heben wir gegen einander auf jsame tedy spolu
vyrovnáni; "rich (einander) ~ vyrovnávati se,
rovnati se, rusiti se; + a und — a heben fid
gegenjektif auf + a ~ a se rusi: ~ a ~ a
a snímají se vespolek. 7. arithm. e-n Bruch ~ zlomek
převěsti n p odstraniti. 8. ☉ hor. alte Baue
zmáhati, paženim opravić pohřená diła; tut: die
Küpple ~ vylamovati n převracovati polokryci;
stav. vytrhati (dlažbu); J-m den Yohn ~
strhnouti na mzde komu (tra pokut); II. v, rich ~
1. v ~ I. 6. 2. fid vom Erboden ~ v. měž po-
vstati n se zdvihnouti n se vchopiti. 3. býtí
zruſen n potlačen. 4. vykasati se n si šaty, vyhr-
nouti se. — III. § 7. A-n E₁ bez pl., Aufhebung f E₁₈
1. fig. viel A-s mit et. machen (na)delati (mnoho
hluku s čem ~ zakládati si n ačem; přikládati
velikou důležitost čemna; vypinati se n honositi
se čem. 2. A- ☉ hor. oplach. 3. A- der Hoftie po-
zdvihování (hostie). 4. Aufhebung e-r Frauenpersön
unos zenštiny. 5. math. převod, odstranění zlomk.

Auf-heber (n. 1.) m E₁₀. -in f E₁₉, 1. zdviháč,
pozdvihovac atd. 2. an zdvihač, sval zdvihaci.
3. chir. vyzdvihovadlo.

Auf-hebungs... (n. 1.) ...-befehl m rozkaz
zrušovací: -gericht n soud zrušovací n ka(s)sa-
cení; -klauſel f doložka n klausuleſ zrušo-
vací.

auf-heſeln (n. 1.) na C₁₂ odl. navochlovati.

auf-heſtehn (n. 1.) na C₁₂ odl. (sponku) rozep-
nouti.

auf-heſten (n. 1.) na C₁₃ odl. 1. pripevniti,
pripnouti, pristehnouti, přirýhovati co k čemno.
2. sat vyhrnouti, vykasati. 3. fig. = auſbindeu
I. 4.; f ~ Sie möchtest uns gern Eins ~ vy byste
nám rád néco nabulíkoval n rád pověsil
bulika na nos. 4. rozepnouti, rozdelati.

auf-heißen (n. 1.) na C₁₂ odl. (vy)nadati komu,
spilati, přezdívati komu.

«