168

Bäcke.

Bäcke, die, das Brotbacken, und was man auf
einmal bäckt, peka.

Backeisen, das, ponvica, ponev, ponva,
ponja.

Backen-, in Zl., lični, čeljustni.

Backen, v. a., speči, peči; Dšt. backen, d. i.,
dörren, susiti; in einem Fette, evreti, ocvre-
ti, ocvirati; Zeidenhauschen, moriti svilo-
prejke; Stabl, kaliti zelezo; Steine, peči,
žgati; zur Genüge backen, napeči; v. n.,
speči, peči se. ocvreti, evreti se; hartge-
backenes Brot, prepečen kruh.

Backenbart, der, čeljustna, podušesna bra-
da; serb., zalizei; in U. K., salope.

Backenbein, das, lična kost, zgornja če-
ljust.

Backenbüchse, die, pusa.

Backendrüse, die, celjustna žleza, čeljustni
želodek.

Backengrube, die, Backengrübchen, das, ja-
mica na licu; auch abſ. jamica.

Backenhacken, der, an der Hobelbank, ro-
gelj, auch primo.

Backentnochen, f. Backenbein.

Backenmuskel, die, ličja mišica.

Backennerv, der, liena čutnica.

Backenriemen, der, podrepnica, podrepnik,
podrepni jěrmen, an den Hintergeſchirren der
Pferde.

Backenschlag, f. Backenstreich.

Backenschlagader, die, liena privodnica od.
ciplja.

Backenschmиеge, die, model.

Backenschranz, der, poček, pokee od na-
puhnjenih lic.

Backenstreich, der, zausnica, zauh — i f.,
pljuska, berljuznica, žlapernica *, kloſuta,
klapovušnica; altsl.. zausnica; ihn geſen,
zauh dati, zauhniti, zauh počiti, kloſut-
niti, kloſutati, pljuskniti, pljuskati, uda-
riti. česniti po obrazu, berljuzniti, dati
eno po licu; altsl., zaušiti.

Backenstreif, der, podbradnik.

Backenstück, das, an einem Pferdezaume, na-
ličina.

Backenzahn, der, kočnik, kotnik, kotnjak.

Backenzahnwurzel, die, kočnikova kore-
nina, skerbina.

Bäcker, der, pek, auch pekar; altsl., pekar;
eben jo, serb., böhm., poln.; des Bäckerš,
pekov, pekarjev.

Bäcker-, in der Zusammenseßung, pekovski-
pekarSKI.

Bäckerbrot, das, pekovski kruh.

Bäckerbursche, der, pekovski učeneč, kant.

Bäckerei, die, überhaupt, pekarija, pekar-
stvo; die Bäckerei betreiben, pekariti; da-
mit gewinnen, pripekariti; verlieren, zape-
kariti kaj; der Art zu Backen, f. Backaus.

Bäckergerechtigkeit, die, pravica pekarije,
do pekarjenja.

Bäckergesell, der, pekovski delavec, po-
magač, kant.

Bäckerhandwerk, das, pekarstvo, pekov-
sko (rokodelstvo); sein Zehn wind das Bacter-

Backstein.

bantwerk lernen, njegov sin se ho učil pe-
kovskiga.

Bäckerin, die, pekarica, pekinja, pekovka;
der Bäckerin, pekaričin; der Bäckerinen,
pekarisk, pekinjsk.

Bäckerladen, der, pekarnica, pekovska sta-
cuna.

Bäckermeister, der, pekovski mojster, pek;
die Zunft der Bäcker, peki pl.

Bäckerordnung, die, pekovski red, postava
za peke.

Bäckerſchabe, die, ſurek, žohar.

Bäckerſcheiden, die, presevki pl.

Bäkerscheider, der, presevač, presevačec.

Bäckerstock, der, das Kerbelz, welches die
Müller mit den Bäckeru wegen ihres Malens
halten, rovas, ros, auch rogas.

Bäckerzunft, die, peki, pekovski ceh*.

Backſisch, der, riba dobra za evertje, pečenje,
pečenka, evertna riba; gebackener Fisch,
everta, pražena riba; fig., nedoraslo dekle.

Backſorm, die, pečno torilo, model* za pe-
ko.

Backgast, der, pečnik, nakrusnik, t. j. tisti,
ki svoj kruh peku daje peči (Kunde).

Backgeld, das, für das Backen des Brotes,
pečinna, plačilo od peke.

Backgeräth, das, pekovsko orodje, pekov-
ska priprava, naprava.

Backgerechtigkeit, f. Bäckergerechtigkeit.

Backhaus, das, pečnica, pekarnica.

Backhitze, die, vročina za peko, krušna vro-
cina, razbelina.

Backholz, das, derva za peko; das Backholz
lezen, krizljej, germado narediti v peči.

Bäcig, adj., mit Backen (genis) versehen,
licat; in der Zibg., ličen; z. B. rothbackig,
rudečelićen, zornolićen.

Backkammer, f. Backhanš.

Backoch, der, kuhar za peko.

Backorb, der, slamnica. pehar†; Backorbz,
in Zibg., peharjev.

Backrücke, die, krevlja; Backrücken-, in
Zibg., krevljin.

Backmeister, der, bei den Hösen, véliki pek.

Backmulde, f. Backtrog.

Backobſt, das, sadje za sušilo; gedörrtes
Dšt., suho, posušeno sadje.

Backofen, der, peč, krušna peč, pečnica; in
den Backofen schieben, vsaditi, vsajati v peč.

Backofenwisch, der, omelo.

Backofenzins, f. Backgeld.

Backordnung, die, pekovska versta. pe-
kovski red.

Backpfanne, die, pečna ponva oder ponev.
evertna ponev.

Backrädchen, -rädlein, das, petelinček.

Backschaufel, die, lopar, vsajalnica, vsajav-
nica. lopata: Backschaufel-, in Zibg., lopar-
jev.

Backſchüſſel, die, strohene, pehar; hölgerne,
skleda, torilo.

Backſpeise, die, pečinna, evertje, cmarina.

Backstein, der, opek†, opeka†, cegel*; nach
I. auch kirpie. was jedoch nur russ. zu fein
ſcheint.

Backtube.

Bahren.

169

Backtube, f. Backhaus.

Backtag, der, heute ist bei uns ein Backtag,
dans pečemo.

Backtrog, der, niške, ničke oder načke pl.,
kodunje pl., pekovsko korito, nach V. anch
kernica; serb., načve.

Backtuch, das, hlebnica, krušnica.

Backwerk, das, pečena testenina, pekarije
pl., kolači, močnate jedi.

Backwerkhändler, der, kolačar, pečeničar.

Backzeng, f. Backgeräth.

Bad, das, kopel, kopa; der Ort des Badens, kopalnik, kopaliseer, kopalise; altsl., kapaliiste; das Haus, kopalnica; das mineralische warme Bad, Wildbad, toplice pl.; der Bäder sich bedienen, kopati se v toplicah, v toplicah biti; das Dunstbad, parna kopel; Schweißbad, suha kopel; das Kind mit dem Bade ausgießen, f. Ausgießen; einem das Bad gesegnen, dati jo komu, da mu je zadosti; das Bad austragen, f. Ausstragen; einem ein Bad anrichten, bereiten, napresti jo komu, t. j., napraviti kaj neugodniga; Bade-, in der Hßg., topliški, kopelni, kopelski.

Badeanstalt, die, kopaliseše, kopalise, kopel, kopelnica.

Badeanzug, der, kopelna obleka.

Badearzt, der, topliški zdravnik.

Badecur, die, toplice pl., zdravitev s kopajem. v kopeli; verortnen, kopel, kopanje ukazati, ukazovati, svetovati v kopel.

Badediener, der, kopelni hlapec.

Badedirne, -magd, die, kopelna deka.

Badefran, die, d. i. Hebamme, babica.

Badegast, der, kopavec, kopelnik, topličar;
sie, kopavka.

Badegeld, das, kopavšina, kopavšina, kopelnina, toplicevina.

Badegeräth, das, kopelna priprava.

Badehaus, f. Badeanstalt.

Badehemd, das, kopelna srajca.

Badehofen, pl., kopelne hlače.

Badekappe, die, kopelna halja, kopelni plajšč. plajs.

Badekleid, f. Badeanzug.

Badeknecht, f. Badedicner.

Badekopf, der, kupica.

Badekraut, (leusticum officinale L.). luštrak.

Badeliste, die, kopelniski imenik, imenik topličarje.

Bademantel, f. Badekappe.

Bademuhme, f. Badefran.

Bademulde, die, für neugeborte Kinder, niške, ničke oder naške. pl. kodunje.

Bademutter, f. Badefran.

Baden, v. a., okopati, kopati, auch umiti,
umivati; altsl. kapati; sich baden, c. r., oko-
pati, kopati se; ein wenig, pokopati se; zur
Genüge sich baden, nakopati se; badend bis
zu einer Stolle gelangen, prikopati se do –;
durch das Baden verbringen, zakopati zdravje,
premoženje; sich in Wollusten baden, to-
niti, plavati v poželjivosti; er badete sich in
Thränen, solze so ga oblivale; wie eine ge-

badete Kage aussehen, biti, kakor mokra
miš; gebadet, okopan, skopan.

Badeordnung, die, kopavski, topliški red,
predpis zastran kopanja.

Badeort, Badeplatz, der, kopalnik, kopaliseše, kopalise.

Bader, der, kopelar; f. Wundarzt.

Baderci, die, kopelarija.

Badeschlamm, der, topliško blato.

Badeschwamm, der, morska goba, goba.

Badestube, die, kopelnica, kopalnica, kopavnica; Schweißbadstube, potivnica.

Badetuch, das, kopelna brisavka, trača.

Badewanne, die, kopelska kad, kopelni badenj, nach Pot., bana.

Badewarm, adj., mlačen. moren.

Badewasser, das, kopelska voda, toplišnica.

Badewetter, das, vreme za kopanje ugodno.

Badezeit, die, kopva, čas za kopanje.

Badezeug, das, oprava, pertenina kopelska.

Badezimmer, f. Badestube.

Bässen, v. n., baubari, bavkniti, bavkati;
baffent ankommen, pribavkati.

Bagage, die, sara, eula, roba popotniga,
pertljaja;iederliches Gefindel, derhal, so-
derga, sodra, smet, izmet, žlota, cfr. altsl.
glota, turba.

Bagatelle, die, f. Kleinigkeit.

Bägern, f. Plagen.

Baggern, v. a., glen izpravljati, trebiti (s posebno pripravo, Baggermaschine).

Bäsen, v. a., das Brot bäsen, opći, ope-
kati kruh, popariti, pariti; f. auch Rösten;
das Holz, opaliti, paliti les, prismoditi, smo-
diti, pogreti; franke Glieder (trocknen, bähen),
ogreti, ogrevati, greti; ein wenig, pogreti;
(räuchern), kaditi; (mit einer warmen Flüssig-
keit kähen), omivati, kopati.

Vähesäcklein, Bähekissen, das, ogrevna bla-
zina, grejilo, ogrevavno obložilo.

Bähestube, die, in U. K., susivnica, parna,
parnica; f. Gerbestube; auf die Bähestube
bringen, Urheber sein, napraviti.

Bahn, die, pot, cesta; Eisenbahn, železna cesta,
steza, auch tir; durch den Schnee, gaz f. auch
pert f.; die Bahn brechen, im Schnee, prega-
ziti, gaz narediti, na celo gaziti, in U. K und
serb. auch pertiiti; sig., pot odpreti, celino
obdelovati, orati; kaj težkiga pervi znajti,
zaceti; predreti; serb. kerciti put; sie ver-
hauen einem, pot pregraditi, prekositi, za-
delati, zasekati; Bahn halten, steze se der-
žati; auf die Bahn bringen, na dan prime-
sti, prinašati, nasvetovati; im Bergbau, für
den Lauffarren, stenge* pl., kolotek; am
Hammer, čelo, nada, plosk, postav; an ei-
nem Hobel, lice; an einer Art längs der
Schneide, bovec; am Amboše, čelo; in der
Astronomie, orbita, pot; Neunbahn, tekalisše,
tekališe, drajna; Reichbahn, jezdiše, jezdiše.

Bahnbrecher, der, začetnik (kaciga zná-
stva).

Bahnen, v. a., einen Weg, uhoditi, ugladiti,
uglajati, uterditi pot, stezo, tir narediti,
narejati, pot natirati; serb., uterti put; ge-
bahnter Weg, uhojena, uglajena pot; in U. K.

170

Bahnhobeln.

uterjen pot; eine Schneekahn gangbar ma-
chen, pregaziti, ugaziti gaz; einen Weg, eine
Straße bahnen, storiti, delati pot, kolovoz,
cesto, nach M. auch tiriti; den Weg zu ei-
nem Amte bahnen, odpreti pot do slúžhe;
es bahnet sich, ravna, gladka cesta se od-
pira.

Bahnhobeln, v. a., ugladiti, uglajati.

Bahnhof, der, kolodvor†, cestni dvor†, kol-
nica železne ceste, vozarnica, kolarnica.

Bahnlos, Bahnenlos, f. Unwegsamt.

Bahre, die, das (Ernt) worauf die Leiche liegt,
mers oder. deska, dilja; russ. odr; die
Leiche liegt auf der Bahre, merlič leži na
deski, na dilji, na skolkah; die Zodentrag-
bahre, mertvaske nosila; gewöhn. pare; ein
Werfzeng zum Iraqen überbaut, nosilo od.
nosila pl., nosilnica.

Bahrtuch, das, mertvaski pert, merlak, mer-
tvasko pregrinjalo; serb., pokrov.

Bühung, die, oprekanje, paljenje, ogrevanje.
omivanje, kopanje; das Bähmittel, ogrejek.
ogrevalo, omivalo.

Bai, die, s. Bay.

Bailbrechen, v. n., bei den Jägern, nehalt
lajati.

Bailen, v. n., bei den Jägern, lajati.

Baisalz, f. Meersalz.

Bajazzd, der, smešnik, pajae*, pavliha.

Bajonnet, das, f. Bayonett.

Bake, die, überhaupt, morsko znamnje, mor-
ski kaže; eine in den Boden eingeknete
Bake, z. B. bei den Fischern, nach V., tić.

Bakel, der, von baculus, palica.

Bakeler, der, bei den Fürschquern und Gär-
bern, ein sábelförmiges Eisen ohne Scharfe,
Felle daran abzuziehen, auch Bakel, Bäckel-
eisen, kosa, strugalo, stergulja.

Baken, f. Schlagen.

Balance, die, ravnotežje, ravnovisje: russ.
ravnovésje; f. auch Bilance.

Balanciren, v. n., oberžati, deržati se v
ravnotežji, loviti se, balansirati*; f. auch
Balanciren.

Balancirstange, die, ravnotežna palica,
ravnovisni drog.

Balantit, der, balanit.

Balbahn, der, bei den Jägern die ausgeführte
Figur eines Birthbahnes, našopirjen rušovec.

Balcon oder Balkon, der, pomoli pl. f.
(in Krajnska gora), mostovž, balkon, gank*;
nach Jan., povlača.

Bald, adv., in furzer Zeit, kmal, kmali, kmalo,
kmalu, koj, skorej, v kratkem, hitro: bald bald,
in sehr furzer Zeit, zdaj zdaj, gredoc. herž.
preci, zdajci, kar herz, vsaki čas. mahama,
vadle: so bald nicht, ne kmalo, ne koj; wie
bald, kako hitro; so bald als, kakor, herž
kakor, kakor hitro, s čim; so bald als mež-
lig, herž ko ho moguće; valt darauf, malo
po tem; ich habe deinen Brief nicht sobald
gelesen, als ich schrieb, ko sim tvoje pismo
prebral, sim ti herž odpisal, komej sim pre-
bral tvoje pismo, in že sim ti pislal; hurtig,
geschwind, herž, hitro, herž herž. herž ko
herž, jaderno, urno, naglo; für: bei Zeiten,

Valger.

frühe, zgodaj, zgoda, rano, zarano, za dove;
er fuhr Tag und Nacht, um bald nach Hause
zu kommen, noč in dan se je vozil, da bi le
prej domu prísel; ohne Verzugs, zdajci, ne-
mudama; für leichtlich, lahko; das habe ich
bald begriffen, to sim lahko razumel; für
beinabe, skoraj, skori, malo ne. malo da
ne; bald wäre ich gefallen, skorej sim pa-
del, kmalo bi bil padel, malo da nisim pa-
del, toliko da nisim padel; bald hier, bald
da, uss., zdaj tu, zdaj tam; für: nicht weit von
etwas bald am Ende des Derfel, blizo konca
vasi, koj pri koneu vasi; er ist bald so groß
wie ich, skorej sva si enolika; bálder, hi-
trej, prej.

Baldachin, der, nebo, baldahin*.

Bälde, die, in Bälde, kmalu, koj; f. Bald.

Baldig, adj., ich wünsche baldige Besserung,
želim, da se koj zgoršate, ozdravite.

Baldigst, adv., precej, preci, herž, zdajci,
hipama, mahama.

Baldmöglichst, adv., herž ko bo mogoče.

Valdrian, der, (Valeriana), kozlik, kozele,
kopertnik. (Valeriana larusta), motavilee.
(Valeriana celtica L.), špajk.

Valdrianöl, das, spajkino, kozlikovo olje.

Baldyreis, der, f. Krenzwurz.

Palester, der, samostrel, samojstra, loko-
strel.

Balq, der, die abgeführte Thierbaut, meh-
koža; Schlangenbalg, kačija lev; Raupen-
balg, goseneja koža; der Kelch der Graß-
blumen, mesiček, mosnjica; das Hütchen,
an der Aehre, worin der Same fikt, pleva;
bei Weinbeeren, Erbsen utal., kozjeja; Blaše-
balg, meh, auch mehovi pl.; eine Vogel-
scheuche, strašilo; ein kleines Kind, verächtl.,
žleza, auch žleze, u.; eine diederliche Weib-
person, vlacuga (—rica), potepuhnja, lajna,
klapovuhnja; Wechselbalg, obranov otrok,
obrancek, zmena.

Balge, die, čeber; dim. čehrič, čebriček.

Balgen-, Balg-, in der Ziga, mehov, me-
šičkov.

Balgen, sich, v. r., degati se, kocinjati se,
rovati se, tergati, tepsti, boriti se, puliti
se, metati se, pipati se, hitati se, rokaviti
se, skušati se s kom; nach M. in kt. auch
pardegati se; serb., jakariti se; sich balgend
wohin ankommen, prirovati se do —; sich
satt balgen, narovati se. uss.

Bälgen, sich, v. v., die Erbsen bälgen sich,
lassen die Haut fahren, slačiti se, ružiti se,
lušiti, lušiti se, lupiti se; die Schlangen
bälgen sich, kače se levé (levijo); bälgen,
als v. a., na meh odreti, odirati.

Balgenbrett, das, mehova platnica; am
Blasebalge, das ebere, untere Balgebrett,
zgornja, spodnja platnica.

Balgendeckel, der, mehov lopar, pokrov.

Balgenkopf, der, glava mehova.

Balgenchemel, der, stopalo, stopavnik,
vód, vud.

Balgentreter, der, podložnik, mehogon †.

Valger, der, der sich gerne balget, rovavec,

172

Ballotiren.

Ballotiren, v. n., die Stimmen durch Ein-
werfung einer kleinen Kugel abgeben, s krog-
lieo glasovati, voliti, kroglati †.

Ballschläger, i. Ballholz.

Ballspiel, das, žoganje; serb, loptanje.

Ballspieler, der, žogar. žogavec; Ballspie-
lerin, žogarica.

Ballspielplatz, der, žogalisce, žogališe.

Ballunternehmer, der, zapocetnik plesa.

Balsam, der, balzam, drago mazilo, drago-
mast; fig., hladilo, tolažba; das war Bal-
sam für sein armes Herz, to je bilo hladilo
njegovimu ubogimu sercu; die Blumen duf-
ten Balsam aus, evetlice sprelepo dise.

Balsam-, in Z., balzamov.

Balsamapfel, der, balzamovo jabelko.

Balsambaum, der, balzamovo drevo.

Balsamblüthe, die, lepodiseče evetje.

Balsambüchse, die, mazilnica, puška za
balzam.

Balsamduft, der, balzamov duh. prelep
duh.

Balsamgefäß, das, posoda za balzam. za
dragomast.

Balsamgeruch, f. Balsamduft.

Balsamharz, das, balzamova smola.

Balsamholz, das, balzamovina.

Balsamine, die, berskavka. balzamina.

Balsamiren, v. a., pomaziliti, maziliti,
balzamovati, balzamirati, z drago mastjo
namazati.

Balsamisch, adj., balzamov, dragomasten;
fig., lepodiseč; ein balsamischer Schlaf, slad-
ko, krepčavno spanje.

Balsamkrämer, der, mazilar, balzamar.

Balsammünze, die, (Mentha gentilis),
žlahtna meta.

Balsamöl, das, balzamovo olje. lepodiseče
olje.

Balsamtanne, die, (pinnus balsamica), di-
šeca hoja.

Balsamtaude, die, (Dracocephalum cana-
riense). kanarska zmajoglavka †.

Balsamwort, das, hladivna. tolažna be-
seda.

Balsenbrüde, die, most, z mehovi narejen.

Balustrade, die, naslon.

Balz, die, der Auerhähne, Birthhähne, rašče-
nje, mresčenje, parjenje; gehen auf die Balz,
iti divje peteline streljat (o raščenji); bei den
Kazen, brezen. breznanje.

Balzen, v. u., rastiti se, pariti se, bre-
stiti se; bei Kazen, breznati se; der Auer-
hahn balzt, divji petelin poje; das Schleifen
wabrend des Balzens, rigele; Balzen des
Birkhahne, kruljenje.

Balzzeit, die, rastitev. raščenje, čas petja,
parjenja, brest.

Bambefein, das, Bambele, eine Füschart,
fril, mrenče.

Bambusrohr, das, indijanski terst. ham-
bus.

Bamme, Bämme, die, f. Brotschnitte.

Bammeln, f. Baumeln.

Bams, der, vom Sattel, sedalo,

Bandhaken.

Bamsen, v. u., tleči, tolči, trepati, krispati
(koše).

Ban, der, ban.

Banalrath, der, banski světnik. svetova-
vec.

Banane, die, rajska smokva, banana, pi-
zang *.

Banco, f. Bank.

Band, das, pl., die Bänder, ein Gewebe zum
Binden, trak, vezilo, pletek; eine Schnur,
vervica, motoz; aus Weiden, terta, gožva;
Ordensband, trak; um den Hals, obvoj;
Huntsband, gerdanica, mariže pl., grebe-
nica. U. K.; das Band, (anatom.) vezek;
als Bandage der Wundärzte, povoj, obeza,
obvezilo; Strohsband, poreslo, eq., povreslo,
(altsl., povresti, binden); bei Fasbindern,
obroe; bei den Schlossern, vez; pl., die
Bance, Feſſeln, okovi, železje, spone, vože,
vklepe, uži, lesica; zum Binden der Füße
bei Pferden, pote; einem Bande anlegen,
in Bande legen, vkleniti, okovati koga,
zvezati koga, djati v železje; irbische Ban-
de, zemeljski okovi, vezi; der Freundschaft,
Scheband, vez, vezilo, prijatelska, za-
konska vez; des Friedens, vez miru; den
Svinnrocken damit anzubinden, koželjnica;
die Knochenbänder, zvezki, tetive; im Schiff-
bane, eijernes, klampa; hölzernes, tramić;
bei den Zimmerleuten, nach V., spona, ko-
molec; an der Thüre, nasadilo, pant *,
pantje; Schmuckette, nach L., ogolica; der
Zunge das Band lösen, jezik odvezati, ogu-
gati, omociti.

Band, der, Einband bei Buchbindern, zvezek.
del, bukve.

Bandachat, der, trakasti ahat.

Bandader, die, vezkova žila.

Bandage, die, obeza, obez, obezilo, zavoj.

Bandagenkchre, die, obezarnija, obezar-
stvo.

Bandagist, der, obezarijar.

Bandähnlich, adj., trakast.

Bandblume, die, pisana evetlja, cvetlica.

Bändchen, Bündlein, das, trakec, trakek,
obezilee, zvezček.

Bande, die, der Mand des festen Landes und
der Mand um ein Billard, okraj, rob; von
Mufftanten, tovaršija godcov, drastvo god-
cov, banda*; von Dieben, tatje; coll., der-
hal, tatinska derhal, trop, družba tatov;
eine Bande Tapeten, popetina; die Seite des
Schiffes, stran, hok ladije; f. auch Streifen.

Bandeisen, das, das zu Bändern gebraucht
wird, železo za obroče, za vezi.

Bändel, das, f. Bändchen.

Bandelier, das, jérmen. remen, prevez f.;
an der Patrountasche, obramnice pl.

Bandenfrei, Bandenföls, adj., razvezan,
odkovan; fig., razuzdan.

Bänderjaspiš, der, trakasti jasp.

Bandfabrik, die, trakarnica, trakodelnica.

Bandeſt, adj., z vervieo zvezan.

Bandfisch, der, trakovka†, trakasti ogor.

Bandgrač, das, pisana, rižasta trava.

Bandhaken, Bandhake, der, bei den Schles-

Bandhandel.

fern, ein eiserner, um welchen ein einfaches
Band zu Thüren uss. beweglich ist, stožer-
nica, petica. štekelj*; bei den Böttchern,
dekla, lesica; serb., natega (—ča).

Bandhandel, der, Bandgeschäft, trakarija;
ihn betreiben, trakariti; durch Bandhandel
erwerben, pritrakariti; damit verlieren, za-
trakariti; desselben müde werden, natra-
kariti se; ihn aufgeben, dotrakariti.

Bandhändler, der, trakar; dim. trakarček;
des Bandhändersz, trakarjev; Bandhändler,
in Zisą, trakarski.

Bändhändlerin, die, trakarica; der Band-
händlerin, trakaričin; der Bandhändlerinen,
trakarišk.

Bandholz, das, ein Stück, prekla, palica;
coll. preklovje, obročevina, les, palice za
obroče.

Bandig, adj., pasast.

Bändig, adj., ukrotljiv, ukrotin; einen Hund
bändig machen, ukrotiti, pripitomiti psa.

Bändigen, v. a., ukrotiti, krotiti, pokoriti,
obujzdati, strahovati, utažiti, umiriti.

Bändiger, der, krotivec; Bändigerin, die,
krotivka.

Bändigung, die, krotev, krotenje, kročenje.

Bandit, der, tolovaj, razbojnik, ropar; Ban-
dit werden, topolovajiren se; des Banditen,
tolovajev; Banditen-, in Zisą, tolovajski.

Bandkrämer, der, trakar; Bandkrämerin,
die, trakarica; f. auch Bandhändler.

Bandmacher, der, trakar, trakodelee.

Bandmarmor, der, pasast marmor.

Bandmesser, das, obročnik; für andere Din-
ge zu beschneiden, die Neben damit zu be-
schneiden, rezek, reznik, rezilnik, orežnik,
moklica.

Bandmühle, die, trakarske statve.

Bandnagel, der, aus Holz, latnik, latovec,
klinec; aus Eisen, žehelj, čavelj. cvek*.

Bandnatter, die, pisani gad.

Bandnudeln, die, pl., rezanci.

Bandreif, der, obroč; zu Bandreifen verar-
beiten, poohročiti (vse palice).

Bandschachte, die, trakarska škatla.

Bandschmiele, die, zvita ojstrica.

Bandstein, der, pasasti kamen.

Bandstranch, der, kolje.

Bandstuhl, der, statvice, trakarske statvice;
bei den Böttcheru, reziven stol.

Bandweber, f. Bandmacher.

Bandweberci, die, trakarija.

Bandweide, die, heka; der Drt, wo Band-
weiden wachsen, bekoviše. bekoviše.

Bandweidenholz, das, bekovina.

Bandwerk, adj., u. adv., plasün, plah, britek;
eigentlich bridek, cfr. altsl. brid'k, foedus;

težek, tesen; es ist mir sehr bange, težko
mi je pri sereu, tesno mi je, serce me

Boli, skerb, britkost me nahaja; das macht
mir bange, to mi prigreva; bange machen
einen, splasiti, plasiti, v britkost, v skerb,
v strah pripraviti koga; ein wenig bange
machen, oplasiti; angst und bange, tesno in
plasno; um das ist mir nicht bange, tega se
ne bojim; mir ist bange für dich, skerb me
je, skerbi me zate; einem Netzchen ist nicht
bange, leute seines Meichen zu finden, po-
steniga ni skerb najti sebi enacih ljudi;
in banger Erwartung stehen, težko, plasno.
nemirno pričakovati česa.

Bankdirektor.

173

Bängel, f. Bengel.

Bangen, v. a. u. i., mir bangt vor der Zu-
kunft, bojim se prihodnosti; nach etwas ban-
gen, v skerbi hrepeneti po čem; das Kind
bangt sich, otroku je dolg čas (po materi);
v. a., schreiftliche Träume bangten mich, stra-
ne sanbe so me trapile, mučeile.

Bangigkeit, die, plahota, britkost, auch te-
žava. tesnota, tesnoba, nemir, strah, skerb;
Bangigkeit haben, j. Bange, Bangen.

Bänglich, adj., plasljiv, plahoten, nach M.
britkoten.

Banier, j. Banier.

Banholz, dřičani les, les za obroce.

Bank, die, ein belzerner Sig, längs der Wand,
und überhaupt, auf dem mehrere zugleich
zügen kennen, klop f.; nach Jan., eine lange
Bank, protina; frei stehend, stol, dolgi stol;
Utieße im Wasser, prod; Felsenbank, klečet;
Sanbbank, sipa, melj; Schicht, Lager in
Steingebirgen, pola; die Bank in der Kirche,
stol, pruka, pruga, in U. K. stajnice pl.;
auch klop, die Bank der Fleischer, Hand-
werker und Verkäufer, ploh; die Fleischbank,
mesnica; f. Fleischbank, Drechselbank, Ho-
belbank; der Tisch eines Wechlers, Hazard-
spieters, mcajavska, igravska miza; die Na-
tionalbank, narodova, narodna † banka*, na-
cionalna banka; eine Wechselbank, menjav-
nica, banka; die Fürstenbank im Reichstage,
knezi; auf die lange Bank schieben, dolgo
mečkati, odlasati, odkladati; durch die Bank,
d. i, ohne Unterschied, vse prek, vse kmalo.
vse splaz, brez razložka; russ., sploš; sich
auf die faule Bank legen, poleniti se, po-
dati se v lenobo; Spielbank, banka; die
Bank sstrengen, dobiti vso banko, posušiti,
rizdjati banko; unter die Bank stecken, zma-
siti koga pod klop, užugati ga, vreči ga.

Bankactie, die, ein Schein, den die Eigen-
thümer der Bank über ihr eingelegtes Capital
erhalten, bankina delnica †, akeija.

Bankarbeiter, der, ein Arbeiter, der seine
Arbeit stehend verrichten kann, klopnik, ktor
sedé dela.

Bankart, Bankhart, Bankert, der, kurbin
sin, postranski otrok, nach V. auch mulček,
žleze n., gemeinigl. pankert*; im tiefen
U. K. u. serb. kopile, kopilan.

Bankbein, das, noga (klópna), stopica.

Bankbohrer, der, veliki sveder.

Bankbruch, f. Bankerott.

Bänkchen, das, klopica.

Bankdirektor, der, bankin vodja.

174

Baukeisen.

Baukeisen, das, kljuka. železna kljuka za priterjanje klopi.

Bäufelfänger, der, uličarski popevač; f. auch Reimschmid.

Baukerott, der, bankrot*, kant, krida*, omaganje, opešanje, da se dolgovi ne morejo poplačati; bankerott, bankbrüchig werden, omagati, opešati, da ne more dolgov poplačati; na boben, na kant priti, pasti; serb., propasti.

Bankerottiren, v. n., na boben, na kant priti, bankrotirati.

Bankerottirer, der, bankrotnik, kridatar; serb., propalica.

Bantert, f. Bankart.

Bankett, das, pojedna, gostovanje, gosti oder gostje pl., gostija.

Bankettiren, v. n., gostiti se, gostovati se.

Bankfond, der, zalog banke.

Bankfrau, die, eine Frau, die anstatt der Bäfer das Brot verkauft, kruharica, hlebarica.

Bankgeschäft, das, dnarsko opravilo.

Bankgouverneur, der, bankin poglavar.

Bankhaken, der, bei den Tischlern, rogelj. auch primoz.

Bankhalter, der, bankir, bankar.

Bankhorn, das, ein kleiner Ambos, der in einen Schraubenstock in der Bank geschraubet wird, rogljato naklo, rogljač.

Banktrahe, die, stergač.

Banklehne, die, naslon, naslonilo (klopno).

Bankmeißel, der, das Eisen damit kalt zu zerhauen, sekalo.

Banknote, die, bankovec*.

Bankordnung, die, bankni red, postava zastran banke.

Bankrechnung, die, bankina poštetev, preštevant, (rajtanje, obrajt, rajtenga) z banko.

Bankschein, der, bankin list.

Bankschichten, das, klanje v mesnici.

Bantschlachten, f. Fleischhauer.

Bankwahrung, die, vrednost, veljavsčina, veljavsina, valuta* bankina.

Bankwesen, das, bankovstvo, bankine reči, zadeve.

Bankzahlung, die, plačilo po banki.

Bankzettel, das, bankovec*.

Bankzins, der, najemnina od mesnice.

Bann, der, prekletstvo. prekletje. preklicaenje, izlocenje, izobčenje†, pana*; firchlicher Bann, cerkveno prekletje, izobčenje, odločenje od cerkve, od věrnikov; Jemanden in den Bann thun, prekleti, prekljnati koga, izobčiti†, izobčevati, preklicati; Verbanung, izgnanje, pregnanje.

Bannbrief, der, Bannbulle, die, preklieno, izobcivno pismo†.

Bannen, v. a., privezati, privezovati, priti, pribijati, panati; beschwören, zarotiti, rotiti; Geister bannen, duhove zakleti, zarotiti, zaklinjati, rotiti; austrereiben, izgnati, izgananjati; er steht wie gebannt, stoji, kakor bi okannel, kakor bi mu bile noge vokpane; gebannter Wolf, (nach einem Volksaberglauben) sklenjen volk.

Bär.

Banner, der, izganjavee; das, bandero*, zastavat†; f. Panier.

Bannerherr, der, banderar; Fähnrich, zastavnik.

Bannerschild, der, četveroglat skit.

Bannfluch, der, preklic, prekletstvo, prekletje (cerkveno), anatema.

Bannforst, der, prepovedani gojzd, zaplodu prihranjeni gojzd.

Bannfriede, der, meje okraja.

Banngerechtigkeit, die, okraj.

Banngut, f. Contreband.

Bannherr, der, sodni gospod, imetnik sodnije.

Bannreitel, f. Läßreitel.

Bannrichter, der, sodnik na življenje in smert, kervav, životni sodnik; f. Criminalrichter.

Bannstein, f. Gränzstein.

Bahnstrahl, der, prekletje; f. Bannfluch.

Bannwaaren, f. Contreband.

Bannwald, der, f. Bannforst.

Bannwort, das, kletev; Zauberwort, zaklep.

Banquet, f. Bankett.

Banquier, der, bankir*; f. auch Wechsler.

Banse, die, an einer Scheuer, predel, nastrešje, predelek; in der Scheuer, im Dreschboden, nach V., sprelep; ein Korb zur Verführung der Waaren, kos.

Bansen, der, erster Magen des wiederkäuenden Thieres, prehiravnik, prežvekavnik, pervi trebuh.

Bansen, v. a., Garben in Bansen legen, überhaupt fest anfeinander legen, packen, zložiti, zlagati, skladati, žokati, zdevati snopje v predelek.

Banus, f. Ban.

Bar, eine Anhängsfilbe: bedeutet sie eine Aehnlichkeit, Gleichheit, Gemäßheit, Fruchtbarkeit, Hervorbringung, Verursachung, Leistung einer Thatfache, so wird sie mit der Endfilbe en, in, na, no überseßt, als: ehrbar, častin; scheinbar, videzen; mannbar (er), ženiten; (sie), možitna; fruchtbar, rodoviten; tragbarer Baum, nosno, sadno, rodno drevo; dantbar, hvaležen; dienstbar, služin, služiven; hingegen in der leidenden Bedeutung in Betreff der Möglichkeit etwas damit zu thun, gewohnlich mit ljiv; z. V. ehrbarer Mann, castitljiv mož; ziehbar, potegljiv; aber auch u. dem Geiste der slovenischen Sprache entsprechender, mit en od. aven, iven; als adj. unbedeckt, nag, gol, bos, daher die Bare, nagost, nagota; leer, prazen, poren; frei ven etwas sein, čist, prost; aller Schuld und Mafel bar, čist in prost vsake krivice in madeža; gewärtig, gotov; kar bezahlen, gotovo placati; v gotovini, v gotoviti dnarjih; bareš Vermögen, gotovina; er nimmt es für bare Münge an, ima za resnico, verjame; bar alles Geldes, hrez vsiga dnarja, ob ves denar.

Bär, der, medved; junger, medvedee, medvedcek; einem einen Bären anbinden, f. Anbinden; Sternbild, voz, horovž*; der große, kleine Bär, veliki, mali voz, voznik, bo-

Barake.

rovž\*, voznikove kola; das mänuliche
Schwein, merjasee; eine Raupe, (Phalaena
Caja), ježasta gosenica; Rammkloß, oven;
im Festungsbane, prejez.

Barake, die, keßer Barrake, staja, koliba;
jedes holzerne schlechte Haus, bajtica, koča,
kočura.

Baranke, die, das Fell von neugebornen oder
ungebornen kämmern, ein zunächst aus dem
Polnischen entlehntes Wert, baranka; cfr.
poln. baranek, das Lamm; jagnjetina.

Barat, Barathandel, der, barantija\*, zame-
nja; dadurch gewinnen, pribarantati; verlie-
ren, zabarantati.

Barattiren, v. n., barantati, kupčevati na
zamenjo.

Barattirer, der, barantač, kupčevavec.

Barbar, der, bei den Griechen und Römern,
vnanjik, ptujie; fig., hart, grausam, ungesittet,
divjak, trinog; nach M., ljutnik, barbar; ein
Pferd, barbareški konj.

Barbarei, die, wilde, grausame Sitten, div-
jost, divjota, divjakost, divjaštvo, divjač-
nost, sirovost, grozovitost, trinoštvo; der
Name eines großen Landstriches in Afrika,
Berberija.

Barbarin, die, nach dem Begriffe der Alten,
vnanjica, tujka; fig., divjakinja.

Barbarisch, adj., nach dem Begriffe der Alten,
vnanj, ptuj; ungesittet, divjašk, divji, sirov.

Barbarismuš, der, slaba beseda, beseda
ali izrek po tujem, barbarizem.

Barbarthum, f. Barbarei.

Barbe, Tausname, Barba; kleine, Barbika,
Barbica; an den weiblichen Kopfzügen, uz-
dica; ein Flußfisch, der Rothbart, (Ciprinus bar-
bus L.), mrena, mrenica, mušćacar, podust-i,
gerba; russ. u. poln., barvena.

Barbeinig, f. Barjuš.

Barbeižig, adj., mermrav, serdit, nagle
jeze, godenjav.

Barbenkrant, das, (Erysimum Barbarea),
svete Barbare roža.

Barbier, der, brivec, brijač; des Barbiers,
briveov, brijačev.

Barbier-, in Zbig., brivski, brijaški.

Barbierbecken, das, brivska skledica.

Barbieren, v. a., obriti, briti, obrijati, obri-
vati koga, se; bis zu einer Stelle mit dem
Barbieren kommen, pribriti do —; durch das
Barbieren erwerben, pribriti kaj; zu viel bar-
bieren, preobriti, preobrivati koga; sich müde
barbieren, nabriti se; einen über den Löffel
barbieren, ocehtati, opehariti\*, opetnajstiti
koga.

Barbiergehülfe, -geselle, der, brivski po-
magavec, pomagač.

Barbierknust, die, brivstvo.

Barbiermesser, das, britev. britva; kleines,
britvica.

Barbiermesserfabrik, die, =hahdel, der,
britvarija.

Barbiermesserschmid, =verkäufer, der,
britvar; adj. poss., britvarjev, britvarsk.

Barbierschüssel, j. Barbierbecken.

Barbierstube, die, brivnica.

Barfrost.

175

Barbierzeug, das, brivska roba, priprava,
brijasko orodje.

Barchent, der, barhan, barhant.

Barchenten, adj., barhanast, barhantov.

Barchentweber, der, barhantar.

Barde, der, pevec, pesnik, bard.

Barden-, in Zbig., barški, bardovski.

Bardengesang, der, bardovsko petje.

Bardenwurzel, die, (Aretium lappa L.),
repje.

Bare, die, germovje.

Bareiš, das, gladki led.

Bären-, in Zbig., medvedji, medvedov.

Bären, v. n., die Bärin käret, medveda se
goni; die Saus käret, svinja se buka.

Bärenbeere, f. Bärentraube.

Bärenbeißer, der, lovski pes, medvedar.

Bärendecke, die, medvedja koža.

Bärenfackel, die, (Verbascum Thapsus), luč-
nik, pljučnica.

Bärenfang, der, medvedji lov, medvedja
jama.

Bärenfett, das, medvedja mast.

Bärenfleisch, das, medvedina.

Bärenführer, der, medvedar.

Bärenfuß, der, medvedja noga; fig., štor-
klasta noga.

Bärenhaft, adj., medvedast, okoren.

Bärenhaut, die, medvedina, medvedja koža;
liegen auf derselben, polegati, leniti se, ko-
žo majiti, vmanjuhe pasti, lenobo pasti, ba-
laha pasti.

Bärenhänger, der, polegač, negodnik, le-
nuh, potepuh, postopač, ležak. zaležuh;
fig., klada.

Bärenhänterei, die, lenarija, postopanje.

Bärenhehe, die, medvedja gonja, gonba.

Bärenhüter, der, medvedar.

Bärenjagd, die, medvedji lov, lov (jaga)
na medvede.

Bärenklau, die, (acanthus L.), medvedja dlan,
taca\*; (heracleum Sphondylium L.), dežen,
bers.

Bärenklee, der, divja detelja.

Bärenkoth, der, medvedjek.

Bärenkrebs, der, medvednji rak.

Bärenlauh, der, (Allium ursinum), pasji če-
sen, divji česen; russ., čeremica.

Bärenmotte, die, (Phalaena bombyx L.),
medvičić.

Bärenöhrlein, das, Bärenfanikel, der, (Pri-
mula auricula), žmikelj.

Bärentanz, der, medvedji ples.

Bärenţaţe, die, medvedja taca, capa; (Cla-
varia coralloides), grive, lesičji parkeljei.

Bärentraube, die, (arbutus uva ursi L.),
medvedova hrušica, medvedovo uho.

Bärentreiber, der, Bärenwärter, der, med-
vedar.

Bärenzottig, adj., po medvedje kosmat.

Baret, das, kapa.

Barfond, der, zalog v gotovini.

Barfrost, der, der eintritt, ehe das Land mit
Schnee bedeckt worden, der also den Acker
bar, d. i., unbedeckt antrifft, Blachfrost, čern

176

Barfuß.

mraz, golomraznica, mraz brez snega, nach
I., srež; serb., golomrazica.

Barfuß, adj. u. adv., bos, golonog; zu
deutsch, bosonog; barfuß werden, obositi se;
barfuß gehen, bos hoditi, auch bosopetiti.

Barfüßer, der, bosać, bosak, golonožee;
des Barfüßers, bosačev.

Barfüßer-, in Zi., bosaški, golonoški.

Barfüßerordnen, der, golonoški red.

Barfüßig, f. Barfuß.

Barfüßigkeit, die, bosota.

Barg, der, ein verschittener Eber, presić,
prasec; des Barges, presicev. praseov.

Barhaupt, adv., gologlav, razoglav, auch
zoglav.

Barhauptig, adj., f. Barhaupt.

Bärin, die, das Weichen des Bären, med-
vedka, medveda, medvedica; der Bärin,
medvedkin, medvedin.

Barke, die, morska ladija. barka. plav. brod.

Barkhalter, der, die dicken Bretter, welche
in der Länge um den Bauch des Schifff
gehen, hockni oboj.

Barköpfig, adj., gologlavec, razoglav, zo-
glav; der Barköpfige, gologlavec, razogla-
vec.

Bärlappen, der, (Lycopodium clavatum L.),
lesiček, lesičje; (Lycopodium complanatum),
zaspanec.

Barleuder, der, brezhlačnik, brezhlačnež.

Bärmbrot, f. Hefenbrot.

Barme, f. Barbe.

Bärme, die, der Schaum auf dem Viere, pe-
ne pt., olove pene; die Hefen, drožje. dro-
žji pt.

Bärmeister, der, f. Bärenwärter.

Barmen, sich, f. Erbarmen, sich.

Barmherzig, adj., usmiljen. milostiv, mi-
lostljiv. miloserčen, in St., smilečen; harm-
herzige Brüder, miloserčni bratje, miloserč-
niki, bogomili bratje; barmherzige Schwe-
tern, miloserčne sestre, bogomile sestre.
miloserčnice; er sieht ganz barmherzig aus,
žalosten, reven, usmiljenja vreden je viditi.

Barmherzigkeit, die, usmiljenje. usmilje-
nost, miloserčnost; in St. auch, smileč-
nost; Barmherzigkeit ausüben, biti miloser-
čen, usmiljen.

Bärmlich, f. Barmherzig.

Bärmuffe, die, oder Barmuff, der, medvedja
kuema, russ., mufta.

Bärmutter, f. Gebärmutter.

Barmühe, die, medvedja kapa.

Barn, der, Futtertrog, žleb, jasli; in den
Scheuern, die Banse, sprelep; ein Reß, sak.

Barnbeißer, der, Krippenbeißer, konj, ki
žleb grize; es sein, žleb gristi.

Barock, adj., čudin.

Barometer, das, vremenik, zrakomér, te-
žomér, barometer; barometer se vzdiguje,
gre na kvisko, pada.

Barometer-, in Zi., zrakomérski, harome-
terski.

Barometrisch, adj., barometerski, zrako-
mérski.

Baron, der, baron; des Baron, baronov;

Barte.

Baronen-, in Zi., baronski; die Familie des
Baron, baronovi; dim., Barönchen, baron-
ček.

Baronesse, die, Baronin, baronovka.

Baronie, die, baronija, baronstvo.

Baroniren, v. a., poharoniti, baroniti.

Barrate, die, f. Barake.

Barre, die, drog; ein langer, schmaler, dün-
ner Körper, eine Silberbarre, sibika, palica;
f. auch Barriere, Hebebaum.

Barrengold, das, zlato v palicah, sibikah.

Barrensilber, das, srebro v palicah, sibi-
kah.

Barricade, die, barikada =.

Barriere, die, pregraja, pregrada; f. Schlag-
baum; Barrieretraftat, mejobrambina po-
godha †.

Bars oder Barsch, der, ein Fisch, (Perea
fluviatilis). nach Gutsm., ostrež; nach Jarn.,
okunj; nach Pot., perselj. cop. cep. piržele;
russ. u. poln., okun; böhm., okoun; cfr.,
das serb. kostreš.

Barsch, adj., sviotel als rauh, herb, gorjup,
ojster; fig., osoren; nach Jan., otresit;
ein barsches Wesen, osornost.

Barschaft, die, gotovina, gotov denar, go-
tovi, terdi dnarji; zuwerten auch, premo-
ženje, imetek.

Barschheit, die, ojstrost, osornost, nach
Jan., otresitost.

Barsendung, die, poslatev dnarjev, poslani
dnarji.

Bart, der, brada; in den Bart hineintügen,
pod zobe zlagati se, lagati; in den Bart
murmeln, sam pri sebi godernjati, mer-
mrati; den Bart bekommen, obraditi, bra-
diti se; er befommt schon den Bart, auch:
brada ga že prehija. (pa se nima pameti);
den Bart wachsen lassen, pustiti brado ra-
sti; den Bart abnehmen, obriti, briti se;
einem etwas in den Bart werfen, sagen, v
zobe komu kaj povedati, praviti, ocitati;
einem um den Bart herum gehen, radovati
se, prilizovaje se muzati okoli koga; einen
mit dem Barte reiben, pobradati, bradati ko-
ga; um des Kaisers Bart streiten, prepirati
se za oslovo senco, za nie; an einem Schlüssel,
pero, bradovnica, perut, perota; Bart am Ge-
treide, os, osina, resa; Hahnenbart, pete-
linov podbradek, bradelj; bei Wiedschwei-
nen, rivec; einen Bart haben, umazan biti
okoli ust; bei Auftern, rep; f. auch Schnur-
bart; Bart des Kometen, metla (repatel
zvezde).

Bart-, in Zi., dem Bart eigen, braden, bra-
din. — za brado.

Bartakt, die, bradlja. bradva, bezjača, žat-
laka =.

Bartbecken, f. Barbierbecken.

Bartbeißker, der, (Cobitis Barbatula) ba-
bica, smerkež.

Bartbürste, die, ščetka za brado.

Bärtchen, das, bradica.

Bartdohle, die, Hotentotski vran, kavka.

Barte, die, f. Bartakt; Wallfischbarte, ribja
kost.

Bärteln.

Bärteln, v. a., das Tuch zu halben Haaren
scheren, pervikrat sukno briti, nach v., pri-
briti, pribrivati.

Barten, pl., ribja kost.

Bartfaden, der, berk.

Bartfisch, der, f. Barbe.

Bartflechte, die, bradati lišaj.

Bartfliege, die, (Musca mystacea L.), ber-
kasta muha.

Bartgeier, der, (Falco barbatus), bradati so-
kol.

Bartgerste, die, pšenični ječmen, resnati
ječmen, resnjak, ribji ječmen.

Bartgrundel, tie, f. Bartbeißker.

Barthaar, das, bradni las, kocina, barusa;
mehrere, muštace *.

Barthaſſer, der, černi oves.

Barthe, tie, f. Barte.

Barthel, Jernej, Jernejček; in Kt., Nužej;
des Barthel, Jernejčkov; er weiß, wo Bar-
thel Most holt, vé, kam kokoš jajca nosi;
ima dober nos.

Bartig, adj., bradat, nach M., barusast in
St.; ein bärtiger Mensch, verächtlich oder
scherzweise, bradač; ich werde kärtig, bra-
dim se; mah se mi izpušća, izpuša.

Bartisane, f. Parttifane.

Bartkamm, der, bradnik.

Bartkraſſer, der,rijacon,rijacon.

Bartlappchen, das, die unter dem Schna-
bel herabhängende Haut an dem Hünnerviehe,
brada, podbradek, bradelj.

Bartler, f. Bartkraſſer.

Bartling, der, f. Bartig.

Bartlos, adj., golobrad, brezbraden; der
Bartloſe, golobradee, golobradež.

Bartmeise, die, (Parus biarmicus), senica
bradavka.

Bartmoos, das, (Usnea), drevni, drevesni
mah, bradovje.

Bartneige, die, der Ueberreft, den man von
einem Trunke in dem Glase oder Kruge zu-
rückläſt, oslinek; nach M., sraga, j. Neige.

Bartnelke, die, (Dianthus barbatus). kosmati
nagelj.

Bartnuß, die, černi lešnik.

Bartpuſſer, f. Bartkraſſer.

Bartſalbe, die, mast, mazilo za herke.

Bartschere, Bartscherer, f. Barbiermesser,
Barbier, u. f. f.

Bartschwamm, der, morska goba.

Bartſtern, f. Komet.

Bartwachs, das, vosk, voščilo, vošilo za
brado, za herke.

Bartweißen, der, pšenica resnica, ozima.

Bartwisch, der, omelo; nach Jarn., ščeti-
nje, ščetovnik; f. auch Bartneige.

Bartwolle, die, mahovje.

Bartwuchs, der, du haſt einen starken Bart-
wuchs, tebi močno brada rase.

Bärwinde, die, (Convolvulus sepium), svinj-
ski slak.

Bärwurz, (Meum athamanticum L.), koper,
in der Wochein, sonst medvedov koren.

Barzahlung, die, plaćanje v gotovini, z
gotovimi dnarji, v gotovih dnarjih.

Bastardſenſter.

177

Baryt, der, teževe.

Barzeit, die, medvedji brest.

Barzen, v. n., das Pferd barzet, konj so
ponaša.

Basalt, der, bazalt, nach V., stebrast ka-
men, stebran.

Baſſe, die, f. Baſſi, Schwefter des Vaters,
teta, tetka, der Mutter, ujna; der Baſe,
tetin, ujnin; er nannte sie Tante, in der Kin-
dersprache, tetkal je.

Basilie, die, (Ocymum basilicum), bazilika,
mežilika, prežiłika; serb., bosiljak, bosilje.

Basilika, die, uripr., kraljevski, cesarski
dvor; stolna cerkev, bazilika.

Basiłiſk, der, bazilisk, zwaj; Basiliſkeu-
, in 3., baziliskov.

Basiren, f. Begründen.

Baſſi, die, Baſſ, osnova. podstava; serb.,
temelj; das Fußgestell, stajalo, stalo, stal-
ce, stopece; in der Chemie, podlaga; f. auch
Grundlage.

Basrelief, der, bareljef*, izbuknjeno po-
dobarstvo. izbu njenina †, ploskorezba. nach
dem poln., płaskorzeźba.

Baſſ, der alte, positivus von Besser, dober;
jest nur als adv. gebräuchlich, dobro, mocno
jako; deſto taſſ, boljsi.

Baſſ, der, die Grundtimme, debeli, globoki
glas, bas*; den Baſſ singen, debelo peti,
bas peti. basovati; i. auch Baſſgeige.

Baſſblaser, f. Fagottist.

Baſſhorn, das, basov rog.

Bassetchen, das, mali bas, basek.

Bassetſlöte, die, debelkasta postranica.

Baſſlöte, die, debela postranica.

Baſſgeige, die, bas; nach Jarn., bunke; nach
M. auch velike gosli; Baſſ, auf die Baſſgeige
spießen, gosti na bas; der kleine Baſſ, vio-
lončel*.

Baſſgeigen=, inßſg., basov.

Baſſgeiger, der, basist, nach Jarn., bun-
kovec, godee na bas.

Baffin, das, vodnjak, jerin, zaloka.

Baffist, der, basist; nach V., basar, debe-
lopevee.

Baffon, f. Fagott.

Baffaite, die, basova struna.

Baffanger, f. Baffist.

Baffstimme, die, debeli glas; f. Baſſ.

Baſſ, der, ličje, coll.; ein Faden davon, lika,
ličina, in Kt., mezdro; serb., lik; russ.,
poln. u. bohm., liko; am Flachſe, lakno;
Baſſ abschälen, oličiti, ličiti, ličkati.

Baſſ=, in derßſg., ličnat.

Bastant, adj., zadosten.

Bastard, der, ein uncheliches Kind, postransk
otrok, nezakonsk otrok, pankert*; in Kt.,
hotivee, hotivče; nach M., zleže, mulček;
bei Thieren und Pſlanzen, Mischling, Blend-
ling, polutan, dvoje, zmama, zveržek.

Bastardart, die, nach V., izrodek, dvojski
rod; f. Bastard.

Bastardbrut, die, die Brut der Drohnen-
weiser, trotna zalega, zalega trotov.

Bastardſenſter, das, dessen Höhe der Breite
gleich ist, oder nur zwei Drittel derselben aus-

12

178

Bastardklee.

macht, Halbfenster, ital. mezzanina, polokno,
mežavo okno.

Bastardklee, das, (Trifolium hybridum),
bela detelja.

Bastdecke, die, ličnata odeja.

Bastdohne, die, ličnata zanka.

Bastei, die, ein spitzig auslaufenbes Werk an
dem Hauptwalle, Bastion, Bollwerk, bastjon*,
baston, bastija; Bastei-, in Zfsg., bastito-
nov, bastijonski.

Basten, adj., ličnat, iz ličja.

Basthut, der, ličjak, ličnati klobuk.

Bastion, die, f. Bastei.

Bäckling, der, Fimmel, das Weiblein des
Hauses, konoplja černica, semenica.

Bastonade, die, tepenje (po peti).

Bastpfeife, die, čvink, evik.

Bastchuhe, die, ličnate opanke, cokle.

Bastjeil, das, ličnata verv.

Bastwurm, der, (Phalaena spirilinguis), lu-
bar; nach V., drevni červ. Kaupe, die sich
in den Bast der Apfelbäume bohrt.

Bataille, die, boj, bitva, bitka, batalija.

Batailliren, f. Kämpfen.

Bataillon, das, bataljon; Bataillons-, in der Zfsg., bataljonski.

Bataillonscommando, das, bataljonsko
poveljstvo.

Baten, Batten, v. n., hasni mi, koristno
mi je.

Bathengel, Batenikel, der, (Teucrium Scordium), vodení česen; (T. Chamaedris, Gomanderl), s. Ursule roža.

Batifst-, in der Zfsg., Batisten, adj., bati-
stast, tančičen, iz tančice.

Batterie, die, ein Stückbett, baterija, topov-
nica; der Pfannendeckel am Büchenschloße, ha-
bica; nach V., prožnica; russ. ognjilo.

Batterie-, in Zfsg., baterijni, baterijski.

Bäf, der, Oberdeutsch, statt Bär, medved.

Bafen, nach Grimm Baſſe, der, harter Kör-
per, gruča; weicher, kepa; eine Münze, re-
par; er hat Baſſen, ima denar, ima petice,
je hogat.

Bafen, v. a., skerpariti, kerpariti.

Bau, der, die Handlung des Banens, über-
haupt delanje, stavljenje; einer gemärteten
Sache, zidanje; serb. gradnja; der Bau je-
nes Hauses dauerte ein halbes Jahr, uno
hišo so delali, zidali pol leta; eines Feldes,
obdelovanje; eines Bergwerkes, delanje, delo;
das Gebaute, Straßen, Canäle, Gebäude po-
slopje, zidanje, delo; böhm. stavba; ein
Loch der Dachſe, jazbina; der Füchſe, Kanin-
chen und Bischoſtern, jama, luknja; der Bau
der Bienen, delo; einen Bau aufführen, von
Holz, seimprati, imprati*, narediti, delati,
postaviti, postavljeni; ven Mauenerarbeit, so-
zidati, zidati; der Bau des Körvers, posta-
va, rast. f. auch Wuchſ; er hat einen schö-
nen Körverban, lepe rasti je. lepo je zra-
ſeen, zrasen; er hat einen Bau vor, misli
zidati; Festungsban, očitno delo; der Bau
einer Periode, sostava, sklad; Bau-, in der
Zfsg., stavbni, — za zidanje; in Zufam-

Baugeschwulst.

menseßungen: z. B. Feldbau, poljodelstvo.
Weinbau, vinoreja.

Bauamt, das zur Errichtung öffentlicher Ge-
bäude, stavbni ured †, stavbniska preglednja;
nach V., zidanjarija.

Bauanschlag, der, preudar, premet za zi-
danje, zastran stavljenja.

Bauanstalt, die, priprava za zidanje.

Bauarea, f. Bauplatz.

Bauart, die, šega zidanja, versta, način
stavljenja, stavba.

Bauanſſeher, der, stavbni nadglednik †.

Baubar, i. Urrbar.

Baubeamte, der, stavbni urednik †.

Baubedarf, der, potrebščina, potrebšina za
zidanje, za stavho potrebne reči, priprava.

Baubegnadiigung, die, eine Unterstützung
für neue Gebäude, pomoć k zidanju.

Baubehörde, f. Bauamt.

Baubewilligung, die, dopust zidanja.

Bancapital, das, dnar, kapital za zidanje.

Bauch, der, trebuh, cfr. serb. trbuh; altsl.
trbuha, die Eingeweide; in D. R. auch
čevo; ein großer Bauch, verächtl., vamp;
daher einer mit einem großen Bauch, tre-
bušnjak, trebuhač, vampač, vampež, vam-
peč; mit einem großen Bauch einher ge-
ben, vampati, privampati, odvampati; ei-
nen Bauch wersen, machen, trebušiti se; sei-
nen Bauch pflegen, skerbeti za trebuh;
Sprichw. trebuh nima uses; (on) ima večji oči
kakor trebuh; auf dem Bauche, po trebuhu;
die Kanone ist auf dem Bauche, top leži na
zemlji, na tleh; der Bauch eines Schiffes,
bok; Bauch-, in der Zfsg., trebušni.

Bauchartig, adj., trebuſast, trebuhast.

Banchband, das, um den Banch einer Tonne,
srednji oboč.

Bauchbohrer, der, die innere Weite eines
Stückes auszubohren, bei den Drechslern, nach
V., votliven strug, trebušen strug.

Banchbruch, der, trebušna kila.

Banchdete, die, (koža) potrebušnica.

Banchdiener, der, svojiga trebuha hlapec,
trebuhov tlacan, požeruh, požrešnik; serb.,
nabiguzica.

Banchdrüſe, die, trebušna zleza.

Banch, die, žeha.

Banchen, das, bänchige Sachen damit in-
wendig auszubrehen, f. Banchbohrer.

Banchchen, das, trebušček, trebušek, tre-
bušic.

Bäuchen, v. a., ožehtati, žehtati; v. v., sich
mude bäuchen, nažehtati se.

Banchſell, das, (koža) trebušnica.

Banchfellenzündung, die, vnetica, vnetje
trebušnice.

Banchfett, das, mast, tolšča, tolša, salo.

Banchinne, die, trebušna plavuta.

Banchluß, der, drista, driska, dripalica,
dersa, hitrica, driskavica; russ., ponos.

Banchſörmig, f. Bauchartig.

Banchgegend, die, trebušna stran, (gornja,
srednja, zdolnja).

Baugeschwulst, die, otok, otekanje tre-
buha.

Bauchgrimmen.

Bauernbrot.

179

Bauchgrimmen, das, grizenje, vjedanje v trebuhu, šcipanje, sipanje, vjedalica, hodenje; in D. K. čerbolja; ich habe Bauchgrimmen, grize, bode me, v madroni me šiplje. šiplje, trebuh me boli, kolje, jě. vjeda me.

Bauchgurt, der, podprog od. podproga; auch podpersnica, trebušni podpas, podpašnja;

Bauchgurt-, in Zßg., podprožni.

Bauchgurtriemen, der, podprožni jermen (remen).

Bauchhaare, pl., potrebušna dlaka.

Bauchhacken, der, f. Bauchbohrer.

Bauchhöhe, die, trebušna votlina, jama; nach V., trebušno duplo.

Bäuchig, adj., trebuhast, trebušat, vampast, trebušen.

Bänchigkeit, die, trebušnost.

Bauchtrankeit, die, trebušna čutnica.

Bauchlos, adj., brez trebuha, ktor nima trebuha.

Bauchmuskel, der, trebušna mišica.

Bauchnerve, der, trebušna čutnica.

Bauchredner, der, iz trebuha govoreč, črevobasnik, krulivec.

Bauchrednerei, die, govorjenje iz trebuha.

Bauchreif, der, am Bauche eines Fasses, srednji obroč.

Bauchriemen, der, spodrec, spodrecnik, pas; ihn umschnallen, spodrecati se, podpasati, podpasovati se; j. auch Bauchgurt.

Bauchring, der, (Annulus inguinalis); nach V., locen od. locinj v dimljah, dimljek.

Bauchschleihe, die, (Ciprinus Tinca). linj. šljasn*.

Bauchschmerzen, die, bolečina po trebuhu; f. Bauchgrimmen.

Bauchsorge, die, skerb za trebuh, skerb za kruh; cfr. Sprichw. s trebuham za kruham.

Bauchspeicheldrüse, die, trebušna slišnavka.

Bauchstück, das, trebušina.

Bauchung, die, iztrebušenje.

Bauchwassersucht, die, trebušna vodenica.

Bauchweh, das, grizenje po trebuhu, trebušna bolečna, črevoholja.

Bauchwind, der, vetrovi, madron; die Bauchwunde plagen ihn, vetrovi ga napenjajo.

Bauchwunde, die, rana na od. v trebuhu.

Bauchwurm, der, glista; an Bauchwürmern leidend, glistav.

Bauchzwang, der, (Tenesmus), tiščavka, tišavka, tišćanje, tišanje k potrebi; f. auch Stuhlzwang.

Baucconsens, f. Baubewilligung.

Baude, f. Hütte, Senne.

Baudienst, der, die Baufrohne, tlaka pri zidanji, zidarska robota; nach V., zidanjska tlaka.

Baudirection, die, stavbno vodstvo †.

Baudirector, der, stavbni vodja †.

Banen, v. a., überhaupt, narediti, delati, narejati; ein Gebaude auſſühren, und zwar ein hölzernes, narediti, delati, auch scimprati, cimprati*; ein gemauertes, d. i. mauern, so-

zidati, zidati; altsl. zdati und zidati; serb. graditi; überhaupt, postaviti, staviti, postavljati; Abraham bante einen Altar, Abraham je postavil, naredil otlar; ein Feld bauen, obdelati, obdelovati; nach V. auch poljaniti; wir haben dieses Jahr wenig Getreide gebaut, d. i. bearbeitet, letas smo malo zita usejali oder sejali, d. i. erzeugt, pridelali; statt jenes Abwaltes werde ich einen Ader bauen, na unem preloga hom naredil njivo; hier wird viel Wein gebaut, tukej se prideluje mnogo vina; in Frankreich wird viel auf Wein gebaut, na Francoskem se z vinnorejo pečajo, vinogradam strežejo; ein Vergwerk bauen, kopati, delati v rudniku; auf Silber bauen, als v. n., srehro kopati; ein Faß bauen, sostaviti, sostavljati sod; ein Reßt, delati, znasati gnjezdo; die Biene bauet (thr Gewirf), běcla dela, izdeluje (savtovje); Gott bauet das Haus Israel, Bog množi, ohranuje Izraelovo hišo; Schloſer in die Luſt bauen, zlate gradove si obetati, v zrak si staviti hiše, gradove svitłe zidati si v oblake; als v. n., auf etwas bauen, ſich auf etwas verlassen, zanesti, zanašati se na kaj, zaupati na koga; der Mensch ist schon gebaut, ta je lepe rasti, postave, je lepo vstvarjen; wohlgebaute Brust, dobro vstvarjene, mocne persi; das bauet nicht, to se ne stika, ne veže, ne vjema; der Baum bauet 50 Schuh, drevo je 50 čevljev visoko; einer bane den Andern, drug drugimu pomagaj; die Grube bauet ſich, ta rudnik se splacuje.

Bauen, das, stavljenje, zidanje; das Bauen einer Grube, izkop jame.

Baucentwurf, f. Bauplan.

Bauer, das, auch der, kletka, tičnik, gajba, gajbica.

Bauer, der, kmet, kmetovavec; serb. seljak; Ackersmann, zemljodelee, orac, oratar, ratej, težak; mit Rücklicht auf die Grěſe des Grundbeutzes, ganzer Bauer (Hütner), zemljak; Halbbauer, polzemljak; verächtl. kmetavs, kmetać; Bauer sein, kmetovati, kmetiti; ich war genug lang Bauer, nakmetoval sim se že; Bauer werden, pokmetiti se; einem den Bauer vorwerfen, koga s kmetam pittati; nach Ant eines rohen Bauers wohin kommen, prikmetavsati kam; Jemand oft einen Bauer schelten, kmetati koga; ein großer Mensch, zarobljenec, kmetavs; des Bauers, kmetov; — Bauer, im Schachpiel, pěsce; im Kartenspiel, hlapec; in Zusammenſegungen wird es durch -delee oder durch die Endung ar gegeben.

Bauer-, Bauern-, in der Zßg., kmečiški, kmečki, kmetovski, kmetijski; Bauerarbeit, Bauernarbeit, die, kmetovsko, težaško delo, kmetijske opravila.

Bauerart, Bauernart, die, nach Bauernart, po kmetovsko; f. auch Bauerſiſh.

Bauerbengel, Bauernbengel, der, kmečki tesel, Eigentl. kmečko teslo, tepec.

Bauernbrot, das, kmečki, kmetovski kruh.

12 *

180

Baucrbursche.

Baucrbursche, der, kmetič, kmečki fant, fantin.

Bauerde, die, (humus), perst. živa perst. sperstenina.

Bauerdirne, die, kmečko dekle. kmetovska deklina.

Bäuerei, die, kmeti, pl.; n. pr. prísel je s kmetov, gre na kmete; f. auch Land.

Bauererz, das, čisto srebro.

Bauerfrau, Bauersfrau, f. Bäuerin.

Bauergeräth, das, kmetijsko orodje.

Banergut, Banerngut, das, Banergrund, der, zemlja, zemljisce, zemljise. kmetija, grunt*; ein verlassenes, pušča, puša, pusstota; der Besitzer desselben, puščar, pušar, pusstotnik; ein verlassenes Baetergut bebauen, pusčariti, pušariti. puščivno, pušivno, puščo, pušo obdelovati.

Bauerhaft, f. Bäuerisch.

Bauerhaus, Banernhaus, das, kmetiška hiša.

Bauerhof, der, kmetija; f. auch Bauernhaus.

Bauerhuse, nach Grimm Bauerhube, die, zemlja, kmetija; ganze, cela zemlja; halbe, pol zemlje.

Baucrhund, der, kmetiški pes; nach V. kuma.

Bauerhütte, die, ein schlechtes Wohnhaus, koča, bajta, kočura; serb., koliba; der Bewohner derselben, kočar; darin wohnen, kočariti.

Bäuerin, die, Bauersfrau, kmetica, kmetovska gospodinja, verčutl. kmetavlja; Bauersfrau sein, gospodiniti; der Bäuerin, kmetičin.

Bäuerisch, adj., kmetišk, kmečk; fig., zarobljen, debel, srov, grob*; adv., kmečk. po kmetovsko, zarobljeno.

Bauerjunge, f. Bauerbursche.

Bauerkerl, der, kmetavs, kmečki hrust. ters.

Bauerkleid, Bauernkleid, das, kmečko oblačilo, kmetovska obleka.

Bauerknecht, der, kmečki hlapec.

Bauerkost, Bauernkost, die, kmečka hrana.

Bauerleben, das, kmečko življenje.

Bauerlehen, das, kmetija, kmetiška zemlja; jurid., kmetovski kevd*.

Bäuerlein, das, kmetič.

Bauerleute, pl., kmetje, kmečki ljudje.

Bauerlied, das, kmečka pesem.

Banermagd, die, kmečka dekla.

Bauermaßig, f. Bäuerisch.

Bauermensch, das, kmečka ženska.

Bauernammer, der, (Emberiza rustica). kmečki sternad.

Bauernanfruhr, -ausstand, der, kmetiški punt. kmetiška vstaja.

Banerndeich, der, welcher von der ganzen Bauerschaft gemeinschaftlich gemacht und unterhalten wird, soseskin jez, občni jez.

Bauerufeind, der, sovražnik kmetov, kmetovski nasprotnik.

Banerufreund, der, prijatei kmetov. kmetovski prijatel.

Bauernfrohne, die, tlaka, rabota.

Baugefangener.

Bauernkönig, der, ein Anführer der Bauern bei feierlichen Gelegenheiten, starasina.

Bauernfresse, die, kamnita kreša.

Bauernkrieg, der, kmečka vojska, černa vojska.

Bauernrock, der, kmečka suknja.

Bauernschinder, der, oderuh kmetov; serb., guliselo.

Bauernschwalbe, die, (Hirundo rustica), černa lastovka.

Bauernstand, der, kmetovski stan, kmetje, kmetovsčina, kmetovsina.

Bauernstolz, der, kmetiška ošabnost, prevzetnost, prevzetija, kmetiški napuh.

Bauerntanz, der, kmetiški ples.

Baucrnrtracht, die, kmečka noša.

Bauernverstand, der, kmetiški, priprosti razum.

Bauerregel, die, kmečki pregovor, kmetovsko pravilo.

Bauerschaft, die, kmetstvo, kmetje, kmetovsčina, kmetovsina, kmetšina.

Baueršcute, die, kmetje.

Bauersmann, der, kmet.

Bauersprache, die, kmetiški jezik, prosti govor, kmetiško govorjenje.

Bauerstand, f. Bauernstand.

Bauerstolz, adj., bäuerisch stolz, zarobljeno ošaben.

Bauerstolz, f. Bauernstolz.

Bauertölpel, der, kmetiški trap.

Bauervolk, das, kmetje, kmetovsčina, kmetovsina; serb. seljačina.

Baucrwagen, der, kola pl., kmečki voz.

Bauerweib, das, kmetica, kmetinja.

Bauerwesen, das, kmečke reči, zadeve. kmetovsčina, kmetovsina.

Bauernwechsel, (Ohrspeicheldrüsenentzündung). podušesna bula.

Bancrwirthschaft, die, kmetijstvo, kmetiško gospodarstvo.

Baufach, f. Bauwesen.

Baufähig, adj., dieser Grund ist baufähig, te tla se dajo obdelovati, v njivo spremeniti.

Baufällig, adj., razpadin, razpadljiv, podertljiv, slab, star, na kup viseč, omahel, trohnel; baufällig sein, na kup lesti; es werden, na kup zlesti; dieses Haus ist baufällig, ta hiša se hoče podreti; Sprichw., za to hišo se gnjivee in podert pravdata.

Baufälligkeit, die, razpadljivost, trohljenost. starost.

Baufeld, das, polje, orno, oravno polje, ral, /.. tla za njivo, za obdelovanje.

Bauflöfe, die, eine aus Bauholz versertigte und damit beladene, plitva lesa, lesna plitva, plavica.

Baufreijahr, das, prostost nove hiše od davkov.

Baufröhne, die, tlaka pri stavbi, zidarska tlaka.

Baufuhre, die, zidarska vožnja.

Bauführer, der, zidavec.

Baugefangener, ein, zum Festungshaus verurtheilter Verbrecher, jetnik obsojen k očitnimu delu (na terdnjavi); serb. robijaš.

Baugeist.

Baugeist, der, f. Bauinſt.

Baußeld, das, denar za zidanje.

Baugeräthſchaft, die, orodje, priprava za zidanje, za stavljenje poslopij, orodje za zidarstvo.

Baugericht, f. Bauamt.

Baugerüst, das, zum Behufe des Bauens, oder.

Baugrund, f. Bauplak.

Bauhaft, adj., im Vergbau, was wirklich gebauet wird, delan; eine Zede baubast halten, jamo delati; v kopavnem stanu ohraniti, to je. skerbeti, da je rudnik varen in da se v resnici dela v njem.

Bauhandwerk, das, zidarija, zidarstvo, zidarsko, stavbne rokodelstva; es treiben, zidariti; es lernen, zidarskiga se učiti.

Bauherr, der, zidavec, naročnik, lastnik, gospodar zidanja; Aedilis in Städten, svetovavec za stavbe, za poslopja.

Bauhof, f. Zimmerhof.

Bauholz, das, jedes Wertholz im Gegensage des Brennholzes, les; als Baumaterial, tersarski les, les za pohistva; gefälltes Bauholz, nach Jan. bervanje.

Baujoch, das, im Vergbau, die Oberjchwelle, welche auf den Seitenpfählen des Ganges liegt, damit nichts von oben einfallen kann, nach V., preklada.

Baukoſten, pl., stroški zidanja, stavljenja.

Baukunſt, die, stavniſtvo, stavbnija†, arhitekura, stavbna, zidavna umetnost; nach V., stavstvo, zidavstvo.

Bankünſtler, der, (umetnik) stavitelj, stavnik, stavbar†, arhitekt.

Bauhand, das, f. Bauſeld.

Banlehm, der, ilo, il, glina, ilovica za zidanje.

Bauhente, pl., zidarji, delavei, ki imajo opravilo pri stavljenji poslopja; Bauern, kmetje.

Bauhich, adj., er muß das Haus im baulichen Zuſande erhalten, mora ohraniti hišo v dobrem, t. j., takem stanu, da je ljudem moci, prebivati v njej.

Bauhichkeit, die, poslopje. hiša, s'hota.

Bauhohn, der, plačilo, mezda delavcov.

Bauhust, die, veselje do zidanja: es herrscht eine große Bauhust, vse hoče hiše zidati, ljudje veliko zidajo.

Bauhustig, adj., er in baulustig, ima veselje do zidanja, rad zida.

Baum, der, drevo, auch altsl. drévo; ein hochler Baum, skramola (?), škrambol, storasto drevo; bei den Webern, um welchen das Garn gewickelt wird, vratilo, navoj; für das gefertigte Gewebe, spodnje vratilo; an den Schlitten, saninee; f. auch die zusammengesetzten: Hebebaum, Heubau, Maſtbaum, Schlagbaum, Stammbaum 2c.; es fällt kein Baum auf einen Hieh, na en mah se hrast ne podere; ein Kerl wie ein Baum, hrust akor hrast; ein wilder Baum, nach Jan. dobruhna.

Baum=, in der 3ſchg., drevesni, drevni, drevnati.

Baumgipſel.

181

Baumähnlich, Baumartig, adj., drevesast, drevesu podoben.

Baumanger, der, drevnata trata, z drevjem obsajena trata.

Baumart, der, selak, kmet.

Baumaterialien, die, priprava za zidanje, stavivo, zgraja; serb. gradivo.

Baumbast, der, lièje, lika; ein Streif dazvon, lièina; f. Bast.

Baumbeschreibung, die, popis dreves, drevopisje †.

Baumblüthe, die, drevno evetje, evetje z dreves; die Zeit derselben, drevni evet; es war um die Baumblüthe, bilo je o evetu dreves.

Baumbrand, der, smolika.

Baumbruch, der, lom; das niedergeriffene Holz, kladje. polomljina. podertina; ein derlei Baum, klada.

Baumbriechig, adj., polomljen. podert.

Bäumchen, Bäumlein, das, drevesce, drevee.

Bäume, pl., viel Bäume, drevje. coll.; die Bäume schlagen aus, drevje zeleni, popka.

Bäumeister, der, mojster stavnik, stavitelj, stavski mojster. arhitekt, zidarski mojster.

Baumeln, v. n., sich im Hangen hin und her bewegen, hingljati, gugati se. cuzati se; der wird noch baumeln, ta ho še visel.

Bäumen, adj., nur in der 3ſchg. gebräuchlich, z. B. birn-, apſel-, eichbäumen, hrušev. jablanov, hrastov uſſ.

Bäumen, sich, v. r., auch als v. n., speti, spejnati se; postaviti, postavljati se po koneu, na zadnje noge; v. a., mit dem Wiesenbautme beſeſtigen, požerditi, žerditi, povezati, povezovati; f. auch Aufbäumen; v. n., bei den Jägern, auf den Baum springen, laufen, zagnati, zaganjati se. skočiti, skakati, zagnati se na drevo, nach V., zadreviti se.

Baumente, die, drevesna raca.

Baumfall, der, (Falco Subbuteo,) drevesni školić, sokolić.

Baumfall, f. Baumbruch.

Baumfalle, die, past. drevná past. padka na drevesu nastavljena. nastava.

Baumſchichte, die, (Lichen pulmonarius). pljučni lišaj, bohinjski mah.

Baumfloh, der, (Podura arborea). drevna bolha.

Baumförmig, f. Baumähnlich.

Baumfrevel, f. Waldfrevel.

Baumfroſch, der, zeléna žaba.

Baumfrucht, die, sad; coll. sadje.

Baumgang, der, f. Allec.

Baumgangs, die, kokošna gos.

Baumgarten, der, sadni vert. drevni vert, sadovnik, sadna ograda.

Baumgärtner, der, sadni, drevni vertnar.

Baumgärtnerei, die, sadna vertarija, obdelovanje, ravnanje sadovnikov.

Baumgeländer, das, brajda.

Baumgestalt, die, podoba drevesa.

Baumgipſel, der, verh, versić, veršićek, versićić, versek; auch ertić; altsl. vrsije, vršićje.

182

Baumgrille.

Baumgrille, die, (Certhia familiaris), mali plezovt. plezovček, plazirec.

Baumgrindel, Baumgrendel, der, Pfugz-baum, gredelj.

Baumhacker, der, (Picus), detal oder detel, žolna, altsl., detelj, detl und auch žl'na; f. auch Baumgrille.

Baumhandler, der, kupčevavec s sadnimi drevesi, drevesci.

Baumharz, das, drevesna smola, nach M., kecmeec.

Baumhebe, die, Baumheber, der, schwere Bäume auf den Wagen zu heben, vód, vud, navor, zvód.

Baumhecke, die, zalog, živa meja, živ plot; serb., živica.

Baumholder, der, (Sambucus nigra), bezeg; aus Baumholder, bezgov; das Holz davon, bezgovina.

Baumhöhle, Baumhößung, die, duplo, duplje, dupina; dupla, žlambor, škrambol (?), (altsl., duplina; — ein hochler Baum, duplenica); Baumhöhlen habend, dupel, duplast, duplastin.

Baumholz, das, les, drevje.

Baumhüpfer, der, (Aranea truncorum), eine Art Spinnen, preskočni pajik, skoček.

Bäumig, adj., z drevjem obraščen, obrašen, f. auch Baumstark.

Baumkahn, der, čoln iz votliga drevesa.

Baumkantig, adj., brez živih robov; baumkantig sein, živih robov ne imeti.

Baumkelter, die, ročna presa *. tlačivnica, stakavnica, preša s kolam, presa z ovnam.

Baumkien, der, horova, suha treska oder terska.

Baumklette, die, Baumkletterer, f. Baumgrille.

Baumknospe, die, drevesni popek.

Baumfahl, der, velikanski voхrovt *.

Baumkräze, tie, (Lichen Islandicus), svinjski, planinski mah.

Baumkrebs, der, rak.

Baumkrone, f. Krone, glava, verh drevesa.

Baumfrüppel, der, krivenča, krivenčasto, krevljevo, zamorjeno drevo.

Baumkunft, die, sadjoreja, sadjarija.

Baumlang, adj., ein baumlanger Menšch, dolgan.

Baumläufer, der, f. Baumgrille.

Baumlaus, die, (Aphis), drevesna us.

Baumleer, adj., gol, brez drevja; eine baumleere Stelle im Walde, jasa.

Baumlein, der, (Linum arboreum), stehlasti lan.

Baumleiter, die, lestvica oder lojtra * s hlapecam, auch schlechtweg, hlapec, vertna lestva, lojtra.

Baumlerche, die, (Alauda arborea), gorski skerjanec.

Baumlilie, die, vélika lilija.

Baumlos, f. Baumleer.

Baumlunge, die, f. Baumfschlechte.

Baummarder, der, (Mustela martes), braun und unter der Kehle gelblich, rujava kuna.

Baumschule.

Baummark, das, steržen, auch sverž, m.; aus Baummark, sterženov; Baummark enthaltend, sterzenast.

Baummaſt, die, Bucheckern, zir; Sicheln, zelod; auch überhaupt für beides, zir; ich treibe die Schweine in den Baummaſt, ženem svinje v zir.

Baummeife, f. Meife, Sterzmeife.

Baummeißel, der, podrezilnik, reznik.

Baummesser, das, kruželj, f. auch Aſtmeſser.

Baummesser, der, drevomér †.

Baummod, das, drevesni mah, auch meh.

Baumnachtigall, die, slavec.

Baumöl, das, laško olje, oljkino olje, drevno maslo.

Baumpilz, der, gliva, drevesna goba.

Baumpresse, die, f. Baumkelter.

Baumräume, die, smolika, černivec, černa hrasta.

Baumrebe, die, die sich an Bäumen in die Höhe ranket, brajda, planta (?).

Baumreich, adj., drevesnat, drevnat.

Baumreise, die, f. Allee.

Baumreiter, der, (Felis catus), divji maček.

Baumrinde, die, überhaupt, lub, koža, coll. lubje, lubad; die äußere rauße Rinde, skorja, kora; die innere, živi lub, mezdra; f. auch Aſt.

Baumrose, die, (Viburnum opulus), kalinovna, kači les.

Baumruthe, die, welche in die Fuge des Garnbaumes paſt, vkladavnik, proje pl.

Baumſaft, der, drevesni sok, muzga, mezga.

Baumfäge, die, drevna ali vertna žaga; žaga, in einigen Gegenden auch, pila za drevje.

Baumsalbe, die, drevesno mazilo, drevna maža.

Baumsanger, der, f. Auſsanger.

Baumschänder, der, drevesni škodovavec, sovržnik, drevokvarnik †; f. auch Waldfreuſler.

Baumschatten, der, (drevesna) senca.

Baumschibe, die, bei den Webern, kolo na statvah.

Baumschere, die, drevesne škarje, vertne škarje pl.

Baumschiff, das, čoln iz celiga, obli čoln, beden.

Baumschimmel, der, trohljivec, plesen, pir.

Baumschlag, der, die Art und Weise Bäume abzubilden, listje, vejevje namalano, drevesni mal.

Baumschließer, der, ein Bedienter zur Be-wahrung des Vinganges der Häfen ut. dgl., zapirač.

Baumschucke, die, drevesni polž.

Baumschupſe, f. Wiedehopf.

Baumschritt, die, obrezava, obrezovanje dreves.

Baumschrötter, der, (Lucanus cervus), ro-gac, rogin; klesčman, klešman.

Baumschule, die, sadiše, sadiše, drevno

Baumschwalbe.

Bauverständig.

183

Baumschwalbe, die, (Musiecapa atricapilla),
černi muhar.

Baumschwamm, der, (Tremella), gliva, drevesna goba.

Baumspaß, Baumsperling, der, (Fringilla montana), poljski vrabeec.

Baumspecht, der, (Pieus), f. Baumthacker.

Baumspinne, f. Baumhüüfer.

Baumgeschwamm, das, drevesna, kresivna goba.

Baumkamm, der, deblo, steblo; nach M.,
strom; nach dem serb., stahlo.

Baumkark, adj., korenast, krosnjat. tersat; ein baumstarker Mensch, korenjak, koren, brust, ters, tersat.

Baumstein, der, (Dendrites), drevnik.

Baumstock, der, panj, parobek, stor, ters; f. Klotzeute.

Baumstück, das, ein mit Bäumen bepflanzter Plaß im Garten, sadni vert, sadjišče, sadjiše, ukovšče (Cetwa lukovšče?).

Baumstumpf, der, stremelj; f. auch Baumstock.

Baumthal, das, drevnati dol.

Baumtrocniß, die, drevesna sušica.

Baumumschatket, adj., senčnat, hladan, hladan.

Baumwachs, das, zum Verbinden der Bäume, vertnarski vosek, smolni vosek, vertno mazilo, drevomaz †.

Baumwagen, der, ein kleiner Wagen, der
von Menschen ažegen wird, ročne kola,
kolica pl., kolesnice, samotežin voziček;
cize pl., gare (?) pl.

Baumwanze, die, (Aphis), drevesna stenica.

Baumwärter, der, vertni čuvaj; Forstknecht, lesni varh, lesni čuvaj, logar, sekovarh (?).

Baumweide, die, (Salix alba), hela verba.

Baumweißling, der, drevesni belin, heli
drevesni metulj.

Baumwerk, das, drevje.

Baumwinde, die, eine Winde, Bäume damit
auf den Wagen zu winden, vinta, vitev; f.
auch Baumheber; (Hedera helix), heršljan,
bersljan; daraus gemacht, heršljanov, heršlinov.

Baumwoll-, f. Baumwollen.

Baumwolle, die, drevesna volna, bombaž,
gombaž, pavola*; serb. pamuk; poln. hovekna.

Baumwollen, adj., bombažast, bombažev,
pavolnat*; baumwollener Zeug, bombaževina.

Baumwollenbaum, der, (Gossypium arboreum), bombaževec.

Baumwollengarn, das, bombažasta preja.

Baumwollenhändler, der, hombazar.

Baumwollenpflanze, die, bombažnica.

Baumwollenstande, f. Baumwollenbaum.

Baumwollenweide, die, (Salix pentandra),
volnata verba, kosmata verba.

Baumwollicht, adj., bombažast.

Baumwollspinneerei, =weberei, die, bombaževa predivnica, tkavnica.

Baumwollzeug, das, bombaževina.

Baumwurz, f. Engelküff.

Baumzucht, die, zasad, sajenje dreves,
drevoseja†, sadjoreja†.

Baumzweig, der, vejica, odraslek, mladika.

Bauordnung, die, stavbni red.

Bauplan, der, obris, načert stavbe.

Bauplaß, der, selišče, selise, stavisee, stanisee, stanise, zidalisee, zidalise.

Baupolizei, die, stavna, stavbna policija.

Baurath, der, stavbni, stavni svetovavec od. sovetnik.

Baurechnung, die, stavna poštetva, preštevtev, (stavbno rajtanje).

Baureif, f. Reinfarren.

Bauriß, der, f. Bauplanf.

Bausand, der, pesek za zidanje.

Bausback, der, Bausback, debelolićnik, bunjevec; eine Bausbackige, bunja; auch lieman, serb. hueman.

Bausbaken, v. n., ustiti se, bahati (se).

Bausbäckig, adj., debeloličen, bunjast, čverst, omasek, zgatek.

Bausch, der, eine halbrundliche Hervorragung, žmokel, žmoklič; in der Chirurgie, i. e. Compresse, ein weicher Körper, der einige Kraft sich auszudehnen hat, blazinica; f. auch Dolde; bei den Gränzen, eine Fläche, welche auf der einen Seite herausgehet, nach V., zbuhlina; im Bausch kaufen, počez. vprek, čez kupiti, vse poprek. eno v drugo kupiti. poverhama kupiti; serb. kupiti odsekom.

Bauschärmel, der, nabuhljen rokav.

Bauschinen, das, blazinica, vajšnica *.

Bauschen, v. n., auffschwellen, sich von innen ausdehnen, izbuhliti, buhliti se, izhuliti, bultiti.

Bauschig, adj., omašen, puhel, nabuhljen, nabuhnjen.

Bauschkauf, der, poverhama kup, kup navprek.

Bauschreiber, der, stavbni, stavni pisar.

Bauschule, die, učilnica zidarstva, staviteljstva, zidarska sola.

Bauschutt, der, razdertina, razsip.

Bauschverlauf, der, prodaja navprek.

Banse, die, načert malarije.

Baufen, f. Bauschen.

Baustatt, die, Baustätte, ein zu einem Gebäude bestimmter, od. ein bereits damit begleiteter Ort, selišče, seliše, stanisee, stanise, selo; f. auch Bauplatz.

Baustein, der, welcher zum Bauen brauchbar
jtt, kamen za zid, zidaven, ziden kamen.

Baustelle, f. Bauplatz.

Bausucht, f. Bauhust.

Bautag, der, an welchem man Bausrohne zu
verrichten schuldig war, tlačanski dan.

Baute, die, zidarija, poslopje, stavba; er hat
sein ganzes Vermögen in Bauten gesteckt, vse
svoje je zazidal, pozidal.

Bauverbot, das, prepoved zidanja.

Bauverständig, adj., umen v stavljenji,
mladišče, auch schlechtweg, mladišče, mladiše.
vertna sola, drevesno rejišče, rejise.

184

Bauverwalter.

znajden v zidanji in tesanji, premeten,
učen na stavbo.

Bauverwalter, der, oskerbnik zidanja.

Bauwerber, der, prosivec za dovoljenje zidati.

Bauwesen, das, der Inbeqriff alles dessen, was zur Aufführung und Erhaltung der Gebände gehöret, stavstvo, zidarija in tesearija.

Bauwürdig, adj., würdig gebauet zu werden, besonders im Bergbaue, obdelovaven, kopanja vreden.

Bauzen, v. n., habniti, lopniti na kaj.

Banzeug, der, alle dazu nöthigen Materialien, als Sand, Steine, Holz, priprava za zidanie, zgraja, stavivo; serb. gradivo.

Bauzierath, der, Theile, welche kloß zur Zierde dienen, stavdni lišp.

Baren, besser Boxen, v. r., biti se s pestmi.

skusiti se na pesti; nach Jan. rogvati se.

Bay, die, auch Bai, ein kleiner Meerbusen, zatok, zaklonica, zanožina; poln. zatoka morska; russ. morskaja guba, nach V. auch morski kot; f. auch Bucht, Meerbusen.

Bayonet, Bajonet, das, welches auf den Louf einer Flinte gesteckt wird, bajonet, bajanet in D. K. (richtiger nach der svan. Ausfprache), bodilo; russ. štik; mit dem Bajonet angreifen, iti na bajonete, z bajoneti se sprijeti.

Bayonnen-, in der 3ßg., bajonetov.

Bayonnetangriff, der, napad z bajontam.

Bajonnethals, der, bajonetov vrat.

Bazar, der, sejmische, sejmise, sejm, pazar (arab. u. türk.).

Be, eine untrennbare Partikel, die vor Zeitwörtern und andern von denselben abgeleiteten Wörtern steht; sie wird im Slovenischen gegeben: durch ob- od. o-, wo sie die Bedeutung von circum hat, z. B. bearbeiten, obdelati; beschauen, ogledovati; bewuschen, obrasti; durch po-, za-, na-, wenn es die vollendete Einwirkung auf einen Gegenstand ausdrückt, z. B. berühren, poslatati; bedenken, pomisiti; beriechen, povohati, povonjati; beqra ben, zakopati; beabsichtigen, nameniti, uff.

Beabschieden, sich, v. r., posloviti, sloviti se, slovo vzeti, jemati (od koga).

Beabsichten, Beabsichtigen, Bezwecken, v. a., etwas, nameniti, namenjati, auch nameniti se, nakaniti, kaniti, v misli imeti, misliti; serb. nameravati; er beabsichtigt zu bauen, misli zidati, namenil se je zidati, misel ga je zidati.

Beachten, v. a., etwas, paziti, gledati, misliti na kaj, ozir imeti na kaj, zmeniti se, marati za kaj; in St. auch, povančati kaj od. na kaj, počislati kaj.

Beachtenšwerth, würdig, adj., pomislika, ozira vreden, znamenit.

Beachtung, die, ozir, pomislik; mit Beachtung der Verhältnisse, glede na okolišcine, okolišine, pomislivši na okolišcine.

Beächzen, v. a., ječati, stokati nad čim.

Beargwohnen.

Beakern, v. a., ohorati, ohoravati, obdelovati, orati.

Beädern, v. a., ohžiliti, ohžilovati.

Beahnden, f. Ahnden.

Beamte, der, urednik, richtiger als uradnik, welches übrigens schon Gutsmann in dem ungetreue Beamtete betreffenden Sprichworte: uradnik okradnik anführt, cfr. das poln. urzednik; auch cesarsk od. deržaven služabnik, oblastnik, gosposkin opravilnik; des Beamten, urednikov; dim. uredniček.

Beamten-, in 3ßg., urednišk.

Beamtengehalt, der, plača urednikov.

Beamtendstand, der, uredniki, uredništvo, stan urednikov.

Beängstigen, Beängsten, v. a., plašiti, strašiti, komu strah, britkost delati, pestiti; f. auch Aengstigen.

Beängstigung, die, plašenje, težava, britkost.

Beanspruchen, f. Ansprechen.

Beanstünden, Beanständigen, v. a., očitati kaj, ustavljati se nad čim; die Waare wurde beanfrännt, blago je bilo zgrajano (po naročniku); zaderžano, za sumljivo izrečeno (od gosposke); auch prigovarjati čemu; eine Rechnung, s. Vemängeln.

Beantligen, f. Beschen.

Beantragen, v. a., nasvetovati, svetovati kaj, predložiti †, predlagati kaj.

Beantworten, v. a., eine Frage, odgovoriti, odgovarjati na kaj, odgovor dati na kaj; einen Brief, odpisati, odpisovati; einen Laut, oglasiti oder oglasiti se, odmevati se; einen Erfang, odpiti, odpevati.

Beantwortung, die, odgovor. odgovarjande; schriftliche, odpis; in Beantwortung, odgovarjaje. odpisovaje.

Beanzeigen, v. a., Jemanden wegen eines Verbrechens, iz ovadljejeh, iz osumb koga okriviti hudodelstva, koga obdolžiti, dolžiti hudodelstva iz osumljejeh.

Bezeichnung, die, rechtliche, pravna okriva po osumbah.

Bearbeitbar, adj., obdelovaven, kar se da obdelati, obdelovati.

Bearbeiten, v. a., obdelati, obdelovati (n. p. polje); eine schriftliche Aufgabe, zdelati, zdelovati; Cifen, skovati, kovati; eine Erzählung nach dem Französischen bearbeiten, narediti, storiti, delati po franceskem; das Bauholz, obtesati, obtesavati, tesati; vergembens bearbeitete man ihn allerseits, zastonj so ga nagovarjali, napravljali, auch obdelovali, mečili od vsih strani; f. auch Prülgeln; v. r., sich bearbeiten, prizadeti, prizadevati si, gnati se, truditi se, napenjati se.

Bearbeiter, der, in den obigen Bedeutungen, obdelovavec, izdelovavec. kovač, tesča, nagovaravec.

Bearbeitung, die, in den Bedeutungen des Zeitwortes, obdelava, obdelovanje, izdelovanje, kovanje, tesanje, nagovarjanje.

Beargwohnen, v. a., natolcovati koga; er wird allgemein beargwohnt, sum nanj bije; f. auch Argwohnen.

Bearmen.

Bearmen, v. a., umarmen, objeti, objemati, objemši deržati, auch obramiti.

Bearscht, adj., ritast.

Bearten, v. a., arthast machen, obdelati, obdelovati.

Beaschen, Beässchen, v. a., popepeliti, opepeliti, pepeliti.

Beästen, sich, v. r., v. veje iti, razkošatiti se.

Beatifiziren, f. Seligsprechen.

Beaußsichtigen, v. a., nadgledovati†, na
sumi imeti koga, gledati, skerb imeti na
koga; serb., nach Vuk, nadzirati, nadgledati.

Beauftragen, v. a., naročiti, naročati,
naročevati komu kaj, auch naložiti, nala-
gati, zaukazati, zaukazovati; wer ist damit
Beauftragt? komu je to naročeno?

Beauftrager, der, naročivec, naročevavec.

Beauftragt, adj., komur je naročeno, der
beauftragte, narokojemnik †.

Beauftragung, f. Auftrag.

Beugen, Beäugen, Beängeln, v. a., po-
gledati, pogledati, pogledovati na kaj,

pregledkovati, pomežurkniti, pomežurkati.

Beangenscheinigen, v. a., ogledati, ogledovati, razgledati.

Beangenscheinigung, die, ogled, raz-
gled, f. auch Augenschein.

Beangenscheinigungs-, in 3f., ogledni.

Beibafamen, f. Balfamiren.

Bebändern, v. a., z verpei ali pangeljci*  
olišpati, s trakmi ozalisati, obtrakati.

Bebarten, Bebärten, v. a., obbraditi, o-
bradovati; bebartet, bradat.

Bebauen, v. a., einen Plaß, ihn mit Gebäu-
den ausfüllen, pozidati, pozidovati seliše,
seliše; das Feld, obdelati, obdelovati; Feld-
bauer sein, kmetovati.

Bebauer, der, obdelovavec, kmet, težak.

Bebäumen, v. a., zasaditi, obsaditi, na-
saditi, saditi drevja na kamem mestu.

Bebeißen, v. a., ogristi, obredati, rebati.

Beben, v. n., trepetati, tresti se, auch ma-
katati se; die Erde bebt, zemlja se trese;
die Kälte macht mich beben, mraz me trese,
makata; vor Furcht beben, straha (od strahu)
trepetati, dergetati, derhtati; sich bebend
bewegen, gugati se, majati se; bebend an-
kommen, pritrepetati, pritresti se; sanft be-
ben, trepetljati; vor einem, tresti se pred
kom; bevende Stimme, trepetav, trepec,
tresaven glas; ich bebe für oder um dich,
bojim se za te.

Beben, das, trepet, derget, tres, trepetanje, derhtanje; des Bebens müde werden, natrepetati se; er verbrachte im Beben drei volle Mächte, tri cele noči je pretrepetal.

Bebildern, v. a., s podohami olišpati, ole-
šati.

Bebinden, v. a., obvezati oder obezati, ob-
vezovati.

Beblasen, v. a., eine Flasche, oviti z me-
hurjem; besingen und beblasen; f. Ausspo-
saunen.

Becken.

185

Beblättern, sich, v. r., oblistiti, listiti se,
pérje dobiti, dobivati, beblättert, listnat.

Beblechen, v. a., oplehati, plehati*, s ko-
sitram, kositarjem obiti, obijati.

Bebleien, v. Blombiren.

Beblümen, v. a., mit Blumen schmücken,
oevetličiti, s evetjem ozalisati.

Bebluten, v. a., okervaviti, okervavljati,
kervaviti.

Bebohlen, v. a., obiti, obijati, obložiti,
oblagati z deskami, s pažnicami, opažiti,
opaževati.

Beborden, Beborten, Vordiren, f. Bebrämen.

Bebrämen, v. a., obsiti, obšivati, obro-
biti, robiti.

Bebrillen, v. a., die Nase, natakniti očnice
na nos.

Bebrücken, v. a., einen Fluß mit einer Brüche versehen, most narediti, narejati, delati čez vodo, premostiti reko.

Bebrühen, v. a., popariti, pariti.

Bebrunzen, v. a., poscati, oscati, osči-
vati, pošverkati.

Bebrüten, v. a., durch Brüten fruchtbар
machen, izleči, leči, izlegati, izvaliti, va-
liti, na jajcih sedeti; der Geiß bebrütet seine
Schäge, lakomneži sedi na plesnjevih ceki-
nih, kakor kokoš na jajcih.

Bebung, die, f. Beben.

Bebunten, v. a., opisati, opisavati.

Bebürden, v. a., otovoriti, tovoriti; bu-
taro, breme naložiti, nalagati, opertiti;
altsl. auch, obremeniti, obrenjati; zu viel
bebürden, preobtovoriti, preobložiti.

Bebürsten, f. Bürsten.

Bebuscht, adj., z germovjem, germičevjem
obrasčen, obrašen.

Beccaffine, die, Wasserschneupfe, auch Him-
melsziege, (Seolopax Gallinago), kozica.

Becher, der, kozarec, kupica, čaša, čašica,
kupa, torilo, pletarček, žmulj; altsl., čaša,
čašica.

Becherblume, die, pimpinelica.

Bechereisen, das, ein tragbarer Anbeut,
Becher darauf zu schlagen, glavać.

Becherflechte, die, kupićnata lišajka †.

Becherförmig, adj., čašast, kupičast.

Becherglas, das, kozarec, časa.

Becherheld, die, pijanee.

Becherlein, das, kozareck, čašica.

Bechern, v. n., die Becher neißig leeren, po-
pivati, pijancevati, kozarec zvracati, su-
siti, nach V. auch, kozarčati.

Becherschwamm, der, (Peziza), kupićnata
gobica †.

Becherstürzer, der, kozarčar, pijanee, ki
kozarec zvraca, izliva, izpraznuje.

Bechertaffe, die, časa, čašasta salica, sku-
delica.

Bechertranbe, die, bei den Töpfern, ein
hölzernes Werkzeug, die Gefäße von gleicher
Tiefe zu machen, nach V., lončarska mera,
posodna mera.

Becken, das, medenica, (von med f., auch
serb., böhm. u. poln..); eine flache Schüf-
sel, plitvica; ein, Waschbecken, umivallnica,

186

Beden.

od. umivavnica, umivalnik; eine Vertiefung
im Erdboden, jaška, rupa, kotel; und wenn
sie zum Wasserbehältniß dient, nach V., mo-
cilo; Wasserbecken, f. Vassin; in der Anaz-
tomie, medenica; ein musikalisches Instrument,
f. Cymbel.

Becken-, in Zsfg., medenični, umivalnikov,
umivavnikov.

Beckenabweichung, die, nepravilnost medenice.

Beckenader, die, medenična žila (privodnica od. odvodnica).

Beckenare, die, medenica srednica.

Beckenband, das, medenični vezek.

Beckendurchmesser, der, medenični premérnik.

Beckeneingang, der, medenično vhodišče, vhodise.

Bevensörmig, adj., medeničast.

Bevengeflecht, das, medenični upletek.

Bevenhöhle, die, medenična votlina, duplina.

Bevenschläger, der, medeničar, klamfar*.

Becker, f. Bäcker.

Becker, f. Hammer, der, bei Kupferschmieden, nach L., kljuvavnik.

Bedachen, v. a., ein Haus, pokriti, kriti,
pokrivati; neu bedachen, prekriti, prekrivati
hišo.

Bedacht, der, pomislik, premislik, pazljivost,
opaznost, opaz; f. auch Bedächtlichkeit; mit
Bedacht, premisljema, opazno; ohne Bedacht,
nepremisljema, brez pomislika; Bedacht než-
men auf etwas, pomisliti, misliti na kaj,
spomniti se česa, paziti, gledati na kaj.

Bedacht, adj., opazen, pazljiv; f. auch Aufmerksam; bedacht sein auf etwas, skerb imeti, skerbeti za kaj, misliti na kaj, spomniti se na kaj od. česa.

Bedächtig, Bedächtlich, adj., spremisljen,
premišljiv, pazen, pazljiv; serb., auch raz-
borit, oprezan, adv., premisljeno, pazno,
pazljivo, premisljema, s pomislikam.

Bedächtigkeit, Bedächtlichkeit, die, premiš-
ljivost, premisljenost, opaznost, pazljivost,
auch premislik, pomislik.

Bedächtiglich, adv., f. Bedächtig, adv.

Bedaichtlos, adj., nepremisljiv, auch ne-
skerben, nemaren, adv., nepremisljema.

Bedachnahme, die, mit Bedachtnahme auf
die Schwierigkeit, pomislivsi na težavnost;
f. auch Bedacht, der.

Bedachtsam, f. Bedächtig.

Bedachtsamkeit, f. Bedachtigkeit.

Bedauchung, die, kritje, pokrivanje; seit der
Bedauchung des Hauses sind 8 Tage verstri-
chen, osem dni je preteklo, kar smo po-
krili hišo; das Dach selbst, streha; serb.
krov.

Bedampfen, f. Dämpfen.

Bedanken, f. sich, v. r., zahvaliti, hvaliti, za-
hvaliti se; sich bei einem, zahvaliti, hvaliti,
zahvaljevati se; sich für etwas, zahvaliti
se za kaj; auch hvalo dati, dajati; ich be-
danke mich dafür, hvala (lepa) za —.

Bedarf, der, potrebščina, potrebšina, po-
treba; für meinen Bedarf, za moje potre-

Bedenken.

he; nach Bedarf, kakor potreha nanese,
po potrebi; der Bedarf an Brot, Kleidungs-
stücken v., kar se potrebuje kruha, obleke
in druzih reci.

Bedauerlich, f. Bedauernswerth.

Bedanern, v. a., einen, pomilovati, obmi-
lovati. milovati koga, obžalovati koga; serb.,
žaliti koga; ich bedauere ihn, žal mi je za-nj,
mili se mi; das bedauere ich, žal mi je za
to; bereuen, kesati se česa.

Bedauern, das, Bedauerniß, die, milovanje,
obžalovanje.

Bedauernswerth, Bedauernswürdig, Be-
dauerungswürdig, adj., reven, tužen, milo-
vanja, obžalovanja vreden.

Bedauerte, der, milovanee, obžalovanee.

Bedauerung, f. Bedauern, das.

Bedecken, v. a., pokriti, pokrivati, kriti,
prikriti, prekriti, zakriti; mit einer Decke,
odeti, odevati; mit etwas Hohlem, zavez-
niti; mit einem Teppich, zastreti, raz-
prostreti, razprostirati po —; mit einem
Kleide, Inche, zagerniti, zagrinjati, poger-
niti, pogrinjati; durch Soldaten, obstraziti,
stražiti; begleiten, spremiti, spremljati; beim
Hengst, skakati; bei den Jägern, zagrabiti,
pastasti, popadati; jurid. založiti, zalagati,
zastavo dati, varnost dati, zagotoviti; der
Himmel ist bedeckt, oblačno je; ein be-
decker Weg, zaklonjen pot; das Wasser hat
alles bedeckt, vse je pod vodo, vse je v vodi,
vse je voda poplavila, oblila; die Vorge be-
decken das Land gegen Nordwinde, gore za-
klanjajo deželo pred burjo (severjem);
schützen, braniti, varovati; bestreuen, posuti,
posipati; v. r., bedecken Sie sich, pokrite se;
sich mit Schande bedecken, osramotiti se, v
sramoto se zakopati.

Bedecker, der, pokrivač, pokrivavec, kroveč.

Bedeckung, die, pokritje, pokrivanje, po-
krov; Dach, streha, odeja, pogrinjalo, po-
krovalo; eine Anzahl Soldaten, stražniki,
stražei, varhi, straža, vojaško spremstvo;
Zicherheit, varnost; f. auch Deckung; in Je-
stungen, zaklonica; Ausweis, izkaz, izkazno
pismo.

Bedeichen, v. a., zajéziti, jéziti, zaježati,
zagatiti; herum, objeziti, obježati.

Bedeemund, Bettmund, der, odkup.

Bedenken, v. a., erwägen, premisliti. pre-
misljevati, misliti, pomisliti, pomisljati,
razmisliti, razmisljati; ich habe es reiß-
lich bedacht, dobro sim preudaril, presodil;
seine Pflicht bedenken, spomniti, spomi-
njati se svoje dolžnosti, pomisliti na
svojo dolžnost; ich bedenke meine Gesund-
heit, mislim na svoje zdravje; im Testa-
mente einen bedenken, pomisliti na koga,
zmisliti se na koga v zadnji volji; voliti,
poročiti, odkazati, zapustiti komu kaj;
Sprichw.: Vorgethan und nach bedacht, hat
manchen in großes Leid gebracht, holje danes
premisliti, hakor jutri žalovati, f. auch Be-
gaben, Beschenken; v. r., sich bedenken, po-
misljati se (si), pomisljevati se (si), obo-
tavljati se. ne derzniti se; sich eines An-

Bedenken.

bem, sich anders bedenken, spremisliti se, od,
premisliti, premišljevati se (si); serb. auch,
predomisliti se, proumiti; er hat sich eines
Bessern bedacht, spremislil se je, na bolje
se je zmislil; er hat sich dabei auch bedacht,
sehe tudi ni pozabil, za se je tudi posker-
bel.

Bedenken, das, Neberlegung, pomislik, po-
misljanje, premislik, premišlejanje, po-
misel; die Sache erfordert Bedenken, to reč
je treba dobro preudariti, premisliti; Zwei-
sel, pomislik, sumnja, obotava, dvom, skerb;
ich trage Bedenken, zweifse, pomišljam si,
skerbi me, ustavljam se nad —; ohne Be
denken, brez skerbi, brez obotavljanja; er
hat ohne Bedenken eingewilliget, kar privolil
je; ein rechtliches Bedenken, pravno menjenje,
razsodek.

Bedenkrift, s. Bedenkjeit.

Bedenklich, adj., eine bedenkliche Sache, pre-
mislika vredna, in U. K. šakljiva (?) reč;
gefährlich, nevaren; eine bedenkliche Urkunde,
sumljivo, sumno pismo; ein bedenklicher Zeu-
ge, sumljiva prieča; das hat sich bedenklich
gemacht, to je storilo, da zdaj ne vem, kaj
bi počel; er ist bedenklich frank, zelo je bolan.

Bedenklichkeit, die, nevarnost, sumljivost,
obotava, spotik, sumnja; du hast immer
Bedenklichkeiten, vedno dvomis, vedno imaš
kake pomislike, nad vsako rečjo se ustav-
lijaš, spotikuješ; die Sache ist von großer
Bedenklichkeit, ta reč je kaj nevarna, šak-
ljiva (?).

Bedenkzeit, die, čas za premislik. odlog
za premisljanje, čas pomisliti; er nahm eine
Bedenkzeit von 24 Stunden, izprosil si je
24 ur za premislik.

Bedeuten, v. a., einen (zurecht weisen), na-
potiti, napotovati, opomniti, opominjati, pod-
učiti, podučevati koga; einem bedeuten (he-
kannt geben), naznaniti, naznanjati komu;
beschlen, ukazati, ukazovati, veleti, vele-
vati, naložiti, nalagati; er laſt sich nicht
bedeuten, ne mara za poduk, ne sliši no-
beniga napotovanja; v. n., ein Zeichen von
etwas sein, pomeniti od. pomenjati; serb.,
znaciti; jedes Wort bedeutet etwas, vsaka
beseda kaj pomeni; was hat das zu bedeu-
ten, kaj ce to reči? es hat nichts zu be-
deuten, nič ne de, nič za to; das hat viel
zu bedeuten, to je imenitna, važna reč; das
bedeuten nichts Guteš, to ne kaže, ne oheta
nič dobriga; auch (in U. K.), ne sluti na
dobro; sein Wort hat nicht viel zu bedeuten,
njegova beseda ne velja dosti; nima veliko
v sebi; die Wunde hat nicht viel zu bedeu-
ten, ta rana ni nevarna, ni znamenita.

Bedeuten, das, f. Bedeutung; das wird
Ihnen mit dem Bedeuten zur Kenntniſt ge-
bracht, to se vam naznani s tem opomi-
nam, s tem pristavkam, da —.

Bedeutend, adj., dosti velik, ne majhen,
važen†, znamenit, imeniten; adv., dosti,
precej; die Sache ist bedeutend, to kaj po-
meni, to ima nekaj v sebi; ist sehr bedeu-
tend, ima dosti v sebi; er ist ein bedeuten-

Bedenkeneele.

187

der Mann bei Hefe, veliko velja pri dvoru
(pri cesarji, kralji); er sagte ein bedeuten-
des Wort, povedal je (eno) imenitno; er
machte eine bedeutende Miene, imenitno, resno
je pogledal.

Bedenthheit, f. Bedeutsamkeit.

Bedenklich, f. Bedentend, Deutlich.

Bedeutsam, adj., pomenljiv, važen; f. auch
Bedeutend.

Bedeutsamkeit, die, pomenljivost, znamen-
nitnost, važnost†, imenitnost, veljavnost.

Bedeutung, die, Sinn, pomemba, pomen,
pomenek; Wichtigkeit, znamenitost, važnost†,
imenitnost; von Bedeutung sein, imeniten,
važen biti; eine Sache von Bedeutung, f.
Bedenken, das.

Bedeutungsleer, Bedeutungšlos, adj.,
nepomenljiv, neznaten, nevažen.

Bedeutungreich, Bedeutungsvoll, adj.,
zelo važen, pomenljiv.

Bewedinde, f. Ackerwende.

Bedielen, v. a., obdiljati, obdiljevati, z
deskami obložiti, oblagati, podeskati, pod-
poditi.

Bedielung, f. Boden.

Bedielen, v. a., Dienste leisten, poslužiti,
služiti koga; bedienen einen, ihm das Mo-
thige geben, postreči, streči komu; auch
podvoriti, dvoriti koga; jener bediente die
Gäste, uni je stregel gostam; er hat mich
gut bedient, dobro mi je postregel; der
Handwerfer bedient den Herrn oder ist ihm
bedient, dela za gospoda, je njegov čevljar,
krojač itd.; ein Amt bedienen, službo oprav-
ljati; was bedient er? kaj opravlja? die
Messe bedienen, k maši streči; die Kanonen
waren gut bedient, s topovi se je dobro
ravnalo, merilo, streljalo; im Kartenspiel,
karbo dati; v. r., sich einer Sache bedienen,
postreči si s kako rečjo, poprijeti se česa;
auch služiti se česa; serb., služiti se čim;
porabiti, rabiti kaj, einer Gelegenheit, po-
prijeti se prilike; oft bleibt es unüberseßt,
z. B. die Alten bedienten sich zum Schreiben
des Griffels, stari so pisali z dletcam; be-
dienen Sie sich! (bei Tische), najute, ponujte
se! in U. K., gew., dajte! sezite!; serb.,
izvolite! auch poslužite se! ponudite se!

Bediensam, adj., postrežin, postrežljiv;
zu bediensam, prepostrežljiv.

Bediensamkeit, die, postrežnost, postrež-
ljivost; (Grimm u. Heinsius führen die
in Oesterreich üblichen Anstrücke: Bediensam,
Bediensamkeit nicht an).

Bediensken, v. a., einen, v služho vzeti,
jemati koga, službo dati, dajati komu.

Bediensfete, der, služabnik, urednik.

Bediensung, die, služba (pri kaki gospo-
ski).

Bediente, der, streže, —eta, strežnik, stre-
żej, služabnik; nach Jarn. auch, zaplečnik;
serb., sluga; f. auch Dienstbote; sie, strež-
nica, služabnica; des Bedienten, strežetov,
služabnikov.

Bedenkeneele, die, služna duša.

188

Biedientenstube.

Biedientenstube, die, stanica za strežnike, za družino.

Biedientenstand, der, služabniki, strežništvo, posli, družina.

Biedienung, die, strežha, poslužha, po-
strežba; Amt, služba; f. auch Dicnerschaft;
Biedienung einer Kanone, Bedienungsmann-
schaft, topovni vojaki.

Beding, das, f. Bedingung.

Bedingen, v. a., verabreden, pogoditi, po-
gajati se, dogovoriti, dogovarjati se za-
stran česa, zgovoriti se, zmeniti se, be-
sedo si dati, besedo imeti; sich etwas ke-
dingen, vorbehalten, izgovoriti, izgovarjati
si kaj; er hat sich dabei Stillichweigen be-
tungen, pogoj je postavil, da se molči
od tega; Eines bedingt das Andere, eno po-
trebuje druzega, je natvezeno na drugo;
f. auch Postkuliren.

Bedingniß, f. Bedingung.

Bedingt, adj., pogojin; abhängig, sich be-
dingt erbserflären, pogojno oder pod pogo-
jem se oglasiti za dediča.

Bedingung, die, (conditio), pogoj; serb.,
uvet; mit der Bedingung, s tem pogojem,
s tem pristavkam; to da, samo da; ohne
Bedingung, nepogojno; Verabredung, po-
godba, dogovor; Vorbehalt, prideržek.

Bedingungselöf, f. Unbedingt.

Bedingungssatz, der, pogojni stavek.

Bedingungswise, adv., pogojema, po-
gojno, s pogojem.

Bedaunen, v. a., s ternjem obdati; bedornt,
ternjev.

Bedrängen, v. a., stiskati, pritiskati, za-
tirati, tiscati, tisati, siliti, tesniti, tesno-
biti, pestiti, viti, silo delati komu, auch
trapiti, mućiti.

Bedrängend, Bedränglich, adj., stiskaven.
zatiraven.

Betränger, f. Bedrücker.

Bedrängt, adj., stiskan, reven, zatiran;
in bedrängten Umständen, v revah in nad-
logah, v nevolji.

Beträngte, der, revez, zatiranee, terpin.

Bedrängniß, das u. tie, Bedrängung, die,
stiska. nadloga, težava, reva, nevolja.

Beträuen, f. Bedrohen.

Bedrohen, v. a., einen, zažugati, požugati,
žugati komu; groziti, oder groziti se; za-
protiti oder zapretiti, protiti komu s čim;
er bedrohte ihn mit Brandlegung, žugal mu
je s požigam, oder, da mu ho zažgal hišo;
ter Feind bedroht die Festung, sovražnik
huce udariti na terdnjavo; oder, hali se je.
da hi sovražnik zdaj pa zdaj ne napadel
terdnjave.

Bedrohend, Bedrohlich, adj., nevaren, žu-
gaven, proteč, groziven.

Bedroher, der, žugavee, pretivee, grozivee.

Bedrohung, tie, pretenje, protenje, groz-
nja, grozenje, žuganje; serb., pretnja.

Bedrücken, v. a., natisniti, natiskati, z na-
tisam napolniti.

Betrücken, v. a., pritisniti, pritiskati. stis-
kati, treti, zatirati, tlačiti, pestiti koga,

Beeilen.

gnjesti, trapiti, nadlegovati komu; f. auch
Bedrängen.

Betrücker, der, stiskaveo, tlačivec, zatira-
vee.

Betrückniß, Bedrüfung, die, Druck, nad-
loga, stiska, zator; die Handlung des Be-
drückens, tlačenje, zatiranje, stiskanje.

Bedüngen, v. a., pognojiti, nagnojiti, gno-
jiti.

Bedürken, v. i., mich bedünkt es, zdi se
mi, menim, dozdeva se mi, vidi se mi; sich
bedürken lassen, meniti, misliti.

Bedürken, das, meines Bedürnfens, kakor
se meni zdi, kakor jez mislim, po moji
misli.

Bedenkten, v. n., napariti se.

Bedupfen, v. a., opipati, pipati, potipkati.

Bedürfen, v. n., einer, auch: eine Sache,
potrebovati; sehr bedürfen, silno, kervavo
potrebovati; ich bedarf des Trostees, potre-
bujem, oder treba mi je tolažbe; als v. i.,
es bedarf, treba je, potreba je; diese Worte
bedürfen einer Erklärung, tim besedam je
razlage potreba; um sein Glück zu befördern,
bedarf es nur wenig, lahke mu je pomaga-
ti, malo je potreba, do njegove sreče.

Bedürflich, adj., potreben.

Bedürfniß, das, potreba, potrebnost, po-
trebščina, potrebsina; das ist ihm ein Be-
dürfniß, brez tega ne more biti; Roth, po-
treba, pomanjkanje. reva, nevolja; Kriegs-
bedürfnisse, za vojsko potrebne reči; auch
česar je potreba, kar se potrebuje.

Bedürftig, adj., potreben; er ist der Hilfe
bedürftig, potrebuje, treba mu je pomoći;
bedürftiger Mensch, potrebni, potrehnež, ubog,
ubožec, siromak.

Bedürftigkeit, die, potreba, nevolja, ubo-
stvo.

Bedenkt, f. Verdunkt.

Beecken, v. a., navoglati, zvoglati, voglati;
ein beecktes Kreuz, krizec z olepsanimi vogli.

Beecken, v. a., den Acker, pobranati, obra-
nati, branati, auch povleči, povlačiti, vla-
citi njivo.

Beehren, v. a., počastiti, častiti, auch poče-
stiti, počešćevati, počesevati koga; (altsl.
čstiti); čast skazati, skazovati komu.

Beehrung, die, cast, pocast.

Beecheln, v. a., beeicheite Bänne, drevesa
z želodi, polne želodov, želodarji (I. j. hra-
sti).

Beciden, beeidigen, v. a., etwas, priseči,
prisegati na kaj, s prisego poterditi, po-
terjati kaj, f. auch Beschwören; Jemanten
beeiden, v prisego vzeti, jemati, zapriseči,
zaprisegati koga, s prisego zavezati koga.

Beeidigt, adj., prisežin, prisežnik, prisežin
mož, zaprisežen, v prisego vzet.

Beeidigung, die, prisega, zaprisežha.

Beeifern, sich, v. r., goreče prizadjati, pri-
zadevati si, goreč, vnet biti za kaj, pote-
govati se, poganjati se, gnati se za kaj.

Beeferung, f. Eifer.

Beeilen, sich, v. r., podvizati se, auch bloš pod-
vizati, popaščiti, pašciti se u. k., ponagliti se,

Beeinträchtigen.

nagliti, pohiteti, hiteti, pospešiti; serb. auch pozuriti se; beeile dich, podvizaj, podviži, pašei se, hiti; v. a., f. Beschleunigen.

Beeinträchtigen, v. a., einen, v škodo biti komu, v škodo hoditi, zahajati komu, oškodovati koga, škodovati komu, ukratiti, kratiti komu kaj, škodo, kvar, krivico stotiti, delati komu, segati v koga pravice.

Beeinträchtigend, adj., škoden, škodljiv.

Beeinträchtigung, die, škoda, kvar, krovica; serb. üsterb.

Beeifen, v. a., polediti, zalediti, oledeniti, ledeniti; beeist, leden; beeister Weg, poledica, leden pot; der beeiste Norden, ledeni sever; die Stiefeln beeifen, podkovati, podkovavati, auch podkavati škornice.

Beekeln, v. a., etwas, delati, kazati, obnasati se, kakor da bi se (komu) kaj studilo.

Belzebub, belceub.

Beemsigen, sich, s. Besleisten, sich.

Beenden, Beendigen, v. a., končati, dokončati, skončati, dokončavati, dogotoviti, dogotovljati, dognati, doganjati (do konca), doversiti, zversiti, doverševati; oft ist es schon in der Partikel do- des slov. Zeitwortes enthalten, z. B. die Arbeit, das Dreschen, das Säen, die Ernte beenden, dodelati, domlatiti, dosejati, dožeti.

Beendigung, die, Ende, konec, doveršek; das Beendigen, dokončevanje, doverševanje; nach Beendigung, doversivsi, dognavsi.

Beengen, v. a., stesniti, stesnovati, tesnoviti, stiskati, tišćati, tišat; er fühlt sich beengt in der Brust, v persih ga nekako tišći, tiši, mu težave dela.

Becngung, die, tesnoba.

Beerbant, die, opekarska klop.

Beerben, v. a., einen, podedovati, dedovati, in Kt. auch podelšati, delšati za kom; gewöhnlich pověrbati, (poérbati), vérbati* za kom; als v. n., er ist noch nicht beerbt, še nima dedičev, in U. K., nima odvetka; gewöhnlich še nima vérbov; auch še nima otrok, nima nikaciga zaroda.

Beerblau, adj., slivast, černičast, borovničast.

Beerdigen, v. a., pokopati, pokopovati, zakopati, pogrebsti, zagrebsti, zagrebsi, v zemljo spraviti, shraniti.

Beerdigung, die, pogreb, pokop.

Beerdigungš, in der Zßg., pogrebni.

Beerdigungsmal, das, pogrebščina, pogrebšina.

Beerdigungsplat, der, pokopališče, pokopalise, žale pl., auch grohje.

Beerdigungstaxe, die, zakopnina, pogrebšnina, pogrebščina, pogrebščina, pogrebšina.

Beerdorn, der, (Berberis vulgaris), češmilje, češmin, češminje, češminovje.

Beere, die, jagoda; nach Einigen auch zerno, zernje (granum); Beeren eſsen, zobati; Weinbeerenchen, nach M. auch zobrince pl.

Beer-, Beere-, in der Zßg., jagodni.

Beerenförmig, adj., jagodast, jagodičast.

Befallen.

189

Beergelb, das, rumenje iz kozjih češenj, — iz metuljevih jagod.

Beerhake, die, in den Weinbergen, die letzte Behackung derselben, auch Beerfraute, zadnja kop.

Beerholz, das, (Rhamnus frangula), kerhličevje, smerdel.

Beerhüther, der, gornik, gorski čuvaj, varh v vinogradu, v gorici.

Beerfraute, die, f. Beerhake.

Beerlein, das, jagodica, jagodičica, jagodka.

Beermost, der, župa, samotok, samomaščina, samomašina.

Beernten, j. Abernten.

Beerstrauch, der, bezeg, bezgovina.

Beerwein, der, župovec, samotok, samomaščina, samomašina.

Beerzen, v. a., pomediti, mediti.

Beet, das, in den Gärten, gred f., auch greda (kommt auch in allen übrigen slavischen Mundarten vor); dim. gredica, gredičica; auf den Ackerern, kraj, leha, ogon, krajic, in O. Kt. nach Jarn. razklad.

Beet-, in Zßg., gredin, lehin, od. grede, lehe; z. B. die Beetlange, dolgost lehe.

Beetchen, das, gredica, lehica, ogonek.

Becte, die, Mangold, (Beta vulgaris), pesa; serb. blitva.

Beeten, v. a., lehe, ogone napraviti, napravljati.

Bectochs, der, d. i. Handochs, notranji vol, vol na levi oračevi roki.

Bectweife, adv., po gredi, po lehi, po ogonu, lehama, ogonama.

Befächeln, v. a., opihljati, pihljati, hladiti.

Befächfern, v. a., den Weinberg, zasaditi, saditi ključe, nach V., reznice.

Befähigen, v. a., koga storiti, delati zmožniga, prikladniga, pripravniga, dobriga k čemu, za kaj; wen Gott nicht zum Lernen befähigt hat, den können die Menschen nicht befähigen, komur Bog ni dal glave (spomina) za učenje, temu je ljudje ne morejo dati; auch pooblastiti, opravičevati, oblast do česa dati, dajati.

Befähigt, adj., zmožin, za dobriga, prikladniga izrečen, spoznan; f. auch Fähig.

Befähigung, die, prikladnost, zmožnost, pripravnost; serb. sposobnost.

Befahrbar, f. Fahrbar.

Befahren, v. a., voziti se, peljati se (po kaki cesti); das ist eine befahrene Straße, to je povožena cesta, po tej cesti se mnoogo vozi; das Feld mit Miſt befahren, razvoziti gnoj po njivi; den Weg mit Sand, napeljati peska in posuti kolovoz; das Meer befahren, voziti se po morji; die Grübe befahren, iti, hoditi v rudnik; den Schacht, spustiti, spuščati, spušati se v rudnik; befürchten, bati se koga, česa.

Befahrung, die, vožnja po —; einer Grübe, hoja v jamo; Bifitation, razgled, opelj.

Befallen, v. a., napasti, napadati, prijeti, prijemati, popasti, popadati; er wird vom bösen Geiste befallen, hudi duh se ga je lo-

190

Befalzen.

til, ga je obsedel; zbesnil je; eine Krankheit besiel mich, bolezen me je zgrabila, napadla, se me je lotila, prijela; die Furcht befällt mich, strah, groza me spreleti, obhaja, sprehajaz von Leidenschaften und Afferten überhaupt, obiti, obhajati, prepasti, prepadati; der Schlaf befällt ihn, zaspanee se ga prijema, ga lomi, spati se mu hoče, toži se mu; mit Schnee befallene Dächer, zametene, s snegam zapadene strehe; ein Unglück besiel ihn, nesreča ga je zadela, pritisnila; die Sehnsucht, zelja ga obhaja, zaželel je; von der Dünmacht befallen werden, omedleti, onesvestiti se; vom Schrecken befallen, part. uplašen, poplašen, prepaden, preplašen.

Befalzen, v. a., ein Kleid, Buch, nabrati, nabirati; das Holz in Fugen, upiriti les v vklad; den Boden eßes Gefäzes, dno v otores djati, nautoriti, utoriti; s. auch Balzen.

Befang, der, umzäunter Ort, ograda, ograja, medérja.

Befangen, v. a., objeti, objemati, obdati, obdajati; einnehmen, premagati, prevzeti, podse spraviti koga, lotiti se koga; Anglt befängt ihm das Herz, strah d. a. se sprelet, prevzel; befangen sein, d. i. verschlochen sein, zapleten, zamotan biti; im Kriege, Processe befangen sein, vojskovati se, pravdati se; das ist schon darunter befangen, to je že (zapopadeno) v tem, se razumeva pod tim; er ist mit darin befangen, to se tudi njega tice, tudi on je zapleten v to; verwirret und verlegen, zmesan, zmoten, v zadergi, usupjen; ein befangener Richter, enostransk, pristransk sodnik; ein befangenes Ei, nalozeno jajce; im Gemüthe befangen, slaboumen, bebast; v. r., sich mit etwas befangen, pečati se, ukvarjati se, mesati se s čim, vtikovati se v kaj.

Befangenheit, die, pristranost, zmotenost, zmesanost, slaboumje.

Befürben, v. a., obarvati, pobarvati, barvati, farbati*.

Befassen, v. a., betaften, potipati, potipavati, tipati, pošlatati, šlatati; in sich fassen, obseći, obsegati, objemati, zapopadati; sich befaßen mit etwas, v. r., pečati se. ukvarjati se s čim, mesati se. vtikovati se v kaj; serb. haviti se; böhm. obirati se.

Befassung, s. Fassung.

Befechten, s. Bekämpfen.

Befedern, sich, v. r., pérje dobiti, dobivati; s. Befiedern.

Befehden, v. a., Jemanden, vojsko napovedati, napovedovati, in U. K. und serb. zaratiti se s kom, z vojsko planiti. iti, hodyti nad koga; eine Meinung, ovreči, spodbiti, spodbijati kako misel; v. r., vojskovati se s kom; in U. K. und serb. rato-vati.

Befehdung, die, napoved vojske, vojska, vojskovanje.

Befehl, der, povelje, ukaz, velevek; einen Befehl erteilen, veleti, velevati, dati, dagjati povelje; ein Geheiß, zapoved; zu Ihrem

Befesten.

Befehl, na službo; was steht zu Ihrem Befehl, kaj velevate, ukažete; es steht Ihnen zu Befehl, le zapovejte, ukažite; zu Befehl, nach Befehl, po vasi volji, kakor se vam ljubi; laut des Befehls, po povelju, po ukazu; Gewalt, oblast; Commando, vodstvo, poveljstvo; wir standen unter dem Befehle Peters, Peter je bil nas vodja, Peter nas je vodil; er steht unter seinem Befehl, v njegovi roki, oblasti je.

Befehlen, v. a., veleti, velevati, ukažati, ukazovati, zapovedati, zapovedovati; für herrschen, regieren, gospodovati, vladati; was befehlen Sie, kaj hi radi, kaj ukažete; russ. čto prikažete; Gott etwas befehlen, Bogu kaj zročiti, zročevati, priporočiti, priporočati; Gott befohlen, z Bogam, Bog z vami, Bog s tabo; anvertrauen, zročiti, zaupati komu kaj; auftragen, naročiti, naročati (n. p. vino); Jemanden vor sich befehlen, poklicati, klicati pred se; hier hat er nichts zu befehlen, ukazalo se mu je, povelje je dobil.

Befehlcrisch, adj., velevavsk, zapovedljiv; ein befehlischer Mensch, zapovedljivec; sie, zapovedljivka; s. auch Gebetlcherisch.

Befehlflagge, die, poveljnikovo bandero.

Befehlgenaß, adv., po povelji, po ukazu.

Befehligen, v. a., veleti, povelevati, velevati, zapovedati, zapovedovati; ein Heer, vodja biti, voditi, vojvod, vajvoda biti; er wurde befehligt, ukazalo se mu je, povelje je dobil.

Befehlshaber, der, vodja, vojvoda, zapovednik, povelnik, velevavec, ukazovavec, voditelj; poln. načelnik; s. auch Bevollmächtigter, Mandator; des Befehlshabers, vodjev, poveljnikov.

Befehlshabers-, in Zfsg., vojvodski, poveljniški.

Befehlshaberschaft, die, poveljstvo, zapovedstvo.

Befehlshaberstab, s. Commandostab.

Befehlshaberstelle, die, čast, stopnja poveljnika, vojvoda, vodstvo; sie erteilen, postaviti, izbrati koga (za) vodja, poveljnika.

Befehlswise, adv., velevavno, ukazovavno, zapovedovavno.

Befehlswidrig, adv., zoper povelje, proti povelju.

Befehlswimpel, die, poveljsko, poveljni-kovo banderce.

Befehlswort, das, povelje, zapoved, ukaz.

Befeilen, r. a., opiliti. piliti; nochmals, popiliti. prepiliti.

Befeilschen, s. Heilschen.

Befeinden, v. a., sovräziti, čertiti koga.

Befeldert, adj., er ist befeldert, ima zemljsiše, zemljiše, polja, grunte*.

Befesten, Befestigen, v. a., uterditi, zaterditi, uterjati, uterjevati, terditi, ukrepiti, krepiti. krepčati; an etwas, priterditi, priterjati; durch das Stecken in etwas, vtakniti, vtikati na —; durch ein Bindemittel

Befestigung.

fest zusammenfügen, sklemati, klemati; durch ein Band, ligamentum, privezati, privezovati; mit einer Kette, prikleniti, priklepati; mit einer Nadel, pribosti, pribadati, pripeti, pripenjati na —; mit einem Nagel, pribiti, pribijati; durchs Anschmieden, prikovati, prikovavati; eine Start, uterditi, obterditi; mit Mauern, obzidati, obzidovati; dauerhaft machen, ukoreniti, ukoreniniti, ukorenjati, uterditi; bei den Töysfern, den Thon an die Drehscheibe, priploskati, priploskovati, primazati, primazati il; ein besfestigter Ort, terdnjava, terdno mesto, ostrog, tabor; sich besfestigen, r. r., uterditi se, ukoreniniti se.

Befestigung, die, uterdba, priterdba, uterjanje; die Befestigung der Rechte und Pschten, uterjevanje pravic in dolžnost. milit.: ograda, obzidje, obkop, terdnjava.

Befestigungskunst, die, terdnjavska umnost, umetnost mesta uterjevati.

Befestigungswerkzeug, das, branilo, obzidje, terdnjava.

Befenchten, v. a., pomočiti, močiti, primakati, pomakati, povlažiti, ovlažiti, porositi, rositi, auch pomokriti; ein wenig, primociti, primakati.

Befeuchtung, die, močenje, povlažba, primok, primaka.

Befeuern, v. a., podpaliti, podžgati, podžigati; f. Anfeuern.

Besiedern, v. a., die Neugier, f. Anregen; v. r., sich besiedern, besiedern, goditi se, pérje dobiti, dohivati, godnjati, godnjati se; besiedert, adj., godan; besiederte Thiere, živali s pérjem (obdane), pérnata živad, tiči; ein schön besiederter Vogel, ptica lepiga perja.

Befinden, v. a., najti, nahajati, spoznati, spoznavati; für gut, für nöthig besinden, soditi, imeti za —; es wurde für nöthig besunden, našlo, spoznalo, se je za potrebno, oder, da je potreba; v. r., sich besinden, sich verhalten, biti; die Sache besinnet sich ganz anders, als es gefagt wurde, reč je vse drugeći, kot so rekli; ich besinde mich besser, boljsi mi je, sim gorji; ich besinde mich schlecht, slabo mi je; wie besindest Du dich? kako se imas? čutiš? kako se ti vede? kako ti je? kako ti je (kaj)? kako si (kaj)? es befand sich Niemand bei ihm, nikogar ni bilo pri njem; wo besindet er sich ježt? kje je? kje biva, prebiva? sich gesegneten Leibes besinden, biti noseča, nosna, samodruga; auch težka, ne biti sama pri sebi; sich in einem Alter von 20 Jahren, pri dvajsetih letih biti, v dvajsetim letu biti, dvajset let imeti; gew., dvajset let star biti; er besindet sich wohl, zdrav je; beide werden sich dabei wohl besinden, to pride obema prav, na dobro, v hvalo, to ho obema v korist; er besindet sich glücklich, srečniga se šteje.

Befinden, das, zdravje, počutje; wie ist das Befinden? f. Befinden, sich; er fragte mich nach meinem Befinden, vprašal me je za zdravje; je nach Befinden, po potrebi,

Beflissentlich.

191

kakor potrebe, okolišcine, okolišine naneso; nach meinem Befinden, po moji misli, kakaor jez menim in sodim.

Befindlich, adj., wo besindlich sein, kje biti, kje znajti, najti, nahajati se; eine in untersuchung besündliche Person, oseha sedaj preiskovana; oseba, ki jo preiskujejo.

Befinstern, v. a., otemniti, potemniti, temniti, pomračiti.

Befirnissen, v. a., s firnažem * prevleči.

Befischen, v. a., ein Wasser, loviti ribe (v tej in tej vodi).

Befittigen, f. Beschlügeln.

Beflammen, v. a., oplameniti, oplameno-vati, oplamiti; beslammt, plamteč, plamečnec, plamnat; das beslammte Schwert, plameniti, ognjeni meč.

Beflechten, v. a., poplesti, oplesti, opletati; ein Gesaſt mit Draht, povezati, zvezati, vezati (clonec); serb., oplesti, opletati.

Beflechtung, die, oplet, opletanje.

Beflecken, v. a., (maculare), omarogati, marogati, omarožiti, marožiti, olisati, lisati; pobrazdati, omadežati, omadeževati, oskrniti, oskrunjati; altsl., skvr'niti; umazati, ognjusiti, ogerditi, udelati; die Chre eines Andern, ogerditi, gerditi poštenje; sich beslecken, oskruniti se, omadežati se; mit Blut beſlecken, okervaviti, okervavljati, kervaviti; du haſt dich im Gesichte beſleckt, umazal si se na obrazu; Schuhe beſlecken, sarcre, zaker, kerpati, zašiti, zašivati, ožupaniti, županiti, zablekati *.

Befleckt, adj., umazan, omadežan; ein beslektes Gewissen, oskrunjena, nečista vest.

Befleckung, die, oskrumba, madež, bradžež.

Befleischen, Befleißigen, sich, v. r., einer Sache, prizadjati, prizadevati si za kaj, gnati se za kaj, skerb imeti, skerbeti za kaj, v skerb si vzeti kaj, pomarati za kaj, marljivo, pridno poprijeti, poprijemati se, lotiti, latati se kake reči; nach Jarn. auch, pozvestiti, pozvestovati se; sich beſteißen mit einer Arbeit geschwinder fertig zu werden, nach V., prihiteti, prihitevati; er beſliſsich der Rechtsgeltehrsamkeit, učil se je pridno pravdoznanstva; in U. K. u. im serb. auch, žuriti se, tersiti se, nastojati.

Befleichtigung, die, skerb, prizadeva.

Befücken, f. Beflecken.

Besliegen, v. a., obleteteti, obletati; der Vogel ist beslogen, d. i. flück (stügge), ptič je goden, že more leteti, ferleti; se je že izgodnjal, poletek ptič.

Befließen, v. a., obteči, obtekati; Blut besloſs sein Kleid, kri mu je tekla po obleki.

Befliffen, adj., priden, maren, marljiv, skerbljiv, skerben, podvizen; beſſiffen sein einer Wissenschaft, učiti se znanstva, ukvarjati se s čim; f. auch Befleischen, sich.

Befliffenc, der, učenec, ukoslovec.

Befliffenheit, die, marnost, marljivost, pridnost, prizadeva.

Beflissentlich, adv., marljivo, pridno.

192

Beflittert.

Beflittert, v. a., z lošem olepsati.

Befloren, v. a., v černo zaviti, ohleči.

Beflügeln, v. a., operutiti, operutničiti,
peruti dati, dajati; russ., okrilit; bei den
Jägern, den Wald beflügeln, preseke na-
praviti, presekati gojzd; beschleunigen, po-
uriti, uriti, pospesiti, pospeševati; die Liebe
beflügelte seine Schritte, ljubezen mu je da-
la urno nogo, ga je gnala, mu je pourila
stopinje.

Beflügelt, adj., sein, peruti imeti; fig.,
hiter. nagel; beflügelte Stunden, naglo te-
koče ure.

Beflüschen, v. a., bei den Köhlern, den
Meiler mit grünen Reisern bedecken, pogra-
sati, grasati, srajco dati, dajati, pogra-
siti, grasiti.

Beflüschtung, die, srajea, grasa.

Befluten, f. Beftrömen.

Befolgen, v. a., Folge leisten, einen Rath,
ravnati po svetu, storiti, delati, kakor je
svetovano, spolniti, spolnovati svet, po-
slušati besede. auch ubogati*; ich werde
dein Beispiel befolgen, tebe hom posnemal,
po tebi (po tvojem zgledu) se bom rav-
nal; die Verordnungen befolgen, deržati se
akazov, spolniti, spolnovati postave.

Befolgenswerth, -würdig, adj., vreden
da se posluša, posnema.

Befolger, der, die Befolger dieses Mathes
waren glücklich, srečni so bili, kteri so de-
lali kakor je bilo svetovano.

Befolgung, die, posluh, poslušanje, spol-
novanje, posnema.

Beförderer, der, podpiravec, podpornik,
pripomoćnik, pomagavec, pospeševavec, po-
vzdigovavec.

Beförderlich, adj., pomagljiv, pomožin,
pripomočen, pospeševaven. koristin; f. auch
Förderlich; einem befördertlich sein, pomoči,
pomagati komu (v čem), na roko iti, ho-
diti, biti.

Befördern, v. a., ans Jaqueslicht, spraviti,
spravljati na dan; beschleunigen, pospesiti,
pospeševati, ponagliti, pohitriti, pognati,
poganjati; Jemand int Amte befördern, po-
višati, poviševati koga v službi, na višji
stopnje pomakniti, pomikati; ich will sein
Befees befördern, poganjal se bom, priza-
deval si bom za njegovo srečo, da mu po-
magam (pomorem) naprej; die Wissenschaft-
ten befördern, podpirati znanstva; vermeh-
ren, pomnožiti, povišati, poveksati; das
hat ihn ins Grab befördert, to ga je spra-
vilo pod zemljo, iz tega sveta; Waaren
befördern, odpraviti, odpravljati blago; Briefe,
poslati, posiljati; den Schweiš, k potu po-
moči, pomagati, pot spesiti, delati; Nei-
sende befördern, peljati, voziti, naprej spra-
viti, spravljati.

Beförderung, die, einer Waare, odprava, po-
siljava; Beschleunigung, pospeh. pospeševa-
nje, podpiranje; die Beförderung des allgemei-
nen Wohlstandes lag ihn insbesonders am Her-
zen, največji skerb mu je bila, poganjati
se za srečo in blagovitost ljudstva; das

Befremdend.

Avancement, pomikljej, povišanje v službi;
Peter wird nicht mehr lange auf die Beför-
derung zu einem Amte warten, Petru ne bo
vec dolgo treba kakati službe; von Reisen-
den, vožnja, prevažanje.

Beförderungsgebühr, die, odpravnina;
Chargegebühr, povišnina.

Beförderungsmittel, das, pripomoć, po-
spesalo, pospešvalo; bei Frachten, vozilo.

Beförderungszeit, die, čas odpravljanja.

Befrachten, v. a., natovoriti, otovoriti, na-
ložiti, nalagati, nakladati, obložiti, oblagati;
ein befrachtetes Fahrzeug, obtovorjena ladija,
ladija polna blaga; serb, nakercana ladija.

Befrachter, der, nakladavec, lastnik tovora
tovorodavec.

Befrachtung, die, naklada, nalaga, naložba,
natovritev; Fracht, tovor, naklad.

Befrachtungsvertrag, der, tovorna po-
godba.

Befragen, v. a., einen, poprašati, popraše-
vati, vprašati koga za kaj. zastran česa, in
St. auch popitati, pitati, pobarati, barati*;
sie befragten einander, popraševali so se eden
druziga, menili so se, posvetovali so se;
v. r., sich befragen, posvetovati se s kom,
vprašati koga za svet.

Befrager, der, popraševavec.

Befragung, die, posvet, posvetovanje.

Befreien, v. a., osvoboditi, svoboditi, altsl.
svoboditi, sprostiti, oprostiti, oprostovati;
eig. opraščati česa od. od česa. rešiti, odre-
ševati, oteti, pomagati od česa oder iz česa;
von Abgaben, oprostiti davkov. odpisati dav-
ke; aus dem Kerfer, izpustiti, izpuščati, izpu-
šati, pustiti, puščati, pušati iz ječe; von Schul-
den, oddolžiti, razdolžiti, razdolževati; von
Banden, uff, odvezati, odkleniti, razkleniti,
izzankati, odvozlati; sich befreien, oteti se,
rešiti se, osvoboditi se, znebiti se.

Befreier, der, rešnik, odrešnik, rešivec,
osvobodavec.

Befreite, der, otetec. osvobodenece, oprošče-
nec, oprostenece.

Befreiung, die, rešitev, otetha, oprostenje,
oproščenje, osvobodovanje, oprost, izpust;
eine Befreiung genießen, prost biti česa.

Befreiungsgesuch, das, prošnja za oprost.

Befremden, v. a., häufiger v. i., er benašim
sich auf eine Weise, daß es befremden mußte,
vedel se je tako, da se je ljudem moglo
čudno zdeti. da so se ljudje začeli zgledo-
vati nad njim; es befremdete mich, začudil,
zavzel sim se, čudno, neznano se mi je
zdelo, vidilo, osupnil sim nad tim; dein
Schreiben hat ihn sehr befremdet, nad two-
jim pismam se je zlo zavzel; v. r., sich
befremden, čuditi se čemu, nach M. auch
čuda biti koga.

Befremden, das, f. Befremdung; zu mei-
nem großen Befremden sah ich, zelo sim se
začudil, ko sim vidil, da —.

Befremdend, Befremdlich, adj., neznan,
čuden, čudovit; das Befremdliche in dieser
Sache, kar je neznaniga, čudniga v ti reči,
je to, da —.

Befremdung.

Befremdung, die, zavzetje, začuda, čudo.

Befressen, v. a., objesti, objedati, obžreti, obžirati, ogristi, ogrizati, oplodati, urebati, rebati.

Befreunden, v. a., sprijatliti, prijatliti, sprijazniti, prijazniti koga s kom; v. r., sich mit Jemanden, sprijatliti, prijatliti se. sprijazniti se s kom; wir sind befreundet, prijatli smo si; im engern Zinne, sich verschwägen, nach Dalm. posvačiti se, svačiti se; in Verwandtschaft treten, v žlahto stopiti, požlahtiti, od. požlahtati. žlahtati se; dar nach befreundet sein, svoji biti, v svačini biti, žlahta biti. v žlahti biti, v rodu biti. rod biti komu od. s kom.

Befreundete, der, prijatel, svak, svojic, žlahta*, žlahtanec, žlahtnik.

Befreundung, die, prijatelstvo. svačina, žlahta*, rod.

Befrieden, v. a., f. Umzäunen; v. r., ich niti Jemanden befrieden, umiriti se, mir skleniti s kom.

Befriedigen, v. a., zadovoliti, zadostiti, zadostovati; seine Gläubiger, splačati, plačati, plačevati; den Durst befriedigen, žejo ugasiti; Jemand's Wünsche befriedigen, spolniti, spolnovati komu želje; du haſt mich nicht befriedigt, nisi mi je ubral, storil po godi, nisi mi ustregel; besanntigen, potolažiti, utolažiti, tolažiti, utažiti, tažiti. pogovoriti, utoliti, utišati, umiriti, upokojiti, k miru spraviti; er befriedigte sich nicht ramit, daß er —, ni mu bilo dovelj na tem, da —; einen Garten, d. i. einfrieden, ograditi, ograjati, graditi.

Befriedigend, adj., dovoljin, zadostin, dosti dober; eine befriedigende Antwort, odgovor po godi, ugoden odgovor, zaželen odgovor.

Befriediget, adj., zadovoljin; das Zichsal ist befriedigt, osodi je zadosteno.

Befriedigung, die, zadovolitev; von Schulden, plačilo, izplačilo; Auftrierenheit, zadovolnost, zadovoljstvo; es geteilt mir zur Befriedigung, po godi mi je. godi mi, lepo od. dobro se mi zdi; Zann, ograda, plot; f. auch Befürchtung.

Befrieren, v. n., zmerzniti, pomerzniti, zmerzovati, polediti se. lediti se.

Befrohnen, v. a., mit Führen belegen, tilako, raboto naložiti, nalagati, nach V., oblakati, otlacaniti; mit Arret belegen, v prepoved djati, deti, devati (blago).

Befruchten, v. a., obrodovititi. rodovititi. oploditi, uploditi, ploditi, rodovitno storiti. delati; mit Früchten verichen, s sadjem napolniti, polniti; bei Thieren, ubrejiti, ubrejati, brejiti, oplemeniti, plemeniti.

Befruchtend, adj., roden, ploden; ein besfruchtender Regen, dobrotljiv dez.

Befruchtet, adj., oplojen, breja. ubrejena, žival.

Befruchtung, tie, zaplod, uplod, oplod, brejenje, plemenjenje.

Begängniß.

193

Befruchtungsboden, der, plodišče, plodiše, plodnica.

Befruchtungswerkzeug, das, plodilo, plemenilo.

Befugen, v. a., einen, oblast, pravico dati, dajati komu, pooblastiti, pooblastovati, pooblasčevati, oblastiti koga; wer befugte dich dazu, kdo ti je to dopustil, dovolil, to oblast, pravico dal.

Befugniß, die, auch das, pravica, oblast; die Befugniß geben, ertheilen, f. Befugen; Erlaubniß, dovoljenje, dopust. dopušćenje, dopušenje; ich habe keine Befugniß dazu, niemand oblasti, ne smem tega storiti.

Befugt, adj., pooblasten, pooblasčen, oblasten, upraviren; er ist befugt, ima pravico, oblast, dovoljenje. smé, je v oblasti; das hat er ihm befugter Weise gesagt, pravico je imel, reči mu jo; der befugte Richter, oblastni. pristojni sodnik.

Befühlen, v. a., potipati, tipati, pošlatati, oslatati, šlatati, pohlatati, hlatati, poskusiti, skusiti.

Befühlung, die, potip, otip, pohlat.

Befund, der, pozveden stan kake reči; der Künftverfändigen, menjenje, izrek zvedenih mož, najdek†; nach Befund der Tache, kakor se bo naslo, vidilo, kakor se pokaže potreba.

Befundbericht, der, ogledno naznanilo, pozvedno sporočilo, poročilo.

Befundziel, ogledni list, f. auch Bulletin.

Befürchten, v. a., obrazditi, brazde narediti, delati, zgerbančiti, gerbančiti (n. p. čelo).

Befürchten, v. n., bati se (cesa); ich befürchte ein Gewitter, bojim se. da bo hudo vreme; auch v strahu biti; es ist nichts zu befürchten, ni nikakorsne nevarnosti; daß ist zu befürchten, tega se je bati.

Befürchtung, die, strah, bojazen; es zeigte sich kalt, daß seine Befürchtungen ohne Grund waren, kmalo se je pokazalo, da ni imel za kaj se bati, oder da se je bal, ko ni imel za kaj.

Befzen, v. n., bevskati.

Begaben, (nach Heinsius), v. a., nabosti, nabadati na vilice.

Begaben, v. a., obdariti. obdarovati, odbrotiti, dar. darove podeliti, deliti, previditi. preskerbeti.

Begabt, adj., obdarovan. previden; er ist ein begabter Kepf, je glava. dobre glave je; mit vielem Vernante begabt, zelo razumen.

Begaffen, Begaßeln, v. a., obzijati kaj, zijati na kaj; alles begaßent, zijalast.

Begaßer, der, zijalo, zijak, zijac.

Begahnen, v. a., einen, zdehniti, zdehati v koga, proti komu; eine Erzähtung, zdehaje poslušati.

Begang, der, obhod, opelj.

Begängeln, sich, v. r., udelati se, pobrazdati se.

Begangenschaft, f. Vergehen.

Begängniß, f. Leichenbegängniß.

13

194

Begatten.

Begatten, *sich*, v. r., *coire, überhaupt, po
plemenu iti, po spolu iti, pariti se, nach
M., spojati se; hom. telesno se združiti,
družiti; sieh auch Brunsten.

Begattung, die, von Thieren, spoj, sparjen-
nje, hom. telesno združenje, telesna združ-
ba; f. auch Brunst.

Begattungsort, der, nach Jarn., proti, pl.

Begattungstrieb, der, spojni, spolni na-
gon.

Begattungszeit, die, f. Brunnstzeit.

Begauteln, v. a., omamiti, mamiti, ocm-
ganiti, oplahtati; f. Begaunern, Betrügen.

Begeben, *sich*, v. r., an einem Ort, iti, ho-
diti, oditi, odhajati, napotiti, upotiti se. odr-
niti, odpraviti, odpravljati se, podati, po-
dajati se; er hat sich auf den Baum bege-
ben, na drevo se je spravil; geschehen, do-
goditi se, prigoditi se, goditi se, prime-
riti, primérjati se; sich eines Rechts begeben,
odreči se, odpovedati, odpovedovati se pra-
vice; einer Sache, pustiti, puščati
kako reč, anati se, vanati se, tvegati se,
znebiti se kake stvari, odstopiti; serb. oka-
niti se česa, proči se; sich in die Flucht,
zebžati, ubežati; v beg se podati; sich zur
Ruhe begeben, spat iti, hoditi; serb. smiriti
se; in den Gsestand, (von Mannsp.), ože-
niti, ženiti se; (von Frauen), omožiti, mo-
žiti se; es hat sich ereignet, pripetilo, na-
ključilo, dogodilo, prigodilo, zgodilo, spe-
tilo, slučilo, primerilo se je; er weiß nicht,
wohin er sich begeben soll, ne ve, kam bi se
djal; wer sich in Gefahr begibt, kommt leicht
um, kdor gre v boj, v boji konee jemlje;
wie hat sich das begeben, kako je bilo to,
kako se je to zgodilo.

Begebenheit, Begegniß, die, prigodba, do-
godba, zgodba, zgod. prigod, prigodek; als
Zusall, primérljej, nakljueje, naključba, pri-
petek; serb. slučaj; die Begebenheiten, do-
godbe, zgodni.

Begebung, f. Entfagung.

Begegnen, v. u., einem, srečati, srečevati
koga, (nach V. vstrečati; altsl. srěsti, srě-
tati), auch mimovati, sastati se, nameriti
se s kom; f. auch Antreffen; einem wohl,
übel, hart, s kom dobro, zlo, terdo delati,
ravnati; einer Gefahr, Krantheit, nevarnost,
bohelen preubraniti, ubraniti, odverniti, od-
vracati, v okom (2) priti; serb. prepřečiti;
f. auch Vorbengen; ihre Blicke begegneten sich,
z očmi sta se vjela; da begegnete man ei-
nem Widerstande, tu so zadeli na upor, na
zaderžek; sie begegnen -sich in ihren Wün-
schen, njih želze so enake, se strečejo, se
vjemajo, se večejo; v. i., (sich ereignen),
prigoditi se, naključiti se, nameriti se; f.
Begeben; es ist ihm ein Unglück begegnet,
nesreča ga zu zadela, našla.

Begegnen, das, srečava, srečevanje, mi-
novanje; Behandlung, ravnanje; beim Be-
gegnen grüße ihn, srečavsi ga, ali kadar ga
srečas, pozdravi ga prijazno

Begeilen.

Begegniß, das u. die, naključa, zgodba,
primerljej.

Begegnung, f. Begegnen, das, Begegniß.

Begehen, v. a., die Gränzen, das Feld, obiti,
obhoditi, obhajati, prehoditi, prehajati meje,
polje, razgledati; ein Fest, obhajati, praz-
novati; serb. svetkovati, slaviti; oft wird
aus dem Namen des Festes ein Verbum ge-
macht, godovati, martinjevati, božičevati.
kresovati, pustovati, usf.; einen Fehler, po-
grešek storiti, delati, zmotiti, motiti se,
zaiti, zabloditi; eine Sünde, grešiti; ein
Verbrechen, storiti, delati, doprinesti, dopri-
našati hudodelstvo; was hat er begangen,
s čim se je zagresil, kaj je pregresil, za-
krivil; einen dummen Streich begehen, lisa-
sto narediti, napraviti, z motovilam ustre-
liti; v. r., sich mit einem begehen, s kom
hoditi, pajdašiti se, pečati se; f. auch Be-
gatten, sich.

Begehr, f. Begehren, das.

Begehren, v. a. u. n., wünschen, poželeti,
želeti. poželjevati (česa od. kaj); er begehrt
mein Geld, hlepi za mojimi dnarji, moje
dnarje bi rad, hoče imeti, mojih dnar-
jev je zaželel; polakomniti se, skomneti,
cleti; nimm, was dein Herz begehrt, na,
kar se ti poljubi; kar poželis; bitten,
poprositi, zaprositi, prositi; forbern, tirjati,
zahtevati, hoteti; sich sehnen, giniti, mreti,
umirati za čim; vielleicht begehrt er mich,
morde bi rad z mano govoril; vermissen und
nöthig haben, pogresiti, pogrešati; der trecte-
ne Acker begehrt Regen, suha njiva dežja
pogreša, želi; etwas von einem begehren,
kaj od koga hoteti, zahtevati; er begehrt in
die Stadt, rad hi v mesto (prišel); ein
Mädchen zur Ehe, snubiti, in U. K. auch
prositi dekle; diese Waare ist begehrt, za to
blago se tergajo, vlečejo, pulijo; von Thie-
ren, f. Brunsten.

Begehren, das, želja, hotenje, poželitva,
poželenje, zahtevanje, pohot, pohlep; dör-
derung, tirjanje; petitum, zahtevek; das
Gesuch, prošnja; zur Ehe, snubljenje. snu-
bitev; was ist dein Begehren, kaj želis. kaj
bi rad, kaj hočes.

Begehrenswerth, adj., dober, srečen, za-
želen.

Begehrlich, adj., poželjiv. pohoten, pohle-
pen, želeč.

Begehrlichkeit, die, poželjivost, pohotljivost, pohotnost, pohlepnost.

Begekrungslöß, adj., prost, čist pože-
ljivosti.

Begekrungsvermögen, das, hotnost, hou-
tenje. poželjnost.

Begehung, die, der Gränzen, obhod, opelj,
ogled; eines Festes, obhajanje, obhajilo.

Begehungsfünde, die, greh iz učina,
(im Begegnab zur Unterlassungsfünde, greh
iz opusta).

Begeisern, v. a., osliniti, posliniti, osli-
njati; fig. opravljati koga. očerniti. černiti,
obrekovati koga; niedrig, osirati koga.

Begeilen, v. a., pognojiti, gnojiti.

Begeistern.

Begeistern, v. a., nadusiti, nadusevati, po-
serciti, oserčiti, oserčevati, podbuditi, pod-
bujati, navdati, navdajati, nadahniti, nadi-
hati, navdihovati; seine Werte haben mich
begeistert, njegove besede so me vnele, u-
grele, s svetim ognjem nadahnile, napol-
nile, navdale.

Begeistert, adj., nadušen. zamaknjen, na-
vidhjen, navdahnjen, plantec, gorec.

Begeisterung, die, nadusha, vnema, na-
vdih, nadahnjenje, oserčba, nadušenost. go-
rečnost; er ist in der höchsten Begeisterung,
ves zamaknjen je, poln ognja (za sveto
reč).

Begeizen, v. a., iz lakomnosti zaviditi ko-
mu kaj.

Begier, Begierde, die, vernünftige, želja,
željnost; altsl. hot f.; unordentliche, pože-
lenje, pohot, pohlep; nach Schre, poželenje
časti. častiželjnost, častilakomnost; das
concupitum, poželek, zahtevek; finnliche
Begierden, mesene želje; Begierde nach et-
was haben, f. Begechren; die Begierde nach
Genuß, nasladnost; nach Geld, lakomnost
 po (dnarjih); die Begierden, auch slasti in
strasti; ihnen fröhnen, streči, služiti po-
željivimu mesu.

Begierdefrei, Begierdelos, adj., čist in
prost poželjivosti.

Begierig, adj., željin, poželjin, željeen,
pohoten, slav, pohotljiv, pohlepjen, auch ba-
rek, dert, dihtiv; begierig sein, želeti; be-
gierig nach dem Menen, radoveden.

Begierigkeit, die, poželjnost, pohotnost.

Begierlich, adj., poželjiv; das begierliche
Fleisch, poželjivo meso.

Begießen, v. a., politi, polijati u. polivati;
eißen flüssig gemachtem Körper um etwas,
z. B. Blei, obliti, oblijati. oblitati svinec
od. s svinecam; mit siedendem Wasser, popa-
riti, poparjati, pariti; Pflanzen begießen, auch
zaliti, zalivati; ein begoffener Hund, oblit
pes; v. r., sich die Nase begießen, f. Be-
trinken sich; sich begießen, politi, polivati se.

Begießer, der, zalivač, polivač.

Begießung, die, poliv, obliv. zaliv, poli-\janje, zalivanje.

Begiften, v. a., eine Dochter, doto dati,
dajati hčeri; f. auch Ausstatten.

Beginn, der, početek, pričetek, začetek; im
Beginn des Jahres, o začetku leta, ob no-
vem letu, ko se začne leto; schändlicher
Beginn, f. Beginnen, das.

Beginnen, v. a., den Aufang machen, za-
ceti, začenjati, početi, počenjati, pričeti,
pričenjati; eine Arbeit beginnen, prijeti za
delo, lotiti se dela; was soll ich nun begin-
nen, kaj hočem početi, kaj mi je zdaj po-
ceti, kam se hočem djati; wer viel beginnt,
endet wenig, ktor veliko osnuje, malo po-
tke; ktor veliko obzine, malo požre; ktor
preveč objemlje, malo objame; v. u., den
Anfang nehmen, začeti se, začenjati se, po-
ceti se; der Winter beginnt, zima nastaja,
je nastala; seine Kräfte beginnen zu stinken,

Beglothen.

195

jel je pošati; es begann zu regnen, dež je
začel; f. auch Anfangen.

Beginnen, das, početek, početje, na početje,
počenjanje; was ist sein Beginnen, kaj misli,
kaj kani; welch schändliches Beginnen, oj
gerdo počenjanje, sramotno delo.

Beginner, der, pričetnik, začetnik.

Regipsen, v. a., z mavcam, gipsam ome-
tati, omeťavati, s škajolo potresti; serb
posadriti.

Begittern, v. a., omrežiti, zamrežiti (okno),
z rešetko obdati, nach I., prekrizjati.

Beglänzen, v. a., obsvetiti, obsijati, ob-
svetiti, olesketati; f. auch Beleuchten.

Beglasen, v. a., postekliti, posteklovati.

Beglauben, Beglanbigen, v. a., poveriti,
povérjati, resnico storiti; eine Sache mit
einem Eide bekräftigen, s prisego kaj poter-
diti, poterjevati, spričati, spričevati; beglan-
bigen eine Urkunde, legalifiren, poveriti pismo
od. podpis kaeiga pisma; eine Abschrift, d. i.
vidimiren, poveriti prepis pisma; v. r., sich
beglanbigen, izkazati se.

Beglaubiger, der, poverivec, povérjevavec.

Beglaubigt, adj., povérjen, poterjen; er
ist beim rutschigen Hof beglaubigt, je povér-
jen, pooblaščen, pooblasten na ruskem
dvoru, ima poverivno pismo.

Beglaubigte, der, pooblaščenec, poobla-
stenee, povérjenee, poročnik.

Beglaubigung, die, povérjenje, poveritva,
poterdba.

Beglaubigungsz, in 3ß., poverivni, po-
věrní, verodajní.

Beglaubigungsschreiben, das, povérno,
verodajno pismo, poverilo.

Beglaubt, f. Beglaubigt; polnoveren, do-
stoveren.

Begleichen, f. Vergleichen.

Begleit, der u. das, f. Begleitung.

Begleiten, v. a., pospremiti, spremiti,
spremljati, auch pratiti, sprevoditi, spreva-
jati koga; einen aufs Land begleiten, iti s
kom na kmete; ich begleite meinen Brief mit
den herzlichsten Glückwünschen, pristavljam
svoje iskrene želje, da hi ti Bog dal srečo;
in der Musik, tovaršiti, družiti komu, pov-
darjati, privdarjati; mit Gesang, pripevati,
s petjem poprijemati, j. üb. Accompagniren.

Begleiter, der, spremljavec, tovarš, spre-
vodnik, drug, pajdas.

Begleiterin, die, spremljavka, tovaršica,
družica; die Schande ist seine ewige Beglei-
terin, sramota ga spremlja povsod. se mu
je obesila na pete.

Begleitung, die, spremljanje, spremitva,
sprevod, pratnja; Leichenbegleitung, hod s
pogreham, hod, hoja za pogreham, sprevod
merliča; in Begleitung des Themas, v druž-
bi s Tomažem, s Tomažem vred; in der
Musik, tovaršenje, privdarjanje.

Begleitungstimmte, die, pripev.

Begliedern, v. a., očleniti, obúditi; woh-
begliedert, clovek z lepimi, dobrimi udi, do-
brih udov.

Beglothen, f. Anglothen.

13 *

196

Beglücken.

Beglücken, v. a., osrečiti, osrečevati, usrečiti, posrečiti, ublažiti, oblaževati, storiti, delati srečniga.

Beglückend, adj., osrečevaven, blag.

Beglücker, der, osrečevavec. osrečivec.

Beglückerin, die, osrečevavka.

Beglückt, adj., srečen, blažen, osrečen.

Beglückwürfchen, v. a., želeti, voščiti, vošiti komu srečo; serb. čestitati komu.

Begnaden, Begnadigen, v. a., omilostiti, pomilostovati, milost dati, dajati, skazati, skazovati komu; einen Verbrecher, odpustiti, odpušcati, odpušati, prizanesti, prizanašati komu. pustiti življenje.

Begnadiger, der, pomilostivec.

Begnadiigt, adj., pomilošen, pomilosten; er ist begnadiigt, odpuščeno, odpušeno, prizaneseno mu je.

Begnadigte, der, pomilošćenec, pomilostenece; die, pomilošćenka, pomilostenka.

Begnadigung, die, milost, pomilošćenje, pomilostenje, prizanesba, odpust.

Begnadigungss-, in Zibg., pomilostiven.

Begnadigungsantrag, der, svet, nasvet milosti, predlog† za pomilostitev.

Begnadigungsrrecht, das, pravica milosti, pravica pomilošćevati, pomilostovati hudodelnike.

Begnehmigen, v. a., poterditi, poterjevati, pohvaliti, auch odobriti.

Begnügen, sich, v. r., mit etwas, zadovoliti se, zadovoljevati se s čim, zadovoljen hiti s čim, za dobro vzeti, jemati; begnügen dir an diesem Gelbe, ali so ti dovelj ti dnarji; in Int. Kr., ti je ta dnar za dobić; ich kann mich mit Wenigem begnügen, zadovoljin sim z malim, meni je ob manjsem zadosti, meni je tudi malo doobić.

Begnügsam, adj., zadovoljin, zmérnih želj; s. auch Genügsam.

Begnügsamkeit, die, zadovoljščina, zadovoljšina, zadovoljnost, zmérne želje.

Begolden, f. Vergolden.

Begraben, v. a., einen Todten, pokopati, zakopati, pokopavati, zagrebsti, pogrebsti, pogrebati; s. auch Beerdigen; da liegt der Hund begraben, v. tem germu zajic tiči; verz Bergen, zakopati, zakopavati, zagrebsti, (zagreniti), zagrebati, zagerniti, zagrinjati; v. r., sich, skriti, skrivati se, zariti, zariyati se, zagrebsti, zagrebati se.

Begraben, das, pokop, pogreb.

Begräbniß, das, die Handlung, pogreb, pokop; der Ort, wo einer begraben wird, das Grab, grob, raka, grobnica; wo mehrere, pokopališče, pokopališe, grobje, grobišče, grobise.

Begräbniß, in Zibg., pogrebni, pogrebski.
Begräbnißcier, die, seßt, das, pogrebno obhajilo, pogrebscina, pogrebsina.

Begräbnißtosten, die, pl., pogrebščina, pogrebsina, stroski za pogreb.

Begräbnißmal, das, sedmina; in U. K. und serb. auch karmine.

Begräbnißort, f. Begräbniß.

Begriff.

Begräbnißtag, der, pogrebni dan, dan pogreba.

Begränzen, f. Begrénzen.

Begrafen, v. a., das Graß abfessen, popast, popašati, pomuliti, muliti, auch s serpam porezati, pokositi, poseći; v. r., sich, napasti se. travé najesti se. odebeliti se. zrediti se od travé; fig., pogostiti, gostiti se. poziviti, pozivljati se; die Fährte begrafen, sled po travi osłatati, šlatati, s persti iskati; begräfter Hügel, travnat grič, zelen hribec, s travo zaraščene, zarašene herda.

Begranen, v. n., posiviti se, postarati se; gem. siv postati, postajati, s. a. Ergrauen.

Begraut, adj., siv, posivljen; auch sér; (altst. sér, séd).

Begreifbar, f. Begreiflich.

Begreifen, v. a., Betaften, prijeti, prijemati, poprijeti, poprijemati, osłatati, pošlatati oder ohlatati, šlatati, otipati, tipati; den Puls, pošlatati, šlatati, potipati žilo; ein begriffener Hut, zlizan, zguljen klobuk; umfassen, einschließen, in sich enthalten, deržati, obseći, obsegati, v sebi imeti, auch zapopasti; alles, was die Welt in sich begreift, vse, kar je na svetu; mit dem Verstande, razumeti, razumevati, zapopasti, zapopadati, umrichtiger zastopiti; ich kann es nicht begreifen, wie, warum, ne more, neče mi v glavo, kako, zakaj; auf, über, in etwas begriffen sein, d. i., sich mit etwas beschäftigen, wird im Slovenischen mit der imperfektiwen Form des gegebenen Zeitwortes ausgeführt, z. B. im Ausziehen, im Nebersiedeln begriffen sein, slaciti se, seliti se; in der Arbeit, delati; in der Flucht, bežati; auf dem Rückwege nach Haufe begriffen, erfahre ich, (nazaj) domu gredé zvem; f. auch Besassen, sich, Begrieff, dieses mit begriffen, s tim vred; v. r., sich begriffen, k sebi priti, prihajati, zavediti, zavedati se; er begriff sich an einem Aste, veje se je oprijel.

Begreiflich, adj., razumeven, razumljiv, zapopadin, zapopadljiv, jasen, razločin; ein sehr begreiflicher Spaß, razumljiva šala; einem etwas begreiflich machen, dopovedati, dopovedovati komu kaj, in U. K. razumiti koga; begreiflicher Weise, kakor se lahko razume; samo po sebi se razumeva.

Begreiflichkeit, die, razumevnost, razumljivost.

Begreifung, die, oslat, otip, tipanje; sein! Ziel war die Begreifung des Unbegreiflichen, hotel je razumeti, kar je nerazumljivo.

Begreinen, f. Beweinen.

Begrenzen, v. a., omejiti, mejiti, mejničiti, mejnike postaviti, staviti, postavljati, meje delati, meja biti čemu; beschränken, stesniti, stesnovati; begrenzt, omejen, omejničen, stesnjen; meine Zeit ist sehr begrenzt, malo časa imam, mi ostaja; s. a. Beschränkt.

Begrenzung, die, meja, omejitev, utesnjava.

Begriff, der, das zusammengesäfte, die Vorstellung in der Seele, misel, zapopadek, razumek, zaumek†; böhm. pojem; russ. po-

Begrifflich.

Behaftet.

197

njatije; poln. pojecie; der etwas in sich be-
greifende Raum, zapopadek, obseg, obsežje,
obsežje; ich kann mir keinen Begriff davon
machen, ne morem si tega misliti; von der
Sache hat er keinen Begriff, od te reći celo
nič ne vě, ne razumě. nima nikakoršne
vednosti; stehen, sein im Begriffe, wird durch
die imperfektive Form des betreffenden Zeit-
wortes anzubdrücken, s. Begrüßen, Begriffen
sein; er stand im Begriffe zu heirathen, ravno
se je ženil; er ist im Begriffe abzureisen, na
pot se napravlja, kani, misli oditi; er ist im
Begriffe, das Pferd zu verkaufen, misel ga
je prodati konja; wir standen eben im Be-
griffe anzugreifen, ravno smo mislili, smo
imeli, hotli sovražnika napasti; das über-
steigt alle Begriffe, to se ne da misliti, po-
pisati, izreći, to presega vse naše misli.

Begrifflich, adj., misli primeren.

Begriffsbestimmung, s. Definition.

Begriffsvermögen, das, razumnost, za-
popadnost.

Begriffsverwechslung, premenja zaum-
kov, razumkov†.

Begrübeln, v. a., ubijati, beliti, šupliti si
glavo zastran česa, vertati kaj.

Begründen, v. a., etwas, uterditi, uterje-
vati kaj, podstavo, dno dati, dajati čemu,
dokazati, dokazovati, z vzroki podpreti,
podpirati, spričati; begründete Antwort, uter-
jen, terden odgovor, odgovor na terdni
podstavi; eine neue Lehre, nov nauk usta-
noviti, vpeljati, osnovati, postaviti; diesen
meinen Antrag begründen ganz besondere
Umstände, ta moj nasvet (to, kar je sve-
tujem) se opira na posebne okolišcine,
okolišine.

Begründer, der, ustanovnik, ustanovavec,
osnovavec, začetnik, uterjevavec. serb. u-
temeljitelj.

Begründung, die, einer Anstalt, ustanovitev,
osnova, vpeljava; Beweis, dokaz, doterdba;
die Begründung seiner Meinung war nicht
stichhaltig, vzroki za njegovo misel pove-
dani niso deržali.

Begrünen, v. a., grün machen, ozeleniti,
pozeleniti, zeleniti; das begrünte Feld, ze-
leno polje.

Begrüßen, v. a., pozdraviti, pozdravljati,
sprimljati; s. Grüßen; Jemanden um etwas,
koga za kaj poprositi, zaprositi, prositi; der
Beind wurde mit Kanonen begrüßt, sovraž-
nika so sprejeli (serb. dočekali) s topovi.

Begrüßung, die, pozdrav, pozdravljanje,
počešenje, počešenje; nach gegenseitiger Be-
grüßung, ko so se pozdravili drugi druziga.

Begrüßungs-, in Zbga., pozdravni.

Begrüßungsformel, die, besede, s kte-
rimi se pozdravljao.

Begucken, v. a. u. r., ogledati. ogledovati
koga, se.

Begünstigen, v. a., einen, ugodovati, ugo-
den, dober biti komu, pripomoči, pripoma-
gati, na roko iti, hoditi, biti komu; vor
Andern, prednost dajati komu (pred dru-
zimi); mit etwas, nakloniti, naklanjati komu

(n. pr. hogastvo); in dieser Unternehmung
ward er vom Pabst begünstigt, v. dem početi
mu je papež pripomogel, ga je papež pod-
piral; die Zusammenfünfte der Verbrecher be-
günstigen, dati priložnost, priliko k shodam
hudodelnikov oder hudodelnikam shajati se;
begünstigtes Testament, oboljsevana oporoka;
befördern, pospesiti, pospeševati, visatovi,
olajsati, olajsevati; das Glück begünstigte
ihn, sreča ga je iskala, mu je bila dobra,
prijazna.

Begünstiger, s. Gönner.

Begünstigter, s. Günstling.

Begünstigung, die, naklon, ugodnost, na-
gnjenost, dobrohotnost, prednost, pripomoc,
podpiranje, oboljsevanje, priboljsek; er sloh
unter Begünstigung der Nacht, bežal je in noč
ga je zakrivala; er erreichte die Stelle durch
die Begünstigung seines Vergeseften, dobil je
služko, ker mu je bil njegov višji na roko.

Begünstigungsjahr, das, dobrotno leto.

Begürten, v. a., opasati, opasovati, prepa-
sati, pasati.

Beguß, der, poliv.

Begutachten, v. a., svoje menjenje, zdetje,
svojo misel od kake reći povedati, izreći,
izrekati, napisati, napisovati.

Begutachtung, s. Gutachten.

Begüten, s. Begüttigen.

Begütern, v. a., obogatiti, hogatiti, dati,
dajati komu premoženje, posestvo.

Begütert, adj., premožin, hogat; er ist be-
gütert, ima ležeće posestva, dobra; posest-
nik je.

Begüterung, die, premoženje, hogastvo.

Begüttigen, v. a., udobrihati, dobrihati od.
dobrikati, poln. udobruchać; pogovoriti, po-
govarjati koga, utolažiti, umiriti, upokojiti,
f. auch Befänftigen.

Begwalten, s. Bevollmächtigen.

Behaaren, v. a., z lasmi, z dlako obdati,
obdajati, ovlasiti, oblakovati, okosmatiti, ko-
smatiti; v. r., sich, obrasti, obrašćati, ob-
rasati se z dlako, z lasmi, dobiti lase,
dlako, kosmatine; lasje mu rastejo.

Behaart, adj., dlakast, kosmat, koast, za-
rasen, zarašen, obraščen, obrašen, lasat,
lasćast.

Behaben, sich, v. r., vesti se, vladati se,
obnašati se.

Behäbig, s. Beschäbig.

Behacken, v. a., otesati, obtesati, obtesa-
vati, obsekati, obsekovati, oklestiti, kle-
stiti; den Kohl, Hopfen, okopati, okopavati;
mit dem Schnabel, okljevati.

Behafer, der, kopać.

Behadern, v. a., okregati, kregati, s eu-
njami pokriti, pokrivati.

Behaftet, adj., mit etwas, obtežen s čim,
podveržen, udan čemu, poln. česa; mit
Schulden, zadolžen; mit einer ansteckenden
Krankheit, okužen, imeti kužno, prijemljivo,
nalezljivo holezen; er ist mit der Kräge be-
haftet, garje ima, garjev je; mit der Trink-
fucht behaftet, pijanee je, pijanstvu, vinu se
je udal; s. auch Belasten,

198

Behagelt.

Behagelt, adj., s točo obsut, posut, pokrit.

Behagen, v. n. u. i., einem, prijetno, ljubo, všeć, ugodno biti komu, ugoditi, goditi komu; das bebagt ihm, to mu dobro dé; dobro zdeti se komu; veseliti koga, dopasti komu; ich behage einem, ljubi me, prikupil, priljubil sim se mu; die Speife bebagt mir, jed mi tekne, ljubi, jed se mi prileže, rači.

Behagen, das, ich finde Behagen an etwas, všeć (usec) mi je kaj, po godi mi je, veselje, slast, zadovoljstvo, prijetnost.

Behaglich, adj., všečen, ugodin, dober, prijeten, priložin, tecin, auch manches mal lep; in behaglchen Vermögensumständen, precej premožin; ein behagliches Wort, prijazna, ljuba beseda; f. auch Bequem.

Behaglichkeit, die, všechnost, zadovoljnost, ugodnost, tecnost, prijetnost, premožnost; sie fanden eine große Behaglichkeit, močno jih je veselilo, dobro se jim je zdelo, da —.

Behafen, v. a., kljuke narediti, narejati čemu oder na kaj.

Behalkterne, f. Halftern.

Behalmen, f. Begrasen.

Behaltbar, adj., pomljiv; behaltbare Träume, sanje, ki se dajo v glavi, v spominu ohraniti, obderžati, pomniti.

Behaltbarkeit, die, pomljivost.

Behalten, v. a., obderžati, obderževati; die Oberhand, na verhu ostati, ostajati, obvełjati, veljavo zadobiti, zadobivati; den Sieg, premoči, premagati, zmagati, premagovati, zmagovati. serb. nadvladati; Recht behalten, prav imeti, pri svojim ostati; übrig, oberžati sebi, prihraniti, hraniti; aufbehalten, prideržati, shraniti, hraniti; erhalten, ohraniti, ohranovati, hraniti; wohl behalten ankommen, zdrav priti; im Gedächtnisse, zapomniti, pomniti, hraniti v spominu, vediti, spomniti se, pametovati kaj; die Farbe behalten, deržati harvo, ne puščati, pušati barve; behalt dir das, na to; er behielt den Zorn im Herzen, jezo je kuhal v sercu; behalt das für dich, molei od tega, zamolei to, nikomur ne pravi tega; wohl zu behalten, s tem pristavkam, s tem priderzkam; er behält nichts bei sich, nič ne more zamolčati; ein behaltenes Schiff, ohranjena. resena, sprahljena ladija.

Behältniß, das, hramba, shramba, hram, sprava; Meßn, posoda; Kijfe, skrinja; für wilde Thiere, zverinjak. zverinec; für Zauben, golobnjak; für Huhner, kurnik, bei den Jägerne, stan: für Aßche, ribnik, ribnjak; für Wegel, tiënica; uſ., nach analoger Bildung aus dem Bestimmungsworte.

Behaltsam, adj., obderžin, ohranljiv, nepuščljiv, nepušljiv, f. Behaltbar; ein behaltfames Gedächtniß, dober spomin.

Behaltsamkeit, die, pomnjivost, pomljivost.

Behammeln, sich, v. r., obrazgati se, umazati se.

Behämmern, v. a., potolči, potleči, toleči, tleči, poklepati, oklepati, klepati, okovati, kovati.

Beharzen.

Behandeln, v. a., obdelati, obdelovati, delati, obravnati, obravnavati kaj, ravnati s čim, pečati se s čim, izdelati, izdelovati; einen ubel behandeln, s kom gerdo, hudo, terdo delati, gerdo ravnati, koga hudo imeti, gerdo se obnasati proti komu; gut behandeln, lepo ravnati s kom, v dobri versti imeti koga; er behandelt ihn wie sein Kind, ima ga, kakor svojiga sina; jemanden jegstlich behandeln, ravnati s kom po postavi; eine Waare, pogoditi, pogajati se za blago, narediti, narejati za blago, ceno ali kup storiti, delati; ärztlich, zdraviti, ozdravljati, auch zajiti, leciti koga; eine Materie schriftlich oder mündlich behandeln, pisati ali govoriti od kake reči, izdelovati kako rec, razgovor od kake reči; die Gläubiger behandeln, pogajati se z upniki.

Behändigen, v. a., izročiti, zročiti, izročati, izročevati.

Behändigung, f. Einhändigung.

Behandlung, die, obdelovanje, obravnava. izdelovanje, ravnanje s kom; dort erfüllen wir eine gute Behandlung, ondi so nas dobro sprejeli, imeli, so lepo ravnali z nami; Behandlung der Gläubiger, pogajanje z upniki; ärztliche Behandlung, zdravljenje, ozdravljanje, gajenje.

Behangen, v. n., behangen bleiben, obviseti, viseti, obešen biti.

Behängen, v. a., obesiti, obešati na kaj, opeti, openjati kaj; die Hunde behängen das Wilt, psi se obesajo na divjino, prijemajo se zverine; v. r., sich mit etwas, obešiti, obešati nase, pečati se s čim, mešati se v kaj, obesiti si kaj oder koga na vrat; sich mit schlechten Leuten behängen, pečati se s slabo tovársijo, pajdašiti se s kom.

Behangzeit, die, goljenje jelenov.

Beharnen, v. a., oseati, poseati, posčivati, pocurati, polulati kaj, koga.

Beharnischen, v. a. u. r., oklep na se vzeti, djati, obleči, oblačiti; beharnischt, v oklepu, z oklepam obdan.

Beharren, v. n., obstati, obstajati, prebiti, prestati, prestajati. sterpeti, preterpeti, ostati, ostajati terden. ne premakniti, ne premikati se, ne ganiti se; auf etwas, ostati, ostajati pri cem, terditi o kaj, deržati se koga, česa, ne ostopiti od česa; für anfšalten, stanoviten biti; bis ans Ende, dostati, dostajati do konca; die Kalte beharrte drei Tage, mraz je terpel tri dni.

Beharrlich, adj., stanovit. stanoviten, terpec. neprenehljiv, terden.

Beharrlichkeit, die, stanovitost, stanovitnost, obstojnost, stalnost, terdnost, terpežnost.

Beharfschen, c. n. okreniti, poln. okrzepnač: sterditi, sterdovati se, zmerzniti; von den Wunden, okrastiti se. hrasta se nareja, dela.

Beharzen, v. a., osmoliti, posmoliti, smoliti; des Harzes heranhen, obrati, obirati smolo (pilpoh) iz —, smolo opuliti, puliti.

Behaufen.

Behaufen, v. a., kapo, čepec djati, devati
na glavo.

Behauchen, v. a., hukniti na kaj, ohukati
kaj, dihniti na kaj, odihati kaj, osopsti kaj.

Behauen, v. a., einen Baum, obsekati, ob-
sekovati, oklestiti, klestiti, otrebiti; einen
Stein, obrezati, obrezovati, ohdelati, obde-
lavati kamen; grob behauen, okresati, okre-
savati; das Bauholz, obesati, obtesati, ob-
tesovati; im Bergbau, ein Gestein behauen,
kamen poskusiti, skusiti; behauene Gänge,
spraznjene rudne žile; behanener Stein, re-
zan kamen.

Behäufeln, v. a., osipati, okopati, okopa-
vati, prigrebsti oder prigreniti, prigrebati.

Behaupten, v. a., terditi kaj; ich behaupte,
jez pravim; man behauptet, dokazuje se,
terdijo, pravijo; das Recht, den Platz, den
Beitz, uderžati, obderžati, ubraniti, braniti;
das Schlachtfeld, premoči, zmoči, premagati,
zmagati; den Procesh behaupten, pravdo do-
biti, dobivati; sein Recht, veljavo zadobiti
svoji pravici; sich behaupten, v. r., obder-
zati se. deržati se, terdno stati, uterditi
se. ukoreniniti se.

Behauptung, die, terditev, terdilo, terjenje,
dokazovanje; er soll seine Behauptung be-
weisen, naj dokaže, kar terdi.

Behausen, v. a., beherbergen, pod streho
vzeti, jemati, prenočiti, f. Beherbergen;
v. r., sich behausen, d. i. ausfäßig machen,
naseliti se, useliti se, nastaniti se; ein be-
hauster Unterthan, useljen, nastanjen pod-
ložnik, ki ima svojo hišo.

Behausung, die, v. Beherbergung; das Haus,
pohístvo, hisa, dom, poslopje, domovanje,
stan, stanovališče, stanovališče, domačija.

Behäuten, v. a., bei den Sattlern, obleči,
oblačiti, prevleči z usnjem; behäutet sein,
kožo imeti.

Beheben, v. a., Zinsen, Abschriften, f. Er-
heben; ein Hinderniß, odpraviti, odpravljati,
odstraniti, odstranovati.

Beheften, f. Betrücken.

Beheſ, der, pomoć, 'pomoček, pripomoček,
pomoga, poslužek; ein Beweismittel, dokaz,
dokazovalo; nichtige Behelfe, prazni izgo-
vori. izvinki.

Behelfen, sich, v. r., opomoci se, opomagati
se, prizamoči se, na noge spraviti se; sich
mit etwas behelfen, pomoči, pomagati si s čim;
sich einer Sache behelfen, rahiti kaj,
poprijeti se česa; gem. poslužiti, služiti se
cesa; sich mit wenigen behelfen, auskommen,
ob malem opraviti, opravljati, z malim sha-
jati, prebiti, zadovoljevati; er behilzt sich
schmal, pičla, tesna mu hodi, revno živi,
komaj da shaja.

Behelflich, f. Behüllflich.

Behelligen, v. a., einem beschwerlich fallen,
nadlegovati koga s čim, nadlego delati ko-
mu, nadležen, težaven, zopern biti komu;
sich mit etwas behelligen, ukvarjati se s čim,
vtikati se v kaj; laſs mich unbehelligt, ne
moti, ne nadlegaj me.

Behohnlächeln.

199

Behelmen, v. a., s čelado pokriti, pokri-
vati koga, se; behelmt, s čelado glavi,
s čelado pokrit.

Behemden, v. a., srajco dati komu; v. r.,
srajco obleči, oblačiti.

Behen, der, pokalica. (Silene behen Lin. —)

Behende, adj., ročen, hiter, herzen, gibčen,
spesin, uren, jadern; adv., ročno, urno,
jaderno, herzno i. t. d.

Behendigkeit, die, ročnost, urnost, jader-
nost, hitrost.

Behennuſſ, die, behenov oreh.

Beherbergen, v. a., pod streho, v hišo
vzeti, jemati, v svoj dom ali stan sprejeti,
sprejemati, dati, dajati stan komu; über
Nacht, prenočiti, prenočevati koga.

Beherbergung, die, sprejetje. vzetje v hiso,
prenočitev; fig., v sebi imeti. hraniti.

Beherrschen, v. a., etwas, gospodovati, go-
spodariti, vladati nad čim, (čemu), oblast
imeti nad kom; vom Könige, kraljevati; die
Leidenschaften, premoči, premagati, ukrotiti,
krotiti, uzdati, berzdati, zderžati, zderže-
vati svoje strasti oder se; laſſ dich nicht
von ihm beherrschen, ne daj, da bi bil on
gospodar nad tabo, (čez te), da bi te on
podrokoval; diese Anhöhe beherrscht die Stadt,
ta hribee gospoduje nad mestam; poln,
goruje (görować).

Beherrscher, der, gospodovavec, gospodar,
vladar.

Beherrscherin, die, vladavka. gospodo-
vavka.

Beherrschung, die, vladanje, gospodovanje.

Beherzigen, v. a., v sere si vtisiniti, v-
tiskati. k sereu si vzeti, jemati, razmisliti,
pomisliti, premisljevati kaj; nach Gutsm.
noch vserčiti; f. auch Erwärmen.

Beherzigung, die, premislik, pomišlik.

Beherzigungswerth, adj., premislika
vredno, vredno, da se k sereu vzame.

Beherzt, adj., serčan, neboječ, nestrašen,
pogumen, hraber; beherzt machen, poserčiti,
oserčiti koga; sich beherzt stellen, junačiti se.

Beherztheit, die, serčnost.

Beheken, v. a., ein Wildret, goniti zvér s
pesmi. naganjati, sevati, ščevati pse na zvér;
einen Hund, na gonjo zvaditi, vaditi psa.

Behendchen, v. a., ohliniti koga. hliniti se
komu in ukaniti ga.

Beheulen, v. a., obtuliti kaj, tuliti zavolj
česa.

Beheren, v. a., narediti, narejati, udelati
komu; mit dem Blick, fascinare, uročiti ko-
ga; f. auch Bezaubern.

Behilflich, f. Behüllflich.

Behimmeſt, f. Benebelt.

Behindern, f. Verhindern.

Behner, Benner, der, cajna, locajna, koš,
košara, košarna.

Behobeln, v. a., pooblati, zoblati, oblati*,
poskoblati, skoblati; fig. einen, obtesati, ob-
tesavati, omikati, ogladiti koga.

Behoſen, v. a., čepeti na čem.

Behohnlächeln, Behohnen, v. a., einen,
zasmehovati koga, posmehovati se komu.

200

Beholken.

Beholfen, adj., spreten.

Beholfenheit, die, spretnost, znajdenst, pomogljivost.

Beholzen, v. a., z drevjem obsaditi, obsajaći, drevje zasaditi, zasajati, zarediti, rejati; poln. zadrzewić; einen Deich beholzen, jez obkoliti, koliti; den Osen, peč založiti, zakladati, zalagati; f. auch Abholzen; v. r., die Bäume beholzen sich, drevesa idejo v les, v veje, obraščajo, obrašajo se, razraščajo, razrašajo se, širijo se; der beholzte Hügel, z drevjem obraščen, obrašen hribec.

Beholzung, die, dervarjenje; das Recht, Holz aus einem Walde zu holen, pravica, derva sekati, jemati, dervoseč.

Behör, f. Zugehör.

Behorchen, v. a., poslušati na tihem, skrit. skrivaj, na ušesa vleči, prislušati; nach M. podslušati; serb. prisluškivati.

Behorcher, der, podslušnik; serb. prislušnik.

Behörde, die, das Gehörige, kar gre. grede, kar je storiti, kar je prav. primerno; f. a. Zugehör, Adresse, Instanz; oblast, nach Gutsm. oblastnija; pristojna gosposka, pristojni ured oder urad; die Gerichtsbehörde, sodna oblast, sodnija; die Landesbehörden, dezelske oblasti.

Behördlich, adj., behördliche Weisung, gosposkino naročilo, ukaz pristojne oblasti.

Behörig, i. Gehörig.

Behofen, v. a. u. r., einen, obleči, oblačiti koga v hlače oder komu hlače, obuti hlače; behost, v hlačah.

Behuf, der, raba, prid, korist, potreba, nomen; zu diesem Behufe, k temu cilj in koncu. v ta namen, za to, zavolj tega, za tega del; zu meinem Behufe, za me, za mojo potrebo; er gab ihm zum Behuf der schlffenigen Abreise Geld, dal mu je dnarjev, da bi jo hitro odrinil; zum Behuf, za —.

Behufen, v. a., kopita, rog dati, dajati.

Behuft, adj., kopitast; ein wohl, schlecht behuftes Pferd, konj dobrih, slabih kopit, rogov, konj dobriga roga; das Pferd ist behuft, konj ima kopita.

Behufig, f. Dienlich.

Behufs, adv., behufs der Anseuantersehung, da se razlozi.

Behülflich, adj., pomagaven, pripomogljiv, pomožen, pomočljiv; einem behülflich sein, pripomoci, pomoči, pomagati komu, na roko iti, hoditi, biti komu.

Behüllen, v. a., zagerniti, zagrinjati kaj.

Behülfen, v. a., ostročiti, strok, stroječe narediti, delati, v stroječje iti, gnati.

Behumfen, f. Betrügen.

Behüpfen, v. a., skakati, skakljati po čem. obskakljati kaj.

Behusten, v. a., okasljati, okasljevati.

Behüten, v. a., custodire, obvarovati, varovati, ubraniti, braniti; behüte Gott, Bog obvaruj, ne naj Bog, Bog nas varuj, prenesi Bog. Bog odverni; serb. sačuvaj Bože; behüte sich Gott, z Bogam, z Bogam ostani,

Bei.

Bog s tabo; depascere, popasti, popašati, spasti, spašati.

Behüter, der, varh., čuvaj.

Behutfam, adj., varen, čuječ, čuječen, pizen, opazen, pazljiv; behutfam handeln, varno, previdno delati.

Behutfamkeit, die, varnost, čuječnost, paznost, pazljivost, previdnost; anwenden, brauchen, pazen biti, previdno ravnati, paziti, čuti, varovati se.

Bei, als praep. pri, per; altstl. u, pri; bei uns, pri nas; bei Laibach, blizo Ljubljane; beim Nichter, pred sodnikam; bei ihm stehen, blizo njega, zraven, poleg njega, z njim stati, biti; bei einem sich bedanken, komu se zahvaliti, hvalo dati, dajati; bei sich selbst sein, bei Troste sein, zavediti se, zavedati se, pri sebi, pri pameti biti. zdrave, eiste pameti biti; der Efel beim Phaedrus, usw., osel v Fëdru; bei sich, sam pri sebi; er aber schwieg und dachte (sagte) bei sich selbst, wazum sollte ich uss., on pa je molčal, čes (auch rekši), kaj bi itd.; ich muši bei mir selbst bekennen, moram si reči; bei der Hand nehmen, za roko prijeti, prijemati; überkaupt bei etwas fassen, prijeti za kaj (za glavo, za vrat, za rep itd.); bei den Haaren nehmen, zlasati, lasati koga; bei seinem Namen nennen, po imeni poklicati, klicati, zvati; der Geibals ist bei großem Meichthum arm, skopin je zraven veliciga blaga siromak; bei aller seiner Strenge ist er geliebt, da si je oster. resen oder pri vsi njegovi ostrosi ga ljubijo; bei alle dem, bei vsehem tem; beim Ankleiden sein, oblačiti se, napravljati se; bei einem Haar, manjkej, skoro, malo je manjkalo, malo da ne, toliko da ne; bei Paaren, parama; bei Kässern taufen, po sodih, sod k. sodu; bei Gelegenheit, s priložnostjo, o priliki; bei Gott, pri Bogu; bei Strafe verbiechen, pod kaznijo prepovedati; bei Vermeidung der Ungnade, ker bi sicer milost zgubil; bei Leibe nicht, nikar, kratko nikar; bei Wasser und Brot, ob kruhi in vodi; bei gefitteten Wölfern, med olikanimi ljudstvi; bei Jahren sein, v letih biti; bei guter Laune sein, vesel, dobre volje, dobre čuti biti; bei Geld sein, dnarja pri sebi (sahoj) imeti; beim Leben, ziv biti, živeti; noch bei Kraft sein, se terden biti; beim Tische siben, za mizo sedeti; bei der Thür herein treten, skozi vrata; beim Fenster herausfschanen, skozi okno gledati; bei Tage, podnevi, za dne; bei Nacht, ponoči; bei scheinem Wetter, (v) ob lepem vremenu; bei frühem Morgen, zgodaj, zarano; bei hellem Tage, za svetliga, za velikiga dne; bei der Mase kerumführen, voditi za nos; bei Seite, na stran; daž ist bei weitem nicht so, to je vse drugari; bei der Hand, pri roci; beim Regierungsantritte des Königs, ko je kralj nastopil vladarstvo, začel vladati; bei dieser Sachlage rathse ich, ker je taka, svetujem; er ist gut bei Leibe, rejen je; bei etwas anfangen, od česa začeti; es sticht bei dir, v tvoji moči je; bei Zeiten, zgodaj, od času,

202

Beifallen,

Beifall klatschen, ploskati z rokami (v znam-
nje pohvale); stürmischer Beifall, gromo-
vito, hrumeče ploskanje; Beifall ernten, do-
sei pohvalo, pohvaljen biti; er findet allege-
meinen Beifall, vse ga hvali, vsim se ljubi,
vsim je všeč.

Beifallen, v. n., einem Beifall geben, po-
hvaliti, hvaliti koga, prav dati komu, pri-
terditi, priterjevati, potegniti, vleći s kom,
biti enake misli s kom; mit einem Aufrüth-
ver, ~ puntarjem potegniti, potezovati, k
njemu pristopiti, pridružiti se mu, derzati
se ga, pritegniti; serb. pristati uz koga;
in das Gedächtniß kommen, spomniti, spo-
minjati se česa. na misel, na um priti;
es will mir nicht beifallen, ne morem se
spomniti, domisliti, če ravno mi je na koncu
jezika; serb. nesčćam se.

Beifallgierig, adj., hvale, pohvale željin,
žejin, läčen.

Beifällig, adj., pohvalen, všečen; der An-
trag wurde beifällig aufgenommen, ta nasvet
je bil s pohvalo sprejet, zaslišan; es ist
mir nicht beifällig, ne ponnim več.

Beifallsklatschen, das, ploskanje z rokami.

Beifallsbezeugung, die, pohvala.

Beifallsgeschrei, das, pohvalni krik, vek.

Beifallswink, der, pohvalni miljøej, po-
hvalno miganje, prikimanje, prikimovanje.

Beifang, der, privlak, naključni vlak.

Beifeste, j. Citadellic.

Beiflechten, v. a., præplesti, pripletati, pri-
pletovati. vplesti, vpletati.

Beiflichen, v. a., prikerpati. pritakniti, pri-
stuliti.

Beifolgen, v. n., beifolgender Brief, prilo-
ženo pismo.

Beifracht, j. Beifast.

Beifran, die, pomagavka. pomoćnica.

Beifrende, j. Mitrende.

Beifuge, die, prilog. dodatek.

Beifügen, v. a., priložiti, prilagati, pridjati,
pridevati, dodati, dodajati, pristaviti, do-
staviti, dostavljati; aus dem Beigesügten,
iz priloge.

Beifügen, das, pristavek; mit dem Beifu-
gen, s tem pristavkam, s tem opominam.

Beifuß, der, (Artemisia vulgaris L.). me-
tlika, cernob, cernobje. divji pělin; (A. dra-
cunculus). dragoncel*; (A. abrotanum).
abrotica*. abrosica.

Beigabe, f. Beifuge.

Beigang, der, pritična, stranska žila; j. auch
Seitengang.

Beigast, f. Nebengast.

Beigeben, v. a., pridati, pridajati. pridru-
žiti. pridružiti koga komu.

Beigedanke, f. Nebengedanke.

Beigehen, v. n., wie Beifolgen; es dürfte
mir noch Manches beigehen, marsikaj mi bo
sie priso na misel, v glavo; sich beigehen
lassen, prederzniti se, lotiti se; j. auch Bei-
kommen.

Beigehend, adj., priložen, pridjan.

Beigehörde, f. Nebenwerk.

Beigeschlfe, der, pomagač. pomočnik.

Beilage.

Beigeleit, das, spremljava, spremstvo.

Beigemach, das, stranska cumnata, prijizba.

Beigenuß, j. Nebengenuß.

Beigenannt, adj., imenovan, z zdevkam.

Beigeruch, Beigeschmack, der, haben, cik-
niti*, eikati po čem; die Speife hat einen
bittern Beigeschmack, jed nekako pogrenuje.

Beigeschworne, f. Beisaß.

Beigeselten, sich, v. r., pridružiti, pridru-
ževati se, pripajdasiti se, pritovarsiti se;
in der Folge haben sich noch Autere beige-
sellt (z. B. zu einer Schlägerei), pozneje je
pritegnilo več druzih.

Beigethan, adj., naklonjen. nagnjen, dober,
na roko; f. auch Geneigt.

Beigewicht, das, pritega, dodana vtež.

Beigießen, v. a., priliti, prilivati oder pri-
lijati, doliti.

Beiglied, das, pristavje; j. Nebenglied.

Beigut, f. Nebengut.

Beihalm, der, sbil, obraslik, razrastek, pri-
stavek.

Beihändig, Beihanden, adv., na roko, na
roci, pri roci.

Beiher, adv., neben her, vmes, po strani,
zraven, memogrede.

Beihererzichen, v. a., pridredi, prirejati
(kako žival).

Beiherstellen, v. a., (zäg.), pristaviti mreže.

Beihülfe, die, pripomoć, pripomoček.

Beijagen, das, manjsi lov, mala gonja.

Beikarte, die, nižji kvarta.

Beikind, das, f. Pastard.

Beikirche, die, podružnica, podružna cerkev.

Beiklang, der, priglas †.

Beiknecht, der, mali hlapec, pridani hlapec,
pomagač.

Beikneten, v. a., prignjesti, primesiti.

Beikoch, der, mali kuhar, kuharski poma-
gač; für den Weißtich, družinski kuhar.

Beikommen, v. n., einer Sache, približati,
približevati se, blizo priti, prihajati čemu,
komu, do živiga priti, za kožo priti komu,
zmoči, zmagati, zalesti koga; man konnte
ihm nicht beifommen, nič mu niso mogli,
niso mogli do njega; gleichkommen einem
an etwas, doiti, dohajati koga v čem, enak
biti komu; wie könnte mir das beifommen,
kako hi mi to na misel, v glavo prisoł;
sich beifommen lassen, prederzniti, podstopiti
se; laß dies nicht beifommen, le ne misli
ne na to; seinem Verluste, zugeb dobiti, do
odškodovanja priti.

Beikommend, adj., beikommendes Schreiben,
priloženo pismo. priloga.

Beifönnen, j. Beikommen (können).

Beikriechen, v. n., vom gezüchtigten Hunt,
rep med noge stisniti.

Beil, das, sekira; in Kt. auch butica; russ.
auch topor; f. Art.

Beilade, die, predalce.

Beilage, die, pristavek, prilog, priloga, do-
klada, dokladek, dodavek. pridavek, auch
nameček, poveršek; (depositum), hranilo.
shranjena reč; in der Beilage folgt, prilo-
ženo je.

Beilager.

Beilager, das, ženitovanje, ženitev, svatba (vladarjev, knezov); halten, vollziehen, ženitev opraviti, opravljati, svatbo imeti.

Beiland, das, lastina, prikupljena njiva.

Beilaß, f. Fundus instructus.

Beilassen, f. Zulassen; Zemanden den Unterhalt beilassen, pustiti komu živež, vžitek.

Beilast, die, priložba, posebni tovor.

Beiläuer, der, posiljance; f. auch Anstälter, Beilnecht.

Beiläufig, adj. u. adv., nebenbei, memoréde, pri tej priliki; ungefähr, pri, okoli, blizo, pri eni meri, merama, od prilike, gem. per eni glihi*, nach V. auch po véliskem; beiläufig 100 Manu, pri sto mož, okoli sto mož, blizo sto mož, kacih sto mož.

Beilchen, das, sekirica, sekiricica.

Beilegen, v. a., priložiti, prilagati, prikladati, pridati, dodati, dodajati, pridjati, devati; den Akten beilegen, priložiti, djati k spisam; diechter einem, hörer dati komu; die legen ihm viel Verstand bei, pravijo, da je kaj razumen, imajo ga (za) pametniga; bei Seite legen, odložiti, odlagati, odstraniti, na stran djati, devati, opustiti, opuscati, opušati; heerdigen, zakopati koga; einem beimessen, von einem behaupten, prispisati, pripisovati kaj; eine Schutt, okriviti, obdolžiti, dolžiti koga; česa, v krivico komu šteti, zameriti, zamérjati; verwahrlich beilegen, hraniti dati, dajati; einen Streit, prepir poravnati, poravnavati; pomiriti, udusiti, ugasiti prepir; die Sache ist beigelegt, to je poravnano, Unruhen, utolaziti, utaziti nemir; der Preceß wurde gütlich beigelegt, pravda je bila z lepo donANA, končana; einen Namen beilegen, zdeti, zdevati komu, ime dati, dajati; Glauben beilegen, verjeti, vero dati, dajati komu; ich lege nichts bei, nič si ne morem, nečem prihraniti; ich lege der Sache keinen Werth bei, ne štejem za nič; v. n., proti vetru zakreniti, deržati; einem beilegen, s. Beipflichten.

Beilegung, die, priloga, prilaganje; eines Streites, sprava, poravnava.

Beilehnen, f. Anlehnen.

Beileid, das, sožalost, sožalovanje, milovanje; f. auch Mittleid, Beileid haben, mlovati koga, žalovati z žalostnim.

Beileidssbrief, f. Condolenschreiben.

Beileisen, das, železo, železnina za sekire.

Beilfertig, adj., dotesan.

Beilförmig, adj., sekirast. sekiri podoben.

Beilgeld, das, sekirscina, sekirsina.

Beilegen, v. n., dem Briefe liegt Geld bei, v tem pismu so dnarji (priloženi); beiliegende Schrift, priloženo pisanje; beiliegend erhalten Sie, v prilogi prejmete.

Beim, = Bei dem, f. Bei.

Beimagd, die, pomagačka, pomagavka, mala dekla.

Beimann, f. Cicišbo.

Beimengen, f. Beimischen.

Beimessen, v. a., primeriti, primérjati; ei-

nem Glauben beimessen, verjeti (verjamem) komu, vero dati komu; mir muß man Glauben beimessen, meni ere vera, meni se mora verjeti; die Schuld, obdolžiti, dolžiti koga, okriviti, kriviti koga, pripisati, pripisovati komu, sebi.

Beimischen, e. a., primesiti, primešati, priliti, prilivati, pridjati, pritakniti.

Beimischung, die, primeševanje, primés, auch altstl. primesa, primesanica; ebne fremde Beimischung, ne pridevaje, ne jemaje nie druziga zunanjiga, tujiga.

Bein, = bei den, f. Bei.

Bein, das, kost; großes, nach H. kostnjaca; das Schienbein, der Nöhrknechen, píscala, pisala, píсал, pisal, golen, eev; das heilige Bein, krížnica, sveta kost; ungenanntes, neimenovana kost; lange Beine, skraki; das Dicbein, kost v stegnu; Juß, noga; in Bein arbeiten, kosti izdelovati; es ist nichts als Haut und Bein an ihm, sama kost in koža ga je; duch Mark und Bein dringen, prešiniti, presuniti serce, v serce seči, v serce predreti, muzeg in kosti spreleteti; die Beine sind geschwellen, noge so otekle; ein Bein brechen, nogo zlomiti, auf die Beine bringen, helfen, na noge spraviti, spravljati, postaviti, postavljati; auf die Beine kommen, opomoći se, skolehati, okrevati; sich auf die Beine machen, pobrisati jo, pobrati se, pomesti jo, an napotiti se, odriniti jo; ich will dir Beine machen, čakaj, ti bom pomagal hoditi, te naućim teći; nimm die Beine mit, podvizaj (se), hiti; anš Bein binden, streichen, ne marati za kaj, ne zmeniti, meniti se; auf den Beinen haben, na nogah imeti; sein, biti na nogah, po konci; Soldaten auf die Beine bringen, vojake nabrati, nabirati; haben, imeti nabranih; einem ein Bein unterschlagen, spobbiti, spodbijati koga, spodnesti. spodnasati koga, spodmackiti komu nogo, nogo postaviti komu; fig., zagnati komu poleno pod noge, zavirati komu; die Beine auseinander spreizen, razkrekniti, razkrećati, razkrećevati se; die Beine strecken, stegniti se; Stein und Bein schwören, grozno se priduševati; an den Beinen aufhängen, za noge obesiti; er schwört Stein und Bein, dušo in telo zaklinja; das Bein eines Stubles, Tüchtes, stolova, mizna noga; Würfelbein, kostka.

Beim, = in der H., kosččni, kosčeni, kosteni, iz kosti.

Beinahe, adv., skorej, manjkej, brez maga. blizo; er wäre beinahe gestorben, toliko, da ni umerl, malo, da ni. — malo je manjkalo, da ni poginil, kmalo bi bil konec storil, manjkaj je umerl.

Beinählich, adj., kosčenast, košenast, nogi podoben.

Beiname, der, pridevek (auch altstl.): Friedrich, mit dem Beinamen der Große, Friderik, imenovan Veliki, nach M. naimek, primek, priime; f. auch Zuname; Spigname, zdevek, pritikljej.

Beinanzug, der, zdoljna obleka,

Beinanzug.

203

204

Beinarbeiter.

Beinarbeiter, f. Beindrächler.

Beinartig, f. Beinähnlich.

Beinasche, die, kostni pepel, pepel iz kosti.

Beinbohrer, f. Bankbohrer.

Beinbrecher, der, (Faleo ossifragus), orel kostižér †.

Beinbruch, der, kostilom †, nogolom; der Sturz vom Pferde hatte einen Beinbruch zur Folge, s konja je padel in si nogo zlomil.

Beinbrüchig, adj., kdor ali kar ima zlomljeno nogo; seinbrüchiges Vich, živina, ki ni za klanje.

Beinchen, das, koščica, košica, nožica.

Beindrächsler, Beindracher, der, mojster koščenih, košenih izdelkov, kostni strugar, strugar, ki izdeluje kosti.

Beindürre, adj., mersav, suh, kakor kost, suhokost †.

Beineben, Beinbist, adr., zraven, kraj tega, poleg tega, s tem vred.

Beinern, adj., koščen, košen, kosten, iz kosti.

Beinfeile, die, kostna pila.

Beinfraß, der, Beinfäule, kostna gjniloba, bramorka.

Beingerippe, das, Beingestell, Beingerüst, Stelett, kostjak. rebrovje, hrodje, nach M. rebrenik, nach V. sklednik.

Beingewächs, das, morska kost.

Beinharnisch, der, nožni oklep, železne hlače, golenjak †.

Beinhart, adj., terd kakor kost, preterd.

Beinhans, das, kostnica, kostišče, kostiše, kostnjak, auch karner.

Beinhaut, die, koža, pokostnica, nach V. kostna mézra.

Beinheil, das, (Symphythum tuberosum), gabez; (Symph. off.), černi koren.

Beinholz, Beinhülje, f. Hartriegel, ZAnnkinsche, Heckenbaum.

Beinicht, adj., koščenast, košenast, kostnat.

Beinig, adj., koščen, košen, kostnat, in Zisga., z. B. zweibeiniq, dvonog.

Beinkleid, das, hlače; leinene Unterhosen, svitice, spodnjice.

Beinnochen, der, nožna kost.

Beinknopf, der, koščeni, košeni gumb.

Beinkrebs, der, rak, kostni rak, rak v kosti.

Beinlade, die, bei den Kundärzten, les, spritle* pl., sina*, russ. lubok.

Beinlage, f. Beinling.

Beinleder, das, Lederschaft an Stiefeln, golemice pl., štebale*, štebaline.

Beinling, der, das Leder über den Beinen, nožina, noge; am Strumpfe, nach V. omečje, serb. grlič.

Beinloš, adj., brezkosten, brez kosti, breznožen.

Beinmark, das, mozeg. altsl. mozg.

Beinmehl, das, koščena, košena moka; f. auch Beinasche.

Beinmuskel, der, nožna miska.

Beinöl, das, kostno olje.

Beiflüscherin.

Beinrüstung, die, obnožje; f. auch Beinharnisch.

Beinfäge, f. Knuchensäge.

Beinschelle, die, okovi na nogi.

Beinschiene, die, bei den Wundarzten, obklada, desčica; f. Beinharnisch.

Beinschwarz, das, kostno, koščeno, koseno černilo.

Beinspalt, der, nalomljena kost.

Beinspat, der, napužnica.

Beinstab, der, noga.

Beinstellend, f. Bein.

Beinstiefel, der, čizme pl.

Beinwaare, die, koščenina, košenina, koščena, košena roba.

Beinwand, die, koščeni, košeni predel.

Beinwell, f. Beinheil.

Beinwunde, die, rana v kosti, v nogi.

Beinwurm, der, kostni červ.

Beiordnen, v. a., pridati, pridajati, dodati, priverstiti, priverstovati.

Beipackt, v. a., pritovoriti, k druzimu naložiti, nakladati.

Beipferd, das, Handpferd, pripreženee.

Beipflichten, v. n., prinuditi, pohvaliti, priterditi, prav dati, ene misli biti, vjemati se. pristopiti, priduržiti se komu; f. auch Beisfallen, Beilegen.

Beipflichter, der, prikimovavee, hvalivee.

Beirath, der, svet, altsl. s'vét; Rathgeber, svetovavee, nach Dalm. světnik.

Beirathen, v. n., svetovati komu kaj.

Beiräthig, adj., einem beiräthig sein, svetovati komu.

Beiränmen, f. Aufränmen.

Beirechnen, v. a., pristeti, pristevati.

Beireihen, f. Aurcihen.

Beiriemen, der, uzdni jěrmen.

Beirren, v. a., zmotiti, motiti koga; das beirrt nichts, to nič ne kazi.

Beirücken, v. a., primakniti, primikati (kaj, se), pristaviti, pristavljati.

Beirufen, f. Herbeirufen.

Beisammen, adr., skup, skupej, vkup, serb. zajedno, f. auch Zusammen; der Feind hat sichen wieder ein Heer beisammen, sovražnik je zopet nabral, zbral, skupil vojske.

Beisab, der, auf dem Lande, hajtar, kočar, kajzar, željar; f. Gemeindeangehörige; Beisifer, prisednik; Beigeschworner, nastopni porotnik.

Beisab, der, pristavek, dodatek; mit dem Beisake, s tem pristavkam, s to opombo.

Beischaffen, v. a., pripraviti, napraviti, napravljati, omisliti, omisljevati, priskerbeti, priskerbovati, — s poti spraviti, spravljati.

Beischließen, v. a., pridati, pridjati, skladati, v sklad dati, zvrči (n. p. dnar).

Beischiff, das, ladjica, stranska ladija.

Beischlaf, der, telesna združba, spoj, cfr. altsl. spojiti (conjungere); prileg.

Beischlafen, f. Beschlafen.

Beiflüscher, der, priležnik †; russ. u. poln. naložnik.

Beiflüscherin, die, hotnica, priležulja †; russ., poln. u. altsl. naložnica.

Beischlag.

Beistand.

205

Beischlag, der, ponarejen, kriv denar; f. auch Bastard.

Beischlagen, f. Beistimmen, Nachgeben; er schlägt nicht übel bei, ni bolži od uniga.

Beischließen, v. a., beifügen, priložiti, prilagati; beischließend überfenden wir, temu pismu je pridjano (n. p. deset goldinarjev); einschließen, zakleniti, prikleniti. zaklepati. Beischluß, der, prilog, priložek, priloga, dodatek.

Beischlüffsel, der, ponarejeni ključ, tatinski ključ. odpirač, vetrih *.

Beischmack, der, dušec; hat einen Beischmack nach —, ima dušec, vleče po —, cikne* na —; serb. zaudara na —; f. auch Beigeschmack.

Beischmelzen, v. a., pritopiti, pritapljati.

Beischmieren, v. a., primazati, primazovati.

Beischreiben, v. a., prispisati, prispisovati.

Beischreiber, der, pisarski pomoćnik, pomagavec.

Beischrift, die, pripis, pripisek.

Beischluß, f. Beitrag.

Beischüssel, die, prijed; f. auch Beieissen.

Beischütten, v. a., prisuti, prispeti, prispitati; von Flüssigkeiten, priliti, prilivati.

Beischwimmen, f. Herbeischwimmen.

Beisiegel, der, jaderce; f. auch Beesegel.

Beisein, v. n., pričujoč, nazoč. zraven biti, bivati.

Beisein, das, nazočnost, vpričnost; im Beisein zweier Männer, vprico dveh mož, pred dvema možema; das cheliche Beisein, f. Beiwohnung.

Beiseit, Beiseite, Beiseits, adv., na strani, od strani, posebej, na samem, posamezno, v kraji; bei Seite gehen, treten, na stran, v stran stopiti, iti, odstopiti; bei Seite reden, sam zase govoriti; bei Seite stehen, na strani, na kraji stati; bei Seite schaffen, odpraviti, s poti spraviti; Scherz bei Seite, brez šale, zares.

Beisfeitsebung, Beisfeitlegung, die, odprava, uklon; mit Beisfeitselegung, opustivsi.

Beisezen, v. a., pristaviti, pristavljati, pridjati, pridevati kaj k čemu; eine Leiche, truplo shraniti, položiti, pokopati; die Speife, pristaviti, postaviti k ognju; die Segel, jada razpeti, razpenjati; schriftlich, prispisati, prispisovati.

Beisezung, die, pristavljanje; einer Leiche, pogreb; schriftliche, pripis, pripisek.

Beisichtig, f. Kurzichtig.

Beisich, der, priseja, prisedba †, vpričnost.

Beisiken, v. n., zraven sedeti, sedeti pri čem, nazoč biti, prisednik biti.

Beisitzer, der, prisednik †.

Beisichcramt, das, služba prisednika, prisedstvo.

Beisonne, f. Nebensonne.

Beisorge, f. Besorgniß.

Beispannen, v. a., pripreči, pripregovati.

Beispiel, das, Exempel, zgled, razgled, podoba, poln. przyklad; ein gutes Beispiel

geben, lep zgled dajati; sich ein Beispiel nehmen, zgledovati se po kom, gledati na koga in posnemati ga; ein Beispiel anführten, povedati, pokazati primér; zum Beispiele, na priliko, na primér (n. p.), (da) postavim; so, um ein Beispiel anzuführen, tako, postavim — ohne Beispiel, brez primera, neslišan, neviden; běše Beispiele verderben gute Sitten, kdor se z mokrim bratam druži, ne ho dolgo suh.

Beispielchen, das, priméreek.

Beispiellos, adj. n. adv., brezpriméren, edin, nikdar ne slišano, nikdar ne videno, brez primera.

Beispielreich, adj., poln. primerov.

Beispielshalber, adv., za primér.

Beispieldsweise, adv., na primér, za primér, primerama.

Beispringen, v. n., priskočiti, priskakovati (na pomoć), pripomoči, pripomagati, pomagati.

Beiße, f. Beiße.

Beiße, der, oder die, zagojzda.

Beißeibereere, i. Berberis.

Beißen, v. a., ugrizniti, ugristi, gristi, ujesti, ujedati, uklati, klati; rundum, ogrizniti, oklati; von Fliegen, Schlangen, pikniti, upićiti, pičiti, pikati, auch ujesti; die Zähne zusammenbeissen, stisniti zobe; ich kann es nicht beissen, ne morem zgrizniti; er hat nichts zu beissen und zu brechen, nima kaj jesti; das Gewissen beist ihn, vest za peče, jé, muči, tare; v. n., sich auf die Zunge, Lippen, se v jezik, v žnable ugrizniti, ujesti, fig. smeh zaderževati; in einen sanern Apfel beissen, v seršenovo gnjezdo seči, segati. f. auch Apfel; in das Gras beissen, pod rusino iti, v kertovo deželo iti, pod černo zemljo iti, iti rakam žvižgat; der Rauch beißt, dim peče, skli, ščemi, zeri v očesu; jucken, serheti; ägen, jesti; nach etwas, zaganjati se, segati z zobmi po čem; v. r., sich beissen, kavsati se, gristi se, zajedati se, ujedati se, klati se; die Hunde beissen sich um einen Knochen, psi se za kost koljejo.

Beiend, adj., grizeč, grizljiv, skeleč; nach Gutsm. ripeč (eigentl., rupeč, in U. K. rupeča rana), f. auch Aetend; eine beišende Wunde, skeleča rana; beišende Reden, grizeč, zhadljive besede.

Beißer, f. Zünker, Kinderzähne.

Beißliege, die, brecelj.

Beißig, adj., popadin, grizin, ujedin, nach Jan. auch sagurn; der Hund ist beißig, pes popada, kolje, ujeda; f. Bißig.

Beižker, der, (Cobitis fossilis), piškur, piškor.

Beižtorb, der, torba; f. auch Maukorb.

Beižrübe, die, pesa.

Beižzahn, der, prednji zob, prednjak.

Beižzange, die, šcipavnice, šipavnice pl., kovavne šcipavne klesče, šipavne kleše.

Beistand, der, Hülse, pomoč, pripomoč; leisten, pomoči, pripomoci, pomagati; die bestehende Person, pomočnik; rechtlicher Beiz

206

Beiständer.

stand, Arvofat, zagovornik, besednik, prav-
dosrednik, advokat, serb. odvetnik; zur
Zengenschaft, priča, svedok, nazočnik †; bei
der Iranung, priča, kum.

Beiständer, der, f. Beistand; pomočna la-
dija.

Beiständig, f. Behüßlich.

Beistandsleistung, die, pomaganje.

Beistücken, v. a., pritakniti, pritikati; jich
Geld beistücken, vzeti dnarjev saboj; ins Ge-
sanguß, vtakniti v zapor.

Beistehen, v. n., Hülfe leisten, pomoči, po-
magati, varovati, braniti, serb. biti komu
v pomoč; einem mit Rath und That beiz-
ehen, pomagati komu z besedo in z dja-
njem; einemranken, biti pri bolniku; der
Himmel steh dir bei, Bog te vari, brani, ti
pridi v (na) pomoč.

Beistecher, der, pomočnik.

Beistecherin, die, pomocnica.

Beistellen, v. a., Beisetzen; dati, dajati,
omisliti, omisljevati.

Beistecher, die, sklad, dar, podarek, milo-
dar†, milosenja, milosnja; Nebensteuer, pri-
klad; f. auch Beitrag.

Beisteuern, v. a., priložiti, prikladati, pri-
lagati, v sklad dati, dajati, pomagati v dnar-
jih, pridati.

Beistich, der, in den Teichen, jarek.

Beistimmen, v. n., priterditi, priterjevati,
prav dati, dajati; nach V. auch prinuditi;
pravoliti, pristopiti komu, vjemati se. zla-
gati se s kom. ene misli biti > kom. serb.
auch pristati uz koga.

Beistimmer, f. Beipflichter.

Beistimmung, die, poterdba, prinuja, pri-
kimovanje.

Beistock, f. Nebenstock.

Beistopfen, v. a., prigatiti, primašiti.

Beistrich, der, rez. vejica, nach M. černja.

Beistrom, f. Nebenstrom, Nebenarm.

Beistück, das, priklada; f. auch Nebenstück.

Beitашке, die, mosnjica, ѐпећ.

Beite, f. Zeit.

Beithun, v. a., shraniti, spraviti; v. 1.,
sich beithun, prikupiti, prikupovati se komu;
beigethan, f. Zuthun, Zugethan.

Beitisch, der, mala miza, druga, družinska
miza, mizica.

Beitrag, der, donesek, prinesek, pripomo-
ček, sklad, prinos; einen Beitrag thun, leisten,
dati kaj (v dnarjih) v sklad. pripomoči;
für ein Dinchwerk, sostavek, spisek; Bei-
träge fammeln, brati, zhirati v sklad; f.
auch Beistener.

Beitragen, v. a., privreči, pridati, pridajati,
svoje storiti, delati, prizadjati, prizadevati.
pripomoči, pripomagati; das Seintige beitra-
gen, prizadevati si po svoji moci, poganjati se
za kaj; alles dies trug zu seinem dode bei,
vse to je pritegnilo, je bilo vzrok, je pri-
pomoglo, da je umerl; dies trug zur Ver-
mehrung meiner Augst bei, to je se povišalo,
pomnožilo moj strah.

Beiträger, der, donesec, skladnik.

Beizen.

Beitreiben, v. a., das Rieh, prignati, pri-
ganjati; Geld, iztirjati, tirjati; f. auch Ein-
treiben.

Beitreiben, das, drugi lov, druga gonja.

Beitreten, v. n., pristopiti, pristopati, pri-
družiti se; einer Meinung, komu pristopiti,
poprijeti se menjenja, biti ene misli; einem
Buntmje, stopiti v zavezo, pristopiti zavezi;
f. auch Beistimmen.

Beitritt, der, pristop; er hat den Beitritt
zugesagt, versagt, obljubil je, da pristopi,
nece pristopiti.

Beitrittsges., in Zska., pristopni.

Beitrittskunde, die, pristopno pismo.

Beurtheil, das, medisodba†, prisodek, v-
mesna sodba.

Beivormund, †s. Mitvormund.

Beiwache, f. Bivouak.

Beiwagen, der, posebni voz, dodani voz,
drugi, stranski voz.

Beiweg, der, stranska pot, serb. stranpu-
tica; adv., zraven poti, tik poti, pri poti.

Beiwerfen, f. Hinzuerwesen.

Beiwerk, das, pristavje, prizidje, stransko,
pritično, drugotno delo; f. auch Nebenwerk.

Beiwerth, f. Nebenwerth.

Beiwesen, f. Beiwert, Nebenwerk.

Beimohnen, v. n., pričujoč biti, poleg,
zraven biti; ehelich, pri ženi biti, telesno
združiti se; einer Schlacht, dem Gottesdien-
ste, biti v boji, pri sveti maši; einer Hochzeit,
v svatih, na svatovščini, svatovsini, na svatbi
biti, svatovati; (bei Möttling), na piru biti, pi-
rovati; es wohnt ihm große Klugeheit bei, ve-
lik razum v njem prebiva, zlo je moder;
ich werde erzählen, was mir von diesem Ver-
falle beimwohnt, povedal bom, ćesar se vem
spomniti od tega prigodka.

Beimohner, f. Anwohner.

Beimohnung, die, nazočnost, pričujočnost,
vkupno prebivanje; feischliche, telesna združ-
ba.

Beiwollen, v. n., blizo hoteti, do koga
hoteti.

Beiwort, das, prilog †; poln. przyniotnik.

Beiwörtlich, adj., priložin; adv., s prilo-
gam, prilogama.

Beizählen, v. a., prišteti, prištevati komu,
steti, čislati med —.

Beizbrühe, die, lug, lužilo, strojniea; der
Vederer, čeŕslovka; der Schreiner, luža.

Beize, die, die Jagd mit Maubvößeln, lov s
sokolam, nach V. sokolovanje; — luženje;
im Wasser, močenje, pezanje*; das Beizen ei-
nes Körvers, stroj; der flüssige, beizende Kör-
per, strojnica; bei Jagern die Salzlecten,
solna, solna vada; der Kupferstecher, jedka
voda.

Beizeichen, das, znamnje, priznamek; f.
Attribut, Kennzeichen.

Beizeisen, das, nach V. jeran.

Beizeiten, adv., za raniga, za časa; i
Bci.

Beizen, v. a., (Näg.), loviti s sokolam, nach
V. sokolovati; einen Falken auf einen Hasen,
sokola nad zajca spustiti, spuščati, spušati;

Beizend.

Hafen, Nebhühner beizen, zajca, jerehe s
sokolam ujeti, loviti; tech. zalužiti, lužiti;
im Wasser, močiti, namakati, meciti; einen
Körper mit einer scharfen Materie, strojiti,
pezati, čvažiti; s. auch Acken.

Beizend, adj., jedek, strojiven.

Beizer, der, strojar, luživec, lovec.

Beizhund, der, lovski pes.

Beiziehen, v. a., poklicati, klicati koga k
kaki reči.

Beizimmer, s. Nebenzimmer.

Beizkraft, die, zjednost. jedkost.

Beiztufe, die, kad, lužnjak.

Beizmittel, das, luzilo, strojilo.

Beizoll, s. Nebenzoll.

Beizug, s. Nebenzug.

Beizung, s. Beize.

Beizvogel, der, lovski ptič, lovska tica.

Beizwasser, s. Beizbrühe.

Beizwolle, die, izlužena, strojarska volna.

Bejagen, v. a., einen Wald, loviti po goj-
zdu; s. auch Erjagen.

Bejahen, v. a., priterditi, priterjati, poter-
diti, terditi, reči, danes je leto, je, nach V.
prinuti; weder bejahen noch verneinen, ne
reči ne bé ne mé, ne he ne ce. ne belo,
ne černo; durch Zunicken bejahen, prikimati.
prikimovati, prikinkati.

Bejahend, adj., priterjaven, terdiven; be-
jahender Saß, terdiven stavek; im bejahen-
den Falle, ako je tako, ako poterdı.

Bejahrer, der, terdivec.

Bejahren, sich, v. r. leto biti; heute be-
jahrt sich, danas je leto.

Bejahrt, adj., prileten, postaran, postaren,
v letih, star, ostarel.

Bejahrung, die, priletnost.

Bejahung, die, priterdba, poterdba, priki-
movanje.

Bejahungsweise, adv., priterjevaje.

Bejahrungswort, das, terdivna, priterje-
vavna beseda.

Bejammern, v. a., tarnati, plakati, jokati
po čem, objokovati kaj, obžalovati; was
die Angen nicht schehen, das bejammiert das
Herz nicht, česar oči ne vidijo, tega sercu
ni žal.

Bejammernswürdig, adj., žalovanja,
objokovanja vreden, reven, nesrečen.

Bejammerung, die, objokovanje, obžalo-
vanje.

Bejäten, v. a., opleti, pleti.

Bejauchzen, v. a., (od) veselja vriskati nad
cim, zavolj česa.

Bejochen, v. a., pod (v) jarem spraviti,
podjarmiti.

Bejubeln, s. Bejauchzen.

Beküßern, sich, v. r., pokozlati se. kozlati.

Bekalken, v. a., poapniti, poapnovati, z a-
pnam pobeliti, beliti, ometati.

Bekalmen, v. n., das Schiff bekalmet, wird
bekalmt, ladii vetra zmanjka, nach V. uti-
hotiti se.

Bekämpen, s. Bezännen.

Bekämpfen, v. a., bojevati se, boriti se,
vojskovati se s kom oder zoper koga, kaj;

Bekehren.

207

die Begierden, premoci, premagati, prema-
govati, ukrotiti, krotiti, berzdati; eine Lebre,
predreti, spodbijati nauk.

Bekämpfer, der, bojevavec, borivec, pre-
magovavec, spodbijavec.

Bekämpfung, die, premagovanje, krotitev,
herzdanje, boj, spodbijanje.

Bekannt, adj., znan; bekannt sein, znan
biti; es ist bekannt, znan je, vé se, zna
se; er ist mir bekannt, znan mi je, poznami
ga, znam ga; er ist damit bekannt, znaj-
den, zveden je v tej reči; ich bin hier nicht
bekannt, todi me ne poznajo; bekannte Ge-
schichten, znane reči, stare prigodbe; du bist
dafür bekannt, (za) taciga te poznajo; er
ist bekannt wie ein schlimmer Schilling, je
znan kakor slab (pocen) groß, denar; bekannt
machen jemanden mit einem, soznaniti, so-
znanjati, znaniti koga s kom; bekannt wer-
ten, soznaniti se, spoznaniti se s kom; über-
haupt bekannt machen, oznaniti, oznanjati,
naznaniti, naznanjati, razglasiti, razglasati,
razglasavati, na znanje dati, dajati; rüfthi-
licht bekannt, slovec, sluten, slaven; sein,
sloveti; dies für (als) bekannt angenommen
will ich zur Hauptfache übergehen, menim,
da je to vsim znano, prejdem torej k —;
bekannt thun, d. i. vertraut, po domaće de-
lati, po znanji — kakor znanci delamo;
sich eine Wissenschaft bekannt machen, sozna-
niti se z učenostjo; wir sind bekannt, po-
znava se, znana sva, znanje imava; die
Menigkeit wurde bekannt, novica se je raz-
šla, razvedila, razglasila, se je razslula.

Bekannte, der, znanee; die, znanka.

Bekanntermassen, Bekanntlich, adv., ka-
kor je znano, kakor se ve.

Bekanntheit, die, znanost, očitost; Perso-
nen von einer genugsfamen Bekanntheit, do-
velj znani ljudje.

Bekanntmachung, Bekanntgebung, die,
oznanilo, naznanilo, oglas, razglas.

Bekanntschaft, die, znanje, znanstvo; ich
habe mit Jemanden Bekanntschaft, sim v
znanji, znanje imam, sva znanca, poznava
se; Bekanntschaften machen, znanje storiti,
delati, soznaniti se, znaniti se; serb. upo-
znati se s kim; viele Bekanntschaften haben,
veliko znanja (znancov) imeti; einer, eine
von meiner Bekanntschaft, znanec, znanka,
eden, ena znanih; Bekanntschaft mit einer
Sache, znanost, zvedenost, zurjenost.

Betanten, s. Beecken.

Betappen, v. a., die Givsel, prisekati, pri-
sekovati; die Weiden, obsekati, obsekovati
verbe; von cucullus, Kappe, okapčati, djati,
devati kapo na glavo.

Bekehrbar, adj., spreobračljiv.

Bekchren, v. a., preoberniti, preobračati,
spreoberniti, spreobračati; zu einer andera
Ansicht, preučiti, preveriti; ich wußte nicht,
wie ich befehrt war, v to reč se nisim zve-
dil, nisim vedil, pri čem sim hil; sich be-
kehren, v. r., spreoberniti. spreobračati se,
poholjsati, holjsati se.

208

Bekehrer.

Bekehrer, der, preobračevavec.

Bekehrich, adj., ugoden.

Bekehrsucht, die, želja, druge spreobračati, nach V. preobračija; f. auch Propaganda.

Bekehrte, der, spreobernjenee; die, spreobernjenka.

Bekehrung, die, preobernjenje, spreobernitev, spreobračanje.

Bekehrungseifer, der, gorečnost, vnetost v spreobračanjı ljudi na kersansko vero.

Befeisen, f. Beschelten.

Befeilen, v. a., zagojzditi, zakliniti, zagojzdami priterditi.

Befeimen, v. n., kaliti, kali pognati, gnati.

Bekennen, v. a., spoznati, spoznavati kaj, povedati kaj; in der Weichte, spovedati, spovedovati se česa; auch, jedoch unfl. obstati, obstajati; in allen übrigen slav. Mundarten, priznati, priznavati; Christum bekennen, verovati v Kristusa, spoznati Kristusa; (im Kartenspiele), die Farbe bekennen, dati harvo; als v. n., auf einen bekennen, izreči, govoriti zoper koga (pred sodnikam), kriviti koga; v. r., sich zu einer Religion, Kunst, spoznati, spoznavati kako véro, kako umetnost, kake vere biti, deržati se; Farbe bekennen, harvo dati, dajati; zu seiner Schulz, seinem Verbrechen, povedati, obstati, priznati†, da je dolžan, da je storil hudo-delstvo; sich selbst bekennen, sam sebi reči; er bekennt sich selbst zu diesem Kinde, sam pravi, da je to otroče njegovo.

Bekenner, der, spoznovavec, věrnik, slednik, Bekennernin, die, spoznovavka, vérnica, slednica.

Bekennntniß, das, spoznanje, spoznovanje, izpoved, priznanje†; thun, ablegen, spoznati, spoznavati, f. auch Bekennen; Religionsbekennntniß, vera; ein Bekennntniß abzwingen, izmecati, mecati; f. auch Fassion.

Bekerben, f. Kerben.

Bekielen, sich, v. r., der Vogel bekielet sich, tič (male) lopatice dobiva; f. auch Besiedern.

Bekiesen, v. a., die Wege, posuti, posipati pot s prodam.

Betiželn, v. u., osegečkati, segečkati.

Beklagen, sich, v. r., über etwas, pritožiti se, potožiti se, tožiti se, tožiti zastran česa, čez kaj; v. a., einen beklagen, bedauern, obžalovati, milovati koga; ich betlage ihn, žal mi ga je, žal mi je za-nj, auch žalovati nad kom.

Bettlagenswerth, =würdig, adj., obžalovanja vreden; reven.

Bettagte, der, toženee, zatoženee; die, toženka, zatoženka.

Bettlagung, die, žalovanje, obžalovanje.

Beklammern, v. a., fest umfassen, okleniti, oklepati, terdno prijeti, deržati.

Beklatschen, v. a., etwas, ploskati komu zastran česa, z rokami pokati; ven klatschen, plaubern, očeljustati koga, čeljustati zoper koga, raznašati, obirati, opravljati.

Bekohlen.

Beklauben, v. a., obrati, obirati, oglodati, oglodati, gruditi (n. p. kosti).

Bekleben, v. u., mit etwas, s čim olepiti, zalepiti, olepovati, okehtati.

Beklecken, Beklecken, v. a., posvinjati, popipati, obrazdati, pobrazdati, brazdati, brazgati, mazati, zamazati, počečkati, pobreekati.

Bekleiben, v. a., oklejati, olepiti, zalepiti; mit Lehm, zamazati, zamazovati; v. n., anwurzeln, prijeti, prijemati se, ukoreniniti se, ukoreniti se.

Bekleiden, v. a., obleči, oblačiti, napraviti, opraviti, opravljati; einen mit einem Klecke, obleči, oblačiti koga v (n. p. v suknjo); einen Mackten auch odeti, odevati; ein Zimmer, obiti, opeti; Fenster, oložiti, okladati; einen Hüt, opraviti klobuk; der Lenz bekleidet die Äluren, spomlad odeva polja; einen mit einem Amte, postaviti, postavljati, stavit koga, dati. podeliti komu službo; ein Amt bekleiden, (nicht begleiten), v službi biti, službo imeti, oskerbovati. opravljati, uredovati.

Bekleidung, die, obleka, oblačilo; der Füße, obutev, obuvalo; der Wand, preoblečenje, prepreženje; eines Amtes, opravljanje.

Bekleistern, v. a., obmazati, namazati, mazati, opopati*. olepiti, oklejati; seine Fehler, pobeliti, zamazati, polispati.

Beklemmen, v. a., stisniti, stiskati, pristiskati, tesniti, tesnobiti; er ist in beklemmten Umständen, v stiski, v zadregi je, zelomu prede; bei den Webern, die Leinwand, mit der Lade seist schlagen, priterkati, priterkovati; f. auch Bängstigen, Angst.

Beklemmung, die, stiska, tesnoba.

Beklettern, v. a., oplezati, preplezati kaj, splezati. plezati na kaj.

Beklimmen, f. Beklettern.

Beklinken, v. a., sostaviti, sostavljati.

Beflommen, adj., tesnoben, v skerbeh; mir war so beklommen uns Herz, inako se mi je storilo, tesno mi je bilo pri sereu.

Beklommenheit, f. Beklemmung.

Beflopfen, v. a., mehrmals flopfen an etwas, poterkati, terkati na —; oklepati, klepati; um eine gewisse Gestalt dadurch zu geben, potolči, potolkovati.

Beklügeln, v. a., modrovati od česa, o čem, čez kaj, auch modrijaniti, modrijaciti.

Beklunkern, sich, v. r., razepapati se; j. Beschumhen.

Beknappen, f. Abzwanken.

Beknanpeln, f. Benagen.

Beknansern, v. a., den John, odtergati, tergati od plačila, odskopariti.

Beknechten, f. Knechten.

Betneipen, v. a., osčipati, osipati, osčipovati, osipovati.

Beknurren, f. Auknurren.

Beködern, v. a., nasaditi, natakniti, nasašjati, natikati vado.

Bekohlen, v. a., eine Stelle, kje oglje žgati, premog kopati.

Bekommen.

Bekommen, v. n. trans., dobiti, dobivati,
auch dobivljati, prejeti, prejemati; er bekami
einen Verweis, okregali, posvarili so ga;
Zahne, dobiti zobe; Risse bekommen, raz-
pokati se, počiti, regniti; einen Hecker, iz-
bunkniti se; eine Krankheit, oboleti, zboleti;
ein Kind, roditi, poviti, imeti otroka; hier
iht nichts zu bekommen, tukaj ni nič, ne do-
biš nič; es iht zu bekommen bei —, dobiva
se pri —; einen bekommen, ujeti, zasačiti
koga; satt bekommen, navelićati se česa;
lieb bekommen, f. Gewinnen; Lust bekommen,
poželeti, zaželeti česa; v. n. intr., auch
imp.; einem wohl, übel bekommen in Bezug
auf Nuzen oder Schaden, komu dobro, hu-
do storiti; das bekommt mir wohl, to mi
dobro de. godi, ljubi, streže, mi služi; übel,
to mi škoduje, ne služi, ne tekne mi, pre-
seda mi; wohl bekomm es (brim Niesen),
Bog pomagaj; (bei dem Trinken), pomosi
Bog, mozi Bog, na zdravje; die Baume
wellen hier nicht bekommen, drevje neće tu-
kej veselo rasti; es soll dir übel bekommen,
slaba ti bo pela, drago boš plačeval.

Bekommlich, j. Bequem.

Bekorten, v. a., zatakniti, zamašiti, mašiti
s probkovo skorjo.

Beköstigen, v. a., mit der Koſt, živiti, hra-
niti, rediti koga, živež, hrano dajati, teg-
niti komu, strošek dajati.

Beköstiger, der, preživljevavec, živivec.

Beköstigung, die, jed, hrana, živež, gem.
zderžanje.

Bekothen, v. a., zablatiti, zamazati z hitam.

Beiozen, v. a., okozlati, pokozlati koga;

c. v. r., sich bekoben, pokozlati se, okozlati se.

Bekräftigen, Bekräftigen, v. a., Kraft geben,
okrepčati, okrepčevati; bestätigen, poter-
diti, poterjevati, uterditi, uterjati, ukrepiti.

Bekräftigend, adj., poterjaven, poterdin,
poterdiven.

Bekräftigung, die, poterdba, poterditev,
poterjevanje.

Bekräftigungseid, der, poterdna prisega.

Bekrämen, v. a., s kramo obložiti.

Bekränzen, v. a., ovenčati, venčati, venec
 dati.

Bekranzung, die, venčanje.

Bekraßen, v. a., opraskati, praskati, oškra-
bati, skrabati, očertati, odergniti, oderzati,
ogrebsti, ogrebati.

Bekrauten, v. a., pokositi; f. a. Begraßen.

Bekräntert, adj., obraščen, zaraščen, zara-
sen.

Bekreiden, v. a., okredati, pokredati; f.
anch Schminken.

Bekreisen, v. a., einen Kreis beschreiben,
okrožiti, okroževati; f. auch Umkreisen; bei
Nägern, obiti, obhoditi, obhajati gojzd.

Bekrelen, v. a., bekräßen, oskrabati, očer-
tati, oskertati mizo, steno.

Bekrenzen, Bekreuzigen, v. a., prekrižati,
nakrižati, prekrižati, s križcam zaznam-
njati; die Kanonen bekrenzen den Eingang,
topovi se križajo, križem neso, merijo na
vhodu; ein Wort, pokrižati, podkrižati;

Beladen.

209

v. r., sich mit dem Zeichen des Kreuzes, po-
križati, križati se, prekrižati se; serb. pre-
kerstiti se kerstom.

Bekrichen, v. a., oblezti, oblaziti, oblezo-
vati kaj, laziti, gomazeti po čem; serb.
milěti, plaziti.

Bekriegen, v. a., z vojsko vzdigniti se, iti
nad koga, vojsko imeti, vojskovati se, bo-
jevati se > kom, boje imeti.

Bekrippen, v. a., z. B. ein Ufer, oplesti,
opletati, oplotiti, ograditi, graditi.

Bekritteln, v. a., ograrovati, grajati, krivic-
no pretresati, pretresovati, rešetati, prere-
šetovati.

Bekrittler, der, pretresač, rešetavec.

Bekriželn, v. a., die Fenster, oškertati, očer-
tati kaj, certati po čem; ein Papier, očeč-
kati kaj, čečati po čem.

Bekrónen, v. a., ovenčati, ovenčevati, ven-
čati, okronati; krono, venee dati; ozališati,
lepšati, s slavo obdati, obdajati.

Bekrümmeln, v. a., mit Krümmchen bestreuen,
odrobtiniti, drobtiniti, podrobiti, drobiti, na-
merviti, merviti (na kaj).

Bekrusten, v. a. u. r., oskorjati, oskorje-
vati kaj, se; dobiti, dobivati, imeti skorjo.

Bekümmern, v. a., Kummer machen, skerb,
žalost prizadeti, prizadevati komu, trapiti,
skerbeti, v žalost koga pripraviti, priprav-
ljati; du bekümmerst mich gar sehr, silno me
skerbiš; v. r., sich über etwas, v skerb
biti zavoljo česa, skerb imeti za kaj; sich
um etwas, skerbeti za kaj, pečati se za
kaj, marati za kaj; serb. starati se; diež
bekümmert mich nicht, to, od. tega mi ni
mar; er bekümmert sich nicht um die Religion,
ne mara, ne meni se za vero; er beküm-
wert sich um Alles, vse od. vsega mu je mar,
vse bi rad zvedil.

Bekümmerniß, die, auch das, skerb, žalost.

Bekümmert, adj., skerben, skerbljiv, poln
skerbi, auch žalosten, otožin; machen, skerb
storiti, delati, prizadevati; sein, v skerbi
biti, skerbeti za kaj, zastran česa; das
macht ihn sehr bekümmert, zelo, moćno ga to
skerbi; er ist wegen der Krankheit seines
Sohnes sehr bekümmert, sinova bolezen ga
silno skerbi.

Bekunden, v. a., naznaniti, naznanjati, raz-
odeti, razodevati, pričati, spricevati.

Beküssen, v. a., poljubiti, poljubovati, oku-
sevati; serb. obljubiti.

Belachbar, adj., smešen.

Belächeln, v. a., smehljati se čemu.

Belachen, v. a., posmehovati se komu, če-
mu, zasmehovati koga, smejati se čemu,
nad čim.

Belachenswerth, Belachenswürdig, adj.,
smešen, posmehovanja, smeha vreden.

Beladen, v. a., obložiti, oblagati, nahasati,
hasati*; altsl. auch obrěmeniti; einen Wa-
gen, voz naložiti, nalagati, nakladati, na-
tovoriti, obtovoriti, obtovarjati; einen, na-
pertiti oder napertati, opertati, naložiti, na-
lagati komu (n. p. butaro, breme, naram-

14

210

Beladung.

nik); mit Schmerzen beladen, ves holeč, poln
holečine; er ist mit Sorgen beladen, toliko
skerbi si je nakopal, navlekel na glavo;
sich mit Schulden beladen, zadolžiti se; be-
ladene Bienen, obnožnate beele.

Beladung, die, naklad. tovor, breme, bu-
tara; das Bienenhöschen, obnožje, obnožina.

Belagerer, der, obsednik, obležnik, obse-
dovavec, oblegavec.

Belagern, v. a., obleči, oblegati, obsesti,
obsedati, obsedovati. russ. osadit; benn-
ruhigen, nadlegati, nadleževati, nadlegovati,
obdati, obdajati koga, natepsti se okoli
koga; er ist von Schneichlern belagert, vse
polno je prilizovavcov okoli njega.

Belagerte, der, obsedenee, obleženee, ob-
legani.

Belagerung, die, oblega, obsedanje, obseda,
russ. osada.

Belagerungš, in Škra., obsedni, obležni.

Belagerungsarbeiten, pl., obsedne dela.

Belagerungsgeküß, das, obsedni topovi.

Belagerungsheer, obseda vojska,
obsedniki, kerdelo obsednikov.

Belagerungsrayon, der, obsedni okrog.

Belagerungs(zu)stand, der, obseda, ob-
sedni stan; mesto je pod obsedo.

Belang, der, Wichtigkeit, pomenljivost, tehn-
nost, imenitnost, važnost†; Betrag, znesek;
vom Belang sein, imeniten hiti; die Sache
ist von keinem Belange, ta reč nima nič v
sebi, to je mala reč, to nič ne de. ne po-
meni, na tem ni nič (ležeče).

Belangen, v. a., an etwas langen, doseći,
dosegati; betreffen, tikati se, zadevati; was
mich belangt, kar mene tiče, se mene tiče.
kar mene zadeva; das belangend, kar to
tiče; Jemanden vor Gericht, tožiti koga;
einen des Dichtables, obtožiti, tožiti koga

za tatvino od. tatvine; citiren, poklicati.
klicati pred sodnika, na odgovor.

Belangen, das, f. Begehren, Klage.

Belanger, der, tožnik.

Belangreich, adj., imenen.

Belangweilen, f. Langweilen.
Belangung, die, tožba; f. auch Verwandtschaft.

Belappen, v. a., zaplat nasiti, pozaplatiti,
okerpati, okerpovati, zašiti; bei Jagern, s
strasili opeti, nach F., ostrašiliti; wohl
betappter Hund, gobčast pes.

Belassen, v. a., tatei, tako pustiti, puščati,
pušati, pustiti (koga na kakem mestu).

Belasten, v. a., f. Beladen; mit Farben,
prepolniti (podobo); ein Haus, zadolžiti,
zadolževati, z dolgovi obložiti, obremeniti;
mit zu großen Steuern, preobložiti, preob-
lagati z davki, presiliti.

Belästern, f. Verleumden.
Belästigen, v. a., obtežiti, težiti, obteževati; beschwerlich fallen, nadlegati, nadleževati, nagajati, nadlego delati, nadležen, sitin biti, sitnost raztresati, sititi se; mit Witten, glušiti koga.

Belästiger, der, nadlegovavec, sitnež, glu-
sivec.

Belebnngsmittel.

Belästigung, die, nadlega, nadleževanje,
nadležnost, sitnost, glušenje.

Belastung, die, naklad, breme, butara.

Belastungszenge, der, okrivna, odolžna
prica.

Belatten, v. a., polatati, latati*, s preklami biti, obijati; für das Ziegedach belatten, polastati, lastati*.

Belanbbar, adj., smukaven.

Belauben, v. a., bei Kehlenbrennern, po-
grasiti, grasiti; f. Bestüfchen; mit Laub
verfehen, razzeleniti. z listjem pokriti, po-
krivati, ozališati, zalisati; sich belauben, list-
je pognati, poganjati; nach M. auch oblistiti,
oblepeniti se; nach Jan. opérjiti se; des
Laubes herauben, osmukati, smukati, obrati,
obirati listje, obtergati, obtergovati, muz-
niti, muzati.

Belaubt, adj., listnat, pérnat, poln listja;
nach M. lepenat, lepenast; serb. bersnat;
ein belauhter Baum, zeleno drevo.

Belaubung, die, listje, smukanje.

Belauern, v. a., izpazovati, paziti, podpaziti
koga, prežati, streći na koga, prislušati;
betrugen, oslepariti koga.

Belauß, der, znesek, kolikost; bis zum Be-
lauf von —, do (deset měrnikov); den
Belauf dieser Gabe habe ich nie erahren,
nisim mogel zvediti, kolik da je bil, koli-
ko da je znesel ta dar.

Belaufen, v. a., die Grenzen, obteći, obte-
kati mejo; die Welfsjagd, volka goniti;
v. v., sich belaufen, zur Fertypflanzung, f.
Begatten, sich; sich am Werthe, an Zahl,
Zumme, nateći, natekati se, nabrati, na-
hirati se, znesti, znašati.

Belaugen, v. a., oblužiti, lužiti.

Belaurer, der, prežin.

Belauschen, v. a., poslušati, poslušavati,
prislušati, prisluševati, na uho vleči; f. a.
Belanern.

Belauſcher, der, prislušnik.

Belauſen, v. a., usi poiskati, iskati komu;
serb. biskati, böhm. viskati.

Beläuten, v. a., eine Sache, Leiche, zvoniti
komu, čemu.

Beleben, v. a., einen, oživiti, oživljati, po-
živiti, pozivljati koga, življenje, moč da-
jati, deliti, okrepčavati; nach M. auch raz-
ziviti, razzivljati; sich beleben, oživeti, živ-
ljenje dobiti.

Belebend, adj., oživljajoč, živodelen, živo-
toren.

Belebt, adj., živ, oživljen, poln življenja,
vesel; nach M. auch živečen; belebt, mit
lebentigen Geschöpfen verjehen, živalnat, vse
je živo žival (i). polno žival (i); alles be-
lebte, vse živalstvo, vsa živalda; das ist ein
belebtes Ders, v tej vasi je vse živo ljudi,
ta vas ima mnogo ljudi.

Belebtheit, die, živost, oživljenost, vese-
lost.

Belebung, die, oživljenje.

Belebnngsmittel, das, pomoć za oživ-
ljanje; medic. oživljavni pomogljej.

Belebungsveruch.

Belebungsveruch, der, oživljanje; alle Belebungsversuche waren vergeblich, vse oživljanje je bilo zastonj, zastonj so si prizadevali, oživiti ga.

Belecken, v. a. u. r., oblizniti, oblizati, lizati, oblizovati kaj, se; durch Belecken sich heilen, zlizati, zlizovati se.

Beledern, v. a., mit Leber versehen, z usnjem prevleči, obiti, obijati, obsiti, obsivati.

Beleg, der, dokaz, izkaz, dokazalo, dokazovalo, dokazno pismo; j. auch Beilage.

Belege, das, bei den Schneieren, podlaga.

Belegen, v. a., obložiti, oblagati, obkladati; mit Brettern, opažiti, pažiti, pomostiti, modesti; mit Ziegeln, pokriti, pokrivati; die Hufe belegen, podkovati, podkovavati; eine Pfungschar mit neuen Eisen, lemež podstatiti, podstavljati; mit einem Namen, imenovati, ime dati, dajati; einen Schimpfnamen, zdeti, zdevati komu; mit Militär, oblici, oblegati; mit Rinnen, prežlebiti, žlebiti; mit Stroh, nastiljati, nastiljati; mit einem Zahn, obsiti, obrobiti; der Schnee belegt die Gipfel, sneg pokriva, je pobilil verhove; ein Bergwerk belegen, početi delati v rudniku; Gelder belegen, j. Anlegen; mit Verbot, mit Beschlag belegen, djati pod prepoved, zapečatiti, podvreci zaderžbi†; mit dem Gide, naložiti komu prisego; mit Beweisen, dokazati, dokazovati, uterditi, unterjati z dokazi; mit einer Straße, pokazniti, kazniti, kaznovati; mit Abgaben, s. Auslegen; eine Beweischrift, udl., mit Urkunden, pisma priložiti, prilagati; mit Beisvielen, zglede, primere nasteti, pridjati; der Hengst belegt, skakati, brejiti, uplemeniti, uploditi; eine Stutte belegen lassen, pripustiti kobilobelegte Zunge (mit Schleim), umazan, opolžen jezik.

Belegen, adj., j. Belegen, Liegen.

Belegenheit, s. Lage.

Belegung, die, oblog, oblaganje; einer Schrift, prilaganje.

Belehmen, v. a., poiliti, z ilovico namazati, mazati.

Belehnen, v. a., dati, dajati, podeliti, deliti (slovesno) komu kevd*; j. auch Verleihen.

Belehner, s. Lchensherr.

Belehnte, s. Basall.

Belehnung, die, podelitev fevda; er empfing die Belehnung, podeljen mu je bil kevd.

Belehren, v. a., podučiti, podučevati, učiti koga v čem; ein Phänomen, desse nuns die Erfahrung belehrt, prikazek, kteriga nas uči skusnja; er läft sich nicht belehren, ne da si dopovedati, ne da se prepičati, preučiti; auch napotiti koga, razjasniti komu, pokazati, kazati komu; er hat sich selbst belehrt, naučil se je sam od sebe.

Beleihrend, adj., podučin.

Belehrer, der, podučnik, podučevavec.

Belehrung, die, poduk, napotba.

Belehrungsgabe, die, urnost v podučevanji.

Beleiben, s. Belegen.

Beleuchtung.

211

Beleibt, adj., wohl, schwer beleibt, debel, životen, tolst, širok; verächtlicher, podpert, podstavljen; ptump beleibt, čokast; schwer beleibtes Buch, vampaste, dehe buke.

Beleibtheit, die, debelost, zivotnost.

Beleibzüchtigen, v. a., dati dosmertni vžitek; j. Leibgedinge.

Beleidigen, v. a., razžaliti, žaliti, razžalovati; serb. uvréditi; mit Wort oder That, z besedo ali z djanjem razžaliti; er ist leicht zu beleidigen, je zamérljiv, hitro se mu pokadi, vsaka besedica ga razžali; einen Zeit des lebendigen Leibes, ihm wehe thun, ihn verlegen, bolečino prizadjati, urediti, nach V. ohromotiti, hromotiti; j. auch Beleichen; aufs empfindlichste beleidigen, do živiga razžaliti, zanohtiti se komu; er fand sich dadurch beleidigt, to ga be razžalilo, to je zameril, to je vzel za zlo, to se mu je za malo zdelo: sein Gesang beleidigt die Dyren, od njegoviga petja človeka ušesa bolé.

Beleidigend, adj., zalen, žal, žaliven; eine beleidigende Sache, žal reč, kaj žaliga; ich habe ihm kein beleidigendes Wort gesagt, nisim mu je rekel žal besede.

Beleidiger, der, razžalivec, žalivec, žalnik, razžalnik; Beleidigte, der, razžaljenec; die, razžaljenka.

Beleidigung, die, žalitev, razžaljenje, zameru, nach V. u. M. žala, razžala, serb. uvréda, poln. uraza; am Kërper, nach V. hromota; thättliche Beleidigung, djanska razžalitev, oder razžalitev z djanjem; wörtliche, besedna razžalitev, oder z besedo; eine Beleidigung zufügen, s. Beleidigen; Unbild, krivica.

Beleihen, s. Verleihen.

Beleimen, v. a., polimati, limati*, oklejati.

Beleisten, v. a., (mit Leisten versehen), orěmati, olistati*.

Belemmern, s. Hindern.

Belemnuit, der, Versteinerungen, Pfeilsteine, die aus der oberen Luft zuweilen auf die Erde fallen, strela, belemnit.

Belesen, v. a., prebrati, prehirati, trebiti.

Belesen, adj., er ist belejen, je veliko bukev, prebral, je zveden, znajden v bukvah, učen.

Belesenheit, die, zvedenost v bukvah, učenost iz bukev; du hast eine erstaunliche Belesenheit, do čuda si bukev prebral, kakor se vidi.

Beletage, s. Hauptgeschoss.

Beleuchten, v. a., osvetiti, posvetiti kaj, svetiti na kaj, razsvetiti, razsvetovati; die Sonne beleuchtet die Erde, solnce obseva, razsvetljuje zemljo; eine Stadt illuminen, razsvetliti, razsvetlovati, nach V. osvečavati; svečavo napraviti; prüfen, pretehtati, pretresti, preudariti, od vsih strani premislití; erläutern, razjasniti, pojasnovati, razložiti, razlagati.

Beleuchter, der, svetivec, razsvetlovavec, pojasnovavec, razlagavec.

Beleuchtung, die, svečava, razsvetljenje; Illumination, osvečava; d. i. Lampen, Licht:

11*

212

Belferer.

ter, Kerzen, Del x., svečava; Erläuterung, pojasnilo, razložba; die Sache erfuhr eine ungünstige Beleuchtung, je bilo neugodno sojeno.

Belferer, der, režalo, revsalo, lajavec.

Belfern, Belfen, v. n., bevskati, brečati, lajati, bevkniti, bevkati, ravsati se, ujedati se.

Beliebängeln, v. a., ljubeznjivo gledati, spogledovati koga.

Belieben, v. a. u. i., ljubi se, poljubi se; es beliebt mir, poljubi, ljubi se mi, zljubim; wenn es beliebt werden sollte, ako bi se poljubilo, ako bi bilo povoljno, ako bi dopadlo, ako bi se sklenilo; belieben Sie zu trinken, pite, ponudite se piti; serb. izvolite piti; es beliebt mir nicht, ne ljubi se mi, noče se mi; auch keine se mi; wenn Gott beliebt, ne Bog da, es Bog da; belieben Sie noch etwas, alii bi se kaj radi; wenns euch beliebt, es vas je volja, es se vam zdii, ako vam je drago, es vam je prav, es vam je po godi, všeć; es beliebt mir keine Zweite, nič mi ne diši (jesti), nobena jed se mi ne prileže; es beliebt mir gar nichts, toliko se mi ljubi, kakor psu smolo lizati.

Belieben, das, volja; nach ihrem Belieben, po vasi volji. kakor vas je volja; ich stelle es in ihr Belieben, vasi volji pustim, pušćam.

Beliebig, adj., poljuben, polojin; was dir beliebig ist, kar se ti ljubi, raci. kakor se ti hoče, kakor ti je po godi.

Beliebt, adj., für beliebig, poljuben; für angenehm, ljubljen, prijeten, všeć, kar ljudje radi imajo, kupujejo; sich machen, komu uljubiti, priljubiti se, prikupiti se. serb. umiliti se; er ist sehr beliebt, vsi za ljubijo, povsod ga radi imajo; dieses Schauspiel ist beliebt, ta igra močno dopada.

Beliebtheit, die, ljubljenost, priljubnost.
Beliebung, die, sklep.
Beliegen, v. a., poležati.
Belinien, s. Linien.
Belisten, v. a., prekaniti, kaniti, prevariti koga.

Belittern, v. a., beleitern, in der Vergesyrae, mit Leitern versehen, gredice v globino nastaviti, lestve napraviti, napravljati.

Belladonna, f. Tolltirsche.

Belle, die, (Populus alba), topola, topol, topolka; f. auch Gebell.

Bellen, v. n., lajati; der Hund bellte die

Belien, v. n., lajati; der Hund bellte die
ganze Nacht hindurch, so noč je prelajal;
bellend wohin kommen, prilajati do —; sich

satt bellen, nalajati se; das Bellen erwiedern,
odlajati; ein wenig bellen, polajati; belliende
Hunde beißen nicht, serb. mukli pas petne
žile kolje; der Wagen bellt, želodee, tre-
buh kruli.

Belittert, v. a., beleitern, in der Vergesyrae, mit Leitern versehen, gredice v globino nastaviti, lestve napraviti, napravljati.

Belladonna, f. Tolltirsche.

Bellen, v. n., lajati; der Hund bellte die
ganze Nacht hindurch, so noč je prelajal;
bellend wohin kommen, prilajati do —; sich
satt bellen, nalajati se; das Bellen erwiedern,
odlajati; ein wenig bellen, polajati; belliende
Hunde beißen nicht, serb. mukli pas petne
žile kolje; der Wagen bellt, želodee, tre-
buh kruli.

Beller, der, lajavec.

Bellt, f. Schminke.

Belletrist, der, leposlovec, lepoznance f.

Belletristik, die, leposlovstvo.

Belletristik, adj., lepoznansk, leposloven.

Vemächtigen.

Belthammel, der, zvončavi oven, oven, ki
zvonee nosi; f. auch Leithammel.

Bellona, die, Belona.

Belobbrief, f. Belobungsbrief.

Beloben, v. a., pohvaliti, hvaliti, hvalno omeniti, v misel jemati; der Belobte, polvaljen, hvaljen, slaven, slavljen, pohvaljene; sich beloben, f. Berühmen, sich.

Belobung, die, pohvala, hvala.

Belobungs-, in Zky., pohvalni.

Belobungsbrief, der, Belobungsdekret,
das, Belobungsschreiben, das, pohvalno pis-
mo, pohvalni list, pohvalilo.

Belobungspreis, der, das Necessit, pohvala,
pohvalna omemba.

Belochen, v. a., die Harzbelzer, navertati,
vertati, nasekati, nasekovati, načertati, na-
certovati, čertati; f. auch Beharzen.

Belohnen, v. a., plačati, plačevati; so he-
lehnt die Welt, tako svet plačuje; Gott
wird dich dafür belohnen, Bog ti hode to
povernil; alle wurden reich belohnt, vsi so
bili obilo obdarjeni, obdarovani; Gert he-
lohnt die Zunden, Bog kaznuje grehe; den
Lohn ertheilen, auch mezdo, plačilo dati, po-
mezditi; es belohnt sich nicht der Mühle, ne
spláča se, ni vredno.

Belohner, der, obdarovavec, plačevavec;
Wiedervergelter, vračevavec.

Belohnung, die, dar, podarilo, plačilo, vračilo, mezda, altsl. m'zda; eine Belohnung geben, f. Belohnen; eine Belohnung aussehen, versprechen, odločiti, razpisati, objubiti darilo, plačilo.

Belohnungsfüchtig, adj., pohlepen, že-
len darila.

Belorbeeren, v. a., z lovorjem ovenčati.

Belugen, f. Beschen.

Belügen, v. a., nalagáti koga, zlagáti se,
legati oder legati komu, altsl. lgati; Lügen
von Jemanden erzáhten, oblagáti koga.

Belugsen, auch Belugen, v. a., ukaniti. prevariti.

Belustigen, v. a., einen, oveseliti, razveseliti, razveseljevati, veseliti, veselje, kratek čas delati; sich belustigen, v. r., kratkocasovati se; f. Erlustigen, sich.

Belustigend, adj., kratkocasen.

Belustigung, die, veselje, kratek čas; zur allgemeinen Belustigung vsim za kratek čas.

Belustigungsort, f. Vergnügungsort.

Belvedere, das, razgled, lepovid, belvedere*;
in eigenen Namen, videm.

Belzen, f. Belzen.

Belzmeife, f. Schwanzmeife.

Bemachen, v. a. u. r., podelati se; serb.
opoganiti se.

Bemächtigen, sich, v. r., polastiti se, la-
stiti se cesa, prilastiti si, prisvojiti si, o-
svojiti, svojiti si kaj, spraviti, spravljati
pod svojo oblast, v posest vzeti, jemati.
pod se spraviti, v pest dobiti, dobivati kaj;
sich einer Person bemächtigen, zgrabiti, ujeti,
uloviti, prijeti, zasačiti koga; Verzweiflung
bemächtigte sich seines Herzens, obup se ga

Bemächtigung.

je lotil, mu je prevzel serce, onemoglo mu
je serce; einer Stadt, vzeti mesto; der
Schlaf bemächtigte sich meiner, spanje me je
zmoglo; sich der Oberherrschaft, polastiti
se naj višji oblasti.

Bemächtigung, die, oblast, zmaga, pola-
stitev.

Bemahlen, v. a., von molere. pomleti, po-
miljati, mleti.

Bemahlen, v. a., von signum, mal, pozna-
movati, poznamnjati, znamnjati: von pin-
gere, malen, pomalati, malati; sich bemahlen,
opisati se; bemalt, pisan: f. auch Beschmei-
ßen.

Bemahnen, f. Ermahnen.

Bemähnt, adj., grivat, grivnat; schön be-
mäht, lepe grive.

Bemakeln, v. a., pomadežati, omadeževati,
madeževati, umazati, mazati; verächtl., oker-
gati, okacati; im hohen Grade bemakeln,
oskruniti, ognjusiti, ustuditi.

Bemäckeln, f. Bekrätteln.

Bemalen, f. Bemahlen.

Bemängeln, v. a., eine Rechnung, očitati
prestevi (rajtbi) pomote, wzreske; ograjati,
grajati kaž; serb. zabavljati čemu.

Bemängelung, die, očitek, očitanje zgres-
kov, graja.

Bemannen, v. a., ein Schiff, oljuditi, olju-
dovati; mit Soltaten, z vojaki oskerbeti,
napolniti; v. r., sich bemannen, einen Mann
nehmen, omožiti, možiti se.

Bemanung, die, ljudstvo, moštvo.

Bemauschen, f. Beschußen.

Bemänteln, v. a., zagerniti, zagrinjati, za-
kriti, zakrivati (s plajšcem), potlaciti, pri-
kriti, prikrivati; f. auch Beschönigen; schon
bemäntelt, z lepim plajšcem, plajsem.

Bemäntelung, die, prikritev, prikrivanje,
zakrivanje, pretveza, izgovor, plajščič, plaj-
šič.

Bemakten, v. a., jadrila, jambore* posta-
viti, postavljati na ladini, ojamboriti*: hoch
bemaſtet, z visocimi jadrili.

Bemastung, die, postavljanje jadril; jam-
bore.

Bemaucern, v. a., obzidati, obzidovati.

Bemanlt, adj., z gobeam; wohlbemanlt,
terdniga, veliciga gobea.

Bemanlkorben, v. a., torbo (nagobnjak)
na gobee djati, devati, otorhati.

Bemanlschellen, v. a., berluzniti koga, za
uh dati komu.

Bemausen, v. a., einen, zmakniti, zmikati
komu kaj.

Bemehlen, v. a., z moko potresti, potresati,
ospeti, osipati.

Bemeiern, v. a., pristavo komu dati, dajati.

Bemeinen, v. a., na novo premisliti, pre-
tresati.

Bemeiſeln, v. a., z dletam obdelati. izde-
lati, izdelovati, odletiti.

Bemeiſtern, v. a., premoči, zmoči, prema-
gati, zmagati, ukrotiti, omoči, zviti; v. v.,
sich einer Sache, polastiti se, osvojiti, spra-
viti, spravljati kaj pod se, vladati od ovla-

Bemfoſen.

213

dati, gospodar biti; f. auch Bemächtigen,
Bewältigen.

Bemeiſterung, f. Ueberwältigung.

Bemelden, v. a., prej spomniti, spominjati,
omeniti, v misel vzeti, naznaniti; bemeldete
Sache, omenjena, spomnjena reč, rečeno, v
spomin vzeto; bemeltetei Massen, kakor je
bilo prej spomnjeno, kakor je bilo rečeno,
omenjeno.

Bemengen, v. r., sich mit einer Sache, me-
sati se, vpletati se, vtikati se v kaj, pe-
čati se s eim.

Bemerkbar, adj., vidin, opazljiv; es ist an
ihm bemerkbar, vidi, zna se mu, znati je,
da - : der Unterschied ist kaum bemerkbar,
razloček je tako majhen, da ga človek
komaj spozna, opazi, vidi; sich bemerkbar
zu machen suchen, kazati se, ponujati se,
na prodaj nositi, postavljati (svoje pred-
nosti).

Bemerkten, v. a., zapaziti, opaziti, uviditi,
viditi, zaznati, zagledati, zamérkati*; in
Kt. auch ovancati(?); etwas übel, bestens, iz-
lagati kaj na zlo, na dobro, zameriti, za-
mérjati komu; an ihm, opaziti na njem;
wir haben bereits bemerkt, smo zše opomnili,
rekli, djali, omenili, v misel vzeli; die be-
merkte Sache, omenjena, opomnjena reč; ob
der Zeuge etwas zu bemerken habe, ali ima,
hoče přeja kaj omeniti, pristaviti; f. auch
Bezeichnen, Anmerken; es ist noch zu be-
merfen, še je pomislitи.

Bemerkenswerth, adj., znamenit, opomina
vreden.

Bemerkter, der, pristavljavee, opazovavee.

Bemerklich, f. Bemerkbar.

Bemertung, die, Anmerfung, opomin, opom-
ba, opomnja, opominek, pristavek, opazka;
das war eine passende Bemerkung, ta jo je
zadel, ta je pravo povedal; Wahrnehmung,
opazba, zapazba; eine Bemerkung machen,
f. Bemerkten; ich saakte ihm dies mit der Be-
merfung, to sim mu rekel s pristavkam,
da —.

Bemerkungsgabe, die, opaznost, opazo-
vavnost.

Bemessen, v. a., zmeriti, zmérjati, pre-
meriti, meriti; einen, izmeriti, meriti koga
(z očmi), soditi (kaj, po čem).

Bemessenheit, f. Gemessenheit.

Bemisten, v. a., pognojiti, gnojiti, posme-
titi, nasmetiti.

Bemittleiden, v. a., einen, pomilovati, mi-
lovati koga; ich bemitleite ihn, usmili, mili
se mi, žal mi je zanj.

Bemittelt, adj., premožin, auch začimen;
sein, imeti za čem, premoči; serb. imašan,
imatan.

Bemöbeln, f. Menbliren.

Bemodern, v. n., operhneti, natrohneti, po
trohloti disati.

Bemoſoten, Bemoſen, v. a., z maham po-
kriti, pokrivati, prerasti, prepreči, prepre-
dati, pomahoviti se; bemoost, mahovnat,
mahov, mahovit, z maham obraščen, obra-
šen, zarasčen. zarašen; fig., star, siv.

214

Bemorgengaben.

Bemorgengaben, v. a., jutrinjo dati, datjati.

Bemörteln, v. a., z mavto (mortam) ometati, ometavati, omavtati, omavtovati*.

Bemühen, v. a., ich bemühe einen, potruditi, truditi, nadlegovati, muditi koga; v. r., ich bemühe mich, trudim se, prizadevam se od. si, poganjati se, gnati se; in U. k. auch nujati se; bemühen Sie sich nicht heraus, nikar se ven ne trudite, nikar ne hodite ven; bemühet sein, truditi se. ukvarjati, uhadati. upirati se. prizadevati si; bemüht, auch skerben; sich um ein Amt bemühen, iskati službe, poganjati se, vleči se za službo.

Bemühen, das, f. Bemühung.

Bemühfsam, f. Eifrig.

Bemühung, die, trud, potrud, nuja, prizadevanje, prizadevek.

Bemühungsgebühr, f. Provision.

Bemünfeln, f. Beschwassen.

Bemüssigen, v. a., primorati, morati, prisiliti, siliti, prinuditi, nuditi; sich bemüssigt sehen, primoran, prisiljen biti; ich bin bemüssigt se zu handeln, moram tako delati, ne morem drugač.

Bemuthigen, f. Ermuthigen.

Bemuttern, v. a., sie läßt sich von der Schwester nicht bemuttern, noče, da bi ji sestra po materino ukazovala.

Benachbaren, v. r., sich, postati komu sosed; benachbart, sosedin, sosed, sosedabližen, auch stričev.

Benachrichtigen, v. a., einen von etwas, naznaniti, naznanjati, naznanovati, poročiti od. poročiti, poročati, na znanje, na vedez dati, dajati, vediti dati komu kaj, glas dati komu od česa, auch navestiti, naveščati.

Benachrichtiger, der, poročivec, naznanjavec.

Benachrichtigung, die, poročilo, sporočilo, naznanilo, glas.

Benachrichtigungs-, in Ziga., poročilni, naznanilni.

Benachrichtigungsschreiben, f. Avisobrief.

Benachtet, adj., temen, temoten, mračen.

Benachtheiligen, v. a., oškodovati, poškodovati koga, škodovati komu, v škodo, v kvar biti komu, škodo, kvar storiti, delati čemu; serb. ostetiti.

Benachtheiligte, der, poškodovanec, auch škoden, kvaren človek.

Benageln, v. a., obiti, obijati z žehlije, ožbicati; die Schube, čevlje podkovati, podkovavati, ocvekati, ožebljati, ožbicati.

Benagen, v. a., oglodati, oglojati, glodati, oskernjati, ogrizniti, gristi, ograditi, gruditi; was mich innerlich benagt, kar me pceče, grize pri serecu.

Benähen, v. a., etwas mit, obšiti, obšivati kaj s čim; etwas darüber, našiti, našivati kaj, pošiti kaj s čim; ein Haus, šivati za koga, pri kom.

Benamen, Benamsen, f. Benennen,

Benetden.

Benamfung, Benamung, f. Benennung.

Benarben, f. Bernarben.

Benarbt, adj., zacelinast, brazgotin, brazgotinast, brazgotinov.

Benaschen, v. a., okusiti, okušati, osladkati se; f. Naschen.

Benäffen, v. a., zmočiti, pomičiti, močiti; f. Benehen.

Benebeln, v. a. u. r., omegliti, megliti; fig., omračiti, otemniti, zatemniti; fetäuben, omamiti, mamiti; benebelt, mehlen, z meglopokrit, temoten; sich benebeln, mit Wein, oviniti se; überhaupt, opiti se, upijaniti se; benebelt sein, cepljen, terčen biti, vinjen, vinsk biti; benebelte Pifenomen, slive v moki.

Beneben, Benebist, f. Neben.

Benedeien, v. a., einen, blagor reči, blagre deliti komu, oblagrovati, blagozvati koga, hvaliti, dičiti(?); Gott benedeien, Boga zahvaliti, hvaliti; segnen, blagosloviti, žegnati*.

Benediktiner, der, benediktin, benediktinar, redovnik, mnih sv. Benedikta.

Benedition, i. Segnung.

Benediktskloster, das, benediktinski samostan.

Benediktškraut, das, Benediktswurz, die, (Geum), žegnani koren.

Benediktšorden, der, benediktinski red, red sv. Benedikta.

Benefizium, das, duhovnija, beneficija, prebenda.

Benehmen, v. a., einem etwas, vzeti, odvzeti, jemati, kratiti komu kaj; den Schlaf benehmen, odnesti, odnasati spanje; das benimmt der Sache nichts, to nič ne škoduje, ne dé tej reči; den Athem benehmen, dušiti, zaduhniti; das Licht benehmen, v luč biti, temo delati, luč zaslanjati; der Dampf hat ihn ganz benehmen, sopuh ga je omamil, prevzel; man muš den Leuten solche Gedanken benehmen, treba je ljudem takošne misli iz slave izbiti; den Zweifel, dvom pojasniti, razhiti; den Weg, pot zapreti, zapirati; die Münzen beschneiden, benehmen, obrezati, obrezovati, posneti, posnemati; v. r., sich benehmen, betragen, obnesti, obnašati se, ponašati se, nesti, nositi se, zavesti se, vesti se; unricht, zaderžati se; serb. vladati se; wie hat du dich gegen ihn benehmen, kako si se obnašal proti njemu, kako si ravnal, delal ž njim; sich wornach benehmen, ravnati po čem, deržati se česa; sich mit einem benehmen, zmeniti se, pogoditi se s kom.

Benehmen, das, vedenje, obnašanje, ravnanje; weniger richtig zaderžanje; er hat kein Benehmen, ne vé, ne zna se vesti, obnašati (pri ljudeh).

Benchmung, die, odvzetje, jemanje; zu seiner Benchmungswissenschaft, da se bo vedel kako obnašati, česa deržati.

Beneiden, v. a., einen, zavidati, zaviditi komu, zavidin, zavidljiv, nevoščljiv, nevošljiv biti komu; um etwas, zavolj česa zavidati, auch nevidati komu; altsl. zavideti; er wurde z. B. um

Beneidenswerto.

den fetten Bissen beneidet, marsikterimu so
se sline cedile po —, boleti koga, — od
strane pogledovati po čem; ich beneide dich
um dein Talent, blagor tebi tvoje glave.

Beneidenswerto, adj., zavida, poželenja vreden.

Beneidung, die, zavid, zavist.

Beneinen, v. a., poimenovati, imenovati,
kerstiti, ime dati, dajati, nazvati, zvati;
namentlich beneinen, poklicati, klicati po
imenu; benannt, imenovan, z imenam; eine
benaunte Zabi in der Arithmetik, steta stev-
ka, imenovano, nach V. primkano stevilo;
mit neuen Namen beneinen, preimenovati,
prekerstiti; Zeit und Ort beneinen, odločiti,
odločevati, postaviti, uveci.

Beneennung, tie, imenovanje, imé: eine grö-
sere Beneennung, nach V. debelsi primek,
ober debeliž, eine kleinere, drobnejši, oder
drobijž; Brüche von einerlei Beneennung, drob-
ci, deline eniga imena; Brüche unter einer-
lei Beneennung bringen, drobce vlagati, ze-
noverstiti, pod enako ime djati.

Benehen, c. a., pomočiti, močiti. pomokriti,
mokriti, porositi; die Hand mit Thränen,
si solzami oblití, politi roko; ihre Augen
benehten sich, v oči ji stopijo solze; f. anch
Befeuchten.

Benevolenz, die, dobrohotnost.

Bengel, der, Knittel, dremelj, cepec, oce-
pek, porenelkj; fig. storklež, tepec, hrust,
zarobljenec, cepec.

Bengelhaft, adj., storklast, neotesan, grob,
zarobljen.

Bengelu, v. a., premlatiti, pretepsi.

Benicken, v. a., etwas, prikimati na kaj,
primajati, namigniti, namigovati čemu.

Beniesen, v. a., etwas, kihniti, kihati na
kaj, kihnivsi, kihaje poterditi, da je res.

Benippen, v. a., serkniti, odserkniti, od-
serkati; v. r., sich benippen, naserkati se ga.

Benne, die, koš, košara, pletenica, cajna,
gare nad jaslimi.

Benöthigen, v. a., ich benöthige eine Saz-
che, treba mi je kake reči, potrebujem ka-
ke reči; alles benöthigte, vse potrebno, vse
česar je potreba; benöthigt sein einer Sache,
potrebovati.

Bennummern, v. a., s številkami zaznam-
njati, oštevilkati †.

Benuhen, Benühen, v. a., v prid, k pridu
oberniti, obračati, porabiti, rabiti kaj, po-
streči si s kako rečo, prijeti poprijeti
kako reč, pohasniti (?) kaj; ich benühte
dieses zum —, to mi služi (v) za —; ich
benühte die Gelegenheit udl., prijel sim se
te priložnosti; er benügt Alles, on iz vsiga
koristi, vse mu pride na hvalo, iz vsaeiga
drevesa oglije žge, dobi od jalove koze
mleka; er benügt seinen (eines Andern)
Waldantheil, vživa njegov listnik.

Benüher, der, porabnik, vživavec.

Bennung, die, poraba, vživanje, obračanje
v prid, pohasnitev (?), korist, hasen.

Bennungsart, die, način porabe, kako se
ima rabiti, vživati.

Bepſtäſtern.

215

Beobachten, v. a., die Sterne, den Feind, pa-
ziti, gledati na kaj, opazovati kaj; der Feind
nahm eine beobachtende Stellung ein, sovraž-
nik se je ustopil, se derži na takem mestu,
iz kteriga opazuje (nasprotnika); wahrneh-
men, zagledati, viditi kaj. f. Bemerken; seine
Schuldiquent beobachten, dolžnost spolniti,
dopolniti, spolnovati, storiti, delati, dolž-
nost ed. po dolžnosti; ein tieſes Stillischwei-
gen beobachten, terdo močati; ein Geheim-
niß beobachten, ohraniti skrivnost; Nuctsicht
beobachten, gledati, misliti na kaj, marati
za kaj.

Beobachter, der, opazovavec, ogledovavec;
Beobachter der Oſſeke, spolnovavec, zver-
sevavec.

Beobachtung, die, pazha, opazovanje, ogle-
dovanje; Beobachtungen anstellen, machen,
f. Beobachten; Befolgung, spolnovanje, zver-
sevanje, delanje po —.

Beobachtungsarmeec, =heer, f. Observa-
tionscorps.

Beobachtungsgabe, die, opazovavnost.

Beobhuten, j. Behüten.

Beohrſeigen, v. a., zauh (o) dati komu,
počiti, berluzniti, klofniti, kloſutati koga.

Beölen, v. a., pooljiti, z oljem premazati.

Beordern, c. a., jemanden, ukazati, uka-
zovati komu, naročiti. naročati komu, od-
praviti, odpravljati koga; er ist dazu beor-
dert, njemu je to ukazano, on je dobil po-
velje to opraviti; er ist dahin beordert, tjo
mu je bilo ukazano (iti).

Bepacken, v. a., obložiti, oblagati koga, na-
ložiti, nalagati komu, natovoriti, obreme-
niti; f. anch Beladen.

Bepanzern, v. a., oklep dati, dajati; be-
panzert erscheinen, v oklepu priti; bepanzerte
Krieger, vojsčaki, vojsaki oklepniki.

Bepappen, f. Bekleistern.

Bepchen, f. Bepichen.

Bepelzen, v. a., okožuhati, pokožuhati, v
kožuh obleči; v. r., sich bevelzen, kožuh
obleči, oblačiti.

Beperlen, v. a., z biseri ozališati, lepšati;
poet. beverleite Meje, rosna roza.

Bepführen, v. a., obkoliti, koliti, s koli od-
ločiti, zaznamnjati; einen Weinberg, nako-
liti, koliti, okoljčati, nakoljčati.

Bepſeffern, v. a., opoprati, popoprati. po-
prati, s popram potresti, potresati, postu-
pati*.

Bepſeifen, f. Aukpſeifen.

Bepſerchen, v. a., einen Acker, ograditi njí-
vo za ovee in gnojiti jo z ovejekam, s per-
go, s kosarjem, serb. natoriti von tor Hürde.

Bepſlanzen, v. a., obsaditi, obsajati kaj,
s čim, nasaditi, nasajati, zasaditi, zasajati
kaj na kaj; mit Dernen bepſlanzt, poln ter-
nja; den Tisch mit Wein bepſlanzen, napol-
niti mizo z vsakterimi vini; den Wall mit
Kanenen, f. Aufſlanzen.

Bepſtäſtern, v. a., einen Weg, tlak napra-
viti, potlakati, poplastrati*; nach M. pota-
raeati*; nach Jan. podlažiti; eine Wunde be-
pſtäſtern, obliž djati na rano.

216

Bepflöcken.

Bepflöcken, f. Bepfählen.

Bepflücken, v. a., oskubsti, skubsti, opuliti, izpuliti, puliti, obrati, obirati.

Bepflügen, v. a., oborati, oboravati, orati, obdelati, obdelovati, okmetovati, kmetovati.
Bepfosten, v. a., s podboji opraviti, opravljati, podboje napraviti na vratih.

Bepfropfen, v. a., zamašiti, zamašek vbiti, vtakniti, zamaho vtakniti, vtikati.

Bepfründen, v. a., duhovnijo, prebendo dati, podeliti komu.

Bepichen, v. a., osmoliti, nasmoliti, smoliti.

Bepicken, v. a., okavsati, okljevati, opikati, kavsati, kljevati na (v kaj), zobati.

Bepinseln, f. Bestreichen.

Bepissen, v. a., oseati, oščivati kaj, pooseati se, pacurati se na kaj.

Beplanken, v. a., oplankati, plankati, z deskami ograditi, graditi, obiti, obijati.

Beplappern, v. a., žlobodrati od česa.

Beplätfschern, f. Plätfschern.

Beplatten, v. a., oploščati, ploščati, plošati, serb. opločiti; z rezanim kamnjem obložiti, oblagati.

Beplätten, v. a., ugladiti, gladiti, olikati, likati.

Beplandern, v. a., blebetati, žlobudrati od česa, jezik brusiti.

Bepolstern, v. a., oblaziniti, blaziniti.

Beprägen, v. a., v kov djati, s kovam obdati, vtisniti, udariti podobo (na dnar).

Bepredigen, v. a., pridigati, pridigovati od česa.

Bepressen, v. a., natisniti na kaj.

Bepndern, v. a., naprašiti, obrašiti (lasč).

Bepurpyren, v. a., oškerlatati, oškerlatiti, vškerlat obleči, orudečiti, rudečiti, rudečobo razliti, razlivati po čem; nach Pot. auch etwa obročiti, bročiti, von brok oder broč (in V. K.) rothe Farbe, nach Jan. brošč, Farbenrëthe.

Bepužen, f. Pužen.

Bequaken, v. a., zaregljati, regljati na koga, nad kom.

Bequallmen, f. Berauchen.

Bequartieren, v. a., eine Stadt, vojake u-mestiti, nastaniti, nastanovati v mestu, dati jih v mesto.

Bequasten, v. a., našopiti, šopiti.

Bequem, adj., zložin, priležin, ugoden, naročin, priročin, priličin, prikladin; adv., priležno, zložno, zlagama, ob godi, na roko, pri naredi; bequeme Lage, priročna lega, priložna, pripravna lega; bequeme Stufen, zložne stopnice; ein bequemer Mensch, ein wenig gar zu bequem, lahkinč clovek, ein bequeme Wehnung, prostoren stan; eine bequeme Kleidung, ohlatna, ohlapna ohleka; zu bequem sein, tožljiv biti; er weiss sich's bequem zu machen, ve. zna olajšati si reč, ne presili se, z lagotjo dela.

Bequemen, v. a., f. Anpassen, v. r., sich, vravnati, vravnavati se, ravnati po čem; sich einer Sache, podati se, vdati se v kako reč; zur Arbeit, pristaviti se, pripraviti, pri-

Berathungsgegenstand.

pravljati se k delu; er will sich nicht bequemen, neče se vdati; er wollte sich nicht zur Kirche bequemen, ni hotel v cerkev (iti); prileči, prilegati se čemu, vjemati se s čim; nach Jan. auch povoliti se.

Bequemheit, Bequemniß, f. Bequemlichkeit.

Bequemlich, f. Bequem.

Bequemlichkeit, die, zložnost, ugodnost, naročnost; des Waffers, der Schiffe, zložnost za vodo, za ladije; — tožljivost; die Bequemlichkeit brauchen, lahno, zložno, zlagama delati; f. auch Gelegenheit, Abtritt.

Bequemling, der, tožljivec, mečavec.

Bequicken, v. a., z živim srebram obložiti, oblagati.

Verahmen, v. a., beraumen einen Tag, dan dati, odločiti, dajati, odločevati; mit Mahmen versehen, okrajčati, okviriti, v svažo djati.

Verainen, v. a., omejiti, razmejiti, mejiti, mejo potegniti, potegovati.

Veranden, Verändern, v. a., obrobiti, obrohljati, zarobiti, robiti; berauet, obrobljen.

Beranken, v. a., oviti, ovijati se (okoli) česa.

Verappen, v. a., bei den Manern, ometati, ometovati, ofrajhati, krajhati*.

Berašen, v. a., etwas, z rušo ali rušino obložiti, oblagati, pokriti, obkladati, orušinati kaj; mit Gras überzogen werden, zarasti se, obrašti, obraščati, obrašati se; berašet, zarasčen, zarašen, travnat.

Beraſpeln, v. a., (debelo) opiliti, piliti, orašpati, rašpati*.

Berathen, v. a., von Geräth, f. Versorgen; von Rath, einen berathen, nasvetovati, svetovati komu kaj, svet dati, dajati; v. n., wir wollen nun berathen, zdaj we hočemo posvetovati; f. berathen, v. r., posvetovati se (s kom zastran česa); du bist übel berathen, na slabi poti si, slabo so te napotili, nič prida ti niso svetovali.

Berathend, adj., svetovaven, nasvetovaven; ein berathendes Institut, posvetovavna naprava, svetovavstvo; einen berathenden Einfluß auf etwas üben, s svojim svetam nagibati kaj.

Berather, der, svetovavec, nach Dalm. světnik; Gott ist mein Berather, Bog je moja pomoč, moje upanje, moj pomoćnik.

Berathfragen, v. a., poprašati, prašati koga za svet.

Berathschlagen, v. a. u. r., posvetovati, se, pomeniti, meniti se, premišljati, pomenkovati se, auch svet imeti, sklepati, ugibe imeti; serb. véčati.

Berathschlagung, die, posvet, posvetovanje, pomenkovanje; etwas in Berathschlagung nehmen, posvetovati se zastran česa.

Berathung, die, posvetovanje, posvet; etwas in Berathung ziehen, vzeti v posvet, posvétovati se.

Berathungsgegenstand, der, posvetovavna reč, reč, zastran kterse posvetujejo.

Berathungszimmer.

Berathungszimmer, das, posvetovavnia, svetniea.

Berauben, v. a., einen, obropati, opleniti koga; jemanden einer Sache berauben, ugrabiti, upleniti, vzeti komu kaj; seiner Aeltern beraubt sein, sirota biti, ne imeti ne očeta ne matere, ob svoje starše je prišel; überhaupt einer Sache beraubt sein, ob kaj biti, brez česa biti, zgubiti kaj; nehmen, verlussig machen, pripraviti, pripravljati koga ob kaj; der Jungfranschaft berauben, devistvo odvzeti, jemati; des Verstaretes beraubt sein, brez pameti biti, znoreti, noreti, iz uma biti; ein Haus berauben, oropati hiso; ein Grab berauben, okrasti, opleniti grob; die Kassen berauben, okrasti dnarnice, kase*.

Beraubung, die, obrop, okradba.

Berauchen, v. a., okaditi, odimiti, zadimiti.

Beräuchern, v. a., okaditi, prekaditi; Briefe beräuchern, prekajati pisma; einen beräuchern, kaditi komu na čast, hvaliti, slaviti koga.

Beräucherung, die, kajenje, prekajenje.

Beraucht, adj., okajen, zakajen.

Beraufen, v. a., opuliti, opukati, porovati, rovati, oskubsti, skubsti.

Berauhen, v. a., das Tuch mit Karden rauh machen, okosmatiti, okosmatovati, sèsati, sèsesovati.

Beräumen, f. Ansträumen.

Beraupen, v. a., gosenen obrati, obirati, drevje gosenc otrebiti, trebiti.

Berauschen, v. a., einen, opijaniti, upijaniti koga; ein weig, pripijaniti; Jemanden im Biere, im Weine, z olam, z vinam upijaniti, prenapojiti koga; fig., omamiti, mamiti, o slepiti, slepiti; der Eber beraufcht, merjasee ubreji, uplodi, uplemenii; bukati se; v. r., upijaniti se; sich im Vergnügen berauschen, plavati v veselji.

Berauschend, adj., upijančljiv, pijan, serb, opojan; ein berauschendes Getränke, pijana pijaca.

Beraufcht, adj., pijan, naterkan, naterčen, vinjen, nadelan, nasekan; fig. omamljen, zamaknjen, prevztet.

Berauchung, die, pijanost; etwas in der Berauchung thun, storiti kaj v pijanosti, pijan kaj doprinesti.

Berberis, die, Berberišskauch, der, (Berberis vulgaris), česmin, česminje, nach M. česmiga, česmina; der Saft davon, česminovec.

Berberisholz, das, česminovina.

Berberišsaft, der, česminovec.

Berechen, v. a., ograbiti, pograbiti, grabiti.

Berechenbar, adj., das ist berechenbar, to, se da prerajtati.

Berechnen, v. a., prešteviliti, posteti, (preračuniti, računiti, prerajtati); etwas zu Geld berechnen, kaj prerajtati na dnarje; gegen einander berechnen, pobotati, serb, prebiti jedno za drugo; er hat Alles berechnet, vse das premisli, preudaril, presodil, preumel; das war nicht berechnet, na to nismo pomisli, na to se nismo zanašali; das war darz

Bereicherungsquelle.

217

auf berechnet, to je bilo nastavljeno, namenjeno, to je merilo; v. r., sich mit einem berechnen, porajtati, porajtovati s kom, pobotati, poravnati; der berechnende Verstand, tehtajoči, presodni razum.

Berechnung, die, postetev, (prerajt, računjenje).

Berechnungscommission, die, preštevavna, prerajtovavna komisija.

Berechtigen, v. a., einen, dati, dajati komu pravico, oblast, pooblastiti, oblastiti, opraviciiti† koga; berechtigt sein, pravico imeti, oblast imeti do česa, pooblasten biti.

Berechtigte, der, pooblastenec, pooblasčenec, opraviceneec.

Berechtigung, die, pravica, oblast, pooblastitev.

Bereden, v. a., mit milten Worten, pogovoriti, pogovarjati, er läßt sich leicht bereden, lahko ga je pregovoriti; da se lahko pregovoriti; er läßt sich nicht leicht bereden, ni ga (moč) pregovoriti; nagovoriti, nagovarjati, napraviti koga k čemu, uveriti, prepičati koga; etwas bereden, govoriti od česa; einen bereden, ogovarjati, obirati, opravljati koga; v. r., sich mit Jemanden bereden, pogovoriti, pogovarjati se s kom, pomeniti, meniti, pomenkovati se, dogovoriti, dogovarjati se; sich bereden, domišljevati si; f. Einbilden, sich.

Beredsam, adj., zgovoren, govoren, zgovorljiv, beseden, ki zna lepo govoriti, ki ima lepo besedo.

Beredsamkeit, die, zgovornost, govornost, lepa beseda; Vortrag, govor, govorilo; die Redefunst, govorstvo, serb, leporečje; ein Mann von vieler Beredsamkeit, prav zgovoren mož.

Beredt, adj., f. Beredsam.

Beredung, die, nagovor, pogovor, pomenek, dogovor, ogovor.

Beregeln, v. a., uravnati po pravilih, sotiti po pravilih.

Beregnet, adj., moker, zmočen od dežja, serb, pokisnuti.

Bereiben, v. a., podergniti, dergniti, oguliti, obdergniti, obderzati, otreti, otirati.

Bereich, der, obseg, obšežek, obsežje, okraj, okrožje, dosežek; das ist urines Bereiches nicht, tu se ne čutim doma, to ne sega v mojo znanost; Bereich der Kanonen, etwa, sežaj, nošaj, streljaj; was in meinem Bereiche ist, dokler sega, seže moja oblast; das liegt außer dem Bereiche meiner Kräfte, to presega moje moči, to mi je čež moč.

Bereicherer, der, hogativee.

Bereichern, v. a., obogatiti, bogatiti; seine Kenntnisse, umnožiti, množiti; v. r., sich bereichern, obogateti, bogateti, obogatiti se; sich mit fremdem Gut bereichern, bogatiti se z ljudskim blagam.

Bereichernd, adj., hogativen, množiven.

Bereicherung, die, hogatenje, hogastvo.

Bereichernungsquelle, die, izvirek hogastva.

218

Bereisen.

Bereisen, v. a., s slano opasti, opadati, z ivjem ali injem pokriti; mit Reisen versehen, obroče nabiti, nabijati na kaj, nabiti posodo.

Bereift, adj., s slano, z ivjem pokrit, injav; das bereiste Haupt, siva clava.

Bereimen, v. a., opeti, opevati koga. v pesmih koga slaviti, pesmi komu na čast skladati.

Bereisen, v. a., hoditi, popotovati, potovati kod, po čem; er hat die ganze Welt bereift, ves svet je obsel, obhodil, prehodil; bereift, f. Bewandert.

Bereijung, die, obhod.

Bereifungsbericht, der, obhodno naznanilo.

Bereifungskosten, pl., obhodni stroški.

Bereit, adj., pripravljen; fertig, gotov, dolelan, in Kt. auch nared; willig, voljan, voljin; bereit sein zu etwas, rad storiti kaj; sich bereit hatten, pripravljen biti, poln. byč w pogotowin; bereit abzureißen, na pot pripravljen, napravljen; sich bereit machen, pripraviti, napraviti, pripravljati, napravljati se, ravnati se.

Bereiten, v. a., bereit machen, pripraviti, pripravljati, napraviti, napravljati, izgotoviti, ugotoviti, gotoviti; Tücher, sukno izdelati, izdelovati; Leder, strojiti usnje; den Tisch, pogerniti mizo; das Essen, jed napraviti; Käse bereiten, sir delati; den Acker, obdelovati njivo; einem Freunde, storiti, delati veselje komu, oveseliti koga; zum Tode, pripravljati k smerti. den Weg bereiten, poravnati pot; v. v., sich zu etwas bereiten, pripraviti, napraviti, napravljati se k čemu, ravnati se na kaj; bereitet euch, pripravite se.

Bereiten, c. a., reiten, die Grenzen, mejo objezditi, na konji obhoditi, obhajati; ein Pferd, konja objezditi, obježati, zjahati, zuciti, učiti konja; beritten sein, wohl, schlecht, dobriga, slabiga konja imeti.

Bereiter, der, pripravljavec, napravljavec. izdelovavec; des Leders, strojar; der Pferde, jezdec, jahač, jezdar; f. auch Kunstreiter.

Bereits, adr., vžé, že, altsl. uže.

Bereitschaft, die, pripravnost, pripravljenost, gotovost; Maaren in Bereitschaft, zaloga, zaklad, zasip blaga; in Bereitschaft sein, stehen, sich halten, pripravljen biti; haben, pripravljeno imeti. pri roci imeti; in Bereitschaft segen, f. Bereiten; es ist alles in Bereitschaft, vse je gotovo, pripravljeno.

Bereitschaftscorporal, der, koprol* ali desetnik pripravnik.

Bereitung, die, priprava, pripravljanje; Bereitung der Aelle, strojenje, strojitev; zu Pferde, objezd, obhod.

Bereitungssari, die, priprava, način pripravljanja, kako se kaj pripravlja, dela.

Bereitwillig, adj., privoljin, rad, radovoljin, poslužin, voljan; adv., radovoljno, drage volje.

Bereitwilligkeit, die, voljnost, privoljnost, radovoljnost, poslužnost.

Berennen, v. a., obsnuti, obsipati, obdati, obdajati, obstopiti, obskočiti; der Feind bez

Bergamt.

rannte die Stadt, sovraznik je obstopil, obsul mesto, planil na mesto; f. a. Blockiren.

Berenten, v. a., z dohodki preskerbeti, preskerbovati.

Bereuen, v. a., kesati se zavolj česa, žal biti, obžalovati, žalovati, altsl. kajati se; ich bereue diese That, žal mi je, kesam se, gréva* me, da sim to storil.

Bereunng, die, kes, kesanje, žalovanje.

Bereunngswürdig, Bereuenšwerth, adj., kesanja, žalovanja vreden.

Berg, der, gora; Atve, planina; ein maßiger Berg, hrib, herdo, hreg; ein steiler Berg, stermee; am Berge, na gori; jenheits der Berge, za gorami, v zagorji; ein Ort zwischen den Bergen, medgorje; am Fuße des Berges, pod goro; auf Bergen und in den Gründen, na visocavah in v nižavah; es ist noch ein großer Berg zu übersteigen, se je velika gora vmes; die Haare standen mir vor Schrecken zu Berge, lasje so mi strahu po koncu vstali, stopali, stali, serb. ježiti se; der Schrecken trieb mir die Haare zu Berge, strah mi je lase po koncu divgnil; goldene Berge versprechen, hribe in doline obljubiti, obetati, zlate gore obečati; jegt stehen die Ochsen am Berge, gledati, ko tele novih vrat, kakor riba na suhem; er ijt über alle Berge, potrisal jo je, pete je umaknil, odnesel, potegnil jo je, sel je po svetu, sel je v deveto deželo, sel je čez hribe in doline, ni sluha ne duha po njem; mit etwas hinter dem Berge halten, skrivati kaj, tajiti kaj, molčati, nach V. za uho zakladati, tajiti kakor kača noge; es gibt feiznen Berg ohne Thal, ni planine brez doline; der Berg oder die Berge, mont. žamlaga (?), grič.

Berg-, in der Sfsg., gorsk, hribsk, hribovsk, bersk; in Bezug auf die Bergbewohner, gorsk, gorjansk, hribovsk; mont, rudarsk, rudarijsk.

Bergab, v. a., navdol, nazdol, navzdol, nach M. z gore; auch pod se, pod nogo, v derč, serb. niz herdo; es geht bergab mit ihm, rakovo pot gre, na kup leze.

Bergabhang, f. Abhang.

Bergabrutschung, f. Abrutschung.

Bergader, der, njiva v bregu, brežnica.

Bergader, die, rudna žila.

Bergadler, der, (Vultur Leucocephalus), plesee (bei Mojstrane und in Flüsch); (Vultur Aurocephalus), hribovski jastrob.

Bergahorn, der, (Acer pseudoplatanus), helijavor.

Bergakademie, die, rudarska akademija, rudarska visoka sola.

Bergafrant, der, hribovski oman.

Bergalaun, der, divji golun.

Bergülteste, der, rudarski starasina.

Bergammer, der, rumeni sternad.

Bergamotte, die, bergamotke.

Bergampfer, der, divja kislica.

Bergamsel, die, (Turdus torquatus), komatar.

Bergamt, das, rudarski ured, rudarska gośposka.

Bergamtsbuch.

Bergamtsbuch, das, rudarijske bukve.

Bergamtschreiber, der, rudarijski pisar.

Bergamtsverwalter, der, rudarijski otskerbnik.

Bergan, adv., kreber, vkreber, navkreber, na goro, v goro, v breg, na herdo, nad se.

Berganwärts, f. Bergan.

Berganwohner, der, podzornik.

Bergarbeit, die, rudarsko delo, delo v rudniku.

Bergarbeiter, der, rudar, rudokop.

Bergart, die, rudokazno kamnje, nach V. ruda; freundliche Bergart, bogata ruda, rudovala.

Bergastmoos, das, mahovec, mah.

Bergauf, f. Bergan.

Bergauster, die, (Ostrea edulis), prava ostriga.

Bergbalsam, der, zemeljski balzam; f. Naphta.

Bergbarte, die, rudarska sekirica.

Bergban, der, rudokopstvo, rudarija; den Bergan betreiben, rudariti; durch den Bergbau erwerben, verlieren, prirudariti, zarudariti.

Bergbaubetrieb, der, rudarjenje.

Bergbankunde, die, rudarijstvo, rudarijska znanost.

Bergbankundig, adj., znajden v rudarijstvu.

Bergbaufunst, die, umetnost rudnike na- pravljati, rudarijska umetnija.

Bergbauzehent, der, rudarska, rudokopna desetina.

Bergbeamte, der, rudarijski urednik.

Bergbedarf, der, rudarske potrebsčine, potrebsine.

Bergbediente, der, rudarski služabnik.

Bergbehörde, tie, rudarska gosposka, oblast.

Bergbelehnung, die, podelitev rudnika.

Bergbeschreibung, tie, goropisje.

Bergbewohner, der, goran, gorjan, gorjanec, hribovec, planinar, hribčan, slemenar.

Bergbewohnerin, die, gorjanka, hribovka.

Bergbinse, die, cedilka.

Bergblau, das, sinj, sinjec, zemeljska visnjevica; russ. golubec; f. Kupferblau.

Bergbock, der, Steinbock, divji kozel.

Bergbohrer, der, rudni sveder, sveder rudnjak.

Bergbote, f. Bergbediente.

Bergbraun, das, (Umbra), zemeljska rujavica.

Bergbuch, das, rudarijske bukve.

Bergbuche, f. Weißbuche.

Bergbutter, f. Steinbutter.

Bergchamille, die, divje gomelice.

Bergdachs, f. Murmelthier.

Bergdatung, die, nach V. im Weinbaue, das Berggericht, pravda.

Bergdorf, das, vas v (na) gori.

Bergdohle, die, (Corvus pyrrhocorax), gorski (ga-)vran.

Bergdröffel, die, (Turdus iliacus), cikovt, cika, cipa; (Turdus torquatus). planinski drozeg.

Bergfink.

219

Bergebene, die, planina, planjava na verhi gore.

Bergegeld, das, otetnina, resnina, nach V. otetseina, otetsina, plačilo za oteto blago.

Bergehrenpreis, der, (Veronica montana), gorska zvezdica.

Bergeiche, die, (Quereus robur), hrast, dob.

Bergeinfiedler, der, (Corvus eremita), klavžar.

Bergeisen, das, nach 1. pikelj.

Bergelohn, der, f. Bergegeld.

Bergelster, die, (Corvus pica montana), veliki srakoper.

Bergen, v. a., aus dem Schiffbruch, aus der Gefahr, oteti potopa, iz nevarnosti, na breg izleći, vleći; altstl. s'pasti, s'pasati; geborgen, otet, spravljen, resen; das Heu bergen, seno spraviti, spravljati; verbergen, skriti, skrivati, v sebi imeti, hraniti, zamolčati, tajiti; den Leichnam bergen, f. Beredigen; Finsterniß, birg mich, tema, pokri me; ich kann es dir nicht bergen, ne morem ti zamolčati; v. r., sich bergen, skriti, skrivati se; er weiß sich vor Freude nicht zu bergen, ne ve se (od) veselja kam djati; er ist nun geborgen, zdaj je na varnem, shrannjen, iz nevarnosti.

Bergente, die, (Anas Marila L.), hostna raca, rujavka.

Bergenzian, der, košutnik, lecjan.

Berger, der, hranavec.

Bergerle, die, hela jelsa.

Bergesalte, der, škrat.

Bergenle, die, (Striv hubo), gorska sova, velika sova, vjér.

Bergfabrik, die, rudarska fabrika.

Bergfahrt, die, vožnja kreber, vožnja proti vodi.

Bergfall, der, (Falco lithofalco), gorski sokoł. sokolič.

Bergfall, der, plaz, usad, derča; f. auch Bergsturz.

Bergfarbe, die, perstena, zemeljska, rudna barva.

Bergfasan, der, f. Auerhahu.

Bergfanchel, der, divji bar.

Bergfein, adj., bergseines Silber, čisto srebro, na pervo roko.

Bergfertig, adj., bolan na pljučah (od rudarije).

Bergfest, das, gorjanska veselica, obhajilo, shod na gori.

Bergfeste, die, jamski steber, steber.

Bergfestung, die, gorska terdnjava, ostrožno herdo, gradišče, gradiše na gori.

Bergfett, das, (Sevum minerale), zemeljska mast; f. auch Erdharsz.

Bergfeuer, das, zum Zeichen den Benachbarten, germada; am Johannistage, kres, (altstl. kres solstitium); die Entzündung brenubarer Luft in Grußen und Brunnen, unemalica v rudnikih.

Bergfink, der, (Fringilla montifringilla), pinož, pinoža, gorski ščinkovec, šinkovec, nach Jan. nikovec.

220

Bergflachs.

Bergflachs, der, (Linum catharticum), Almianth, predivice, divji lan, zemeljsko predivo.

Bergflecken, der, gorjansko mestice; von Bergleuten bewohnter, rudarsko mestice.

Bergflor, der, sreča, spešenje pri rudarstvu.

Bergluß, f. Luftspath.

Bergförderniß, das, izpravljanje rude.

Bergforelle, die, (Salmo alpinus), planinska posterv.

Bergfrei, adj., prost, svoboden; svet, ki se ni nikomur podeljen za rudarjenje; rudokopje neoddano.

Bergfreiheit, die, rudokopna svobodnost, prostost.

Bergfuß, der, planinska lesica.

Bergfülle, die, obilnost rude.

Berggang, f. Bergader.

Berggauß, die, planinska gos.

Berggebäude, das, rudarska poslopje.

Berggebet, das, rudarska molitev.

Berggebot, f. Berggesetz.

Berggebrauch, der, gorjanska rudarska šega.

Berggegend, die, gorat kraj, gorata stran, hribovata stran.

Berggeist, der, gorski duh, škratelj.

Berggelb, das, zemeljska rumenica.

Berggenoff, der, im Bergbaue, rudarski družnik, društvenik, deležnik, nach V. sponlovnjak; im Weinbane, sogornik.

Berggericht, das, im Bergbau, rudarska, rudarijska sodnija; im Weinbane, gornija, nach V. pravda.

Berggerichtlich, adj., rudarsko-sodni; ein berggerichtlicher Beschluss, sklep rudarske sodnije.

Berggerichtsbarkeit, die, rudarska sodna oblast.

Berggeschlecht, das, gorsko pleme.

Berggeschworene, der, rudarski priseženec.

Berggesetz, das, rudarska od. rudarijska postava.

Berggewächs, das, planinska rastlina; mont. auch ruda.

Berggewerk, das, Berggewerkschaft, die, rudarsko društvo.

Berggewild, der, gorska divjačina, zverad.

Berggezähe, Berggezeug, das, rudarsko orodje.

Berggott, das, škratelj.

Berggraß, das, terda trava.

Berggrün, das, (chry socolla), bakrova zelenica; russ. gornaja zelenj.

Berggruß, der, rudarski pozdrav.

Bergahr, die, čisto srebro, (gorsko mleko).

Berggut, das, kopanina.

Berghaber, der, hribovski oves.

Berghahnenfuß, der, poljske zlatice.

Berghänkling, der, (Fringilla montana), poljski vrabec.

Bergharz, f. Erdharz.

Bergkohle.

Berghase, der, heli, planinski zajie.

Berghapel, die, rudarsko vreteno.

Berghane, die, rudarska matika.

Berghaupt, das, verh, teme gore.

Berghauptmann, der, rudarijski glavar.

Berghauptmannschaft, die, rudarijsko glavarstvo.

Berghenne, die, divja kokoš.

Berghaus, das, hiša na gori, na herdu.

Berghaut, f. Vergpapier.

Bergherr, der, lastnik rudnika, rudni, gorski gospod.

Berghen, das, herdnina, košenina, brežnina, gorsko seno.

Berghexenkrant, das, lesičji rep, od. bloß rep.

Berghinab, f. Vergab.

Berghinan, f. Vergan.

Berghimbere, die, divje malinice, maline.

Berghöhe, die, visokost, visocina gore, verh.

Berghuhn, das, (Tetrao rufus), ruševec, ruseva kura.

Berghoheitsrecht, das, rudarska veličanstvena pravica.

Berghöhle, die, herlog, jama, spila, votlina v gori.

Bergholder, der, (Sambucus racemosa), divji bezeg.

Berghühnlein, das, divji petelinček, divja čiba, čibka.

Berghuflattich, der, lapuh.

Berghund, der, tačka, rudarske kola.

Berghütte, die, koča na gori.

Bergicht, adj., gorast, gornat, hrihast, berdast.

Bergig, adj., gorat, hribovat, gorovit, bregat.

Bergjohannisblume, die, divje kresnice.

Bergjunge, der, rudarski novinec, novak.

Bergkappe, die, rudarska kapa.

Bergkater, der, divji maček.

Bergkase, die, divja mačka.

Bergkeller, der, hram v gori.

Bergkeffel, der, kotel, konta, kotlanja, rupa, ponikve; von eingesunkenen Gebäuden, usad.

Bergkette, die, gorjanci, gorje, versta gor, gorovje, hribovje.

Bergkirsche, die, tienice, hostenke pl.

Bergklee, der, (Trikolium montanum), divja planinska detelja.

Bergkleidung, die, rudarska obléka.

Bergklette, die, perenka.

Bergkniff, die, grabni, prepadi, predih, prepad.

Bergknapp, der, rudar, rudokop.

Bergknappschaft, die, rudarji, rudokopi, skupščina, skupšina, shod rudokopov.

Bergknappschafts-, in 3fß., rudarski; z. V. Bergknappschaftsalteite, rudarski starasina; Bergknappschaftsriegel, rudarski pečat.

Bergknecht, der, težak, rudoteg †.

Bergkohle, die, premog.

Bergkogel.

Bergkogel, der, homee, holm, hom, cfr. altsl. lil'm, Hügel.

Bergkorb, der, rudarski koš.

Bergkork, der, kamnjeni plut.

Bergkornblume, die, pl., rudarijski stroški, stroški rudarjenja.

Bergkrähe, die, (Corvus graculus), planinski škoree, planinska kavka, kramperica.

Bergkraże, die, rudarska stergača, stergulja.

Bergtraut, das, gorska, planinska zel.

Bergkrümme, die, draga, ovinek; vielleicht drückt die in Überkrauter Alpen oft vorwomende Localbenennung vertaca diesen Begriff besser aus, Dešman).

Bergkrystall, der, strelice pl., gorski kristal.

Bergkübel, der, rudarski kebel, rudarska brenta*.

Bergknuppe, die, verh. teme, kop gore.

Berglach, der, grenlanski dolgorepnik.

Bergland, das, gorata dežela, pogorje, planine pl.

Berglauch, der, divji česen.

Berglaufig, adj., po rudarsko, po rudarski segi.

Bergleder, das, Steinart, kamnati irh., irhovec; j. auch Bergpapier; das Leder der Bergleute, f. Arschleder.

Berglehen, f. Bergbelchung.

Berglehne, die, f. Abhang.

Berglein, das, gorica, goričica, grič. hribee.

Berglein, das, (bot.), divji lan.

Berglerche, die, hribovski škerjanee.

Berglute, die, pl., rudarji.

Berglilie, die, lilija, limbar (?).

Bergloch, das, izvertanina.

Bergluft, die, gorski, planinski zrak.

Berglungenkraut, das, pljučnik.

Bergmann, der, rudar; vom Leder, rudokop, rudokopač; vom der Feder, d. i. der in der Bergwissenschaft erfahrene, rudozanee, rudoslovee; vom Fener, rudotopnik.

Bergmanns-, in der Zßgg., rudarski.

Bergmännchen, das, skrat, skratelj, gorski možie (—elj).

Bergmännisch, adj., rudarsk, rudoznansk; adv., bergmännisch reden, po rudarsko governoriti.

Bergmannsarbeit, die, rudarsko delo.

Bergmannsstand, der, rudarski stan, rudarji.

Bergmeier, der, pristavnik.

Bergmeise, die, (Parus caudatus), dolgorepka, beloglavka, mlinareek.

Bergmeister, der, rudarski mojster.

Bergmesser, der, goromér, herdomér.

Bergmine, die, rudni, rudarski podkop.

Bergmittel, f. Bergart.

Bergmönch, f. Berggeist.

Bergmünze, die, divja meta.

Bergmühfahrer, der, rudarski nadglednik.

Bergnelte, die, divji nagelj.

Bergsanikel.

221

Bergnympe, die, divja žena, serb. gorska vila, vila pogorkinja; nach dem Griech. planinska nimfa, oreada.

Bergoch, f. Aneroch.

Bergöde, die, gorska samota, samija.

Bergöl, das, zemeljsko olje, skalno, kamnjeno olje, klej.

Bergordnung, die, rudarski red, postava za rudarstvo.

Bergpapier, das, kamnjeno ličje.

Bergpech, das, zemeljska smola.

Bergpflanze, die, gorska, planinska rastlina.

Bergplatte, die, gorska ravan, ravan na gori.

Bergpolizei, die, rudarska policija.

Bergpolizeilich, adj., rudarsko-policijsk.

Bergpredigt, die, Christi, Jezusov govor na gori; seufst, pridiga za rudarje.

Bergprivilegium, das, rudarsko predstvo, rudarska privilegija.

Bergprobirer, der, rudoskusnik.

Bergpumpe, die, rudarska sisalka, rudarska tromba.

Bergquelle, die, gorsko vrelo, studenee na gori.

Begrath, der, rudarski svetovavec, svetnik.

Begratte, die, (Myoxus glis L.), polh.

Begrante, die, divja rutica.

Bergrechnung, die, rudarska številba, (racun, obrajt).

Bergrecht, das, im Bergbave, pravica do rudarjenja; die Bergrechte, rudarsko pravo, rudarijske postave; eine Abgabe vom Weinberge, gorna, gornica, kalnica.

Bergrechtlich, adj. u. adr., rudarsko-praven, po rudarskih postavah, po gornem pravu.

Bergrechtsherr, der, gospodar, lastnik gornice.

Bergrechtsholde, der, gorničnik, gorničjak, gorni podložnik.

Bergregal, f. Berghoheitstück.

Bergreihe, die, gore, gorovje, hribovje.

Bergreiher, der, (Ardea purpurea), rudeča čaplja.

Bergreife, die, potovanje po gorah.

Bergrevier, das, rudarsko okoliše, okolise.

Bergrichter, der, rudarski sodnik.

Bergritterporn, der, rudarske ostrožnice.

Bergroße, die, planinska roža.

Bergroth, das, zemeljska rudečica.

Bergröthel, der, rudeča kreda.

Berggrücken, der, greben, herbet, sleme, reber, sedlo; ein scharfer Berggrücken, ostro sleme.

Bergruhrkraut, das, griznice pl.

Bergrüster, der, (Ulmus campestris), hrest.

Bergsche, die, rudarska pravda, reč.

Bergschaft, der, kamnjeni sok, rudna smola.

Bergsalbei, die, divji žalhelj.

Bergsalz, das, f. Steinsalz.

Bergland, der, kopani pesek.

Bergsanikel, (Sanicula europaea), ženikelj.

222

Bergsaturni.

Bergsaturni, (Saturnea montana L.), divji setraj. dušicje, žepek.

Bergscheitel, der, teme gore.

Bergsichte, die, rudarska dnina.

Bergschlag, f. Bergacker.

Bergschlange, f. Rießenschlange.

Bergschloß, das, grad na gori.

Bergschlucht, die, draga, tokava, jarek, grapa, klaneec.

Bergschmid, der, rudarski kovač.

Bergschmiele, die, ostrica.

Bergschnefte, f. Waldschnefte.

Bergschreiber, der, rudarski pisar.

Bergschotte, der, grahor.

Bergschule, die, rudarska učilnica.

Bergschüler, der, rudarski učenec.

Bergschüßig, adj., bergschüßiges Erz, nečista, z zemljo zmešana ruda.

Bergschwaden, der, skodljivi sopuh v rudniku, jamski sopar.

Bergschwabe, die, hribovska lastovka.

Bergjegen, der, obilna ruda, rudno obilje, bogata ruda, bogat rudnik.

Bergseil, das, rudarska verv, konopee.

Bergsohle, die, podgorje.

Bergspitze, die, verh, špik, ojstri verh, versac, verhol, teme, auf der Bergspitze, na verhu gore.

Bergstadt, die, auf einem Berge, gorsko mesto, mesto na gori; mit einem Bergwerk, rudarsko mesto, mesto z rudnikam.

Bergsteiger, der, hribolazee; f. auch Steiger.

Bergstraße, die, gorska cesta, cesta v goro.

Bergstrom, f. Wildbach.

Bergtufe, die, nečista ruda; f. auch Erzstufe.

Bergturz, der, udertina, usadina, usad; f. auch Bergfall.

Bergsucht, die, rudarska bolezen. jetika (?).

Bergfüchtig, adj., jecin, jeticin.

Bergjupan, der, in den Weinbergen, gornik.

Bergtafel, die, nach V. ravnik, ravne pl.

Bergtalg, der, (Bitumen mumia), lojevee, lojev kamen.

Bergtaube, die, (Columba oenas). mali divji golob, mali divjak.

Bergthal, das, dolinica, dol v gorovji.

Bergtheer, f. Bergöl.

Bergtheil, der, del (rudnika).

Bergtorf, der, gorska šota.

Bergtracht, die, rudarska noša.

Bergtrospe, die, glistnik.

Bergtrist, die, pašnja na gori, planinska pasa.

Bergtrumm, das, plaz, zaval.

Bergbülich, f. Bergläufig.

Bergumgebung, die, obgorje.

Bergunter, adr., nadol, navdol, navzdol; f. Bergab; es geht mit ihm bergunter, pasa, hira, rakovo pot gre.

Bergurtheil, das, sodba rudarijske sodnije.

Bergveilchen, das, hribovska vijolica.

Bergverständige, der, rudoznancee, rudoslovec, zveden v rudarijskih rečeh.

Bergvogt, f. Bergrichter.

Bericht.

Bergvolf, das, gorjani, gorjanci, hribovei; f. auch Berglente.

Bergwachs, f. Erdharz.

Bergwald, der, gojzd, les na gori.

Bergwaldhirse, die, divje, tieje proso.

Bergwand, die, gola skala, stena, golina, stran: Felsenwand, čer, čerje, čirje.

Bergwärte, adr., navzgor; f. Bergan.

Bergwasser, das, voda iz hribov; f. auch Wildbach.

Bergweide, die, (Salix montana), rakita. mackovee.

Bergwein, der, gorsko vino, gorina.

Bergwerk, das, rudnik, rude, jama; banen, rudo kopati, rudariti, nach Gutsm. rudovati; füändig oder füändig machen, rudo najti, nahajati, nach I. naznati.

Bergwertbetrieb, f. Bergbanbetrieb.

Bergwerkreich, adj., poln rudnikov.

Bergwerks-, in 3ßgg., rudniški, jamski, rudarski.

Bergwerksantheil, f. Bergantheil.

Bergwerksfrohne, die, rudna desetina, rudarnina.

Bergwerksgesellschaft, die, rudarsko drustvo.

Bergwerksleute, pl., rudarji.

Bergwerksprodukt, das, rudarski pridellek, izdelek.

Bergwerksprache, die, rudarski jezik.

Bergwertsteller, die, davek od rudnika. rudarnina.

Bergwertswissenschaft, die, rudoznanstvo, nauk od kopanja rude, rudarstveno znanstvo.

Bergwermuth, der, divji pelin.

Bergwesen, das, rudarstvo, rudarske veći, rudokopje.

Bergwetter, das, jamski zrak.

Bergwinke, die, grašica.

Bergwiese, die, senožet v gori.

Bergwild, f. Berggewilde.

Bergwind, der, gornjak.

Bergwinkel, der, kot, tokava.

Bergwolf, der, gorski volk.

Bergwort, f. Berggruß.

Bergwurz, die, divji koren.

Bergzehente, der, desetina od rudarije, rudna desetina; in den Weinbergen, gorsčina, gorska.

Bergzehentner, der, rudni desetinee.

Bergzeichen, das, rudarsko znamnje.

Bergzeißig, f. Flachsünk.

Bergzeitliche, die, podlesk.

Bergziege, die, gorska. planinska koza.

Bergzimmermann, der, rudarski tesar.

Bergzinn, das, čisti kositar.

Bergzunder, f. Bergpapier.

Bergzwiebel, die, divja čeula.

Bericht, der, naznanilo, poročilo, glas, russ. izvěstije, f. Berichten; Vortrag, razložba; Bericht geben, ertheilen, erstatten, naznaniti. naznanjati, poročiti, poročati, poročilo podati, podajati, glas dati; schriftlicher, pisanje; Avis, naznanilo; nach Bericht, po na-

Berichten.

znanilu; med. po zaukazu, po (ustnem)
naročilu.

Berichten, v. a., **Nachricht ertheilen, sporočiti, poročiti, poročati, naznaniti, naznanjati, na znanje dati, povedati, vediti dati, datjati; ich will dir seine Worte berichten, opravim ti njegove besede; schriftlich, pisati komu; die Dünngstücke berichten, obravnati krozce; einen berichten, belehren, povedati komu; du bist falsch berichtet, tebi je krivo, napak povedano; einen Sterbenden, z Bogam priti k bolniku, oskerbetiga, gew. previditi, previdovati ga; er läßt sich nicht berichten, ne da se podučiti, ne da si dopovedati; er ist des Fahrens nicht wohl berichtet, ne zna voziti, ni zurjen, znajden, zveden; einen Falken berichten, zueiti, učiti sokola; wie man fragt, je wird man berichtet, kakorsno pravsanje, takošen odgovor; einen mit Lügen berichten, nalagati koga.

Berichterstatter, der, poročivec, razložnik, pripovedovavec.

Berichterstattung, die, poročilo, razložba.

Berichtigen, v. a., verbessern, popraviti, popravljati, abthiin, bezahlen, opraviti, opravljati, poravnati, poravnavati, odriniti, splačati, plačati, placevati; ordnen, v red spraviti, spravljati; einen Zweifel berichtigen, odpraviti, odpravljati dvom; die Sache ist berichtigt, reč je dognau, poravnana.

Berichtiger, der, popravljavec.

Berichtigung, die, popravek, poprava, popravlanje; eine Schuld, plačilo, pobot.

Berichtungsbogen, f. Korrekturbogen.

Berichtlich, adv., po poročilu, poročilama.

Berichtmäßig, adv., po poročilu, s poročilam.

Berichtsteller, f. Berichterstatter.

Berichtsabsorderung, die, tirjanje, zahtevanje naznanila, poročila.

Berichtzettel, das, naznanilo, naznanilni list.

Beriechen, v. a., poduhati, duhati, povonjati, vonjati, auch povohati, vohati kaj, obvonjati kaj; russ. obnjuhati.

Beriehung, die, povonj.

Beriefern, Beriefern, v. a., izzlebiti, nalžlebiti.

Bericmen, v. a., ojérmeniti, pojermeniti, z jermenjem opraviti, opravljati.

Beriefern, v. a., die Wiesen, napeljati, napeljevati vodo na travnike; auf etwas reiseln, sumljati po čem.

Berindet, adj., berindete Bäume, drevesa v lubji, skorji, obraščene, obrašene, drevesa, pokrite z lubjem, skorjo.

Beringen, v. a., perstan dati, perstan djati na roko, nach V. operstančati, serb. perstenovati.

Berinnen, v. a., curljati na kaj.

Beritt, der, objezd, okraj.

Beritten, adj., berittenes Pferd, ojahan, zjahan, zjezden konj; f. Bereiten, berittene Solbaten, vojaki na konjih, konjiki; er ist gut, schlecht beritten, ima dobriga, slabiga

Berücken.

223

konja; machet euch beritten, sedlajte konjiče, zasedite konje; serb. auch okonjiti se.

Berücken, v. a., oprasniti, opraskati, razpraskati, praskati, obraziti, raziti; berigt, razpokan.

Bertan, der, barkan, berkan; f. auch Berdzent.

Berline, die, herlinka, berlinska kočija.

Berlinerblau, das, višnjevica, berlinska, berlinska modrina, višnjeva ilovica; nach V. berlinski sinj.

Berloquen, f. Umgrechänge.

Berme, die, obkraj.

Bernhardiner, der, bernardinec.

Bernhardšabfei, die, bernardinska opatija.

Bernhardskrebs, f. Schneckenkrebs.

Bernhardssorden, der, red svetiga Bernarda.

Bernstein, der, (suecinum, electrum), auch Agtstein, smolski kamen; russ. jantar; pol. nach dem Deutschen, hursztyn; Bernstein rischen, lesen, schöpfen, jantar brati, zajemati.

Bernstein, in Zisg., jantarjev.

Bernsteinarbeit, die, jantarjev, izdelek iz jantarja.

Bernsteinartig, adj., jantarjast.

Bernsteinen, Bernsteinern, adj., jantarjev.

Bernsteinfang, der, branje jantarja.

Bernsteinhandel, der, kupčija z jantarjem.

Bernsteinöl, das, jantarjevo olje.

Bernsteinsammler, (=sänger, =leser), der, nabirač jantarja.

Beroden, f. Behacken.

Berohren, v. a., s terstjem obiti, obijati, prevleči, pokriti, pokrivati, nach V. auch oterstiti.

Berošen, v. a., z rožami pokriti.

Berošten, v. n., zarujaveti, rujaveti, ruja se prime, prijemlje.

Berötheln, v. a., zaznamnjati z rudečnikam.

Beroßen, v. a., osmerkati, smerkati.

Berš, f. Wirschkohl.

Berš, der, poc.

Bersten, v. n., póciti, pokniti, pokati, razpociti, popokati, spokati, razpokati se, regniti; das Eis berstet, led pokaz ein wenig bersten, f. Anbersten; geborsten, počen; ich möchte vor Anerger bersten, počil bi od jeze; vor Frost bersten, (von dem Erdboden), regniti; von der Hise, skerlupniti.

Bertram, der, (Pyrethrum parthenium), drobtinice; (Anthemis pyrethrum), pehtran*.

Berüchtigen, v. a., razglasiti, razglašati, razupiti, razkričati, raznesti, raznašati, ograjati, ob dobro, lepo ime pripraviti koga.

Berüchtigt, adj., razglašen, raznesen, razkričan, glasovit, slabiga glasa, imena.

Berücken, v. a., einen Vogel, vjeti, loviti, pod mrežo dobiti; fig., ukaniti, prekaniti, ganiti, prevariti, oslepit, ogoljufati, prleslepit, slepit, mamiti, goljufati, pamet zmesati; berücken wollen, suchen zu berücken, loviti; auf eine sonderbare Weise, brez britve briti, brez noža dreti.

224

Berücksichtigen.

Berücksichtigen, v. a., ozreti, ozirati se
na kaj, gledati na kaj, marati za kaj, ozir
imetiti.

Berücksichtigung, die, ozir, pogled, po-
mislik; in Berücksichtigung dessen, gledé na
to, oziraje se na to, z oziram na to.

Berücksichtigungswürdig, adj., ozira
vreden, vreden, da se gleda na —.

Berückung, die, omama, goljufija, prevara.

Berückungskunst, die, slepivnost, goljuf-
nost.

Berudern, v. a., oveslati, z vesli pre-
skerbeti, opraviti, veslati po čem; ein be-
rubertes Schiff, ladija z vesli, na vesla.

Beruf, der, poklie; serb. zvanje; innerliche
Neigung, veselje, nagon; Amt, služba, dolž-
nost, ured, opravilo; die Bestimmung, na-
memba; seinem Berufe nachgehen, po svo-
jim poklicu delati; er hat keinen Beruf da-
zul, nima veselja do tega, to ga ne veseli.

Berufen, v. a., poklicati, klicati, pozvati,
zvati; jemanden berufen, mit Worten bezau-
bern, ureći koga; daher berufen sein, ure-
čen biti, uročen biti, urok imeti; j. auch
Beschrcien; einen wegen etwas berufen, gra-
jati koga, očitati komu kaj; eine Versamml-
ung berufen, sklicati, sklicovati zbor; Biele
sind berufen, aber Wenige außerwählt, veliko
je poklicanih, ali malo izvoljenih; vorš
Bericht, poklicati, gnati pred sodnika, f. a.
Berüchtigen; v. r., sich auf etwas berufen,
nanasati se na kaj, opirati se na kaj. bra-
niti se s čim; serb. pozivati se na što; er
berief sich auf seinen guten Leumund, izgovar-
jal se je s svojim dobrim imenam; f. auch
Appelliren.

Berufen, adj., sluten, razvpit, f. Berüch-
tigt, Berühmt; ich bin nicht berufen, nimam
oblasti, nisim poklican, to ne sega v moje
opravilo, dolžnost; eine berufene Behörde,
oblastna, pristojna gosposka.

Berufende, die, f. Appellant.

Berufene, der, poklicani.

Berufkrant, das, uroćnik, zelisce, zelise
za urok, lek.

Berufs-, in Zbgg., poklieni, po poklicu,
službni.

Berufsarbeit, die, Berufsgeschäft, das,
službno delo, opravilo.

Berufsgefährte, der, tovarš.

Berufsmaßig, adr., po poklicu, po dolž-
nosti (svojiga poklica).

Berufsphlicht, die, dolžnost stanu, poklica.

Berufstrene, tie, zvestoba v službi.

Berufsthätigkeit, die, pridnost, marlji-
vost v službi.

Berufung, die, klic, poklie, sklie, urok; f.
auch Appellation.

Berufungsbehörde, Berufungsiustanz,
Berufungsfrist, i. Appellationsgericht, usw.

Berufungsweg, f. Appellationszug.

Berühren, j. Nügen.

Beruhen, v. a., počivati; f. auch Ruhen;
etwas auf sich beruhen lassen, pri pokoji pu-
stiti, pušcati, pušati, pustiti reč, kakor je
(hila); ne govoriti več od nje; dakei be-

ruhen lassen, tako pustiti, pušcati, pusati; bei
etwas, ostati, ostajati pri čem; auf etwas
beruhen, ležati, stati na čem, opirati se, na-
slanjati se na kaj, biti uterjen, ukorenjen
v čem; der ganze Unterschied beruht darin,
ves razloček je ta, je v tem; meine ganze
Hoffnung beruht auf dir, ti si moje (edino)
apanje; es beruht auf dir, na tebi je, pri
tebi stoji; es beruht alles nur auf Bermu-
thungen, vse je zidano, operto na dozdeve.

Beruhigen, v. a., upokojiti, spokojiti, po-
kojiti, potolažiti, tolažiti, umiriti, utažiti,
utisati; ein beruhigender Get anfe, tolažna,
tolaživna, pokojivna misel; v. r., sich be-
rühigen, umiriti se; ich ging berühigter von
dannen, z olajšanim, potolaženim sercam
sim šel od (njega); sich eine beruhigende
Ueberzeugung von der Sache verschaffen, pre-
pricati se v svojo potolažho, kakšna da je
reč; beruhigendes Mittel, tolažilo; be-
rubige dich, tiho bodi, ne boj se; sich mit
etwas beruhigen, s. Begrüßen.

Beruhiger, der, f. Troster.

Beruhigung, die, pokoj, mir, tolažba, altsl.
utéha; die Handlung der Beruhigung, po-
kojenje, mirjenje, tolaženje; Beruhigung
fassen, umiriti.

Beruhigungsmittel, das, tolažilo, to-
lažba.

Berühmen, sich, v. r., einer Sache, pohva-
liti, hvaliti se s čem, bahati se; er berühmte
sich des Rechtes, hvalil se je, da ima pra-
vico do —, lastil se je česa; nach M. auch
slaviti se.

Berühmt, adj., slaven, sloveč, glasovit, slu-
ten, slut, imenit, imeniten, glasoviten, slavo-
vit, slavoviten, dičin(?); hochberühmt, pre-
slaven; weltberühmt, povsod sloveč, znan,
razglasene slave, sloveč na vse kraje; be-
rühmt sein, sloveti, sluti; serb. biti na gla-
su; berühmt werden, zasloveti, zasluti.

Berühmtheit, die, imenitnost, slavitost,
slavnost, slava. dika (?), slavno ime, gla-
sovitnost, znamenitnost.

Berühmung, die, hvaljenje, bahanje; serb.
hvalisanje.

Berühren, v. a., etwas, dotakniti, dotikati
česa, potipati, tipati, pošlatati; diese Wern
berührten ihn tief, te besede so ga v živo
zbodle, zadele, ganile; mit wenig Worten
etwas, spominjati česa. omeniti, omenjati,
v misel, v spomin vzeti, jemati kaj; (eno)
besedo reči od česa; berührter Maßsen, ka-
kor je spomnjeno, kakor je (bilo) rečeno,
po prejsnih besedah; Sachen, die einen be-
rühren, reči, ki se koga tičejo, ki mu jih
je mar.

Berührig, f. Nührig.

Berührung, die, dotik, dotikanje; mit ei-
nem in Berührung kommen, sniti se s kom
opraviti (opravilo) imeti s kom, soznaniti
se s kom, sostati se s kom.

Berührungss., in Zbgg., dotični.

Berührungspunct, der, dotika, dotična
pika.

Berührungspunct.

Berührungswinkel.

Berührungswinkel, der, dotični kot.

Berümpfen, v. a., zmerdati, zmerdovati
se, nos zavihati, vihati nad kom.

Berunzeln, v. a., zgerbančiti, gerbančiti,
gerbati; die berunzelte Stirn, zgerbančeno,
nabrano čelo.

Berupfen, v. a., oskubsti, skubsti; etwas
haariges, wolliges, opuliti, puliti, opipati,
popipati, pipati; fig., oskubsti, ogoliti koga.

Berupfung, die, skubenje, puljenje, pipanje.

Berußen, v. a., osajiti, s sajami umazati,
očaditi.

Berußt, adj., sajast, sajav.

Beryll, der, beril, akvamarin.

Besabberu, sich, v. r., opljevati se.

Besaken, v. a. u. r., napolniti si vreče,
žakelj; (osla) obtovoriti, obložiti; opertati
se.

Besäen, v. u., obsejati, obsevati, nasejati,
posejati, posevati; die Felder mit Leichen
besäen, posuti (pospeti), posipati; pokriti
polja z mertvimi.

Besaet, adj., obsejan, posut, obsut; das be-
säete Feld, setvina, sejanje; mit Sternen
besäter Himmel, zvezdnato nebo.

Besage, adv., po besedah, po; f. Laut,
Kraft.

Besagen, v. a., povedati, praviti, govoriti,
spricevati; der Brief besagt, pismo pravi,
naznanja, govoriti; besagter Massen, kakor
je povedano, kakor je rečeno, v misel v-
zeto; er hat mich besagt, s. Anklagen; der
besagte Freund, omenjeni prijatel, prijatel,
od kteriga sim govoril.

Besägen, v. a., den Baum selbst, prižagati
drevo; die Aeste am Baume, obžagati, ob-
žagovati, žagati drevo; serb. piliti.

Besaiten, v. a., nategniti, nategnati, napeti,
napenjati strune na kaj, nach V. obstruniti.

Besalben, v. a., omazati, mazati, omaziliti;
f. auch Besudeln, Betrücken.

Besalzen, v. a., osoliti, posoliti, soliti; er
ist schön besalzen worden, dobro so ga na-
solili.

Besamen, v. a., obsejati, obsevati; bei
Dalm. osemeniti; v. r., sich besamen, za-
sejati se, zasevati se. ploditi se, samo od
sebe rasti, nach V. zasemeniti se; besamte
Zellen, zaležene ljuknice.

Besanden, v. a., bei den Schmiden, varež
vreči, metati (na železo), povariti; sonst, s
peskam posuti, posipati; s. auch Berfanden.

Besäftigen, v. a., pomiriti, potolažiti, to-
lažiti, pogovoriti, pogovarjati, potoliti; serb.
utažiti; die wilden Leidenschaften besäftigen,
ukrotiti, krotiti neugnane strasti.

Besäftiger, der, tolaživec, mirivec.

Besanftigungsmittel, s. Beruhigungsmittel.

Besanmaßt, der, zadnje drevce, zadnje ja-
drilo.

Besaufsegel, der, zadnje jadro.

Besay, der, obsiv; (Schneiderausdruck), ob-
log, podlog, zavlaka, podlaka.

Besatzung, die, Garnisen, posada, posadka;
poln. zaloga, osada; im eis. Schloße, priloga.

Beschaffenheit.

225

Besatzungs-, in 3sg., posadni.

Besauen, v. a. u. r., posvinjati, pomazati,
omarogati, počečkati, obrazdati, obrazgati.

Besauen, v. a., upijaniti, oviniti, opijaniti,
opiti; ganz besoffen, pijan kakor svinja; ein
Besoffener, pijan, pijanee, preopit, vinsk,
vinjen; v. r., sich besaufen, upijaniti se,
vina se nalokati, navleči se, naserkati, na-
žreti.

Besaugen, v. a., sesati, piti iz česa.

Besäumen, v. a., zarobiti, obrobiti, robiti,
obsiti, obsivati.

Beschaben, v. u., ostergati, ostergovati,
stergati kaj, odergniti, oderzati kaj, ogu-
liti; etwas mit Zucker, nastergati sladkorja
na kaj; der Gerber beschabt die Haut am
Streichbaume, nach V. kožar izpira kožo;
v. r., zlizati se, odergniti se. zguliti se.

Beschabung, die, sterganje.

Beschachteln, s. Abschachteln.

Beschädigen, v. u. u. r., oškoditi, oško-
dovati, poškodovati kaj, pohabiti koga,
škodo, kvar oder kvaro narediti, delati ko-
mu, poretiti; ein Werkzeug beschädigen, po-
kvariti, kvariti, pokaziti, kaziti, kaziti;
verwunden, oraniti, raniti; rižen, obraziti,
raziti; serb. oštetiti; russ. povrediti.

Beschädiger, der, poškodovavec, oškodova-
vec, škododelee.

Beschädigt, adj., oškodvan, pokvarjen, po-
kažen; vom Hagel beschädigt, točnat, ob-
tolčen; ein beschädigtes Glas, počeno stek-
lo; beschädigtes Kleid, stergano oblačilo;
er ist starf beschädigt, močno je pobit,
ranjen; Schaden leidend auch škodin, kva-
rin biti.

Beschädigte, der, poškodovanec.

Beschädigung, die, škoda, kvar od. kvara;
eine Wunde, rana; eine schwere körperliche
Beschädigung, težka telesna poškodba, huda
poškodba telesa.

Beschaffen, v. a., etwas, storiti, opraviti,
delati kaj; sofort zu beschaffende Erhebungen,
pozvedhe, ki se imajo prec zgoditi; einen
beschaffen, oskerbeti koga, previditi s po-
trebnim; es war kein Geld zu beschaffen, ni
hilo (mocí) dnarjev dobiti.

Beschaffen, adj., wie beschaffen, kakošen,
kakšen, kak, kakov; so beschaffen, ta-
košen, takšen, tak, takov; wie immer
beschaffen, kakoršen koli, kakoršen si bodi;
wir sind gleich beschaffen, enaki smo (enaka
sva); die Sache ist ganz anders beschaffen,
to je vse kaj druziga; beschaffenen Umstän-
den nach, po okoliščinah, kakor naneso o-
kolščine, okolšine, kakor kane; wie ist es mit
deiner Gesundheit beschaffen, kaka je s tvo-
jim zdravjem; es ist schlecht mit ihm be-
schaffen, na zadnjo zarezo je prišel.

Beschaffenheit, die, kakošnost, kakšnost,
kakovost, kakost, takošnost, taksnost,
vlastnost, narav, posebnost; Stand, stan;
f. auch Amt; äußere, zunanjost, zunanje
lastnosti; Bericht von der Beschaffenheit ei-
nes Bergwerkes, poročilo od tega, kakšen

15

226

Beschaffenheitswort.

je rudnik; nach Beschaffenheit der Umstände, po okolscinah, glede na okolscine, okolscine; j. auch Beschaffen.

Beschaffenheitswort, das, (adverbium qualitatis), nareje kaksnosti.

Beschäften, s. Beschäften.

Beschäftig, s. Beschäftig.

Beschäftigen, v. a., opravila, opravek, delo dati, dajati; du kanust so viele Lente nicht beschäftigen, za toliko ljudi nimas dela dovelj. auch delati. opraviti dati komu; starf beschäftigen, z delam obložiti, oblagati koga; einen mit etwas, zaderzvati, motiti koga s čim; v. r., mit was beschäftigt du dich, kaj je tvoje opravilo, kaj delaš, kakšne opravila imas, s kakim delam se pecas. upiras. ukvarjas; russ. zanimatsja; überbannt ohne Bezug auf ein gewisses Geschäft, d. i. beschäftigt sein, ich beschäftige mich immer mit etwas, d. i. bin nie unzig, dam si zmiraj kaj opraviti, vedno sim v delu, vedno kaj delam; sich mit nichts, praznovati, nič ne delati, roke krizem nositi, čas prodajati; sich mit etwas, < čim opraviti imeti, kak opravek imeti; mit dem Ding ta sich beschäftigen, onegaviti oder onegati; start beschäftigt sein, polne roke dela imeti, čez glavo dela imeti, silno dosti imeti opraviti; beschäftigt sein, wird im Slovénischen oft durch das bleße verbum imperiezen, z. B. wer eben mit dem Schreiben beschäftigt, als ich ihn beschute, ravno je pisal, ko sim za obiskal.

Beschäftigung, die, opravek, opravilo, delo, s cimur se kdo peća; ich habe keine Beschäftigung für dich, nimam dela za te; Geberwe, obertnija†, rokodelstvo.

Beschäftigungsanstalt, tie, delavnica.

Beschäftigungsloß, adj., brezdelin, brez dela.

Beschalten, v. a., ein Meister, v.rog nasađiti, nasajati; j. Beschalten.

Beschälen, v. a., einen Baum, Apfel, olupiti, lupiti, omajiti, majiti, obeliti, beliti; eine Stute, kobilo uplemeniti, oplemeniti, plemeniti, ubrejiti, zajezditi; eine Stute beschälen lassen, kobilo k zrebeu peljati, privustiti.

Beschäler, der, Beschathengst, plemski zrehec et. zebec. pastuh; serb. pastuh; j. Beschäknecht.

Beschälgelt, das, plačilo za zrebca. brejnina.

Beschäftnecht, der, zrebear, zebear; Beschäftnecht sein, zrebeariti, zebeariti; dadurch erwerben, prizrebeariti.

Beschäsenche, die, sramna kuga.

Beschaling, j. Beschaling.

Beschälung, die, uplemenitev, plemenjenje.

Beschäzeit, die, pojanje, poja, hoja po plemen, plemenitev; j. auch Brünnig, Brünnstig.

Beschämen, v. a., osramotiti, posramotiti. sramotiti, osramiti; v sram pripraviti koga; einen durch ein Wort, reci komu besedo. da ga je sram. da ga rudečica polije; et

Bescheiden.

beschami uns beiße an Sindest, umniši je od naju, premaga naji, skrijva se pred njim.

Beschämung, die, osramotenje, sramota, sram; altsl. auch stud u. stydenije.

Beschärre, v. a., zagrebsti, zagrebati.

Beschatten, v. a., obsenčiti, senčiti, senco, hlad storiti, delati, auch zaseniti, obseniti, seniti, s senco zakriti, zakrivati; beschattet, obsenčen, obrašćen, obrašen, senčnat.

Beschattung, die, senca, sen.

Beidzahen, v. a., mit Schabung, odkupšcino, odkupšino, namet postaviti, postavljati, naložiti, nalagati.

Beschabung, s. Brandschabung.

Beschau, die, ogled, ogledovanje; Dottenbechu, ogledovanje merlićev.

Beschau=, in 3rsg, ogledni.

Beschaubar, j. Sichtbar.

Beschanen, v. a., ogledati, ogledovati, pogledati, pogledovati, razgledati, razgledovati; fig., premisljevati; eine Waare beschauen, pregledovati; v. r., sich beschauen, ogledati, ogledovati se.

Beschanend, j. Beschaulich.

Beschanenwerth, adj., ogleda, ogledovanja vreden.

Beschaner, der, ogledovavec, preglednik, pregledovavec; Herr Beschauer, gospod ogleda.

Beschauseln, v. a., zakidati kaj, nakidati, kidati na kaj, zasuti, zametati z lopato.

Beschaulich, adj., ogledljiv, vidljiv, vidin; ein beschauliches Leben, premisljevavno zivljenje, nach dem poln. bogomiselno življenje, v premisljevanji živeti, zamaknjen v misli, zamisljen biti.

Beschaulichkeit, die, vidnost, vidljivost, premisljevanje, zamaknjenost, zamisljenost, bogomiselnost.

Beschäumen, v. a., openiti, zapeniti. peniti, pene metati na kaj, s penami pokriti, pokrivati, auch osliniti.

Beschanung, die, ogledovanje, premisljevanje.

Beschanzettel, der, ogledni list.

Bescheid, der, mündlicher, odgovor, schriftlicher, odpis, odpisek, jur. odlok; bis auf weiteren Bescheid, dokler se kaj druziga ne odlovi; beschiedener Theit, odlocek; Bescheid geben, d. i. antworten, odgovoriti, odgovor dati; Bescheid bekommen, odgovor dobiti; Bescheid wissen, znati, uméti, razumeti kaj, znajden. zveden, znan biti v čem, glas vediti kaki reci; j. auch Auskunft; Bescheid thun im Stute, odpiti, odpijati, piti (komu na zdravje), böhm. splniti.

Bescheiden, v. a., zutheilen einem etwas, odločiti, odlocevati, umeriti, usoditi komu kaj; Gott hat es mir nicht beschichten, ni mi dal Bog; einem etwas mittheilen, dati, dajati, podeliti, deliti; vor Gericht, ukazati, ukazovati, da (kdo) pride, poklicati pred sodnijo; jemanten an einen Ort, odkazati komu mesto, kam; j. auch Beordern; Beschiedene Tage, odkazani dnevi; bedenten, belehren,

Bescheiden.

razložiti, razlagati, razjasniti, razjasnovati komu kaj, podučiti koga v čem, napotiti koga; er lastt sich nicht bescheiden, ne da se pregovoriti, ostane pri svojem; v. r., sich bescheiden, podati se. udati se, privoliti v kaj, pripustiti, pripušati, pripušati kaj; sich mit etwas bescheiden, s. Beguigen, sich.

Bescheiden, adj., discretus, razboren, razumen, sprevidin, razsoden; temperans, mažig, nicht stolz, zmerin, tih, krotek, blag, ponužen, domeren; bescheidene Wünsche, zmérne, male želje; kroat. čedan; modestus, skromen (soll in U. Kr. gebräuchlich sein), auch potn. u. russ.; böhm. skrovny; sonst auch, pameten, moder.

Bescheidenheit, die, sprevidnost, razbornost, razumnost, razsodnost, vzderžnost, zmérnost, domernost, ponižnost, krotkost. kroat. čednost; modestia, skromnost, böhm, skrovnost; es wird der Bescheidenheit des Nichters überlassen, prepuščeno, prepušeno je sodniku, da po svoji previdnosti odloči; s. auch Leidenschaftsloſigkeit.

Bescheidessen, das, kolaci pl., koline.

Bescheinen, v. a., beleuchten, osvetiti kaj, svetiti na kaj; von der Sonne, obsijati. osijati kaj, greti, ogrevati, sijati na kaj; s. auch Bescheinigen.

Bescheinigen, Bescheinen, v. a., pismeno, s spricbo poterditi, poterjevati, spricati, spricevati.

Bescheinigung, die, pismena poterdba, spricba, izkaz.

Beschizen, v. a., osrati, osirati kaj, in U. K. opoganiti; podelati se na kaj; s. auch Betrügen.

Beschellen, v. a., zvonee, zvonček privezati volu, kravi.

Beschelten, s. Schelten.

Beschenken, v. a., obdariti, obdarovati koga, podariti, darovati komu kaj; s. auch Begaben.

Beschenter, der, darivee, darovavee, obdarovavee, obdarjavee, obdarjevavee.

Beschichte, der, obdarjenee, obdarovaneec.

Bescher, s. Bescherung.

Bescheren, v. a., tondere, mit dem Schermesser udlg., ostriči, postrici, striči; mit dem Barbiermeesser, obriti, obrijati, briti; tribuere, als ein Geschenk anstheilen, dati, dajati, udeliti, podeliti, deliti, umeriti, uměrjati, usoditi, soditi; es ist mir nicht beschert, ni mi dano; was Gott beschert, kar Bog da, kar Bog odloči; was Gott beschert, bleibt unverwehrt, serb. što ti Bog da, niko ti ne ugrabi; was hat dir der h. Nikolaus beschert, kaj ti je prinesel sv. Miklavž?

Bescherung, die, dar, podarek, poklon, darilo; als Handlung, darovanje; eine saubere Bescherung, to so lepi, pravi kolači, lepa je ta.

Bescherzen, v. a., šaliti s čim, nad čim, auch ponorčevati, norčevati se s kom, poserkati, šerkati (?).

Beschicken, v. a., eine Messe, poslati, posiljati na sejm; bereiten, in Ordnung bringen,

Beschlafen.

227

napraviti, v red spraviti, spravljati; das Bieh beschicken, opravljati, verdevati (v red devati) živino; den Garten beschicken, j. Bestellen; einen Steff beschicken, izdelati, izdelovati; die Erze beschicken, rudo mesati; als v. r., sich beschicken zu etwas, s. Anſchicken, sich.

Beschickung, die, poſiljanje na —, izdelovanje, oſkerbovanje.

Beschichten, v. a., škileti na kaj, po strani gledati kaj; serb. razroko gledati.

Beschienen, v. a., okovati, okovavati s sinami, položiti, polagati, pokladati šine; den gebrechenen Anſi, djati v šine.

Beschichten, v. a., etwas, streljati na kaj; mit einem Schuße probieren, skusiti, skusati; beschaffen sein, imeti streliva pri sebi; einen beschichten, streljati komu na čast; v. n., s. Beschossen, Ueberziehen, sich.

Beschichtenmeister, der, nadpuškar, pušokusec†.

Beschichtung, die, strel, streljanje na kaj; die Beschichtung der Statt dauernte 3 Tage, tri dni so streljali, pokali na mesto.

Beschiffbar, s. Schiffbar.

Beschiffen, v. a., einen Anſi, voziti se, peljati se po reki, vodi; v barki obiti (morje), iti po vodi.

Beschilden, v. a., oskititi, skititi, sčititi, sčitam ororožiti.

Beschilfen, v. a., s terstjem, rogozo pokriti, pokrivati.

Beschilft, adj., terstovat. s terstjem obraščen, obrašen, zaraščen, zarašen, rogozovit.

Beschimmeln, v. u., oplesneti, zaplesneti, splesniti, plesniti, plesnovati; altsl. plésnéti.

Beschimmern, v. a., svetiti se, blesketati se, lesketati se na kaj, nekoliko obsvetiti.

Beschimpfen, v. a., zasramovati, ogerditi, gerditi, osramotiti, sramotiti, opsovati, psovati, in U. K. auch rugati, eig., rogati; altsl. ragati se; auf beschimpfende Weise, sramotno, zasramovaje.

Beschimpfer, der, gerdivee, zasramovavee.

Beschimpfte, der, zasramovance.

Beschimpfung, die, ogerda, sramota, nach M. psost, psuja.

Beschindeln, v. a., oskodlati, skodlati, s skodlami pokriti, pokrivati.

Beschinden, v. a., einen Baum, oguliti, gułiti, odreti, odirati, obeliti; v. r., sich die Haut, odreti se, očertiti se, odergniti se.

Beschirmen, v. a., obraniti, braniti, obvarovati, varovati, zakriti, zakrivati kaj, streho delati čemu, nach V. zavetovati; serb. zaklanjati; beschirmend, varovaven, brani von.

Beschirmer, der, varh, branivee; in U. K. auch varovnik.

Beschirmung, die, varstvo, bramba, zavetje; serb. zaklon, okritje.

Beschlabbern, s. Besudeln.

Beschlafen, v. a., spati, ležati pri; s. auch Beiwohnen; im unchlichen Sinne, zvaljati

15 *

228

Beschluſung.

mit dem Acc. oder se. spěcati se z —; eine Sache beschlagen, premisliiti, premisljevati si kaj čez noč v postelji; beschlafe die Sache, ulezi se spat in do jutri premisli to; vergl. das serbiſche Sprichw., starije je jutro od večera.

Beschluſung, f. Beschlag.

Beschlag, der, okov, okovavanje; womit etwas beschlagen wird, oboj, okov, naboj, okova: eines Pferdes, kovanje; gerichtlicher Beschlag, prepoved, preklic, zaderžba; mit Beschlag belegen, in Beschlag nehmen, zapěcatiti. pozapreti. ustaviti. v prepoved djeti; Umbargo, zaderžba, prideržba; Ueberzug mit Schimmel, Feuchtigkeiten, operh; f. auch Aufsatz; von allerlei Beschlag, f. Schlag, Art; sammt Beschlag, f. Zubehör; in Beschlag nehmen, auch sonst, polastiti se česa, za se vzeti kaj, pod se spraviti.

Beschläge, das, okov. obijanje; f. auch Beschlag; er muß alles Beschläge kauſen, vse kovanje mora kupiti.

Beschlagen, v. a., mit Brettern, obiti, obijati; die Thaler, obtolči tolarje; eine Thür, ein Rad, einen Wagen, okovati, nakovati, okovavati, kovati; ein Pferd, podkovati, podkovavati, kovati; anders beschlagen, prekovati; einen Baum, obtesati, obtesovati, tesati; einen Stein, obrezati, obrezovati, rezati, obdelati, obdelovati; eine Rette, oblecii, oblačiti; von Hirchen, f. Befruchten; bezeichnen, plombiren, opečatiti. pečatiti, znamenje djati na kaj; einen Bauernbef mit Vieh beschlagen, oskerbeti s potrebno živino; die Wante beschlagen, s plesnobo zazmazati; mit Arret, v prepoved deti, devati; f. auch Beschlag; in einer Sache webl, übel beschlagen. v čem dobro, slabo podkovan biti, razumeti, znati kaj, dobro pripravljen biti; v. n., das Fenster beschlägt, okno se poti, steklo je oslepolet, je zasapljeno; das Leder, Brot beschlagt, operhne, operhuje, plesne; der Fluß beschlagt, srež se dela.

Beschlaghammer, ter, kovavno kladvo.

Beschlagnahme, Beschlagnachnung, die, zaderžba, zapečatenje; nach dem slav. Recht, zajetje.

Beschlagtaste, die, kovaška torbica. žep za kovavno orodje.

Beschlagzange, die, kovavne klesce. klese.

Beschlagzeng, taš, kovavno orodje.

Beschleichen, v. a., zalesti, oblezovati. zalezovati kaj, prikrasti. prikrajati se do koga, podkrasti se k komu; schen beschliech mich der eitle Gedanke, ze so mi prevzetne misli vstajale, so me obhajale; taš Žieber beschliech ihn, merzlica ga je iznenada papda; f. auch Anwandeln.

Beschleichung, die, zaleza, zalezovanje.

Beschleiern, v. a., z zagrinjalam, pajčolanam prikriti.

Beschleifen, v. a., das Wesser, pobrusiti, brusiti, poostriti. ostriti; mit Bändern, s trakovidi olepšati.

Beschleimen, v. a., opolžiti; f. auch Verschleimen.

Beschmigen.

Beschlemmen, v. a., ogneniti, zagleniti.

Beschleunigen, Beschlennen, v. a., pospěsiti, pospěsati, pohitriti, ponagliti, požuriti; beschleunige die Schritte, podvizaj se, in U. K. pašči se; beschleunige die Arbeit, hiti z delam. poženi se, da hitro opraviš.

Beschleunigung, die, pospesha, hitjenje, podvizanje s čim; mit thunlichter Beschleunigung, herž ko mogoče, herž ko se ho dalo.

Beschließen, v. a., znamen, zapreti, zapirati, zakleniti, zaklepati; serb. zatvoriti, zatvarati; zu Eute bringen, dokončati, končati, končavati, konec storiti, delati, skleniti. sklepati; das Leben beschließen, ugasniti, umreti. skleniti; eine Arbeit, dodelati, dodelovati; die Weinlese, dotergati; einen Versag fassen, skleniti, sklepati, nakaniti, odlociti; in der Versammlung wurde beschlossen, zbor je sklenil, in U. K. auch dokonal; je hat Gott beschlossen, tako je Bogu dopadlo; einen Zug beschließen, zadnji, na koncu iti; j. auch Einschließen, Umtschließen.

Beschließer, der, ključar; Beschließerin, die, ključarica; f. auch Haushälterin.

Beschlingen, v. a., oviti, ovijati, omotati, omotavati, ozankati, ozančiti, v zanko vjeti.

Beschloßt, adj., od toče pobit, potolčen.

Beschloßte, der, von Schloß, gradar, graśinar, grajsinar, grajsćak, grajsak, ktor ima grad.

Beschluchzen, v. a., ihtiti se nad cim. ihtjivo objokovati kaj.

Beschlußern, f. Besudeln.

Beschlürfen, v. a., oserkati kaj, serkniti iz česa.

Beschluss, der, sklep, sklenitev, auch lanec, konec, j. Beschließen; zum Beschluss, na koncu. na zadnje; das Beschließen einer Sache, zaklep, zaklepica; etwas unter seinem Beschluss haben, imeti ključ od (do) česa. pod svojo shrambo imeti; einen Beschluss fassen, skleniti kaj; sein Antrag wurde zum Beschluss erhoben, njegov nasvet so sklenili.

Beschlussfähig, adj., zmožen sklepe delati; beschlußfahige Anzahl, zadostno število, dovelj poslancov, da smejo sklepati.

Beschlussfajung, die, sklepanje, sklep.

Beschlussreif, adj., goden za sklepanje.

Beschmähen, f. Schmähen, Besudeln.

Beschmäzen, f. Beküßen.

Beschmachen, v. a., okaditi, odimiti, odkajati.

Beschmansen, v. a., objesti, ohjedati koga, gostovati se pri kom; v. r., prenajesti se. Beschmansenfung, die, gostovanje.

Beschmeißen, v. a., osterkati. oemokati, von Anfekten, oplivkati, ognjusiti; f. auch Bewerfen.

Beschmieren, v. a., pomazati, namazati, mazati; f. auch Besudeln, Beschmuzen.

Beschmizen, v. a., ogerditi, gerditi, po paekati. opravljati, obirati, oneguditi, neguditi; eine Peitsche, pokovnik, pok priplesti, pripletati na hič.

Beschmißer.

Beschmißer, der, opravljivec.

Beschmunzeln, v. a., posmehovati se čemu.

Beschmuzen, v. a., umazati, zamazati, pov-
valjati, podelati, obrazdati; russ. zamarat;
die Kleider, utepsti, zatepsti, utepati.

Beschnapfen, sich, v. r., naliti se, nalokati
se žganja.

Beschnarchen, v. a., f. Anschuarchen, Be-
schläufeln.

Beschnattern, v. a., oblebetati, blebetati,
žlobodrati, kvasiti od česa.

Beschnanben, v. a., ovohati, povohati, vo-
hati kaj, nach M. obhohnjati.

Beschnäufeln, v. a., ovohljati, povohljati,
vohljati; alles beschläufeln, vse stakniti, v
vsako reč nos vtakniti.

Beschneidebrett, das, obrezivnica.

Beschneidehobel, der, =messer, das, ob-
rezivnik.

Beschneiden, v. a., obrezati, obrezovati;
mit der Schere, ostriči, ostrigati, striči; ein
wenig, postrici, pristriči; von unten, pod-
striči, spodrezati, spodrezovati; die Flügel,
perutnice spodrezati komu, moč okrajšati;
(bei den Juden), obrezati, obrezovati; einen
Baum, obsekati, obsekovati, klestiti; einem
den Ausweg beschneiden, pot presekati ko-
mu; die Hoffnung, odvzeti upanje, kratiti;
die Weinreben, rezati.

Beschneidepresse, die, nach V. obrezivna
spona; bei den Buchbindern auch, spona
schlechtthin.

Beschneider, der, rezač. rezec, rezavec,
obrezovavec.

Beschneidung, die, obrez, obrezovanje;
der Juden, obreza; der Reben, režnja, tert-
na rez; eines Baumes, obsek, obsekovanje.

Beschneidungsbuch, das, bukve obrezanih.
Beschneien, v. a., osnežiti, snežiti; ein
wenig beschneien, pobeliti; beschneit, osnežen,
zameten; fig. siv.

Beschneiteilen, v. a., obrezljati; einen Baum,
obsekati, obsekovati, oklestiti, klestiti.

Beschnellen, v. a., zalučati, lučati kaj na
kaj; fig. ukaniti, oslepariti koga; f. Be-
trücken.

Beschnickschnaken, f. Besspötteln.

Beschnippen, v. a., pristriči, pristrigati,
obrezljati.

Beschnittene, der, rezani, skopljenec, re-\zanee; (bei den Juden), obrezanee.

Beschnopern, Beschnüfeln, Beschnuppern,
f. Beschnäufeln.

Beschnörkeln, v. a., nacekrati, nasmigati (?).

Beschnüren, v. a., poviti, povijati, oplesti,
preplesti, opletati z vervicami.

Beschoten, f. Bestenern.

Beschönen, Beschönigen, v. a., izgovarjati,
zakrivati, pobeliti, beliti; in U. K. auch
izpričati, lepiga se delati; f. a. Bemänteln.

Beschönigung, die, izgovarjanje, prikri-
vanje, izgovor.

Beschossen, adj., die Wand ist mit Salpeter

Beschuhen.

229

beschossen, solitar se je prijel, se derzi zi-
dovja.

Beschottern, v. a., die Straße, cesto po-
suti, posipati (z brebirjem).

Beschränken, v. a., ograditi, ograjati, ome-
jiti, mejiti, utesniti, stesniti, stesnovati;
die Gewalt, zvezati, vezati komu roke, meje
postaviti, postavljati čemu; beschränkt, pri-
krajšan, omejen, utesnjen; beschränkte Gewalt,
vezane, zvezane roke, stesnjena moč;
v. r., das Ganze beschränkt sich darauf, sa-
mo to je; sich beschränken, stisniti se, z ma-
lim zadovoljin hiti, na manjsi se djati, z
malim živeti.

Beschränkend, adj., tesniven.

Beschränkt, adj., beschränfter Raum, maj-
hen prostor, tesno; beschränkten Verstandes,
kratkiga uma, tesne, slave glave.

Beschränktheit, die, tesnota, malost, krat-
koumnost.

Beschränkung, die, ograja, omejitev, stes-
njava.

Beschreiben, v. a., voll beschreiben, popi-
sati, popisovati, auch napisati; durch Schrift
darstellen, popisati, popisovati, eig. opisati,
opisovati, pisati; auſſegen, spisati, napisati,
spisovati; zeichnen, narisati, zarisati, risati,
načertati, čertati, napisati; eine abgeschöſene
Kugel beschreibt einen Bogen, oblica leti v
okrog, se verti v okrog, leté kolobar dela;
ausführlich beschreiben, na tanko razložiti;
inventiren, popisati, popisovati.

Beschreiber, der, popisovavec, opisovavec.

Beschreiblich, adj., popisljiv, kar se da
povedati, popisati.

Beschreibung, die, die Handlung, popiso-
vanje; d. i. eine schriftliche Beschreibung,
popis, popisek; f. auch Conscription.

Beschreien, v. a., vpiti nad čim, razvpiti,
razkričati, raztrobiti, na glas hvaliti, gra-
jati; beweinen, obvekati; mit Worten bezau-
bern, urediti, ureči, urekovati, uročiti, ur-
čiti, narediti, in Kt. uplatiti; f. a. Behexen.

Beschreier, der, uročnik.

Beschrein, die, uroki, pl.

Beschreiten, v. a., ein Pferd, stopiti, sto-
pati. sesti na konja, okobaliti, zajahati,
zasesti konja; das Chebett, v posteljo sto-
piti, stopati; eine neue Bahn, nastopiti novo
pot.

Beschreibung, die, urok, uroki, pl.

Beschrien, adj., razvpit, razkričan; f. auch
Berüchtigt.

Beschroten, v. a., obrezati, obrezovati, ob-
žagati, obžagovati; von Mäusen, obrebatı,
oškernjati, ogristi, oglodati; f. auch Schmä-
kern.

Beschrumpfen, v. n., zgerhančiti se, sker-
čiti, kerečiti se.

Beschrunden, v. a., razpočiti, razpokati se.

Beschuhen, v. a., obuti, obuvati koga, o-
butev komu omisliti; ein Paar Stiefeln,
poddelati, poddelovati škornice; f. Vor-
schuhen; einen Pfahl, okovati; Pferde be-
schuhen, i. Beschlagen.

230

Beschuhung.

Beschuhung, die, die Handlung, obuvanje; das Schuhwerf, obuvalo, obutev, obutva, obutalo, obuja.

Beschulden, v. a., zadolžiti, zadolževati; beschuldete, Bütter, zadolžene, posestva; f. auch Beschuldden.

Beschuldigen, v. a., okriviti, prikriviti, kriviti koga česa; gebräuchlicher, obdolžiti, dolžiti; koga česa; anklagen, zatožiti, obtožiti, tožiti; russ. obviniti; falsch beschuldigen, podtakniti, podtikati komu kaj; sie beschulztigen ihn den Dichtahls, tatvne ga krevijo, dolžé.

Beschuldiger, der, kriveč, dolživeč.

Beschuldigte, der, okrivljenec, obdolzenec; die, okrivljenka, obdolženka.

Beschuldigung, die, okriva, krivljenje, obdolžba, dolzenje.

Beschummeln, f. Betrügen.

Beschuppen, j. Beschuppen, Betrügen.

Beschüppen, f. Beschauſeln.

Beschuppt, adj., luskav; die Fische find beschuvt, ribe imajo luske.

Beschürfen, v. a., einen Gang, zaslediti, odkriti, najti žilo.

Beschürzen, v. a., predpasati, predpasovali, prednik (russ. perednik), zastor opasati; sich, prepasati, prepasovati se, nach U. podpasati se.

Beschüßelt, adj., poln skled.

Beschütteln, v. a., den Boden, natresti, natresati česa na tla; einen Antrag, odkomati, kimaje z glavo zavreči, otresati z glavo.

Beschütten, v. a., mit trockenen Dingen, obsuti, obsipati, posuti, posipati, zasuti, zasipati; mit nassen, obliti, politi, oblijati, politi, (olivati, politati); mit Sagen, obilno blagosloviti, preoblagodariti; mit Erde, zasuti, zagrebski; v. r., f. Begießen, sich.

Beschüßen, c. a., obraniti, braniti, ovarovati, obvarovati, varovati, čuvati, čuti nad kom; in U. K. u. serb. auch zasloniti; einen Acker, ograditi, graditi.

Beschügend, adj., braniven, varovaven, zavetin.

Beschüber, der, varb, braniveč, varovavnik, zavetnik, čuvar.

Beschüberin, die, varhinja, branivka, zavetnica.

Beschützung, die, bran, obrana, bramba, branitev, varstvo.

Beschwägern, f. Beschwägern.

Beschwängern, v. a., Schwängern; fig. napolniti, napolnovati; eine beschwängerte Bildungskraft, vsakorsnih podob polna, navzeta domislija.

Beschwänzen, f. Beschweiſen; v. r., sich beschwänzen, oviniti se; beschwanzte Noten, repate note.

Beschwärzen, v. a., počerniti, očerniti, černiti.

Beschwäzen, v. a., preblebetati, prečenčati; f. Breden; opravljati, raznašati koga.

Beschwereln, v. a., ožepleniti, z žeplam okaditi; cfr. altsl. žleplo.

Beschwindeln.

Beschweiſen, v. a., orepiti, rep narediti, narejati, pripisati komu.

Beschweiſt, adj., repat, z repam; mit Feuer beschweiſt, z ognjenim repam; beschweiſte Sterne, f. Komct.

Beschweiſen, v. a., opotiti, oznojiti, s potam umazati; bei den Jägern, okervaviti, okervarljati; beschweiſt, poten, znojen, kervav, okervarljen.

Beschwemmen, f. Ueberschwemmen.

Beschwer, Beschwerde, die, teža, težkota, trud, preteza, težava, nadloga, težavnost, breme, butara; die Beschwerden unfereſe Leben, nadloge, težave našiga življenja; einem Beschwerden machen, veruſachen, nadlegovati, težiti, težiti koga; Beschwerden eines Hauses, vpisani dolg; Klage, pritožba, tožba; Beschwerte führen, pritožiti se, potožiti se, tožiti.

Beschwerdebuch, das, pritožne bukve, bukve za pritožbe.

Beschwerdeführer, der, pritožnik, tožnik.

Beschwerdeführung, f. Beschwerde.

Beschwerdeſchrift, die, pritožni spis.

Beschwerdejüchtige, der, pritoževavnež.

Beschwerdevoll, adj., pritéžek, preteževaven, poln težav, nadlog.

Beschweren, v. a., otežati, obtežati, oder obtežiti, težiti, nadležen, težak hiti; mit zu vielen, pretežati, preobtežati, prenaložiti, prepolniti; das Gewiſsen beschwert mich, vest me teži, me pece; mit einem Steine beschweren, s kamnam pritisniti, pritiskati; dieſe Speife beschwert den Maſen, ta jed tiſči, tiſi v želodeu; fein Haus beschweren, zadolžiti hiſo; einen mit ewigen Bitten, glušiti, nadlegovati koga; in U. K. auch dodijati komu; wer ſich beschwert erachtet, kador meni, da se mu je krivica storila; eine Waare mit Abgaben beschweren, naložiti davek, postaviti davek na blago; der Brief ist beschwert mit —, v pismu je —, v pismu je vloženo; v. r., ſich beschweren, mit etwas, truditi se; über etwas, pritožiti, potožiti se, tožiti zoper kaj; er kann ſich nicht beschweren, nima zoper kaj tožiti.

Beschwerend, f. Erschwerend.

Beschwerlich, adj., težaven, težak, nadležen, težljiv, težkoten, neugoden; es fällt mir beschwerlich, težko me (mi) stane, težko mi dé; einem beschwerlich fallen, nadlegovati koga; serb. dosadjivati, dodijati.

Beschwerlichkeit, die, težavnost, težljivost, trud; f. auch Beschwerde.

Beschwerniß, f. Beschwerde.

Beschwerung, die, obteževanje, naklad; f. Beschwerde.

Beschwichtigen, v. a., stillen, die Kinder, potolažiti, utolažiti, tolažiti, zatoliti, utažiti, tažiti, utéšiti, téšiti, utišati koga, umiriti; f. auch Beruhigen.

Beschwichtigend, adj., taživen, tolaživen.

Beschwichtiger, der, taživeč, tolaživeč.

Beschwimmen, v. a., plavati (po vodi).

Beschwindeln, v. a., omamiti, oslepiti, mamiti.

Beschwingen.

Beschwingen, v. a., s perutami napraviti, oskerheti; f. Beschügeln; sich beschwingen, v. r., podvizati (se).

Beschwingt, adj., s perutnicami.

Beschwisen, f. Beschweißen.

Beschwören, v. a., etwas, priseči, prisegati, prisegovati na kaj, s prisego poterditi, poterjati, pokrepiti kaj; z. V. die Unvermögenheit, die actorische Caution zu leisten, priseči na to, oder s prisego poterditi, da ne premore tožniku zagotovščine, zagotovsine dati; die Verfassung, priseči na ustavo; den Teufel beschwören, hudiča zarotiti, rotiti, poklicati, klicati, zaklinjati; f. auch Herausbeschwören; eine Krankheit, izgovarjati bolezen; ich beschwöre dich, (nach Dalm.) rotim te, in U. K. zaklinjam te (v imenu živiga Boga); živo, za božjo voljo prostiti koga.

Beschwörer, der, izgovarjavec, zaklinjavec; serb. bajač, bahornik.

Beschwörung, die, der Zeugnisse, poterdba sprichs prisego; des Teufels, zaklinjanje, rotitev, klicanje; der Krankheit, izgovarjanie; živa prošnja.

Beschwörungsformel, die, izgovarjalo, besede pri izgovarjanju; serb. basma (arab.)

Beschwörungskreis, der, ris, auch risa.

Beseelen, v. a., nadušiti, naduševati, uneti, unemati koga, oserčiti; beleben, oživiti, oživljati; f. auch Begeisterern; russ. odusevljati; von dem Wunsch befeelt, želeč, v živi želji, z željo navdan.

Beseeler, der, oživljavec.

Beseelt, adj., živ; beseelte Geschöpfe, živali; fig. unet, goreč, poln ognja, nadusen.

Beseelung, f. Begeisterung.

Besegeben, v. a., das Meer, jadrati, voziti se po morji; ein Schiff, z jadri opraviti ladijo.

Besegnen, sich, v. r., pokrižati se. požegnati* se; f. auch Segnen.

Beschblech, f. Beschwer.

Besehen, v. a., ogledati, ogledovati, pogledati, ogledati, pregledati, pregledovati; etwas bei Lichte besehen, na tanko kaj pregledati; das werde ich mir besehen, to pojdem gledat; v. r., sich beschen, im Spiegel, ogledovati se; sich in einer Stadt beschen, razgledati mesto, pogledati po mestu.

Besehenswerth, adj., ogleda vreden, vreden, da se gleda.

Bescher, der, ogledovavec, oglednik; bei den Schriftqaichern, ogledalka.

Besehnen, v. a., tetivo napeti, nastaviti, naperiti.

Beseichen, f. Beharnen.

Beseifen, f. Einseifen.

Beseilen, v. a., ein Schiff, z vervmi oskerbeti, opraviti.

Beseiten, v. a., obstraniti, obstranovati.

Beseitigen, v. a., v stran djati, devati, putiti, odmarniti, odmikati, odstraniti, odpraviti, odpravljati, pospraviti, spraviti, spravljati (s poti); Streitigkeiten besetigen; f. Beilegen,

Besehen.

231

Beseligen, v. a., osrečiti, posrečiti, osrečevati, oblažiti, blažiti, auch altsl.; zveličati, zvelicevati, srečnega storiti, delati.

Beseligend, adj., blazen, blaživen, zveličaven, osrečevaven.

Beseliger, der, osrečevavec, oblaževavec.

Beseligung, die, zveličanje, zvelicevanje, osrečenje, blažnost.

Besem, Besen, der, metla; ein kleiner, metlica. metličica; uente Besen kehren wohl, nova metla lepo mete (pometa); von Besen, omelo, omelce, sćet; Besen-, in Zi., metlinji.

Besenartig, adj., metlast, metličast.

Besenbinder, der, metlar; des Besenbunders, metlarjev; Besenbinder, in Lbkg., metlarsk.

Besenbinderei, die, metlarija; sie betreiben, metlariti; durch dieſtbe erwerben, verthun, primetlariti, zametlariti.

Besenchen, das, dim.; i Besen.

Besenden, f. Beschiden.

Besenförmig, f. Besenartig.

Besengen, f. Sengen.

Beseninster, der, (Sportium scoparium), metlasti lakovnik.

Besenkrant, das, (Sisymbrium sophia), žabji koperee; (Artemina campestris), metlika, metlikovina; (Chenopodium scoparia), metlinjak.

Besenmann, der, metlar; dim. metlareck.

Besenreis, das, metlinje, metličeje.

Besenstiel, der, metliče, metliše, metlinjak, ročnik, rocaj, deržalo metle.

Besessen, adj., obseden (od hudiča), uklet, f. auch Absend.

Besessene, der, obsedenee.

Befehe, das, Befah, obdel; an Händen, podramnice.

Besehen, v. a., obstaviti, obstavljati, zastaviti, zastavljati; einen Teich mit Fischen, napolniti ribnik, djati, spustiti ribe v ribnik; nach I. nasaditi ribnik; dieses Zimmer ist schon besetzt, ta izba je že oddana; den Tisch besehen, postaviti, postavljati (jedi) na mizo; die Wache besehen, iti na stražo; mit Steinen besehen, f. Pfalstern; das Bohrelech besehen, nasuti, nasipati smodnika; Nollen besehen, razdati, razdajati, razdeliti, v roke dati; einen Garten mit etwas, obsaditi, obsajati vert s čim, nasaditi, zasaditi kaj v vertu; einen Plaž rund herum mit Vämmen besehen, obsaditi, obsajati; ein Land mit Lenten, naseliti, naselovati zemljo; ein Kleid mit Tressen, obkrajiti, obšiti, obsivati, podšiti, podšivati; einen Plaž, zasesti, zasedati; mit Soldaten, obsesti, obsedati, napolniti; eine Stadt, obvladati, vzeti mesto; umringen, obkoliti, obleči; ein Amt, komu službo dati, dajati, podeliti, pozada, v službo vzeti, jemati, serb. popuniti službu, poln. zapelnič; mit Pfählen, nakoliti, postaviti kole; die Tafel ist mit Gästen besetzt, miza je zasedena, posaditi, posajati goste za mizo; eine Karte besessen, postaviti, staviti na kvarto (dnar).

232

Beseher.

Beseher, f. Staffirer.

Besechslägel, ter, das Pfaster gleich und fest zu stossen, tolkač, mali oven, ovnič.

Besezt, adj., krosnjat, teršat; f. auch Untersebt.

Besezung, die, obsiv, rob; der Stadt, posedba; eines Amtes, podelitev službe.

Besezungsbrecht, das, pravica službo oddajati, deliti, podeljevati.

Besekungsvorschlag, der, nasvet, predlog zastran podeljenja službe.

Beseufzen, v. a., zdihovati, žalovati nad čim.

Besezweide, die, als Gerüst, locenj, locanj, sonst vitre pl.

Besichtigen, v. a., ogledati, ogledovati; visstiren, pregledati, pregledovati; einen Leichnahm, s. Obduciren.

Besichtiger, der, ogledovavec.

Besichtigung, die, ogled, ogledovanje, pregled.

Besichtigungs-, in Zīša., ogleden.

Besichtigungschein, der, das visum repertum, ogledno poročilo, spričevalo.

Besieben, v. a., skozi sito, rešeto presetati in posuti.

Besiegbar, adj., premagljiv; ein schwer kez siegbarer Zeind, sovražnik, ki ga je težko obvladati.

Besiegbarkeit, die, premagljivost.

Besiegeln, v. a., zapečatiti, pečatiti kaj, pečat pritisniti, pritiskati na kaj, poterditi poterjevati kaj.

Besiegen, v. a., einen, premoči, premagati, premagovati, zmoči, zmagati, zmagovati, obvladati, užugati, zmago dobiti, preobladati, altsl. auch odoleti, pobéditi; viel Hunde besiegen den Wolf, mnogo psov (hertov) zajecja smert; durch Prezeß besiegen, pravdo dobiti, dobivati; von Leidenschaften, Schlaf 1c., auch zviti, omoci koga.

Besieger, der, premagavec, premagovavec, zmagavec, zmagac, dobitnik.

Besiegerin, die, premagavka.

Besiegung, die, premaga, zmaga, dobitva.

Besilbern, s. Versilbern.

Besiegen, v. a., peti, evatati, prepevati od česa, slaviti koga v pesmih, opevati kaj, auch peti kaj; eine Leiche, peti po merliču, peti merlica, in U. K. auch djačiti* za merličem.

Besingung, die, opevanje, petje od česa.

Besingungswürdig, adj., vreden, da se v pesmih hvali, slavi.

Besinnen, sich, v. 1., auf etwas, oder einer Sache, spomniti, spominjati se česa, pomniti, pametiti, pametovati kaj, domisliti se česa, in U. K. auch setiti se; seit Menchen sich besinnen, odkar ljudje pametvajo, pomijo; sich hin und her, lange besinnen, überlegen, pomisliti, pomisljati, premisliti, misliti; sich eines bessern, eines Andern besinnen, premisliti si od. se, inače se upotiti, spremisliti, spremisljati se, predomisliti se, kaj druziga, holjsiga skleniti; zu seinem

Besiſſörung.

Sinnen zurückkehren, zavediti, zavedati se, k sebi priti, prebrati se; besinne dich doch, zavedi se, zdrami se.

Besinnen, das, premislik, pomisłjanje.

Besinnung, die, svest, zavest, zaveda, zavednost; die Besinnung rauben, omamiti svest; ohne Besinnung sein, ne zavediti se, k sebi priti, in St. auch izčajmati se; serb. osvestiti se.

Besinnungstrast, die, zavednost, svestnost.

Besinnungslos, adj., nezavedin, nezvesten, ki se ne zave, in U. K. munjav; ki ni sam pri sebi; werden, auch zanemati se.

Besinnungsvoll, adj., zavedljiv, svesten, sam pri sebi.

Besinnzeit, s. Bedenzeit.

Besippt, s. Verwandt.

Besiß, der, posest f., kroat. posed, m.; Besiß ergreifen, in Besiß nehmen, v. posest vzeti, jemati, posesti, posedati, za svoje vzeti; im Besiže sein, jur. v. posesti biti, posestvovati†, sonst imeti; er ist im Besiže vieler Kenntniffe, mnogo zna, dokaj znano-sti, učenosti ima.

Besiß-, in Zīša., posesten.

Besitzanfall, der, pripad posesti.

Besitzanschreibung, die, vpis posesti (v gruntne bukve).

Besitzdauer, die, čas, terpež posesti.

Besižen, v. a., auf etwas sitzen, sedeti na čem, usedati se na kaj; das Huhn besižt die Eier, kokoš sedi na jajcih, s. a. Brilten; jur. posestovati † kaj, posestnik biti česa, v. posesti, za svoje imeti; eine Fähigheit besižen, biti zmožin, pripraven, doher za kaj; ein gutes Herz besižen, dobriga serca biti; er besižt mein ganzes Herz, na sredi serca mi je; vom Tensel besießen, obseden; von Geiz, (od) skoposti obseden, lakomen, skop; v. r., sich besižen, s. Beherrschen.

Besitzer, der, jur. posestnik, kroat. posednik, sonst auch imetnik, lastnik, gospodar.

Besitzergreifer, der, posednik, nastopnik posesti.

Besitzergreifung, die, posedba, vzetje v posest; s. auch Occupation.

Besitzerin, die, posestnica.

Besitzfähig, adj., zmožen posestovati, zmožen za posest, ktor sme, more kaj v posesti imeti.

Besitzfähigkeit, die, posestna zmožnost, zmožnost kaj v posesti imeti.

Besitzgenož, s. Mitbesitzer.

Besitzchen, das, s. posestjo hiše združeni fevd*.

Besitznahme, Besitznehmung, s. Besitzergreifung.

Besizrecht, das, posestna pravica, pravica, ki izvira zgolj iz posesti.

Besizstand, der, stan posesti, kar in kakor kdo v resnici ima v posesti.

Besitztörer, der, motivev posesti.

Besitzstörung, die, motenje posesti.

Besitzstreitigkeit.

Besitzstreitigkeit, =streitsache, die, prepir, pravda zastran posesti.

Besitzthum, das, posestvo, imanje, imenje, imetek.

Besitzung, die, posestvo (nepremakljivo), dobro, kroat. ladanje; Besessenheit, obsecenost.

Besitzungen, die, pl., posestvo, dobra, zemljisea, zemljisa, gruntsi*.

Besitzveränderung, die, prememba posesti, oder auch posestnika.

Besitzveränderungsgebühr, f. Landeium.

Besitzverhältniß, das, razmera posesti.

Besitzwerber, der, prosivee, iskavec posesti.

Besitzzeit, f. Besitzdauer.

Beseken, v. a., poddelati, poddelovati.

Besoden, f. Verfahren.

Besoffen, adj., pijan, vinjen, vinsk, upijanjen, naterkan, naterčen, nabit.

Besoffene, der, pijanee; die, pijanka.

Besoffenheit, die, pijanost.

Besohlen, v. a., Schuhe, Stiefel, podšiti, podšivati podplate, druge podplate našiti, druge podplate djati, devati, podplatiti, o-podplatiti.

Besolden, v. a., plačevati, plače dajati; besoldet werden, plačo imeti, prejemati; ein besoldeter Dienst, službo s plačo; ein besoldeter Lobredner, plačan, (pod-)kupljen hvalivec.

Besoldung, die, plačevanje; Sold, plača, služek, služilo, mezda; in Besoldung stehen, služiti za plačo; wie hoch ist deine Besoldung, koliko služis.

Besoldungsabzug, der, odbitek, uteržek na plači.

Besoldungskategorie, die, plačna versta.

Besoldungsstand, der, stan plač, plačni stan.

Besoldungsvorschuss, der, predplačilo na plačo.

Besommern, v. a., jarino obsejati. obsevati.

Besondere, (der, die, das), adj., poseben, serb. osobit; das Befondere, posebna rec, posebnost; abgesondert, posamezen, posamen; eine besondere Schönheit, redka, posebna, izverstna lepota; er ist ein besenderer Mensch, čuden človek je; es ist nichts besonder, ni kaj taciga; ni nič posebniga.

Besonderheit, die, posebnost, posebna lastnost, posebna okoliščina, okolišina.

Besondern, f. Sonderu.

Besonders, adv., abgesondert, einzeln, posebej, posebi, po samem, samši, vsak posebej, vsak sebi, narazen; vorzüglich, posebno, sosebno, zlasti, soseb, naj vec, naj holj; für bei Seite, na stran, na samo, na drug kraj; besonders geehrter Herr, prepoštovani gospod.

Besonderung, f. Sonderung.

Besonnen, adj., pameten, razsoden, razboren človek, ki s premislikam dela. serb. razborit; f. auch Bedächtig.

Bespannen.

233

Besonnen, v. a., bescheinen, obsijati kaj, posijati, sijati na kaj; z. B. nie hat die Sonne dieses Thal besonnt, nikdar ni solnce posijalo v ta dol; besonnen lassen, na (v) solnce postaviti, nach Jan. auch solnčiti; sich besonnen lassen, solnčiti se; ein besonnter Ort, solnčin, preksolnčin, prisojin kraj, prisoj, preksolnčje.

Besonnenheit, die, pamet, razbornost, premislenost; bei voller Besonnenheit, pri (v) čisti pameti, zavednosti; f. auch Befinnung.

Besorgen, v. a., ein Geschäft, ein Amt, oskerbeti, oskerbovati, od. oskerbljevati kaj, opraviti, opravljati; in Oborge haben, skerbeti za kaj. v skerbi imeti kaj. skerb imeti nad čim (za kaj); die Güter besorgen, oskerbljevati posestva; f. auch Verwalten; eine Zustellung besorgen, napraviti, da se komu kaj vroči, auch komu kaj v roke dati; das Nethige besorgen, napraviti, česar je treba; sogleich wurde besorgt, daß —, precej se je poskerbelo, da —; besorge mir Geld, dobi, priskerbi mi dnarjev; den Kranken besorgen, postreči, streči bolniku; das Wieh, verdjati, verdevati; befürchten, auch als v. n., ich besorge ein Unglück, skerbi me, da bo nesreča; der besorgte Schaden, škoda, ki se je (kdo) boji; er besorgt eine Klage, tožbe se boji, boji se. da bi ga kdo ne tožil; das ist jecht noch nicht zu besorgen, tega se zdaj še ni bati, zastran tega ni treba v strahu, v skerbi biti.

Besorgen, das, f. Besorgung.

Besorger, der, oskerbnik, opravnik, oskerbovace.

Besorgerin, die, oskerbnica.

Besorglich, adj., eine besorgliche Gesicht, nevarnost. ki se je kdo boji; eine besorgliche Vertuischung des Vermögens, zatajenje, zatihanje premoženja, ki se je bati, da se je zgodilo; ein besorglicher Mensch, skerben, skerbljiv, strahljiv; f. auch Besorgt.

Besorglichkeit, die, skerbnost, skerbljivost.

Besorgniß, die, des Vermögens, f. Besorgung; skerb, strah, hojazen; er macht sich unncothige Besorgniſſe, boji se ko nima za kaj; dies erregt eine allgemeine Besorgniß um sein Leben, vse je začelo skerbeti, vsi so se jeli bati za njegovo življenje.

Besorgsam, f. Sorgsam.

Besorgt, adj., skerben, skerbeč; ich bin um sich besorgt, skerbis me, skerbi me zavolj tebe; was mich besorgt macht, to me skerbi; ich war sehr besorgt, močno sim bil v strahu, sim se bal.

Besorgung, die, eines Geschäftes, oskerbljevanje, oprava, opravljanje; f. auch Besorgniß.

Besorgungsgebühr, die, opravnina.

Bepähen, v. a., prežati, streči z očmi na kaj.

Bespannen, v. a., einen Wagen mit Pferden, napreči, napregati, vpreči, vpregati, zapreči, zapregati konje v voz; einen Wagen mit Ochien, auch vkleniti, vklepati voli;

234

Bespannung.

bespannt, naprežen; eine Geige mit Saiten, napeti, napenjati, nategniti, natezati, naviti, navijati strune na gosli; eine Trommet bespannen, napeti, napenjati boben; er bespannt zehn Zell, njegova ped obsega deset paleov.

Bespannung, die, naprega, vprega; das Zugvich, nach Jar. svež-i.

Besparen, f. Ersparen.

Bespaßen, f. Bescherzen.

Bespieken, v. a., opljevati, popljevati koga, pljevati na koga; durch Erbrechen kezdem, okozlati, pokozlati, porigati koga.

Bespiken, v. a., nabadljati, nabuekati, naspikati; den Wall mit Kanonen, nach dem poln. naježiti s topovi; einen Hasen, zajea s slanino napiriti, naslaniniti; den Beutel bespicken, mošnjo naterpati, napolniti, polniti; v. r., sich bespicken, nalesti se. obogateti, napolniti si žepove; i. auch Besteken.

Bespiegeln, v. a., z zerkali ogledati, opraviti steno; j. auch Befstrahlen; v. r., ogledati, ogledovati se v zerkalu.

Bespiegelnungsanst, die, ogledljivost.

Bespieken, v. a., ospaliti, špaliti, špiliti, prekliniti (panj).

Bespinnen, v. a., opresti, opredati, zapresti, zapredati; besponnene Saiten, ovite, povite strune; sich bespinnen, j. Einspinnen.

Bespissen, v. a., f. Zpihen; sich bespissen, v. r., upijaniti se.

Bespliczen, v. a., mit großen Schindeln bedecken, z deskami pokriti. pokrivati, odeskati, oskodlati.

Bespornt, adj., v ostrogah, z ostrogami, ostrogat.

Bespötteln, v. a., posmehovati se čemu, ponorčevati se čez kaj, behiti, hebkati, semiti koga.

Bespotten, v. a., zasramovati kaj, sramotiti koga, posmehovati se komu; serb. rугати se. nach dem altsl. ragati se.

Besprechen, v. a., govoriti, marnjati, kremljati od česa; einen besprechen, govoriti < kom; Jemandes Schug besprechen, s. Anzprechen; ein Zimmer besprechen, naročiti, naročati izbo; Waaren besprechen, behandeln, zgovoriti, zgovarjati se za blago, naročiti blago; f. auch Verabreden; eine Büchse, daß sie verlaagt, puško zadelati, zadelovati; j. auch Besprechen; eine Krankeit, izgovarjati, zegovarjati, poln. zamaviač; Uebleš nachreden, ogovarjati koga; das vielbesprochene Buch, bukve, ki je bilo od njih že toliko govorjeno; v. r., sich besprechen mit Jemand, pomeniti, meniti, pomenjati, pomenkovati se. pogovarjati se, razgovarjati se, posvetovali se < kom zastran česa; sich mit sich selbst besprechen, sam sabo govoriti.

Besprechen, das, j. Besprechung.

Besprecher, der, izgovarjavee, zagovarjavec.

Besprechung, die, pogovor, pomenek, narocha, zagovor, izgovarjanje.

Bessernung.

Bespreiten, v. a., posuti, posipati.

Besprengen, v. a., oskropiti, poškropiti, poškropljati, škropiti, pokropiti, kropiti, oskroftiti, škroftiti; das Fleisch mit Salz, osoliti, posoliti, soliti meso; poet. auch, pomociti, pomokriti, porositi; einen Bienenchwarm, roj kropiti s perstjo.

Bespreuen, f. Bestreuen.

Bespringen, v. a., skočiti, poskočiti, skakati na kaj, zajezditi, zajahati; anfallen, naskočiti, napasti; einen Anerbahn, bei Japan, jich ihm nähern, priskočiti, priskakovati na divjiga petelina.

Besprizen, v. a., obrizgati, brizgati, osikati, sikati, cder sakati, oskropiti, poškropiti, oskropotati, oskrofat; mit Keth, z blatam posterkati, pošverkati, poblatiti; mit Blut, okervaviti, kri šterkniti, šterkati na kaj.

Besprudeln, v. a., vervraje, sikaje omociti.

Besprühen, v. a., die Fugen besprühten ihn, iskre so odletovale, svigale na-nj.

Bespucken, v. a., pljuniti, pljevati na kaj, opljevati kaj; f. Bespieien.

Bespühlen, v. a., oplakniti cder oplahniti, oplakovati, splakniti, splakovati, oprati, sprati, prati, spirati, oblivati, mimo česa teči.

Bespunden, v. a., zavesiti, zaveševati, zapiljiti, opiljiti, zapiljikati ( sod ).

Besser, adj., comp. bolji, boljši, auch gorsi, was jedoch im Altil. (gorsii) und in den übrigen slav. Mundarten „schlimmer", bedentet; bessr rieden, lepsi dišati; ein besseres Wetter, lepsi, auch boljši vreme; bessr machen, zholjsati, boljsati, bessr werden, zholjsati se, boljsati se, popraviti se, auch zgoršati se; bessr ist es, Unrecht leiden, als Unrecht thun, bolje je krivico terpeti, ko krivico delati; es wäre bessr gewesen, wenn —, lepo hi mu bilo, da bi ne —; boljsi hi bilo, ko; sich eines Bessern besunnen, i. Besinnen; es ist bessr, daß wir fallen, als daß wir uns ergeben, bolje nam je umreti kakor pa podat se; adv., bolje, holj, er kann bessr essen, on voč jé; bessr her, holj sem, bližej. serb. auch holjma.

Bessern, v. a., eine Zache, den Wea udgl., popraviti, popravljati, auch poboljšati, zholjsati, boljsati; einen Bienenstock bessern, pridati, pridajati medú; f. auch Ausbessern, Erhöhen; sittlich bessern, poboljšati, boljsati; sich bessern, v. r., sittlich, poboljsati se. boljsi biti; der Kranfe hat sich gebessert, holnik je holje, je odleglo, bolnik se holjsa. se je zholjsal, d. k. holnik je gorji; er bessert sich im Zreichen, čedalje lepsi piše; ich bin dadurch um nichts gebessert, to mi nič ne pomaga, od tega nimam nič; das Wetter hat sich gebessert, vreme se je napravilo, uneslo, udobrikalo.

Bessernung, die, poboljšanje, boljsanje; Bessernung der Wege, poprava, popravek, popravjanje; mor. poboljšanje; es läſt sich mit dem Kranfen zur Bessernung an, holezen se

236

Bestattung.

ložiti, polagati; f. auch Beerdigen; eine
Tochter, odpraviti, odpravljati hčer; s. auch
Ausstatten.

Bestattung, die, pogreb, pokop.

Bestauben, v. n., oprasiti se, zaprasiti,
zapraševati se; bestańt, oprasen, prasin.

Bestäuben, v. a., oprasiti, zaprasiti, po-
prasiti, prašiti; v. r., sich bestäuben, opras-
iti se.

Bestanden, sich, v. r., obrasti, obrašćati,
obrašati, razrasti, razrašćati se, razrašati
se, ogermičiti, germičiti se, v stehla iti,
gnati.

Bestaunen, v. a., čuditi se čemu; nur, ob-
cudovati kaj; s. Staunen.

Bestbemittelt, adj., najpremožniši.

Bestbietend, adj., največ ponujajoč.

Beste, der, die, das, adj. sup., narboljsi, naj-
bolji; am besten, bestens, narbolji, narbolje;
er leitet alles den Zeinen zum Besten, vse
naklanja svojame na dobro; dir zum Be-
sten, tebi v prid, v tvoje dobro. v tvoj
prid, v tvoj dobiček. v tvojo hasen, tebi v
korist; der erste beste, kteribodi, kteri si
bodi, ta ki je; das erste Beste, kar bodi,
kar si bodi. s kraja, z reda; ich suche
dein Bestes, vse dobro ti hočem in žel-
lim; das gemeine Beste, vsih dobro, po-
vsotno holje, občno dobro, občni blago.
russ. obšee blago; ein Mann in seinen
besten Jahren, v naj boljsi dobi; er weiß
alles am Besten, hoče vse bolje znati; nach
seinem besten Wissen, kakor najbolje vě in
zna; das Beste, pervo darilo; es war nicht
zum (am) Besten, ni bilo naj holje; reden
Sie mein Bestes, govorite za mene prav;
die besten Worte geben, dobre, sladke besede
dati, dajati; der beste Mensch von der Welt,
na svetu narboljsi, ni za boljsiga človeka
od njegaz; zum Besten auslegen, na holjsi
izložiti, izlagati; nicht viel zum Besten haben,
malo dobriga imeti, ubog hiti; zum Besten
gereichen, na dobro suiti se; etwas zum Be-
sten geben, s čim postreči; kaj vžiti dati,
dajati, f. auch Preis, geben; einen zum Be-
sten haben, podajati koga, šalo uganjati s
kom, za bebea imeti Koga, se iz koga
bebca delati; s. auch Aufzichen; sein Bestes
thun, vse si prizadeti, prizadevati, kar je
moči; mein Bester, ljubi moj; Gott wende
es zum Besten, Bog oberni, stori, da ho
prav; einer der Besten, eden izmed pervih,
naj boljsih, serb. ponajbolji; er gibt zuwei-
len eine Luftige zum Besten, včasih jo ukrene
cako smešno.

Bestechdraht, der, (bei Schust.) dreta* za
štepanje.

Bestechbar, f. Bestechlich.

Bestehen, v. a., in einen Körper stehen,
obosti, obadati, zabadati; bei den Buch-
kindern, kenähen, obsiti, obsivati; im Nahen,
nach V. cepiti; fig. mit Geschenken udgl.,
podkupiti, podkupovati, podplačati, podpla-
cevati, podmititi, mititi, podmazati, mazati;
sich bestehen lassen, vzeti, jemati dar, mito,

Bestehen.

(altsl. myto. Gewinn, Vermögen); ein be-
stochener Richter, podkupljen, podmičen, vo-
tel sodnik; ihre Schönheit besticht alle, s
svojo lepoto se ljudem prikupuje, jih za-
peljuje.

Bestecher, der, podkupnik, podkupovavec,
zapeljivec.

Bestechlich, adj., podkupljiv, podmitljiv; er
in bestechlich, jemlje darila.

Bestechlichkeit, die, podkupljivost, pod-
kupnost, podmitljivost.

Bestechung, die, podkup, podkupovanje,
podmita, podmaža, mita; gegen Bestechung
etwas thun, za dar, za mito kaj storiti.

Bestechungsgeld, das, podkupščina, pod-
kupšina, mita, dar, fig. mazilo.

Besteck, taš, ein Dutteral, nožnica, tok; ein
Besteck Desser und Gabel, nož in vilice; bei
Zeefahrern, vtik; s. auch Erhbesteck.

Bestecken, v. n., bestecken bleien, obtičati; j.
Stecken; v. a., etwas, obtakniti, obtikati,
zatakniti, zatikati; mit einem Stiele verſchen,
natakniti, natikati, nasaditi, nasajati; ein
Beet mit Bohnen bestecken, Blumen, zasa-
diti, zasajati. obsaditi, auch nakoliti, koliti;
das Ihr mit einer Feder bestecken, vtakniti
pero za uho; die Feldhühner bestecken, omre-
žiti, mrežo opeti, openjati.

Besteckmacher, der, tokar, nožničar.

Besteg, der, im Vergbaue, Ausſchramm, meh-
ka, ilovnata, vlažna ruda brez metala, vla-
žica.

Bestehbar, f. Haltbar.

Bestehen, v. n., stehen, stati; vom Waffer,
zmerzniti, zmerzovati, f. auch Gerinnen;
dauern, terpeti, stati, obstati, stati; bei
Kräften, giltig beiben, veljaven, v moči o-
stati. ostajati, veljati; die Mühle besteht,
mlin stoji; das Blut besteht, f. Stotzen;
bestandenes Holz, uraščen. urašen les, les,
ki je brez zaderžka rasel; mit Lügen, na
laži ostati; verharren, auf etwas bestehen,
pri čem ostati, ostajati, stati na čem, der-
žati se česa, upreti se na kaj, ostati pri
svoji misli, svojo terditi, siliti na kaj, od
česa ne odstopiti; gegen den Feind bestehen,
deržati se. ne udati se, kos biti; er kann
chne ihn nicht bestehen, ne more biti, ne
more živeti brez njega, auch prestati. ster-
peti; in der Prüfung bestehen, dobro, slabo,
obstati, dostati; mit Ehre, s. Auszeichnen,
ſich; mit Schanden, osramotiti se; vorhanden
sein, gotov biti; von Gebäuden, stati; sein
Reich wird nicht bestehen, njegovo kraljestvo
ne bo terpelo, ne ho obstalo, ne ho imelo
obstanka; f. auch Bestand; es bestehe, wie
es kießer bestanden, bodi, ostani, kakor je
bilo doslej; enthalten, v sebi imeti; aus
etwas bestehen, aus Theilen zufammengesetzt
sein, biti iz —, auch imeti —, imeti v sebi,
zapopadati, obsegati; der Mench besteht aus
Leib und Zeele, človek je iz duše in telesa,
človek ima dušo in telo, russ. sostajat iz —,
poln. składać sie z —; keine Gefellichati
kann ohne Gefege bestehen, nobena družba
ne more biti, obstati brez postav; in etwas

Bestehend.

bestehen, stati v čem, uterjen, osnovan biti;
v. a., eine Wohnung bestehen, najeti, najemati, v najem vzeti; f. Pachten, Micthen; er bestand die große Uebermacht, presilo jezmogel, obvladal; den Kampf bestehen, prestati boj, zmagati; eine Prüfung bestehen, preskušnjo opraviti, preskušen biti, preskušnji se podvřeći, böhm. odbyti skoušku; die Quarantaine bestehen, prestati. dostati, prebiti kontumacijo; den Bären bestehen, s. Betämpfen; die Noth bestehen, prestati, preterpeti, prebiti, prebaviti; Abenthener bestehen, čudne prigodke imeti.

Bestehend, adj., sostavljen, zložen; bestehende Steuern, sedanji davki; bestehende Verordnungen, doslej dani, veljavni ukazi; zu Recht bestehend, s. Beständig.

Bestehen, v. a., okrasti, okrajati koga; einem die Kassa bestehen, pokrasti, ukrasti komu kaj.

Besteisen, v. a., in der Boosheit, im Vorhaben, poterditi, poterjevati koga v čem; s. auch Bestärken.

Besteigen, v. a., stopiti, stopati v kaj, na kaj; einen Berg besteigen, priti, iti, hoditi na goro; ein Pferd, zasesti, zasedati, zasedovati konja. zajezditi, zajahati, okobaliti; das Schiff, stopiti, iti na barko; den Thron besteigen, nastopiti vladarstvo, na prestol priti, stopiti; die Kanzel besteigen, iti na prižnico, leco; den Mastbaum, zlesti, splezati na jadrilo.

Besteinen, v. a., s kamnjem obdati, posuti, z dragim kamnjem olepsati, okinčati (?); besteint, kamnit, kamnat.

Bestellen, v. a., einen, sich etwas einzufinden, ukazati, ukazovati, veleti, reči komu kam, naročiti komu, da naj kam pride; wohin bestellt sein, ukazano mi je kam; ich bestellte ihn zu mir, po-nj sim poslal; bei einem Handwerker etwas, omisli, omisljati si, naročiti, naročati si pri rokodelcu; einen zu einem Amte, postaviti, postavljati koga v —; zum Vormund, koga varha postaviti; veranstalten, napraviti, napravljati; ich habe es mir aus Triest bestellt, iz Tersta sim si dal prinesti, pripeljati, sim si naročil; sich etwas bei einem Arbeiter, delati dati, dajati, naročiti; einen Brief, pismo izročiti, oddati, dati, (komur je namenjeno); einen Gruß, izročiti, opraviti pozdrav; ein Geschäft, opraviti, opravljati kaj, obaviti, obavljati, znebiti se; den Acker, Garten, obdelati, obdelovati, usejati; den Tisch, obstaviti mizo; zum Essen, napraviti; das Haus, oskerbeti hišo, urediti svoje reči (pred smertjo); einen Acker, obdelati, obkmetovati; einen Mörder, falsche Zeugen, najeti, najemati, plačati, nagovoriti morivea, krive priče; Sicherheit bestellen, dati, dajati varšino, varšino; einen über etwas bestellen, izročiti, zaupati komu kaj, postaviti koga nad (cez) kaj.

Besteller, der, naročnik, pooblastivec; eines Auftrages, izročivec; des Feldes, ratar.

Bestellt, adj., naročen; bestellter Nord, naročen, najet umor; bestellter Richter, po-

Bestieren.

237

stavljen sodnik; es ist wohl bestellt, v dobrem redu, lepo napravljeno je; wie ist es mit deiner Gesundheit bestellt, kako je tvoje zdravje, kakšna je s tvojim zdravjem.

Bestellte, der, postavljenee, najemnik.

Bestellung, die, naročilo, naročba; Bestellung des Gerichtes, sostava sodnije; des Ackers, obdelovanje; des Briefes, izročba; einer Hypothek, odkaz hipoteke; Bestellungen machen, naročevati.

Bestellungsbezirk, der, pismobirni okraj.

Bestellungsbuch, das, naročilne bukve, naročilni zapisnik.

Bestellungsgebühr, die, naročnina.

Bestellungsweise, die, način, navada, polje obdelovati.

Bestellungszeit, Bestellzeit, die, čas njive obdelovati.

Bestempeln, v. a., štemplati*, natisniti, natiskati, pritisniti štempelj na kaj, böhm. kolkovati.

Bestens, s. Beste.

Besteppen, v. a., prestepati, šstepati*.

Besternen, v. a., ozvezditi, ozvezdovati, z zvezdami okinčati (?), oslaviti; der besternte Himmel, zvezdnato nebo; ein besternter Herr, gospod z zvezdo (zvezdami) na persih.

Besteuern, v. a., davek, dačo naložiti nagalati, obdačiti, obdačevati; diese Gemeinde ist start besteuert, ta soseska plačuje mnoge davke.

Bestenerte, der, obdačenec, davku podveržen.

Besteuerung, die, nalog davka, obdačba, davek; directe, indirecte Besteuerung, neposredni, posredni davek; der Besteuerung unterliegen, davku podveržen biti, pod dačo biti.

Besteuerungsausschreibung, die, razpis davka.

Besteuerungsgrecht, das, pravica, davke nakladati.

Besteuerungsumlage, die, razredba davka.

Bestgelegen, adj., najboljši lege, z najboljši lego.

Bestgemeint, adj., der bestgemeinte Rath, najboljši svet.

Bestialisch, adj., živinsk, kakor živina; adv., po živinsko.

Bestialität, die, živinska narav, čud, nesramnost z živaljo.

Bestichen, s. Bepöttelt.

Besticken, s. Sticken.

Bestic, die, živina, merha, skot, zvér.

Bestieben, s. Bestäuben.

Bestiecln, v. a., škornice komu dati; die Stiefel anziehen, škorne obuti, obuvati.

Bestielen, v. a., nasaditi, nasajati; s. Bestecken; botan. napecljati, reeljati; bestieltes Blatt, pero z recljem, s peeljem.

Bestieren, v. a., zreti. stermo gledati, ogledovati koga, z očmi v koga teršati; s. auch Austieren.

238

Bestimmbar.

Bestimmbar, adj., določljiv, odločljiv. napeljiv, kar se da čemu voditi, vladati.

Bestimmbarkeit, die, odločljivost, določljivost.

Bestimmen, v. a., zu einem gewissen Gebranche, odmeniti, odmenjati, nameniti, namenjati, odkazati, odkazovati, odločiti, odločevati. in U. K. auch odrediti; dieses Geld war zu etwas Anderem bestimmt, ti dnarji so bili namenjeni za kaj druziga, russ. opredeliti; die Zeit bestimmen, postaviti, postavljati, odločiti, ustanoviti, ustanovljevati, napovedati, napovedovati čas; angeben, povedati. izgovoriti, izgovarjati; das ist noch nicht bestimmt, to se ni odločeno, se ni gotovo; bewegen, lenken, napraviti, napravljati k čemu, magniti, nagibati, naklanjati na kaj; was mag ihn wohl dazu bestimmt haben, kaj ga je neki napravilo k temu; der Himmel bestimmt die Schießale der Völker, Bozja previdnost vlada nad narodi, jim ubira, umërja osodo; das ist mir nicht bestimmt, ni ni usojeno, umërjeno, dano, namenjeno; die Strafe bestimmen, izgovoriti, odmeriti, prisoditi komu kazen; wozu ist das bestimmt, čemu je to; Umstände bestimmen den Menschen, clovek se ravna po okoliščinah, okolišinah; s. auch Definičiren; v. r., sich bestimmen, skleniti, umeniti se. nameniti se, nakaniti; s. auch Entschließen, sich.

Bestimmend, adj., odločin, nagibovaven; welches ist der ihn bestimmende Grund, (kteri vzrok). kaj za je k temu napravilo.

Bestimmer, der, odločevavec, Vladavec.

Bestimmt, adj., odmenjen, odkazan, določen; bei Dalm. stanovit, razločin; ein bestimmter Name, koga lastno ime; ein bestimmter Mensch, neki clovek; der bestimmte Ort, odloceno, receno mesto; sich bestimmt erklären, razločno in za terdno povedati svojo voljo; die mir bestimmten Gaben, dariovi meni namenjeni; ich weiß es bestimmt, za gotovo, za terdno vem, za res; serb. auch za celo; zur bestimmten Zeit, o svojim času, o pravem času; adr., na tanko, picono, razločno, za res, za terdno.

Bestimmtheit, die, določnost, odločnost, razločnost; mit Bestimmtheit, za terdno, za gotovo, (n. p. prepovedovati).

Bestimmung, die, die Bestimmung der Beshriffe, s. Definition; die Bestimmung des Gehaltes, odločba, odločevanje, odmera, odmérjenje place; Bestimmung der Zeit, postavljenje časa, dobe; die überwiegende Lenzung des Willens, nagib, nagibanje, napravlanje, naklon; eines Gesetzes, besede, zapoved, ukaz, odločba; allgemeine Bestimmungen, splošne odloče; der Entzweck, namen, namenek, namemba, cij in konec, russ. cijl; Loos, Schichsal, osoda od. usoda, umér; verwente das Geld seiner Bestimmung gemäß, oberni dnar v to, za kar je namenjen.

Bestimmungsgrund, der, nagiblje, nagib; mein Bestimmungsgrund war dieser, iz tega

Bestreichen.

nagibljeja sim to storil, to me je napravilo k temu.

Bestimmungsort, der, svoje mesto, mesto, kamor je kaj namenjeno.

Bestimmungswort, das, določivno, ide, določivna beseda.

Bestirnen, s. Besternen.

Bestmöglich, Bestmöglichst, adj. u. adv., kar je naj bolj mogoče, kar se je dalo, kar se le da, kar se ho le dalo, kar je moči.

Bestöbern, s. Bestäuben.

Bestochern, v. a., poberbati, berbati.

Bestocken, v. n. u. r., ostablití, stablití se, v stebla rasti, iti, gnati, razraščati, razrasati se; tie Saat bestočt sich gut, zito se lepo razrašča, razraša, bo po več stebel pahnilo; Bestočt, s. Stockſlechig.

Bestohlene, der, okradenece.

Bestöhnen, s. Beseufzen.

Bestöpfeln, v. a., zaterditi z zamaškam, zatiekam, zapiljiti.

Bestoffen, v. a., mit dem Hobel, spahniti, spahovati, nach M. oskohliti; den Rand, die Kante, rob posneti, posnemati; mit der Feile, opiliti, piliti; bestoffen die Deckel eines Buches, oguliti, pokvariti platnice; sich bestoffen, v. r., ubiti se, obtolči, obtleči se.

Bestoffeile, die, debela, glavnicaŕska pila.

Bestofshobel, der, kosmač, dim. kosmaček, spahovec, spahovnik.

Bestrafen, v. a., pokaznovati, kazniti, kaznovati, strahovati, pokoriti, poſtrafati, štrafati*, kaštigati*, altsl. u. russ. kazniti, poln. karač, böhm. trestati; mit Worten, pokregati, kregati, ozmérjati, zmérjati, pokarati, posvariti, svariti; naložiti komu kazen.

Bestraſenswerth, adj., kazni vreden.

Bestraſer, der, kaznovavee; Gott ist der Bestrafer des Befen, Bog kaznuhe hude dela.

Bestraſung, die, kaznjenje, kazen.

Bestrahlen, v. a., obžariti, obžarjati, obsigjati, obsevati, osvetliti.

Bestrahlung, die, osvit, obsij.

Bestreben, sich, v. r., prizadeti, prizadevati si. gnati se. upirati se. upenjati se, truditi se, tersiti se. in U. K. auch nastojati; er bestrebt sich um die Stelle, te službe isče, isše, za to služho se poganja; segati po cem, gledati po čem, vleči se za kaj; sich alles Fleißes bestreben, prav marljiv biti.

Bestreben, das, Bestrebung, die, prizadetje, prizadeva. prizadevanje, poganjanje, težnja; verbrecherische Bestrebung, hudodelsko prizadevanje.

Bestredsam, adj., prizadeven, marljiv, prizadevliv.

Bestrebsamkeit, die, prizadevnost, marnost.

Bestrebt, adj., sein, s. Bestreben, sich.

Bestreichen, v. a., mit Farbe, Butter, Del, pomazati, namazati, mazati z oljem i. t. d., prevlovi z barvo; mit der Hand bestreichen, s. Verühren, Streideln; den Feind mit bem Gewehrfeuer, Kanonenfeuer bestreichen, sovražnika z malim, velikim strelam raziti,

Bestreifen.

streljati nanj, dosegati ga s topovi; diese
Anhöhe bestreicht die Stadt, s tega hriba je
moč streljati na mesto, nesó topovi do me-
sta, dosegajo mesto; einen Scheffel Korn
bestreichen, raziti; mit den Angen bestreichen,
pogledati, z očmi prestreči, prestregati.

Bestreifen, v. a., omarogati, olisiti, s trakei,
prečicami, progami ozalisati; mimogrede
dotakniti se česa.

Bestreift, adj., marogast, progast, priżan,
prizast, pisan, riżast.

Bestreifbar, adj., overzljiv, spodbiten.

Bestreiten, v. a., einen, upirati se, proti-
viti se komu, bojevati se zoper koga, voj-
skovati se, biti se s kom; eine Lehre be-
streiten, spodbijati, pobijati, zametovati nauk,
vzdigniti se zoper njega; die Wahrheit einer
Nachricht bestreiten, reči, da ni tako, da ni
res; das will ich nicht bestreiten, ne rečem,
da ni res; die ehehliche Geburt bestreiten, od-
bijati, spodbijati zakonsko rojstvo; gewach-
sen sein, iz svojiga uterpeli, terpeti, zmoči,
zmagati, zderžati; die Kosten bestreiten, o-
praviti, opravljati, plačati stroške; ich kann
nicht alles bestreiten, ne utegnem vsemu kaj,
ne magam vsega, ni mi moči vsemu kaj,
nisim kos vsemu; den Unterricht bestreiten,
plačati podučevanje; eine Arbeit bestreiten,
f. Besorgen.

Bestreiter, der, protivnik, odbijavec. spod-
bijavec.

Bestreitung, die, der Kosten, oprava, plačilo,
zmaganje stroškov; einer (he, spodboj,
spodbijanje; des Dienstes, opravljanje službe.

Bestreuen, v. a., potresti, potresati, posuti,
pospeti, posipati, potrositi, potrosati, tro-
siti, posejati; mit Salz, posoliti, osoliti.
soliti; mit Asche, opepeliti; mit Stroh be-
streuen, s slamo nastlati, nastiljati.

Bestreicheln, v. a., počertati, počertljati,
certljati.

Bestriden, v. a., oplesti, opletati, zapleste,
zapletati, zamotati, omrežiti, v mreže vjeti,
loviti; Fässer bestriden, z verymi, konopci
povezati, povezovati; einen Uebelthäter und
überhaupt in verhältert Bedeutung, zvezati,
zvezovati, zasačiti; f. auch Berücken, Be-
thören.

Bestriker, der, omamnik.

Bestriemen, oprogati, progati; bestriemen
Arme, roke z mehnicami, (serb. masnica,
modrica), s podpluto kervjo.

Bestrohen, v. a., s slamo pokriti, kriti.

Beströmen, v. a., memo teči, dreti, obte-
kati, prati, teči, valiti se počem; Thränen
beströmten ifju, solze so se mu ulile, uderle,
solze so ga obile, polile.

Beströmung, die, obtok, reka.

Bestrümpft, adj., z nogovicami na nogah.

Bestücken, f. Zerstückeln.

Bestücken, v. a., ein Schiff, topove omisliiti,
oskerbeti za ladijo.

Bestuken, v. a., mont. nach V., obejokati,
odsekati, odbiti kos rude.

Bestülpen, f. Aufstülpen.

Besudelung.

239

Bestürmen, v. a., eine Stadt, napasti, na-
padati, navaliti, naskakovati, udariti na
mesto, zagnati, zaganjati se v mesto, serb.
jurišati; mit Bitten, nadlegovati koga, tisati,
tišati v koga, v eno mér moledvati, glu-
siti, silno prositi in prositi, natiskovati; der
Zern bestürmte sein Herz, jeza mu je vrela,
kipela v sereu.

Bestürmer, der, napadavec, naskakovavec,
naskocnik, silnik.

Bestürmung, die, napad, naskok, naval,
serb. juris.

Bestürzen, v. a., eine Sache über die andern
stürzen, zverniti, zvračati na, v kaj; einen
Terv bestürzen, s pokrovko pokriti, in U. K.
anch poklopiti lonee; diese Nachricht bestürzte
ihm, ta glas ga je silo prestrašil, presunil,
v strah pripravil, stresel, ostermel je, ves
prepaden je bil, osupnil je, ko je to zve-
dil; poln. przerazíc. als v. a.

Bestürzt, adj., prepaden, osupnjen, prestra-
sen, zmesan, zmeden; bestürzt werden, pre-
pasti se, osupniti, zmesati se.

Bestürzung, die, osupnjenost, osup, prepast,
prepadenost, velik strah, trepet; in Bestür-
zung versehen, s. Bestürzen; in Bestürzung
gerathen, f. Bestürzt werden.

Besuch, der, obisk, obiskovanje, serb. pohod;
bei Jägern, iskanje, sledba; Besuch der
Meisen, Weinhäuser, hoja na smejn. sejm, za-
hajanje v keremo; Besuch bei Zemanden ab-
legen, zum Besuch gehen, obiskati, obiskovati
koga, iti h komu pogledat, v vas h
komu iti; wir bekommen heute Besuch,
danes homo imeli obiskavec, goste; er hat
Besuch, nekdo je pri njem; der neheizige Be-
such der Kirche bezeugt seinen religiösen Sinn,
da je pobožniga serea, se vidi iz tega,
da rad v kekev hodi; einen Besuch anneh-
men, sprejeti koga.

Besuchen, v. a., obiskati, obiskovati, auch
obiti, (obojiti), obhajati, altsl. posčititi; bei
den Jägern, iskati, slediti; einen Jahrmarkt,
iti, hoditi na semejn; einander besuchen, do-
hajati drugi k drugimu, shajati se s kom;
die Schule besuchen, hoditi v solo; das Thea-
ter besuchen, hoditi, večkrat iti v gledišče,
glediše; ein Weinhäuser, zahajati v
keremo; freundschaftlich, obiskati koga, iti
h komu pogledat, gew. v va- hoditi h ko-
mu, obwohl vasovati ursprünglich das Be-
suchen des (Haupt-) Dorfes bedeutet haben
mag.

Besucher, der, obiskavec, obiskovavec.

Besuchfarte, die, etwa obiskavnica †, ob-
iskavni listic.

Besuchzengniß, das, spričevalo obiskova-
nja, (hoje v solo).

Besudeln, v. a., oskruniti, oskrunjati, oger-
diti, ognjusiti, onesnažiti, onečediti, pova-
ljati, pogerditi, umazati, oneguditi, obraz-
dati, zbrazdati, opoganiti; mit Koth, za-
blatiti, oblatiti; mit Blut, okervaviti, ker-
vaviti; f. auch Beschmieren, Beschmutzen.

Besudelung, die, oskrumba, oskrunjenje.

240

Bct.

Betz, in Zfsg., molitveni, molitevski, molitni.

Betadeln, v. a., ograjati, grajati, auch hibati koga, cfr. böhm. chyběti, poln. chybić, sehlen.

Betäfeln, f. Abtäfeln.

Betagen, v. a. u. n., einen Tag ansezen, dan dati, dajati, postaviti, ureči; die Schuld ist betagt, dan plačanja je prišel, doba za plačilo postavljena se je iztekla; betagte Ziusen, dotekle obresti; j. auch Datiren.

Betagt, adj., star, priletin, postaren, postaran, starovit, starovičen, staričen, v letih, pri letih, metér, nach Dalm. motér; er ist schon betagt, je že zlo v letih.

Betagung, f. Datum.

Betateln, v. a., opraviti, opravljati ladijo s potrebnim, zlasti s konopci.

Betalgen, v. a., olojiti, nalojiti; betalgt, olojen.

Betaften, v. a., pošlatati, pohlatati, šlatati, hlatati, potipati, tipati; alles, vse preslatati; mit Betaften finden, uslatati, doslatati, otipati; Obst, Birnen betaften, um die weichern auszutlauben, mecati sadje.

Bettafter, der, tipač.

Betauben, v. a., taub machen, ogleušiti, zaglušiti, glušiti, fig. omamiti, mamiti, omotiti, ob svest, cut pripraviti, pripravljati, böhm. omračiti; einen Nerven betäuben, omamiti čutnico; das Gewissen betäuben, zadušiti vest.

Betäubend, adj., ogleušiv, glušiven. omamljiv, omotin, omotičen, upijančljiv.

Betäubt, adj., oglušen, zaglušen. fig. omamljen; ich war betäubt von Geichrei, ušesa so mi ogleušele; betäubt werden, omamiti se, osupniti.

Betaubung, die, zagluha, glušenje, omama, mamljenje, zmama; der Zustand selbst, omamica, omotica, omot. serb. nesvest, nesvestica.

Betaubungsmittel, das, mamilo.

Betaumeln, v. a., upijaniti; f. Betäuben.

Betaxen, f. Taxiren.

Betbruder, der, molitvar, bogomolec, nach V. mole; im schlinmen Sinne, svetohlinec.

Bete, (la bête), im H'ombre Sviel, opek; Bete werden, opok biti.

Bete, f. Beete, Bitte.

Betel, der, (Piper betel), betel.

Beten, v. n., moliti, in Kl. auch žebrati, dim. moljkati; nach den übrigen slav. Mundarten, moliti se; um etwas beten, za kaj moliti; ein wenig beten, pomoliti; zur Geprüge beten, namoliti se; laut betend bis zu einer Stelle kommen, primoliti do —; zu Bogen beten, prositi Boga, moliti Boga. (k) Bogu; v. a., ein Waterunser beten, oče nas izmoliti, moliti.

Beteppichen, f. Tapeziren.

Beter, der, molivee, žebravee.

Beterin, die, molivka, žebravka.

Befahrer, der, božjopotec, romar, božjopotnik.

Befahrerin, die, božjopotnica, romanica.

Befahrt, die, božja pot, božji pot.

Betonen.

Betzgemach, das, molnica, molitna izba.

Betglocke, die, molitveni zvon, zvon, ki vahi k molitvi.

Bethalle, die, kapelica.

Bethätigen, v. a., seine Liebe, v djanji, z delam svojo ljubezen pokazati.

Bethaucn, v. a., um und um, orositi; von oben herab, porositi, rositi.

Bethauet, adj., rosen, rosat, rosnat.

Bethaus, das, molivnica, molitvarnica, molitvenica, molitvena hiša, hiša molitve.

Betheilen, v. a., udeliti, podeliti, deliti komu kaj, dati komu del, delež.

Betheiligen, v. a., podeliti, deliti komu kaj, deležnika storiti, udeležiti koga česa; v. r., sich betheiligen an einer Sache, udeležiti, udeleževati se, deležen biti česa; er ist hierbei betheiligt, to se tiče njega, to ga zadeva; ich bin dabei nicht betheiligt, nimam nič opraviti s tem.

Betheiligte, der, udeleženec; Theilhaber, deležnik.

Betheiligung, die, udeležba, deležnost.

Betheren, v. a., omazati, mazati s katra nam, osmoliti.

Betheuerer, der, priduševavec.

Betheueren, v. a., zareči, zarekovati se, zarotiti, rotiti se, zakleti, zaklinjati se, kleti se, privérjati se, pridušiti, pridušati, priduševati se, dušo in telo zaklinjati, živo terditi, zagotovljati, russ. božitsja.

Betheuerung, die, zaterditev, zaklinjanje, pridušba, priduševanje, živo zagotovljanje.

Betheören, v. a., omamiti, mamiti, oslepitii, slepiti, zmotiti, motiti, oslepariti, otrapiti, zberliti koga, zbedačiti, noriti, auch zblazniti; ich lasse mich bethören, dam se premotiti, prekaniti, preslepitii, pretantati*, in Kl. nach Gutsm. auch obžertati, böhm. poblanziti.

Bethörer, der, slepivec.

Bethörung, die, zmama, slepljenje.

Bethränen, v. a., osolziti, zasolziti, solziti; jemanden bethränen, f. Beweinen.

Bethränt, adj., osolzen, solzen; bethränte Augen, solzne, ohjokane oči.

Bethunlich, adj., gibčen, čil, ročen; f. a. Thunlich.

Bethun, sich, v. r., ganiti, gibati se; sie weiß sich dakei zu bethun, zna si pomoči; sich mit Ecrementen bethun, podelati se, opoganiti se; f. auch Besorgen.

Bethun, das, uroki.

Bethürmt, adj., s stolpi, turni.

Betippen, v. a., potipljati, tipljati.

Betiteln, v. a., poimenovati, imenovati, ime, naslov dati komu, čemu; ein betitelter Kauf, postavno, v pravni obliki sklenjen kup.

Betitelung, die, naslov, dajanje naslova.

Bettammer, f. Betgemach.

Bekoralle, die, koravda na molku.

Betölpeln, v. a., oslepariti. preslepitii koga; j. auch Bethören.

Betonen, v. a., poudarjati, s poudarkam izgovoriti; betoute Svibe, poudarjen, s poudarkam izgovorjen zlog.

242

Betreten.

Betreten, adj., betroffen, oparjen, zmešan, zmeden; j. auch Berlegen; ein betretener Weg, pohojena, obhojena, poteptana, utirana, uglajena steza. pot, serb. utrenik.

Betreitungssfall, der, im Betretungsfalle, ako ga zatekó, zasacijo, najdejo, primejo.

Betrieb, der, eines Waldes, mit dem Viche, gonja živine v gojzd; eines Geschäftes, delanje, opravljanje; des Forstes, oskerhovance; des Bergwerkes, delanje, kopanje; der Betrieb der Bauernwirtschaft, kmetovanje, gospodarjenje; der Betrieb des Leinwandhandels, platnarjenje, platnarija; des Tuchhandels, suknarjenje, suknarija usf., s. auch Betreiben; so lange die Mühle im Betriebe stand, dokler je mln šel, delal; auf seinen Betrieb, ker je on naganjal, silil, prigovarjal; Eifer, prizadevanje; die Gijenbahn ist in Betrieb gesetzt worden, jeli so voziti po železni cesti; s. auch Antrieb, Treiben, das.

Betriebsam, adj., prizadeven, priden, skerben, delaven, marljiv, maren, oberten; im etwas üblen Sinne, premeten; — serb. prometan.

Betriebsamkeit, die, pridnost, skerbnost, delavnost, marljivost, marnost, obertnost.

Betriebsdirection, die, vodstvo dela, delovno vodstvo.

Betriebsherr, der, eines Bergwerks, einer Fabrik usf., gospodar, vlastnik rudnika, fabrike*.

Betriebskapital, das, zaloga, jistina za delo, za obertnijo.

Betriebszweig, der, obertnija; delo, s kterim se kdo živi.

Betriefern, s. Beträufen.

Betrieben, nach Adelung u. Grimm. s. Beträgen und die Ableitungen.

Betrinken, v. a., einen, upijaniti koga; v. r., sich betrinken, upijaniti se, opiti se.

Betroknen, v. n., osušiti, posušiti se, positi se.

Betroffen, adj. oparjen, zmešan, v zadergi, serb. zabunjen; betroffen sein, sich betroffen fühlen, začuditi se čemu, ostermeti, usupniti nad čim; der betroffene Brief, omenjeno, rečeno pismo.

Betroffenheit, f. Verlegenheit.

Betropfeln, s. Beträufeln.

Betropfen, s. Beträufen.

Betrompeten, v. a., s trobente pozdraviti, pozdravljati.

Betrüben, v. a., das Wasser trübe machen, trüben, skaliti, kaliti, zmotiti, motiti, zbloditi, zmeteziti vodo; einen betruben, dem Gemüthe nach, žaliti, žalostiti, žalostiti koga, žalost storiti, delati, napravljati komu, veselje greniti, kaliti, kaziti komu; v. r., sich über etwas, žalovati nad čim, žalosten, otožen biti zavolj česa, k sereu si vzeti, jemati kaj, skerbi si delati zavolj česa.

Betrübend, adj., žalosten, žalostiven.

Betrübniß, die, auch das, žalost, otožnost, žalovanje, britkost, nesreča, nadloga, böhm. zármutek.

Befstunde.

Betrübnißvoll, adj., prežalosten, žalosten. da mu serece poka.

Betrübt, adj., žalosten, otožin, žalujoč, nach Jan. drehel; er ward betrübt, užalilo se mu je, žalost, britkost ga je obšla; betrubten Herzens, žalostniga serca, ves žalosten, pobit.

Betrug, der, goljufija, kan, zmota, premota, sleparija, auch himba, prevara, nach V. auch (das böhm.) podvod; einen Betrug begehen, spielen, goljufati koga; s. Betrügen; ein Menich voller Betruß, zvit goljuf; ein Betrug der Sinne, f. Sinnestänzung; durch Betrug erlangen, prigoljufati.

Betrügen, Betriegen, v. a., ogoljufati, goljufati, goljufovati, ukaniti, okaniti, prekaniti, kaniti, ukanjati koga, auch prevariti, speljati, speljevati, ganiti, oslepariti, slepariti, ociganiti, ciganiti, oplesti, opehariti, premotiti, motiti, serb. varati, böhm. oklamati, obelsteti; er betreg mich um jeßh Dufaten, ganil, krenil me je za deset cekinov; die Hoffnung hat ihn betrogen, spodletelo mu je, upanje ga je zapeljalo, specálalo; wollen wir die Zeit mit Spielen betrügen, ali hočemo igrati, da nam čas prejde, za kratek čas, kratek čas si delati; wenn mich nicht alles betrügt, če se ne motim; einen um etwas betrügen, po goljuši koga pripraviti ob kaj, oejaziti, nach Jan. podlesti; in Arrthum führen, preslepiti, slepiti, zapeljati, zapeljevati; v. r., sich betrügen, goljufati se, prevariti se, zmotiti, motiti se, spečati se, poln. omylić sie; f. auch Täuschen.

Betrüger, Betrieger, der, goljuf, goljušvec, slepar, kalot* (cfr. poln. silut), böhm. podvodnik.

Betrügerei, die, goljufija, sleparija, sleparstvo, goljufno delo.

Betrügerin, die, goljufica, sleparica, goljufivka.

Betrügerisch, adj., sleparsk. goljušiv, goljufen, prevarljiv, ukanljiv.

Betrüglich, adj., goljušiv, zapeljiv, speljiv, lažnjiv; unsere Ideen sind betrüglich, naše misli nas rade zmotijo, zapeljajo; adv., goljufno, po goljufnem; f. auch Täuschen.

Betrüglichkeit, die, goljušivost, zapeljivost, motljivost, ukanljivost, prevarljivost.

Betrümmert, adj., s šibrami napolnjen, obsut.

Betrunken, adj., pijan, opit; einen betrugen machen, s. Betrinken.

Betrunkene, der, pijan človek, pijanec.

Betrunkenheit, die, pijanost.

Betsaal, der, molnica.

Betschweester, die, molitvarica, svetohlinka.

Betsonntag, Bittsonntag, der, križna, križevska nedelja, nedelja pred križevim tedenam.

Befstuhl, der, klečalo, klečalnik, auch pokleknik, poklekovnik, nach V. klečnik.

Befstunde, die, ura, molitvena ura; halten, uro moliti.

Bett.

Bett, Bette, das, postelja, auch postelj-i;
der Kopftheil, zglavje; der Fußtheil, znožje;
zu Bette, ins Bett gehen, sich zu Bette legen,
begeben, spat iti, leči, ulegi, ulegati se spat;
geh zu Bette, pojdi spat, serb. auch smiriti
se; das Bett hüten, ležati, iz postelje ne
smeti, v postelji ostati; eine Krankheit hat
ihn ans Bett gesesselt, bolezen ga je vergla,
ga derži v postelji; das Bett machen, po-
steljo postlati, postiljati; auf dem Bette der
Chre, v hoji, v junaskem boji (umreti);
des Fluffes, struga, altsl. struga u. struja,
poln. koryto, böhm. děčistě; in den Gär-
ten, f. Bect; bei der Mühle, žleh; an den
Weinkeltern, nach V. ognjišće, ognjišće, zer-
no; das Lager, die Lagerstätte, ležaj, leža,
ležišće, ležiše, lož (zajcov); f. auch Bett-
gestell, Federbett, Stückbett.

Bett-, in der Zßg., posteljni, za posteljo.

Bettag, der, dan molitve, molitveni dan.

Bettarbeit, die, ponočno delo.

Bettanshelfer, der, poprijemač, primaž.

Bettbank, die, skladna postelja.

Bettboden, der, dolenji plohi, pod, dno po-
stelje.

Bettbodenbrett, das, ploh, deska.

Bettbrett, das, das Eubrett, končnica,
skončnik; das Seitenbreit, stranica.

Betten, das, posteljica.

Bettdecke, die, odeja, odetal, plahta; aus
Schafwolle, gunj.

Bettgehänge, das, ogrinjalo, pregrinjalo;
f. Vorhang.

Bettel, der, beračija; dem Bettel nachhän-
gen, beračiti, beračevati, prosjačiti; fig. ro-
potija, nič, trohica, cempér (?); s. Bagatelle.

Bettel-, in Zßg., berašk, prosjašk.

Bettelarm, adj., siromašk, gol in bos, pre-
ubog, silo reven; bettelarm werden, sein,
na nič priti, obožati.

Bettelarmuth, die, preubožnost, hudo si-
romaštvo.

Bettelbrief, der, beraški list.

Bettelbrot, das, beraški kruh; Bettelbrot
essen, beračiti.

Bettelbruder, f. Bettelmönch.

Bettelbube, der, beračić.

Bettelei, die, beraštvo, beračija, prosjaštvo;
unverschämtes Bitten, beračevanje, moled-
vanje; f. auch Bettel; die Bettelei ist verbo-
ten, beračija je prepovedana, prepovedano
je beračiti.

Bettelfran, die, beračica; verächtlich, bera-
čulja, beracanka, beračunka, bernjavslja.

Bettelfürst, der, siromaški, nepremožni
knez.

Bettelgeld, das, nabrani, priberačevani
dnar.

Bettelhaft, adj., berašk, reven, boren.

Bettelhandwerk, =gewerbe, das, beraštvo.

Bettelherberge, die, beraška hiša, berač-
nica.

Bettelhochzeit, die, revna ženitnina, svatba.

Bettelhütte, die, beraška koča, hišurica.

Betteljunge, f. Bettelbube.

Bettelkleid, das, beraška obleka.

Bettgenossse.

243

Bettelkramm, f. Bettel.

Bettelleben, das, revno, siromasko živ-
ljenje.

Bettellente, die, pl., berači, prosjaki.

Bettellumpen, die, pl., beraške eunje,
cape.

Bettelmann, der, f. Bettler.

Bettelmönch, der, menih prosjak, menih,
ki vbogajme prosi.

Bettelmünze, die, beraški vinar.

Betteln, v. a., beračiti, vbogajme prositi,
bérnjati, dari brati, hoditi prosit, prosjačiti,
bei Radkersburg nach M. auch koditi, od vrat
do vrat hoditi; dringend bitten, moledvati,
sitnost raztresati; auf den Brand betteln,
za pogoreca bernjati, brati; bettelnd wohin
kommen, priberačiti do —, v —; sein Brod
betteln, kruha prositi; zur Genüge betteln,
naberačiti se; die Kunst geht betteln, umet-
nija strada.

Betteln, Bettelungchen, das, beračenje, be-
račija; durchs Betteln erwerben, priberačiti.

Bettelorden, der, prosjaški, beraški red.

Bettelpack, das, beraška druhal.

Bettelsack, der, beraška mavha, mavha,
torba.

Bettelschmaus, der, revne, puste gostje.

Bettelstaat, der, revni lišp, kinč.

Bettelstab, der, beraška palica; an den Bet-
telstab bringen, na beraško palico spraviti,
po svetu pognati koga.

Bettelstofz, der, beraška prevzetija, prazni,
neumni, smešni napuh; serb. Spr., golo a
oholo.

Betteltanz, der, beraški ples, fig. ravš in
kavs. dirindaj.

Betteltroz, der, beraška ukljubnost, klju-
bezen, cehtanje; (me cehta in naganja, da
mu dam; tako se revšće, revše žili in usti);
nach V. tehtanje.

Bettelvogt, der, nach V. beraški strah;
(nach P. beraški vojd, oskerbnik, und Vogt
vom slav. vojd, vojda, vojt. Jedes Dorf hat
einen Sochen, was in den Bulgarnamen noch
vorkommt).

Bettelvik, f. Bettelleute.

Bettelwesen, das, beraštvo.

Betten, v. a., postlati, postiljati (posteljo),
posteljo napraviti, napravljati; v. r., sich
betten, ulecī se spat kam; sich zusammen
betten, skup spati, ležati; andere betten, pre-
stlati, prestiljati; wie man sich bettet, so schläft
man, kakor si postelješ, tako bodes ležal;
einen betten, djati kam spati.

Bettfedern, pl., pérje.

Bettflasche, die, nach V. grejnica.

Bettfrau, die, postiljavka, posteljačica, po-
steljarica.

Bettfuß, der, rožanec, posteljna noga.

Bettgeber, der, prenočevavec, najemec po-
stelje.

Bettgeld, das, posteljna najemnina, po-
steljščina, posteljsina.

Bettgenossse, Bettgesell, der, posteljni to-
vars; wir sind Bettgenossen, skup spiva; f.
auch Schlafgenoss.

16 *

244

Bettgeräth.

Bettgeräth, das, posteljina roba, oprava, posteljina.

Bettgestell, das, posteljnak, posteljišče, posteljiše, auch posteljat, in U. K. u. serb. oder; — špampet*.

Bettgewand, f. Bettzeug.

Bettelle, f. Bettwinkel.

Bettimmel, der, nebo (postelje).

Bettkammerad, der, f. Bettgenossse.

Bettkammer, i Schlafkammer.

Bettkaften, der, skladna postelja, omara in postelja.

Bettkissen, das, vzglavje, podzglavje, blazinica, vajšnica*.

Bettkorb, der, koš, v kterem kak otrok spi, (spava).

Bettlägerig, adj., bolan, da mora v postelji ostati, nach V. bolnik ležec; bettlägerig sein, bolan ležati, legama holovati; bettlägerig werden, obležati.

Bettlacken, f. Becttuch.

Bettler, der, berač, prosjak, prošnjak, ubožec, verächtl., beračon, bernjavs; ein Bettler von Profession, rokovnjac, rokovni berač, böhm. u. poln. žebrak; ein dringlicher Bitter, moledvavec, sitnež; zum Bettler werden, oberačiti.

Bettlerin, die, beračica, verächtl. beračulja, bernjavslja.

Bettler-, in der Zßg., berašk; f. auch die Composita aus Bettel.

Bettlerisch, adj., herask; adv., po beraško, po siromaško.

Bettlersprache, die, rokomavharski, eigan- ski jezik, rokovnjaščina, rokovnjašina; f. auch Gaunersprache.

Bettmeister, der, posteljar, posteljnik.

Bettpfanne, die, grejnik, grejnica. grejača.

Bettpfoste, die, rožanee.

Bettpiſſer, der, uscane, uscanee, poscanee.

Bettpiſſerin, die, uscanka.

Bettpolfter, Bettpfuhl, f. Bettkissen.

Bettquaste, die, nach V. dvigavnica, pomoćnik.

Bettſaß, der, blazina, slamnica, slamnjača.

Bettſchere, die, škarje.

Bettjirm, f. Spanjich(e Wand).

Bettseicher, f. Bettpiſſer.

Bettkatt, Betſtätte, Bettselle, die, posteljni oder, postelnjak, posteljiše, posteljiše. špampet*.

Bettkollen, der, noga (od postelje).

Bettſtroh, das, posteljna slama, slama za posteljo.

Betttuch, das, rjuha, prestrala, nach M. auch viłahen (?). pert, serb. u. poln. plahta; (cfr. altsl. ruho, Kleid).

Bettüberzug, f. Betztüge.

Bettumhang, =vorhang, der, zagrinjalo, zaveza.

Bettung, die, postiljanje; in der Bau- und Beſſtigungsfunft, postelja, poln. pomost.

Bettwärme, die, posteljna gorkota.

Bettwärmer, der, grejnik.

Bettwäsche, die, posteljska pertenina.

Bettwinkel, der, ležnica, kjer postelja stoji.

Beulig.

Bettzeug, das, posteljina, posteljna oprava, roba.

Bettzopf, f. Bettquaste.

Bettzüge, Bettzieche, die, povlaka, prevleka.

Betuchen, v. a., s suknam ovleči.

Betüchen, v. a., pobeliti, beliti.

Betupfen, Betüpfen, Betüppen, v. a., tipkati, otipkati, tipkati.

Betwoche, die, Kreuzwoche, križev, križni teden.

Beze, die, psica, kuzla.

Beuche, die, žehta, lug, luženje.

Beuchen, v. a., žehtati, v lugu močiti, lužiti.

Beuchast, das, žehtnik, žehtnica, lužnjak.

Beuge, die, eine gebogene Bläche, vega, krvina, gib, pregib; bei den Bötchern, krivinica, preša; f. Biegeſcheibe.

Beugemuſſkel, f. Beuger.

Beugen, v. a., upogniti, pripogniti, upogibati, pripogibati, pregniti, pregibati, ukloniti, uklanjati, nakloniti, prikloniti, zviti, zvijati; einen Reif beugen, obroč skriviti, kriviti, sločiti; die Knie beugen, upogniti, pregniti, upogibati koleno, fig. poklekniti, pripogniti, pripogibati oder pripogovati se; das Haupt beugen, nagniti, nagibati glavo; das Recht beugen, pravico prevračati, pristransko soditi; Verbrecher beugen, pokoriti, krotiti; demuthigen, ponižati, poniževati; den Rücken beugen (vom Alter), sklučiti, herbet zviti, skriviti; f. auch Betrüben, Kranken; in der Grammatik, f. Decliniren; einem den Macken beugen, komu vrat ukreniti, zakreniti, zakretati; von dem Obste gebeugt werden, šibiti se od sadja, pod sadjem; eine Nuthe, und dergleichen Schlanke Dinge beugen, zvežiti, vežiti, pregniti; v. r., sich beugen, pregniti se, pregibati se; sich vor Jemand beugen, prikloniti, priklanjati se, uklanjati se; tieſ, pripogniti, pripogibati se; sich über die Leiche beugen, nagniti se čež, nad merliča; sich unter das Joch beugen, udati se, podati glavo; gebeugt, priklonjen, pripognjen, prihuljen; ein gebeugter Geißt, poterta, pohita duſa; das gebeugte Alter, poterta starost; f. auch Biegen.

Beuger, der, Beugemuſſkel, die, (Muse. flexor), misica pregibnica, vklonivka †, vklonivna miska †.

Beugesehne, die, (kita) upogibnica.

Beugfall, f. Endung.

Beugsam, Beuglich, f. Biegsam.

Beugsamkeit, f. Biegsamkeit.

Beugung, f. Verbeugung, Krümmung.

Beulchen, das, bulica.

Beule, die, an festen Theilen, gerča, herga; an der Stirn, rog; von Materie, yen innen, ulé, bula, mozul, (cfr. schwed. bula,) tur; von einem Stoß oder trockenem Schlag, hunka, otok, gumpa; blaue Beule, krotovica, serb. masnica, modrica.

Beulig, adj., gerčast, hergast, bulast.

Beunruhigen.

Beunruhigen, v. a., onepokojiti, nepokojiti, nepokoj, skerb, strah storiti, delati, skerbeti, motiti, nach Gutsm. nemirovati, serb. uznemirivati; die Annäherung des Feindes beunruhigte die Einwohner, ljudje so se jeli bati, tresti. skerbeti jih je jelo, ker se je sovražnik bližal; der Feind beunruhigte uns bei den Arbeiten, sovražnik nam je nagajal, nas je motil, nadlegoval, ko smo delali; v. r., sich beunruhigen, skerb si delati, v strahu biti.

Beunruhigend, adj., strašiven, motiven, nepokojiven.

Beunruhigung, die, nepokoj, strašenje, motenje, nadlegovanje.

Beurbaren, v. a., okerčiti, kerčiti, novino, laze narediti, delati.

Beurbarung, f. Urbarmachung.

Beurknenden, v. a., s pismi (s)kazati, skazovati; dokazati, poteritid; f. a. Bezugen.

Beurknnder, f. Notar.

Beurlauben, v. a., einen Soldaten, za nekaj časa odpustiti, odpušćati, odpušati koga, odpust dati komu, gew. urlaub dati, na urlaub pustiti; einen beurlauben, d. i. entlassen, slovo dati komu; als v. r., sich bei jeman den beurlauben, posloviti, sloviti se pri kom, slovo vzeti, jemati od koga, russ. prostitsja s kém.

Beurlaunte, der, odpuščenec, odpušenee, gew. urlavbar*.

Beurlaubung, die, odpust, slovitev, jemanje slovesa.

Beurtheilen, v. a., presoditi, presojevati, razsoditi, razsojevati, soditi, pretresti, pretresati, v pretres vzeti, jemati. preudariti, preudarjati, ceniti; nach etwas, soditi, meriti po čem.

Beurtheiler, f. Recensent.

Beurtheilung, die, sojenje, razsodba, presoja, sodba, pretres; f. auch Recensien.

Beurtheilungsgabe, -kraft, die, razsodnost, razsodek; er hat keine Beurtheilungsgabe, ne zna soditi, ceniti.

Beurtheilungsvermögen, das, razsodnost.

Bente, die, rop, russ. dobica; das dem Feinde Abgenommene, plen, (auch bei Dalm. u. altsl.); auf eine Beute ausgehen, iti plenit, ropat; Bente machen, upleniti, pleniti; er ward eine Beute der Zeit, kuga ga je porala, vzela, ugrabila; Bactrog, niske, korito; ein hölzerner Bienenstock, panj, ulj.

Beutel, der, Geldbeutel, mošnja: seinen vollen Beutel ausleeren, rejeno mošnjico na suho djati; einen Beutel voll Geld, polna mošnja duarjev; einem den Beutel ausleeren, obnažiti, oskubsti koga; auf seinen eigenen Beutel reisen, ob svojim popotvati; er hat den Knopf auf dem Beutel, težko mu gre izpod palea; in den Mühlen, ein Sieb, sito, sitnica, mikec, miktulja; in der Landwirtschaft, batec; bei den Tischlern, dleto; an dem Bentelnež, hamot, guza.

Beutelarm, f. Beutelkrank.

Beversen.

245

Bentelartig, adj., mošnjast.

Bentelchen, das, mošnjica, mošnjičica.

Bentelsaß, das, sod z roncam.

Bentelsaul, adj., stisnjen, stisnjenec, skerčen, skerčence, kterimu ne gre rado izpod palea, skoporitnež, stiskavec.

Bentelförmig, adj., mošnjast.

Bentelgans, f. Pelifan.

Bentelgarn, f. Bentelnež.

Bentelig, adj., von Kleidern, preohlaten, mont. luknjast, luknjičast.

Bentelkasten, der, sejalo, sejalnica, močnica.

Bentelkrank, adj., sub, ki nima okrogliga.

Bentelchen, das, kupljeni kevd*.

Bentelmeise, die, (Parus pendulinus), nach V. plašica, russ. remez.

Beuteln, v. a., in den Mühlen, tresti, makatati, sejati; gebenteltes Mehl, sejana moka; schütteln, stresti, pretresti, pretresati, tresti, makatati. zmekiniti, mekiniti; von sich etwas, odtresti, odtresati kaj; mit dem Kopf beuteln, otresti, potresti, otresati, kimati z glavo; als v. r., der Rock, das Kleid beutelt sich, hamotra se, hamot dela, je preohlapno, gube dela, gerbi se.

Bentelnež, das, bei den Fischern, nach V. draga; die zwei Seiten eines solchen Nehes, krila; eine Seite, krilo.

Bentelnehfischer, der, nach V. dragar; es sein, dragariti.

Bentelherücke, die, haroka, harovka* z mošnjo.

Bentelschneider, der, zmikar, zmikavt.

Bentelschneiderci, die, zmikarstvo, zvito tatinstvo.

Bentelsieb, das, in den Mühlen, aus Pferdehaaren, zimnata ruta; aus Wolle, volnato sito; auch schlechtweg, ruta, sito.

Bentelstolz, adj., sein, z mošnjo rožljati, z mošnjo ob mizo pokati, z mošnjo bahati; f. auch Geldstolz.

Benteltuch, das, sitarsko platno.

Bentelustig, adj., ropa željan.

Bentelwelle, die, in der Mühle, vreteno.

Beuten, v. a., ropati, pleniti, auch porobiti, robiti, posilno vzeti, dobiti; f. auch Enteuten.

Beutenheide, die, gojzd, v kterem se dobivajo divje hčele.

Beutenhonig, der, divji med.

Beuteuleim, f. Vorwachs.

Beutefucht, die, pohlep za plenam, plenoželjnost.

Beutefüchtig, adj., plenoželjen, plenohlepen, plena željan.

Beutetheil, der, delež plena.

Beutheic, die, nabijavnik, nabojec, pogon.

Beutler, der, mošnjar, rokovičar; Beutler sein, mošnjariti.

Beutlerin, die, mošnjarica.

Bentling, der, tolčeni junec.

Beutner, der, čuvaj divjih čebel, gojzdni čebelar.

Beversen, f. Besingen.

246

Bevogten.

Bevogten, v. a., varha dati, dajati; f. auch
Bevormunden.

Bevölfkern, v. a., z ljudmi napolniti, nase-
liti. nach Gutsm. poludstvati, (poljudstviti);
poln. u. böhm. zaludnić, zalidniti; diese Stadt
ist stark bevölfert, to mesto ima obilo stano-
vacov, ljudi; das Land ist zu wenig bevöl-
kert, dežela je premalo naseljena; Amerika
wird von Europa aus bevölfert, Amerika
dobiva svoje prebivance iz Evrope; v. r.,
das Land bevölfert sich, število prebivacov
se množi, uff.

Bevölfert, adj., naseljen, poln ljudstva,
nach dem böhm. ljudnat.

Bevölkerung, die, naselitev, naselitva, na-
selovanje, ljudstvo, prebivavci, stanovavci,
poln. ludność.

Bevölkerungsliste, die, popis ljudstva.

Bevölkerungsstand, der, ljudstva število,
stan ljudstva.

Bevölkerungsstatistik, die, popis stano-
vavstva, ljudstvena statistika.

Bevollmächtigen, v. a., pooblastiti, obla-
stiti, pooblastovati, pooblasčevati; ermäß-
tigen, moč, oblast dati, dajati komu.

Bevollmächtiger, der, pooblastivec, po-
oblastnik.

Bevollmächtigte, der, pooblastenee, po-
oblasčenee; die, pooblastenka, pooblasčenka.

Bevollmächtigung, die, pooblastenje, po-
oblasčenje. pooblastilo, böhm. plnomocen-
stvi.

Bevollmächtigungse, in Zfsg., poobla-
stni, pooblastivni.

Bevollmächtigungsclausel, die, po-
oblastni pristavek.

Bevollmächtigungswertrag, der, po-
oblastna. pooblastivna pogodba.

Bevor, adr., pred, preden, prej, poprej, po-
pred; er muß bevor eine Prüfung bestehen,
popred se mora podvreči preskušnji; einem
bevor thun, kommen, prehiteti, prestreči ko-
ga; s. Zuvor; bevor haben, memo drugih,
pred druzimi imeti, memo druzih biti boljsi;
f. auch Vorhaben; bevor bleiben, bevor sehen,
f. Nebrig, Voraus; als conj., (ese) bevor
du geshet, preden odides, pred ko (kakor)
odrines; wolle nicht andere retten, bevor du
selbst der Noth entgangen, dokler sam ne
uides.

Bevormunden, v. a., dati, dajati, posta-
viti, postavljati komu varha, biti komu
varh, gospodariti komu; nach Einigen auch
podrokovati koga.

Bevormundet, adj., pod varham, skerbni-
kam.

Bevormundete, der, varovanec.

Bevorrechten, Bevorrechtigen, v. a., pred-
nost dati, dajati komu, podeliti posebno
pravico (predpravico †); f. auch Privilegi-
ren, Privilegirt.

Bevorreden, v. a., ein Buch, napisati, spi-
sati, pisati predgovor.

Bevorstehen, v. n., einem, čakati koga;
mir stehet ein Unglück bevor, mene čaka ne-

Bewahren.

sreca; dem Geflagten stehet bevor, toženi je
dolžen, ima dolžnost, auch sme. dano mu
je na voljo; der Winter stehet uns bevor,
zima nastaja, se bliža.

Bevorstehend, adj., prihajoč, prihodenj,
bliženj, nastajoč, kar nastaja, kar pride,
kar ima nastopiti, böhm. budouci.

Bevortheilen, v. a., prekaniti, prekanjati,
ganiti, ociganiti, opehariti, noriti, prevai-
riti koga, nach V. podvesti, nach Gutsm.
obžertati. žertati, bei Dalm. prevečati; f.
anch Beeinträchtigen.

Bevortheilung, die, ukanjenje, prevara.

Beworthun, f. Zuvorthun.

Bevorworten, v. a., befürworten, zagovar-
jati, priporočati koga, izgovarjati kaj; ein
Gesuch bevorworten, izpodirati prošno.

Bevorzugen, v. a., einen, predstvo, pred-
nost, pervenstvo dati, dajati komu, v do-
bri, (boljsi) versti imeti, pred drugimi ko-
ga čislati, komu na roko iti; diese Stadt
ist durch ihre Lage zum Handel besonders
bevorzugt, to mesto je po svoji legi poseb-
no pripravno za kupčijo.

Bewachen, v. a., čuti, čuvati, stražiti nad
cim, varovati kaj, pod stražo imeti, der-
žati; er bewacht jeden seiner Schritte, preži,
gleda, pazi na vsako njegovo stopinjo, nach
V. auch okovariti.

Bewacher, f. Wächter.

Bewachsen, als, v. n., obrasti, zarasti, ob-
rasčati, obrašati se; der Hügel ist bewach-
sen mit Graß, berdo je obrašceno, obrašeno
s travo, po hribu je zrasla trava; als v. a.,
obrasti, obraščati, obrašati.

Bewahrung, die, straža, čuvanje, varovanje.

Bewaffnen, v. a., (nach Grimm Bewaffnen),
oborožiti, oboroževati, orožiti koga, orožje
dati, dajati komu, orožje razdati med ljud-
stvo; sein heller Verstand bewaffnete ihn ge-
gen dieses Blendwerk, histri razum mu je
bil orožje, ga je varoval pred tem slepi-
lam; die Hand mit einem Stein, kamen v-
zeti v roko; v. r., za orožje prijeti, pri-
jemati.

Bewaffnet, adj., orožen, pod orožjem, v
orožji; mit bewaffneter Hand, z orožjem v
roci, z orožjem; bewaffnete Macht, orožena,
obrožena moč; mit bewaffneten Augen, s po-
močjo povekševavnika, teleskopa.

Bewaffneter, der, oroženik, oroboženec.

Bewaffnung, die, oroženje, orobožba; Waisen, orožje.

Bewahranstalt, die, oskerbovavnica, varovavnica.

Bewahren, v. a. u. r., obvarovati, varo-
vati, čuvati, ohraniti, hraniti koga, se;
(Varovati kommt auch im Böhm. u. Poln.
ver); Feuer und Licht bewahren, varovati
ogenj; aufsheben, shraniti, shranovati; Gott
bewahre, Bog obvaruj, Bog obvari, Bog ne
daj, ne prizadeni, Bog prenesi; ei bewahre,
nikar, nikakor, kratko nikar, Bog tega vari;
česa oder pred čim varovati; die Gränzen
bewahren, hraniti meje, zaslanjati; ein Ge-

Bewähren.

heimniß, zamolčati, molčati; f. a. Behalten, Halten.

Bewähren, v. a., die Wahrheit beweisen, sprichti, pričati, spričevati, dokazati, skazati, izkazati, izkazovati, poterditi, poterjevati, terditi; prüfen, skušiti, skušati; dauerhaft machen, poterditi, uterditi; was bewährt besser die Wahrheit dieser Worte, kaj spričuje jasnej resnico teh besed; v. r., izkazati, izkazovati se; das hat sich als nüßlich bewährt, to se je pokazalo, skazalo, da je koristno; die Nachricht hat sich nicht bewährt, ta glas se ni poterdil, nach V. presničil.

Bewahrer, der, varb, varovavec, hranivec, varovnik, čuvar.

Bewährer, der, terdivec, preskusnik.

Bewahrheiten, v. a. u. r., f. Bewähren.

Bewährheitung, f. Bewährung.

Bewährlich, adj., kar se da poterditi, izkazati.

Bewährt, adj., durch Preben, skušen, preskušen, poterjen; glaubwürdig, verjeten. resničen, istinit; cht, prav, pristen; cst bezwährte Treue, zvestoba, ki se je večkrat (v djanji) skazala.

Bewährtheit, die, resničnost, skušenost, pravost, vérljivost, verjetnost, terdnost.

Bewährung, die, čuvanje, varovanje.

Bewährung, die, dokaz, doterdba, poterdba.

Bewährungsmittel, das, varovalo, brnilo.

Bewalden, v. a., gojzd zasejati, zarediti kje, nad čem.

Bewaldet, adj., gojzdnat, z gojzd obraščen, obrašen.

Bewaldrechten, v. a., obtesati, obtesovati, (na debelo) obdelati.

Bewallen, v. a., osuti, osipati, osipavati (hmelj); den Boden, okope, nasipe narediti, delati.

Bewältigen, v. a., premoči, premagati, zmoči, omoci, zmagati, zmagovati, obvladati, užugati; die Müdigkeit, der Schlaf bewältigte ihn, trud ga je zvil, spanje ga je omoglo; wer wird ihn bewältigen, kdo ho njemu kos; einen Aufruhr, ukrotiti, udušiti punt.

Bewältiger, f. Bezwinger.

Bewalzen, v. a., povaljati, z valarjem, valam povleči.

Bewälzen, v. a., privaliti, navaliti, valiti kaj, na kako reč.

Bewandeln, f. Wandeln.

Bewandert, adj., in einer Sache, zveden, znajden, skušen, vajen, učen v čem, auch vikel čemu; er ist in der Geografie sehr bewandert, zemljopisje prav dobro zna, serb. vešt čemu; ein bewandertes Buch, bukve mnogo brane; ein bewanderter Weg, obhojena, uglajena pot.

Bewandniß, Bewandtniß, Bewandshaft, die, kakošnost, takošnost, okoliščina, okolišina; haben, kakšen, kakov biti, takošen, takov biti;

Bewegkraft.

247

was für eine Bewandniß hat es mit dem Auffschube seiner Reise, kako je, de se njegovo popotvanje tako dolgo odlasa; nach Bewandniß der Umstände, po okoliščinah, okolišinah; damit hat es eine ganz andere Bewandniß, to je (bilo) vse drugac; f. a. Beschaffenheit.

Bewandt, adj., wie bewandt, kak, kakov; so bewandt, tak, takov; die Sache ist so bewandt, reč je taka; bei so bewandten Umständen, Sachen, ker je tako, pri tem takem, v tacih okolščinah, okolišinah, ker so reči tako nanesle.

Bewappnen, Bewapnen, f. Bewaffnen.

Bewässern, v. a., eine Wiese, napeljati, napeljevati vode, spustiti vodo na travnik; bewässerte Thäler, doline, ki jih potoki obilo močijo, namakajo.

Bewässerung, die, napeljevanje, spušćanje, spušanje vode, močilo.

Bewedeln, v. a., mahljati, pahljati na koga.

Bewegbar, adj., gibljiv, premakljiv, pomečen, premičen; f. auch Beweglich.

Bewegbarkeit, f. Beweglichkeit.

Bewegen, v. a., eine Sache bewegen, rücken, premakniti, premikati, kreniti, kretati; aus tem Stande der Ruhe bringen, preganiti, ganiti, zganiti, pregibati, gibati, omajati, majati, ogugati. (ojugati), gugati; der Sturm bewegte das Meer, vihar je zburkal morje; fig. den Willen bestimmen, pregovoriti, pregovarjati, pripraviti, napravljati, nagovarjati, nagniti, spodbuditi, spodbujati koga kčemu; rühren, giniti, v serce iti, seči, segati, serce stresti, zganiti; was beweg dich dazu, kaj te je napravilo, nagnalo k temu; er hat sich bewogen gefunden, sprevidil, spoznal je za dobro; schnell die Augen bewegen, z očmi migati, tripati; das Volk bewegen, puntati, suntati; der Dampf bewegt den Wagen, sopar goni voz; der künftige Lohn bewegt ihn nicht, prihodnje plačilo ga ne mika; das war schon oft bewegt, to je bilo že velikrat v misel vzeto; deine Worte konnten wohl einen Stein bewegen, tvoje besede bi ganile, omečile kamen; v. r., sich bewegen, spazieren, sprehajati se, razhajati se, prehajati se, in ll. K. u. serb. šetati; kein Küftchen bewegt sich, ni najmanjsiga venterca (sape), nič se ne gane; die Tische bewegen sich, mize se gihljejo, se premikajo, se sučejo, verté; alles bewegte sich nach dem alten Geleife, vse je šlo po starem; die Erde bewegt sich um die Sonne, zemlja se suče, se verti, teka okoli solnca.

Bewegend, adj., gibajoč, kretajoč; bewengende Kraft, f. Bewegkraft.

Beweger, der, gibavec, kretavec.

Beweggrund, der, Motiv, nagib, nagon, nagibljej, böhm. u. poln. povod; was war der Beweggrund von dieser deiner Handlung, kaj te je napravilo, nagnilo, nagnalo, de si to storil.

Bewegkraft, die, gonivna, gibavna, kretavna, gibna moč, gibalo, kretalo,

248

Beweglich.

Beweglich, adj., ganljiv, preganljiv, gib-
ljiv, premakljiv, pomičen, kreten, gibčen;
beweglich bitten, živo, ginljivo prositi; f. a.
Rührend; bewegliche Güter, premakljive reči,
in u. k. giboče imanje, giboče (in negiboče)
blago; bewegliche Feste, prestopni, prestavni
prazniki.

Beweglichkeit, die, Fähigkeit bewegt werden
zu können, ganljivost, pregibljivost, gibčnost,
premakljivost.

Bewegsam, f. Beweglich.

Bewegsamkeit, f. Beweglichkeit.

Bewegt, adj., ganjen, ginjen, razburkan; er
war bewegt aus Mittleid, užalilo se mu je,
smilil se mu je; mit bewegtem Herzen, gi-
njeniga serca.

Bewegung, die, gib, ginj, gibanje, kretanje,
poln. ruch; in Bewegung sein, gibati se, kre-
tati se; in Bewegung kommen, preganiti, zga-
niti se, kreniti se, pregibati se, zagibati se,
začeti se gibati; in Bewegung bringen, sezen,
zagnati, zaganjati, pognati, ogugati, oma-
jati, zagibati; Bewegung, die, des Leibes,
zur Gesundheit, sprehod, sprehajanje; (eine
solche) Bewegung machen, sprehoditi, spre-
hajati se; die Bewegungen unter dem Volke,
gibanje med ljudmi, zavzdig, hrup; f. auch
Ausstand, Anruhr, Unruhe; Bewegung des
Gemüthes, ganjenje, gibanje serca; Antrieb,
nagib, nagon; aus eigener Bewegung, iz
lastniga nagona, sam od sebe, iz dobre vo-
lje; eine Bewegung machen gegen einen Ort,
oberniti, mahniti, zakreniti jo proti kacimu
kraju; die Bewegung der Gestirne, hod, pre-
mikanje zvezd; die Stadt war in Bewegung,
vse je bilo na nogah, ljudstvo je vrelo,
derlo.

Bewegungsgesetz, das, postava gibanja.

Bewegungsgrund, f. Beweggrund.

Bewegungskraft, f. Bewegkraft.

Bewegungskunft, f. Mechanik.

Bewegungslehre, die, nauk od gibanja,
gibosllovje.

Bewegungslos, adj., neganljiv, negibljiv,
negibčen, nepremakljiv, kar se ne gane,
brezgaben.

Bewegungslösigkeit, die, negibljivost,
brezgibnost, negibčnost.

Bewegungsmesser, der, gibomér.

Bewegungspunct, der, osredek gibanja,
gibnjak.

Bewegungstrieb, der, nagon k gibanju,
gonilo.

Bewegungsursache, Bewegursache, die,
vzrok gibanja, gibálo.

Bewechen, v. a., opihljati, opihljevati; f. a.
Anwehen.

Bewechren, v. u., oborožiti, z orožjem osker-
heti, orožje dati, dajati; f. a. Bewaffnen.

Beweiben, v. a., oženiti, ženiti koga;
v. r., sich beweiben, oženiti, ženiti se.

Beweibt, adj., oženjen, böhm. ženaty.

Beweiden, v. a., f. Abweiden; ein Feld be-
weiden, pasti na (po) kakem polji.

Beweisen.

Beweinen, v. a., objokati, ohjokovati, opla-
katí, oplakovati koga, jokati se nad kom,
čež koga, solze točiti; v. r., sich beweinen,
(vom Wein), oviniti se, viniti se.

Beweineinwürdig, adj., joka vreden, ob-
jokovanja, solz vreden, žalosten, reven.

Beweint, adj., objokovan, obžalovan; be-
rauscht, vinjen, vinsk.

Beweis, der, dokaz, spričba, izkaz, russ.,
böhm. u. poln. auch dovod; davon gibt uns
die Geschichte einen recht anfallenden Beweis,
to se prav očitno vidi v zgodovini, to nam
očitno spričuje, kaže zgodovina; Beweis ad
hominem, dokaz po človeku; ein ganzer,
halber Beweis, poln, cel dokaz, pol do-
kaza; den Beweis führen, dokazovati; der
Vater züchtiget sein Kind, zum Beweis (oder ein
Beweis), daß er es liebt, oče strahuje otro-
ka, iz česar se vidi, da ga ljubi; dein Be-
weis hinkt, tvoj dokaz omahuje, straní (stra-
neti).

Beweis-, in 3sfg., dokažni.

Beweisantritt, der, nastop dokaza.

Beweisart, tie, naklon, način dokazovanja,
dokazovalo.

Beweisartikel, f. Weisartikel.

Beweisbar, adj., dokazljiv; das ist nicht
beweisbar, to se ne more dokazati.

Beweisbarkeit, die, dokazljivost.

Beweisdokument, f. Weiseistittel.

Beweiseinrede, die, dokazni odgovor.

Beweisen, v. a., dokazati, dokazovati, auch
in den úbrigen slav. Mundarten — spričati,
spričevati, pričati, skazati, izkazati, ska-
zovati; bezeugen, in u. k. auch posvedočiti,
svedočiti; er hat ihm viel Gutes beweisen,
veliko dobriga mu je storil, skazal; be-
weise jetzt deine Treue, pokaži zdaj, de si
zvest; das beweist seine Vöshheit, to kaže,
razodeva njegovo hudobijo; v. r., sich dank-
bar beweisen, skazati se, pokazati se hva-
ležniga.

Beweissollig, adj., kteri v dokazovanji
zgubi.

Beweiskrift, die, dokazni rok, dokazna
doba.

Beweissführer, der, dokazovavec, skazova-
vec, izkazovavec.

Beweissführung, die, dokazovanje.

Beweisgegenstand, der, reč dokaza.

Beweisgrund, der, dokaz, dokazalo, uter-
jevalo†.

Beweisfraft, die, moč dokaza, dokazna moč,
dokaznost.

Beweisfist, die, dolžnost dokazovanja.

Beweislich, f. Beweisbar.

Beweismittel, das, dokazovalo, dokaz, do-
kazni pomoček.

Beweispflicht, f. Beweisfist.

Beweispunct, der, dokazni stavek.

Beweisregel, die, dokazno pravilo.

Beweissatz, der, dokazni stavek.

Beweisschein, der, dokazni list, spričba.

Beweisschrift, die, dokazni spis, spisani
dokaz.

Beweisen, v. a., pobeliti, beliti,

Beweiststelle.

Beweiststelle, die, dokazno mesto, dokazne
besede.

Beweistück, f. Beweismittel.

Beweis Thnum, das, f. Beweis, Beweisgrund.

Beweisthümler, der, vsedokaznik †.

Beweisurkunde, die, dokazno pismo.

Beweisverfahren, das, dokazno ravnanje,
ravnava pri dokazanji.

Bewenden, v. n., lassen bei etwas, pustiti,
puščati, pušati pri čem, ostati, ostajati pri
čem, pustiti kakoršno je, zadovoljevati s
cim.

Bewenden, das, es hat sein cigenes Bewen-
den damit, f. Bewandtniß; es soll dabei sein
Bewenden haben, naj ostane kakor je, pri
tem, kar je.

Bewerb, f. Gewerb.

Bewerben, sich, v. r., um etwas, prizadjati,
prizadevati si, pognati, poganjati se za kaj,
iskati česa; um ein Amt, prositi za služ-
bo; um die Hand eines Mädchens, snubiti.

Bewerber, der, prosivec, prošnik, iskavec;
f. Werber.

Bewerbung, die, iskanje, prošenje.

Bewerbungsfrist, die, rok, doba za proš-
njo.

Bewerfen, v. a., ometati, ometovati s čim,
vreči, metati, nakidati kaj; mit Koth,
zablatisi, oblatiti; mit Sand, osuti, osipati.

Bewerkstelligen, v. a., storiti, delati, na-
rediti, narejati, napraviti, doveršiti, dode-
lati, izdelati, obaviti, opraviti, izpeljati kaj.

Bewerkthätigen, v. a., z delam, v djanji
pokazati, pokazovati.

Bewerthen, v. a., preceniti kaj.

Bewertung, die, cenitev.

Bewetteifern, sich, v. r., poganjati se s kom,
vadljati se s kom, serb. utjecati se.

Bewichten, v. a., pomazati, mazati, osvet-
lati, svetlati, povošciti, voščiti, vošiti.

Bewickeln, v. a., poviti, povijati, oviti, o-
vijati, omotati, omotavati.

Bewichern, f. Anwiechern.

Bewilligen, v. a., dovoliti, dovoljevati, pri-
pustiti, dopustiti, dopuščati, dopušati kaj,
dati, dajati dovoljenje, privoliti, privoljevati
v kaj, k čemu; ein Gesuch, auch uslišati
prošnjo; einen Gehalt bewilligen, dati, po-
deliti plačo.

Bewilligung, die, dovoljenje, dopust; Be-
willigung geben, ertheilen, f. Bewilligen.

Bewillkommen, Bewillkommnen, v. a., po-
zdraviti, pozdravljati, sprejeti, sprejemati,
sprimljati koga (z besedami: Bog te sprimi,
dobro prišel, Antwort, še bolje našel); böhm.
u. poln. vitati.

Bewillkommung, die, pozdrav, sprimlj-
nje, lep dočak.

Bewimmern, v. a., viliti nad kom, jav-
kati nad kom.

Bewimpeln, v. a., jadra in bandero raz-
gerniti, razpeti; f. auch Verdecken.

Bewinden, v. a., poviti, povijati, oviti, za-
viti, zamotati.

Bewinselfn, v. a., eviliti, ječati nad kom,
za kom; f. auch Beweinen, Bewimmern,

Bewunderung.

249

Bewirkbar, adj., storljiv, kar se more, kar
se da storiti, narediti, izpeljati.

Bewirken, v. a., storiti, delati, narediti,
narejati, učiniti, opraviti, opravljati, izpe-
ljati, izviti; Numäßigkeit bewirkt verschiedene
Krankheiten, nezmérnost dela, napravlja raz-
ne holezni; f. auch Erwirken; das hat sei-
nen Tod bewirkt, to je storilo, da je umerl,
to mu je smert nakopalo, zavdalo, naklju-
ciło, naklonilo; einem einen Dienst, komu
služho dobiti.

Bewirklichen, f. Verwirklichen.

Bewirthen, nach Grimm Bewirten, v. a.,
pogostiti. gostiti, auch altsl. pogostovati,
gostovati, serb. auch počastiti, častiti.

Bewirther, der, gostnik, gostivee; f. Gast-
geber.

Bewirthlich, adj., gostljiv, ki rad gostuje,
gostje napravlja, daje.

Bewirthschaften, v. a., gospodariti, go-
spodarstvo oskerbovati, upravljati; den Bo-
den, obdelovati.

Bewirthung, die, gostovanje, pogostovanje,
gostha, gostija.

Bewizeln, v. a., etwas, šaliti, šalo imeti,
počenjati s čim, posmehovati se čemu.

Bewohnbar, adj., pripraven, dober za sta-
novanje; das Haus ist nicht mehr bewohnbar,
v tej hiši se ne more (ni moči) več sta-
novati, prebivati.

Bewohnen, v. a., einen Ort, prebivati v
ekadem mestu, stanovati, živeti; Krain wird
von Slovenen bewohnt, na Krajnskem pre-
bivajo Slovenei.

Bewohner, der, prebivavec, stanovavec, sta-
novnik, russ. žitelj; der Ehe ne, poljec, po-
ljančan, poljanee; der Niederung, dolenee;
eines Berges, gorenee, gorjanee; eines Lan-
des, deželan; eines Marktes, teržan; einer
Stadt, meščan, mestničan, mestnjan; eines
Dorfs, vaščan, vašan, selan; einer Burg,
grajan; eines Staates, deržavljan; einer In-
sel, otočan; Englands, Angličan, uff.

Bewohnerin, die, prebivavka, stanovavka.

Bewohnung, die, stanovanje, prebivanje (v
kaki hiši, deželi.)

Bewölben, f. Wölben.

Bewölfen, v. a. u. r., pooblačiti, oblačiti,
naoblačiti, z oblaki zakriti, pomračiti, mra-
čiti, zavleči se, obleči se, potamniti se; der
Himmel hat sich bewölkt, pooblačilo se je,
oblačno je.

Bewölkt, adj., oblačin, mračin, temen.

Bewölkt, adj., z volno odet, pokrit; dicht
bewolltes Schaf, ovca goste volne.

Beworfen, v. a., (žita) naveti, navejati
na kaj.

Bewunderer, der, ktor se komu čudi, hva-
livec, častivec, čislavec.

Bewundern, v. a., etwas, počuditi, začu-
diti, čuditi se čemu, auch nad čim, nach M.
(jedoch weniger zu empfehlen), občudovati
kaj; altsl. und in allen übrigen slav. Mund-
arten, diviti se; fig. močno hvaliti, povzdi-
govati, častiti, čislati; f. auch Anstaunen.

Bewunderung, die, čudenje, začud; er ist

250

Bewunderungsvoll.

die Bewunderung der ganzen Stadt, vse ga
gleda in se mu čudi. vsemu mesto je čudo.
Bewunderungsvoll, adj., čudeč se, ktor
se močno čudi.

Bewundernswerth, -würdig, adj., ĉuden,
ĉudovit, ĉuda vreden.

Bewürden, v. a., podeliti komu čast, do-
stojnost; j. auch Graduiren.

Bewurf, der, omet, mavta*; f. a. Entwurf.

Bewurzeln, v. a. u. r., ukoreniti se, ukore-
reniniti se, ukoreničiti se. korenine pognati,
gnati.

Bewürzen, f. Würzen.

Bewuſt, der, vedez, ved; ohne meinen Be-
wuſt, brez mojiga vedeza. brez moje ved-
nosti; f. auch Wissen.

Bewuſt, adj. u. adv., znan. auch vedeč;
daſ ıſt mir bewuſt, to vem, to mi je znano;
es ıſt mir noch bewuſt, ſe pomnim, pa-
metim; ſich ſelbst nicht bewuſt sein, ne zave-
diti. ne zavedati se, ne vediti sam za se.
ne ćutiti se; ſich jeiner ſelbst bewuſt wer-
den, zavediti se. začutiti se; er ıſt ſich der
Untreue bewuſt, ćutı se kriviga nezvestobe.
ćuti se. da se je zagresil z nezvestobo.

Bewußtlos, adj., ne vedoč. ne znajoč;
ohne Befinnung, j. Befinnungsloſlosigkeit.

Bewußtlosigkeit, j. Befinnungsloſigkeit.

Bewußtsein, Bewußtsein, das, seiner ſelb-
zavednost. svest-i, zavest-i, ćut; das Ge-
wissen, vest; das Bewußtsein verlieren, ne
zavediti se. ne ćutiti se. omunjaveti (?).
ne biti sam pri sebi; j. auch Befinnung;
es wieder erlangen, zavediti, zavedati se, k
sebi priti; zum Bewußtsein kommen, začutiti
se. spoznati. spoznovati samiga sebe; das
Bewußtsein meiner Unschuld macht mich starf,
svest moje nedolžnosti mi daje moč. cder
ker sim si v svesti. da sim nedolžen.

Bey, praep., i. Bc.

Bey, der, beg.

Bezacken, j. Auszacken.

Bezahlbar, adj., kar se da plačati, plač-
jiv.

Bezahlen, v. a., plačati, plačevati, splačati,
poplačati, in U. K. u. serb. platiti. v. pf.
u. plačati (plačati) v. împf.; zu thener be-
zahlen, preplačati, preplačevati; baar bezab-
len, z gotovimi dnarji plačati; der Kaiter
bezahlt uns, cesar nas (nam) plačuje; ſich
bezahlt machen, plačati se s cim. plačilo za-
dobiti; er hat es mit dem Leben bezahlt, pla-
čal je z življenjem, življenje ga je stalo;
tao sollst du mir bezahlen, to te bo bolelo,
vernil ti jo bom; der Natur die Schuld be-
zahlen, dati Bogu dušo; bei Heller und Pfen-
nig, do zadnjiga vinarja; er läſt ſich seine
Arbeit bezahlen, jemlje veliko plačilo za
svoje delo; mit gleicher Münze bezahlen,
odpiti, kakor je kdo napil.

Bezahler, der, plačnik. plačevavec; f. Zah-
ler.

Bezahlung, die, die Handlung, plačevanje;
das Geld, plača, plačilo; f. Zahlung.

Bezähmbar, adj., ukroljiv, kar se da ukro-
titi, pripitomiti.

Bezeptert.

Bezähmen, v. a., ukrotiti, pokrotiti, kro-
titi, obujzdati, ujzdati; zahm machen, pri-
pitomiti, privaditi, udomačiti; ſich bezähmen,
vzderžati, vzderževati se. krotiti se, pre-
moči, premagati samiga sebe; als v. r., er
bezähmt sich nicht, ein Glas Wein zu trin-
ken, ne derzne, ne upa si, ne utegne.

Bezähmer, der, krotivec, ukrotnik.

Bezähmerin, die, krotivka.

Bezähmung, die, krotenje, (kročenje), u-
krota, privadba.

Bezähnen, v. a., nazobiti, ozobiti, zobe dati.

Bezanken, v. a., prepirati se zastran česa.

Bezaubern, v. a., očarati koga, začarati
komu, altsl. očarovati. (čarati kemmt auch
im Serb., Poln. u. Böhm. vor); ocoprati
koga, zacoprati* komu, narediti, narejati
komu, ovražiti (russ. obvorožiti; altsl. u
serb. auch obajati, bajati; durch stieres An-
schauen, ureči, uročiti; f. auch Hinreißen,
Betäuben.

Bezaubernd, adj., očaroven, prelep, čuda
lep in mil, mamen, mikaven.

Bezaubert, adj., očaran, uročen, omamljen,
zamaknjen.

Bezauberung, die, očara, omama, uroki,
(altsl. urok).

Bezäumen, v. a., oberzdati, berzdati, ob-
juzdati, ujzdati ed. uzdati.

Bezäunen, v. a., zagraditi, ograditi, ogr-
jati. graditi, oplotiti, plotiti.

Bezechen, v. a., napojiti, opiti. upijaniti
koga; v. r., ſich bezechen, upijaniti se. opiti
se; böhm. (mit Bier), ochmeliti se.

Bezecht, adj., pijan, nadelan, nasekan, ter-
čen, vinjen.

Bezeichnen, v. a., zaznamnjati, zaznam-
njevati, zaznamiti, zaznamovati. znamnje
postaviti, dati. altsl. znamenovati. russ. u
poln. označiti; das bezeichnet sein Herz, to
pokazuje, kaže, kakšniga je serca; das
ganze Papier bezeichnen, ves popir počertati,
porisati, narisati; man bezeichnet ihn allge-
mein als den Mörder, vsi na-nj kažejo, vsi
pravijo, da ga je on umoril; den Weg be-
zeichnen, pot povedati, pokazati; bestimmt
bezeichnen, določno zapisati, omeniti; mit
dem Kreuze bezeichnen, podkrižati.

Bezeichnend, adj., naznaniven, kazaven,
poseben.

Bezeichnet, adj., zaznamnjan, omenjen, na-
znjanjen.

Bezeichnung, die, zaznamenjevanje, za-
nam, zaznamba.

Bezeigen, v. a., durch Tat zu erkennen ge-
ben, pokazati, pokazovati, kazati, skazati,
skazovati; er bezeigte große Freude, prav
vesel je bil (viditi); f. a. Erweisen; v. r.,
sich bejeigen, betragen, skazati, skazovati se,
obnašati se; sich freundich bezeigen, kazati
se prijazniga; sich dankbar bezeigen, hvale-
žen biti, hvaležnost skazati.

Bezeigen, das, obnašanje, ravnanje.

Bezeichen, f. Zeichen.

Bezeptert, adj., z žezlam v roki.

Bezetteln.

Bezetteln, v. a., listke prilepiti, prišiti na kaj; s. auch Bescheinigen.

Bezeugen, v. a., als Zeuge aussagen, spričati, spricevati, pričati, auch posvedociti, svedočiti, poterditi, poterjati; stark bezeugte Auflage, obtožba na mnogo prič operta; sie bezeugten sich alle sehr zufrieden mit dem Gezicht, vsi so rekli, da jim je bila pesem prav vše.

Bezeuger, der, spričevavec, svedok.

Bezeugung, die, pričanje, spricba, spric้วanje, svedočanstvo, svedočba.

Bezeugungsheid, der, prisega, s ktero kdo svoje besede poterjuje.

Bezicht, s. Beschuldigung.

Bezichtigen, s. Beschuldigen.

Beziehbar, adj., s. Bezüglich; ein beziehbares Haus, nastanljiva hisa, hisa, v kteri se sme stanovati.

Beziehen, v. a., ein Instrument beziehen mit Saiten, nategniti, napeti, napenjati, navleći, navezati, navezovati, naperiti strune, ostruniti, ovleči; das Bett mit dem Ueberzuge, prevleči posteljo z —, ogerniti, ogrinjati; ein Bett mit Vorhängen, den Wald mit Rezen, ovleči; die Gränzen beziehen, besichtigen, mejo obiti, obhoditi, obhajati, iti na meje; ein Haus, ein Zimmer, d. i. einziehen, preseliti se, vseliti se, seliti se v —, nastaniti se, nach M. udomoviti se; einen Posten mit Soldaten, obstaviti, obstavljati, obkoliti mesto; mit Krieg einen, z vojsko nad koga pasti, priti, iti; ein Geld, potegniti, vleči dnarje; einen Wechsel, s. Trassiren; Waaren, dobiti, dobivati, naročiti, naročati, prejeti, prejemati. jemati (od kod); d. i. jemanden hinterlistig betrügen, vjeti koga; etwas auf sich beziehen, na se obračati; Schamröthe bezeug sein, rudečica ga je polila; Messen beziehen, iti, hoditi na sejme (z blagam); das Lager beziehen, utaboriti se; das Buch ist durch unsere Buchhandlung zu beziehen, te bukve se dobivajo v (po) naši knjigarnici; der bezogene Himmel, oblačno nebo; v. —, sich beziehen, der Himmel bezieht sich, nebo se obrači, oblači se, nebo se je prevleklo; sich auf etwas, d. i. berufen, nanašati se na kaj, vleči na kaj, povračati se na kaj, russ. otnosit sja; sich auf Zeugen, naslanjati se, opirati se na priče, nach V. klicati na priče, a. v misel vzeti, jemati; sich worauf beziehen, erstrecken, zadeti, zadevati kaj, tikati se česa, segati, prostirati se do česa.

Beziehend, adj., oziraven, nanašaven; beziehend auf, s. Bezüglich; beziehende Fürwörter, oziravne zaimena.

Beziehlich, s. Bezüglich.

Beziehung, die, der Geige, napér, navlak, nateg strun; des Hauses, preselitev v hišo, preseljevanje; Beziehung einer Sache zur andern, razmera, razmérje med eno in drugo rečjo, nanos ene reči na drugo, russ. odnošenje; Beziehung haben, nehmen auf etwas, nanašati se, prostirati se na kaj, tikati se česa; Nücksicht, ozir, pogled; mit

Bezug.

251

Beziehung auf eine frühere Antwort, nanašaje se, povračaje se na prejšni odgovor; in Beziehung auf das Vermögen, gledé na premoženje, kar se tiče imenja; ich stehe in keiner Beziehung zu ihm, nimam nikakorsne zveze, dotike ž njim.

Beziehungs-, in Zibg., nanosni, nanašavni, ozirni; s. Relativ.

Beziehungsweise, adv., ozirama; poln. odnosnie, wzglädnie.

Bezielen, v. a., meriti na kaj, nameriti, nameniti, namierjati kaj, naklepati na kaj.

Bezieren, s. Zieren.

Beziffern, v. a., naštevilkati, poštevilkati, s številkami zaznamnjati, v številkah nastaviti, nastavljati.

Bezimmern, v. a., obtesati, obtesovati.

Bezinnen, s. Verzinnen.

Bezirk, der, Umfreiš, okraj, okrajna, okrog, okrožje, okolica, okolija, okoliše, okolišče; poln. u. böhm. obvod; jur. okraj (schon bei Gutsm.). kanton*; bei Jägern, in Bezirk bringen, v sredo vzeti, jemati; s. auch Umkreisen.

Bezirken, s. Begränzen.

Bezirks-, in Zibg., okrajni, kantonski*.

Bezirksamt, das, okrajna gosposka.

Bezirkssarkt, der, okrajni zdravnik.

Bezirlsbehörde, die, okrajna oblast, nach Gutsm. oblastnija.

Bezirkshef, der, okrajni glavar.

Bezirksskollegialgericht, das, okrajna zborna sodnija.

Bezirkscommissär, der, okrajni komissar.

Bezirkseintheilung, die, razdelitev dezele v okraje.

Bezirkseinzelnrichter, der, okrajni samedni sodnik.

Bezirksgemeinde, die, okrajna občina.

Bezirksgericht, das, okrajna sodnija.

Bezirkshauptmann, der, okrajni glavar.

Bezirkshauptmannschaft, die, okrajno glavarstvo.

Bezirksinfaß, der, okrajnjan.

Bezirkskaffa, die, okrajna dnarnica.

Bezirksobrigkeit, der, okrajna oblast, gosposka.

Bezirksrichter, der, okrajni sodnik.

Bezirksvorsteher, der, okrajni predstojnik†; s. Bezirkshauptmaun.

Bezischen, s. Auszischen.

Bezoar, der, Bezoarstein, bezoar.

Bezoargaselle, Bezoarziege, die, (Antilope gazelle), bezoarska koza.

Bezogene, der, s. Traffat.

Bezollen, v. a., col* naložiti, nalagati na kako robo.

Bezüchten, Bezüchtigen, s. Beschuldigen.

Bezüchtigung, s. Beschuldigung.

Bezuckern, v. a., posuti, posipati s sladkorjem.

Bezug, der, Verhältnis, zadeva, razmera, razmérje, ozir, pogled; ein Bezug Saiten, strune (za ene gosli); s. auch Beziehung; Bettbezug, posteljna prevleka, povlaka; mit

252

Bezugeln.

Bezug auf, glede na kaj; dies hat darauf
keinen Bezug, to ne spada sem, to se tega
ne tiče, ne sega na to; f. auch Beziehung;
der Bezug eines Gehaltes, poteż, potezanje
plače, plača, prejemek, uzitek, dohodek;
Bezug einer Waare, dobivanje, prejem, je-
manje, kupovanje blaga.

Bezügeln, f. Brügeln.

Bezüglich, adj. u. adv., zadeven, dotičen;
beznanlich dieser Angelegenheit, glede na to
reč, s pogledam na to, kar se tiče te reči.

Bezüglichkeit, die, ozirnost.

Bezugnahme, die, mit, unter Bezugnahme
auf mein težtes Schreiben, nanasaje se, po-
vracaje se, z oziram na zadnje pismo.

Bezugs-, in Zfsg., zadevní, dotični.

Bezugsacten, pl., dotični spisi.

Bezugsrecht, das, pravica, kako reč je-
mati, dobivati.

Bezugstitel, der, pravno ime. naslov pre-
jema.

Bezupfen, f. Bupfen.

Bezwachen, v. a., osćipniti, osćipati, šći-
pati, šipati, fig. umanjsati, zniti.

Bezwachen, v. a., keabsichtigen, nameniti;
f. auch Beziclen; mit Nägeln beschlagen,
podkovati, kovati.

Bezwechseln, v. a., etwas, dvomiti nad čim,
zastran česa, nach Jarn. dimlovati, altsl.
sum'néti se, russ. somnévatsja, poln. wät-
pic. böhm. pochibovati, serb. sumnjati se,
dvoumiti, bei allen mit o čem; das muß ich be-
zwechseln, ne verjamem tega, težko ho to res.

Bezwicken, f. Bezwachen.

Bezwiebeln, f. Zwiebeln, Prügeln.

Bezwingbar, adj., ukrołljiv, premagljiv.

Bezwingen, v. a., premoči, premagati, pre-
magovati, zmoči, zmagati, zmagovati, obla-
dati, posiliti, presiliti, ukrotiti, pod se spra-
viti; v. r., sich selbst bezwingen, premoči,
premagati se, uderžati se; f. Bewältigen.

Bezwinger, der, premagavec, zmagavec,
nach M. posilnik, presilnik.

Bezwinglich, adj., premagljiv. zmagljiv.

Bezwingung, die, zmaga, oblada, premaga,
premaganje; seit der Bezwingung des Auf-
standes, odkar je bil punt udušen, zamor-
jen.

Bezwisten, v. a., prepirati se za kaj; f.
auß das gebräuchlichere Bestreiten.

Bianco, etwas in Bianco lassen, pustiti kaj
prazno, belo, ne popisano.

Bibalien, pl., zapitek.

Bibel, die, sveto pismo, biblija.

Bibel-, in Zfsg., svetopisemski, svetopis-
meni, biblijski, — svetiga pisma.

Bibelabschnitt, der, odloček (iz) svetiga
pisma.

Bibelausdruck, der, svetopisemska beseda.

Bibelausleger, der, razlagavec, razkla-
davec, tolmač svetiga pisma.

Bibelauslegung, die, razlaga, razklad,
tolmačenje svetiga pisma.

Bibelanspruch, der, svetopisemski izrek.

Bibelbeweis, der, dokaz iz svetiga pisma.

Bidel.

Bibelfeind, der, nasprotnik svetiga pisma.

Bibelsekt, adj., znajden, učen, znan v sve-
tem pismu.

Bibelforscher, der, preiskovavec svetiga
pisma.

Bibelgefellschaft, die, svetopisemska, bi-
blijska druzha.

Bibelkenntniß, die, znanje svetiga pisma.

Bibellehre, die, svetopisemski nauk.

Vibellesen, das, branje, prebiranje sveti-
ga pisma.

Vibelleser, der, bravec svetiga pisma.

Bibelmäßig, adj. u. adv., svetopismen,
po svetem pismu, kar se vjema, veže s
svetim pismam.

Bibelsprache, die, svetopisemski jezik, go-
vor.

Bibelstelle, die, mesto, besede iz svetiga
pisma.

Bibelüberseßung, die, prestava sv. pisma.

Bibelverächter, der, zaničevavec svetiga
pisma.

Bibelverkehr, der, spoštovavec, častivec
svetiga pisma.

Bibelwerk, das, sveto pismo razlagano, z
razlago.

Biber, der, (Castor fiber), daber, hober, pi-
bra, nach M. auch breber, serb. dabar, in
den übrigen slav. Mundarten, hobr.

Biber-, in Zfsg., dabrov, hobrov.

Biberbaig, der, dabrovina, bobrovina, bo-
brov meh.

Biberbau, der, bobrova hisa, poln. bo-
brownia.

Biberfang, der, lov na dabre, bobrov lov.

Biberfell, f. Biberbalg.

Biberfett, das, dabrova tołšća, tołša, mast.

Bibergeil, das, pibrovnja, dabrovina, poln.
u. böhm. bobrov stroj, t. j. dabrove mode
ali jajca.

Biberhaar, das, bobrova dlaka.

Biberhund, der, dabrar; f. a. Otternhund.

Biberhut, der, kastorec.

Biberjagd, f. Biberfang.

Bibertlee, der, trilistnik, limonka.

Biberneß, das, mreža za dabre.

Biberschwanz, der, dabrov, bobrov rep.

Biberzahn, der, dabrov, bobrov zob.

Bibliognosie, die, knjigoznanstvo †.

Bibliograph, der, knjigopisec, knjigozna-
nee.

Bibliographic, die, knjigopisje, bibliogra-
fija.

Bibliomanie, f. Bücherfucht.

Bibliothef, die, bukvarnica, knjižnica, bi-
blioteka; dazu gehörig, knjižnicni, bibli-
tečni.

Bibliothekar, der, bukvarnik, knjižničar,
bibliotekar.

Biblijsch, adj., svetopisemsk, svetopismen,
biblijsk; bibliische Geschichte, zgodbe svetiga
pisma.

Bibliſt, der, prijatel, znanec svetiga pisma.

Bicbcre, f. Preſiel=Heidelbere.

Bike, die, kramp, pik, zobak; f. Pide.

Bidel, der, pikelj, pikon.

254

Bienenspecht.

fangen, ogrebsti oder ogreniti, ogrebati; ein
künstlicher Bienenschwarm, roj narejaneec.

Bienenspecht, der, žovna, eig. želna.

Bienenstachel, der, běelno zelo, želo, altsl.
želo.

Bienenstand, der, uljnjak, čebelnjak, běel-
nik, uljnik.

Bienenstock, der, panj, ulj.

Bienenwolff, das, běele.

Bienenwabe, die, sat, satje, satovje; die
Bienen kauen sie an dem Seitenbrett an,
běele straničijo.

Bienenwärter, der, Bienenwasser, Bienen-
mann, Bienenwirth, běelar, čebelar.

Bienenwirthschaft, die, běelarstvo.

Bienenwolf, der, bregulja, brigovnica.

Bienenwuth, die, obhajanje.

Bienenzehent, der, desetina běel, běelnina.

Bienenzelle, die, piskerei, lončki, luknjica.

Bienenzucht, die, běelarstvo, čebelarstvo,
běelarija, reja běel; dieser Ort hat eine
starke Bienenzucht, tukaj rede dokaj čebel.
tu imajo zlo cebele; die Bienenzucht betreiz-
ben, čebelariti, běelariti; durch die Bienen-
zucht erwerben, verlieren, pričebelariti, zače-
belariti.

Bienenzüchter, Biener, der, čebelar, běe-
lar; des Bienenzüchter, běelarjev; der Bie-
nenzüchter, běelarsk; dim. běelarček.

Bientein, f. Bienten.

Bienfang, der, mertve koprive; f. auch Ho-
nigblum.

Bier, das, ol, vol, (cfr. schwed. u. dänn.
öl, engl. ale); in U. K. u. Civil-Kroat. piva,
in allen übrigen slav. Mundarten pivo, pivo
altsl. Getränk); brauen, ol kuhati, nach Jar.
toriti ol; in den übrigen slav. Mundarten
pivo variti; Steinbier, nach Gutsm. kamba,
(f. kanva).

Bier-, in Stsg., olov, pivni.

Bierahnlich, adj., olen, pivi podoben, olast.

Bierbank, die, f. Bierhaus.

Bierbann, der, olarska (samoprodajna) pra-
vica; f. auch Bierzwang.

Bierbedarf, der, potreba, potrošek ola, pive.

Bierbottich, der, badenj za ol, pivni ba-
denj.

Bierbrauen, das, olarstvo, olarija, pivar-
stvo.

Bierbrauer, der, olar, pivar.

Bierbrauerei, die, olarija, pivarija. pivar-
nica, pivarstvo; die Bierbrauerei betreiben,
olariti, pivariti; durch diesen Betrieb erwer-
ben, verlieren, priolariti, pripivariti, — zao-
lariti, zapivariti.

Bierbruder, der, olopitec, pivopitec, pivo-
pija.

Bierchen, das, pivica.

Biercſsig, der, pivin, olov kis, vrisk, je-
sih*.

Bierſaß, das, pivni, olov sod, beček, bačva
za ol, pivo.

Bierfiedler, der, škripavec, škripač.

Bierſtasche, die, olova, pivna sklenica.

Biergährung, die, vrenje ola, pive.

Biergaſt, Viertunde, der, pivopija.

Bierfern.

Biergeld, das, Abgabe, dac, davščina, dav-
sina od ola, olnina; Trinkgeld, denar za ol,
za pivo.

Biergicht, der, olove pene, penjenje ola.

Bierglas, das, olova čaša.

Bierhaus, das, pivarnica, olarnica.

Bierhefe, die, olove drožji, drožje pl.,
altsl. droždije pl., nach Gutsm. medenice.

Bierheld, f. Bierbruder.

Bierhold, Bierhohler, Biereſel, f. Gold-
amſel.

Bierkaltſchale, Biermärkte, die, nekaka
jed iz pive, nadrobljeniga kruha in slad-
korja.

Bierkeller, der, klet, hram, (olov, pivin).

Bierkessel, der, pivarſki kotel.

Bierkoster, der, pokusac.

Bierkranz, der, olarničin kaže, koželj, ve-
nec iz listja; f. Bierzeichen.

Bierkrug, der, pivni, olov verč, pivna roč-
ka.

Biermaß, das, pivarska mera.

Biernahrung, die, olarija.

Bierpfenning, f. Biergeld.

Bierprobe, Bierschau, die, pregledovanje,
preskus pive.

Bierrauch, der, pijanost od pive, ola.

Bieräuſer, der, olopitec, pivolok.

Bierschank, der, olarjenje, točenje ola, pive;
den Bierschank haben, ol točiti.

Bierschenk, der, olar, pivar.

Bierschenke, f. Bierhaus.

Bierschild, f. Bierkranz.

Bierschlauch, der, meh za ol.

Bierschötter, der, delavec, ki bečke z
olam v hram in iz hrama daje, böhm. skla-
dač piva.

Bierschuffe, die, Biergelte, koree, zajem-
nik, polnik.

Biersteuer, die, olnina, pivarnina, olarnina,
davščina, davsina od pive.

Biertonne, f. Bierſaß.

Biertrichter, der, olarski liv, lij, serb.
lijevak, lakomica.

Biertrinker, der, olopitec.

Bierverkauf, der, prodaja pive.

Bierverleger, der, zakladavec, založnik,
ki kako pivnico ali ves kraj z olam za-
klada.

Bierwage, die, pivomér.

Bierwagen, der, olarske kola.

Bierwirth, der, pivarnik.

Bierwisch, f. Bierkranz.

Bierwürze, die, olova začimba, böhm.
pedky pl.

Bierzapfer, der, točnik, čepar.

Bierzehe, die, zapitek na olu, zapitnina.

Bierzeichen, das, (in Krain), oblanci*; f.
noch Bierkranz.

Bierzwang, der, nuja, kje ol jemati, usi-
ljeno jemanje ola (od eniga in ne od dru-
ziga olarja); f. auch Bierbann.

Biesam, f. Bisam.

Biester, der, f. Nussbraun; adj., f. Wüſt.

Biestern, f. Herumirren.

256

Bilderstürmerei.

Bilderkürmerei, die, podiranje, razdira-
nje podob, obrazoborstvo, kipoborstvo, russ.
ikonoborstvo.

Bildervoll, f. Bilderreich.

Bilderwelt, die, svet v obrazih, v podobah.

Bildformer, der, podobar, izdelovavec podob.

Bildgießer, der, vlijavec podob, podobolivec†, poln. obrazolej.

Bildgießerei, Bildgießkunft, die, lijarnica,
vlivanje podob, podobolivstvo†.

Bildgraber, der, Graveur, podobodolbec.

Bildhauer, der, podobar, nach dem Poln.
u. Böhm. rezbar, statuar*, nach M. kipo-
rez, serb. kipar.

Bildhanerarbeit, die, podobarski, rez-
barski izdelek.

Bildhauerei, Bildhauerkunft, die, podobarstvo, podobarija, nach dem Poln. und Böhm. rezbarstvo, statuarstvo*, serb. ki-parstvo.

Bildkraft, f. Bildungskraft.

Bildlich, adj., v. podobi, obrazen, inokazen; f. auch Tropisch; in Bildern sprechen, v podobah. v pripodobah, v prilikah govoriti.

Bildmacher, f. Bildhauer.

Bildner, der, podobar, obraznik; f. auch
Bildhauer; der Bildner eines Volkes, izo-
brazovavec, omikovavec, učivec, učenik
(učnik).

Bildnerkunft, Bildnerei, die, obrazarstvo.

Bildniß, das, obraz, podoba, podobšćina,
podobšina; j. Bild; das Abbild, poobrazek,
pooblije, posnetek, in U. K. u. serb. auch
slika, prilika.

Bildsam, f. Bildungsfähig.

Bildjamkeit, die, izobražljivost.

Bildfäule, Bildscule, die, zrezana, zdelana podoba, steber s podobo, znamnje, in L. K. auch postava, statua*, böhm. socha, serb. kip.

Bildschnifer, der, rezbar†.

Bildschniterei, die, rezbarstvo †.

Bildshön, adj., prav lep, prelep, sprelep,
lep lep, cudolep, lep kakor rosa, lepotla,
lep, kakor bi ga zmalal.

Bildseite, die, lice.

Bildsteher, f. Bildgräber.

Bildstein, der, pisani kamen.

Bildstock, Bildstuhl, f. Bilderstuhl.

Bildung, die, die Handlung des Bildens, u-
podobovanje, obrazovanje, ličenje; Erichaf-
sung, vstvaritev, vstvarjenje; Gestalt, po-
doba; Gesichtsbildung, obraz; die Bildung
eines Vereines, naprav, napravljanje društva;
die Bildung des Verstandes, brušenje, ostre-
nje, bistrenje, vedrenje razuma, glave;
Kultur, omika, omikanost, izobraženost, iz-
obraženje, otesanost, olikanost, oglajenost,
böhm. vzdelanost; er hat Bildung, omikan,
izobražen je; er beistift eine wissenschaftliche
Bildung, v znanostih je izučen, zveden,
znajden; roh und ohne Bildung, neotesan,
debel, debele pameti, gem. sirov; f. Ent-
wickelung.

Billigung.

Bildungsanstalt, die, izobrazovavnica,
omikovavna naprava, odrejališče, odre-
jalise, odgojevavnica, russ. učilišče.

Bildungsfähig, adj., izobražljiv, ktor se
da omikati, izobražiti, prikladen za omiko.

Bildungsfähigkeit, die, izobražljivost.

Bildungsgabe, die, obraznost, obrazovavnost.

Bildungskraft, die, tvornost, obrazovavnost.

Bildungsmangel, der, neomikanost, ne-
otesanost.

Bildungstrieb, der, upodobovavni, obrazni,
tvorivni nagon.

Bildwerk, das, podobje, podoba namalana,
izdolbljena, izrezana.

Bill, die, nasvet postave.

Billard, das, biljar*, nach V. obličnik, obličnica; svielen, biljar igrati, biljariti.

Billardspiel, das, igra na biljar, biljarjenje.

Billardball, Billardkugel, die, biljarska
oblica, kuglica.

Billardzimmer, das, biljarnica.

Bille, die, Kugel, oblica; Zapsen am Well-
baume, štekelj, čep; Hacke, die Mühlsteine
zu schärfen, škerd-i, nach V. ostrevo, špica;
j. auch Dengelstock.

Billen, v. a., die Mühlsteine schärfen, na-
klepati, klepati.

Billenmehl, das, druga moka, moka po
klepu.

Billet, das, pisemce, listek, biljet*.

Billetiren, f. Bezetteltu.

Billig, adj., pristojin, domeren, primeren,
pravićen, prav, pravsen, spodoben, prili-
čen, tak, da je prav za oha, za vse; es
wäre billig, prav bi bilo; er pflegte mehr als
billig Wein zu trinken, pil je vina čez me-
ro; wie billig, kakor se spodobi; vom Preise,
po ceni, cenó; billiger, ceneje; ein billiger
Preis, primérna, zmérna, nizka cena, do-
ber kup; er ist billig in seinen Forderungen,
ne tirja premnogo, zmeren je.

Billigen, v. u., poterditi, poterjati, terditi
kaj, za prav, za dobro vzeti, jemati, spo-
znati, prav dati, pohvaliti, hvaliti, serb.
odobriti; genehmigen, poterditi, dovoliti.

Billigermaßen, Billigerweise, adv., po
pravici in vesti, kakor je prav in se spo-
dobi; sollten wir nicht billigerweise auf den
Antrag eingehen, ali se ne spodobi, da bi
se tega nasveta poprijeli.

Billigkeit, die, pravičnost, spodobnost, pri-
méřjenost, altsl. blagozakonije; nach Billig-
keit, kakor gre, kakor se spodobi, po ve-
sti; Billigkeit im Preise, cenost, dober kup,
nizka cena.

Billigkeitsgrund, der, Billigkeitsriidficht,
die, aus Billigkeitsgründen, rückfichten etwa-
thun, storiti kaj, ker je tako prav, ker se
tako spodobi, ker je primérno, pristojno.

Billigung, die, poterdba, poterditev, poter-
janje, pohvala.

Billion.

Billion, die, biljon, bilion, miljon miljonov.

Bilse, Bilsenkraut, das, (hyoscyamus), zobnik, zobnjak; nach M. auch trava sv. Antonije, volčja jagoda.

Bilsen-, in Zib. zobnikov.

Bilsenöł, das, zobnikovo olje.

Bimmel, der, zvonček.

Bimmeln, v. n., zvončekati.

Bimsen, v. a., otreti, otirati z votličem.

Bimsstein, der, (pumex), votlič, gobovec; serb. plavac.

Bin, f. Seyn.

Bindahle, die, jermenarska igla, šilo.

Bindart, die, die breitere, robevnica, te savnica; die schmálere, puntaka.*

Bindebalken, Bindebalken, Bundtram, der, greda, (nach Jan. auch), povez (p. pri odrih); f. Architrab.

Bindband, f. Angebinde.

Bindbäst, der, vezivno ličje, velzelje.

Binde, die, povoj, povijača, povojnik, obeza; um den Leib, pas, pasica, pasivnica, opasivnica, pinta*; Gravatte, ovratnik, ovratnik †; f. auch Band, Bänder; in der Heraldik, trak; fig., die Binde der Täuschung, zaveza; anatom. (fascia), poveza; chirurg., obaveza, zavoj, povoj.

Bindebaum, der, žerd (—i, k.)

Bindelohn, der, veznina; plačilo za naboj.

Bindehaut, die, (bes Auges), očesna veznica, vezna kožica †.

Bindemittel, das, vezilo, vez, vezalo.

Binden, v. a., zavezati, zvezati, zavezovati, vezati, nach V. auch otvesti, tvesti; alles nach der Reihe binden, povezati; einen Wagen, povezati, povezovati; zusammen binden, zvezati, zvezovati; um etwas, ovezati, obvezati, obvezovati; an etwas, prizvezati, prizvezovati k čemu; einem die Hande binden, zvezati, zvezovati, vezati roke; etwas auf die Nase, navezati na nos, zlagati se; auch, naravnost povedati komu; die Fasser binden, nabiti, nabijati sode; Büchler, zvezati, vezati; Besen, plesti, plesti metle; Kränze binden, vence plesti, viti; das Maul binden, jezik zavezati, usta zamašiti; auf die Seele binden, na dušo dati, živo naročiti; einen Schaden ans Brin binden, lahko prestati, preterpeti; sessen, vezati, vleči, (na me te se nekaj veže); v. n., der Thon bindet gut, ilovica dobro derži, prijema se; v. 1., sich an etwas binden, podvreci se čemu. navezati se, zavezati se, deržati se; ich bin an meinen Eib gebunden, prisega me veže; f. auch Einschränken; gebundene Rede, vezan govor, poezija; ich bin an die Stadt gebunden, moram v mestu živeti; binde dich an die Regel, derži se pravila.

Binden, das, der Reise mit Weiden bei den Böttchern, véz-i, k.; die erste — Reise, perva, druga, tretja vez; das Binden, die Bindung, vezanje.

Binder, der, vezač, vezavec; in den Zusammenfassungen, Fassbinder, sodar, Besenbinde, metlar; u. s. f.

Binster.

257

Binderlohn, der, veznina.

Bindschlüssel, der, ključ sv. Petra, vezavni ključ †.

Bindselhlen, die, opanke; f. Sandalen.

Bindsparren, der, vezni tram ali roka.

Bindewort, das, vez, veznik.

Bindezeichen, das, vezaj; nach M. vezivna ćerta.

Bindezeit, die, vez, vezitev.

Bindezeug, das, obezila pl.; bei Mundärten, ranocelska priprava, obeznjak.

Bindsfaden, der, vervica, motoz (böhm. motouz), spaga, (nach Met. scheint es von speti herzustammen, da auch Adelung bei dem Worte Spagat auf das böhm. „spogiti“ hinweiset), žnora*.

Bindholz, das, vezi pl.

Bindloch, das, luknjica.

Bindriegel, der, vez; f. auch Bindsparren.

Bindriem, der, veziven jérmen (remen); es geht auf den Bindriemen los, k koncu gre.

Bindruthe, die, terta, vezilo, velzelje.

Bindfeil, das, poveznjak.

Bindstock, der, rajtelj, porajtelj.

Bindung, die, vezha, zveza. vezanje, vezitba.

Bindungsmittel, f. Bindemittel.

Bindweide, die, f. Bandweide.

Bindwerk, das, obloje, f. Vogengang.

Binetsch, f. Spinat.

Binge, f. Pinge.

Bingelkraut, das, (Mercurialis), govšec.

Bingeln, f. Bimmeln.

Binnen, praep., v. za, do, čez; binnen einer Stunde, za eno uro; binnen drei Tagen, v treh dnen, čez tri dni; binnen fünf und sechs Uhr, med petimi in šestemi, od petih do sestih; binnen dieser Zeit, v tem času, v tem, med tem.

Binnenhandel, Binnenverkehr, der, meddeželna, notranja kupčija.

Binnenland, das, notranja dežela.

Binnenmeer, das, notranje morje, morje z zemljo obdano.

Binnenzoll, der, notranji, meddeželni col*.

Binse, die, (Scirpus), nach Gutsm. und in allen flav. Mundarten, sit, sita; coll., sitje, sitina; auch serpica; (Juncus), loč, loček; coll., loje; (Arundo phragmites), hie, biče, biček, mečiček, mečičevje.

Binse-, in Zib., ločnat, (iz) ločja, site.

Binsebeflochten, adj., s sito, z ločjem opleten.

Binsendecke, die, štorja.

Binsengeslecht, das, pletenina iz sitja, ločja.

Binsekorb, der, kosek, jérbasček iz sitja, ločja.

Binfenmark, das, bie.

Binfenmattc, die, f. Binsendecke.

Binfenreuse, die, versa iz site.

Binsenvoll, adj., sitovit; poln sitja, ločja, s sitjem obraščen, obrašen, zaraščen, zarašen.

Binsicht, adj., sitast, siti. loču podohen.

Binfig, f. Binsenvoll.

Binster, der, vezač.

17

258

Biograph.

Biograph, der, popisovavee življenja, živ-
ljenjopisee. biograf; serb., životopisae.

Biographic, die, življenje, popis življenja.
življenjopisje †, biografija; serb., životopis.

Biographisch, adj., življenjopisen.

Bipartiren, i. Halbiren.

Birte, die, breza, dim., brezica.

Birken, adj., brezov.

Birkenbaum, f. Birke.

Birkenbesen, der, brezova metla.

Birkenholz, das, brezovina.

Birkenmeth, der, brezova medica.

Birkenöl, das, brezova smola.

Birkenreis, das, brezove šibe, metlinje.

Birtenrinde, die, brezovo lubje, brezov
lub, lubad.

Birkenruthe, die, brezovka.

Birkenfaft, der, (voda) brezovica, brezov
sok, brezova muzga.

Birkenchwamm, der, brezova gliva, goba.

Birkenspanner, der, brezov metulj.

Birkenstab, der, brezova palica, brezovka,
brezovača.

Birkentheer, f. Birkenöl.

Birkenwald, Birkenhain, der, brezje; ein
junger Birkenwald, brezjiče.

Birkenwanze, die, brezova stenica.

Birkenwasser, das, f. Birkenfaft.

Birkenwein, f. Birkenmeth.

Birkhäuser, Birkheher, der, (Coracias gar-
rula), zelenka vrana, zelenka.

Birkahn, der, (Tetrao tetrix), skarjevee,
ruševee, mali divji petelin; nach den übri
gen slav. Mundarten, mali tetreh.

Birthenne, die, skarjevka, mala divja ko-
koš, ruševka.

Birkholz, das, f. Birkenholz.

Birbuhn, f. Birbahn.

Birkling, f. Birkenchwamm.

Birkwald, f. Birkenwald.

Birkwurz, die, (serula), korumač.

Birn, Birne, den, hruška, dim., hrušica,
(sowohl die Anicht, als auch der Baum);
in St. u. Rt., gruska, was dem altsl.
(gruša) und den übrigen slav. Mundarten
mehr entspricht; serb., kruška; wilde, drob-
nica, divjaka.

Birn-, in Bis., hruščev, hrušev, grušev,
hruškov. gruškov.

Birnbaum, der, hruška, gruska, hruševo
drevo.

Birnbäumchen, das, hrušica.

Birnbaumen, adj., hrušev, gruškov. hru-
skov.

Birnbaumholz, das, gruškovina, hruše-
vina, hruškovina, hrušev les.

Birubrei, f. Birnmuß.

Birnessig, der, hrušev jesih *.

Birustliege, die, hruševa muha.

Birnſörmig, adj., hruškovat. hrušast.

Birnmost, der, hruškovee, hruševka, hru-
skovka, hruškovo vino; tepkovee.

Birnmuß, der, hruškova čežana.

Birnſaft, der, hruškova medica. hruškov
sok.

Birnschuh, der, hruškov kerhelj.

Bischofsweihe.

Birustamm, der, hruškovo deblo.

Birustiel, der, hruškov pecelj, recelj.

Birnwald, der, gruskovje, hrušica.

Birnwaſſer, das, Wäſſer von gekochten Bir-
nen, hruſčevica, hruſevica, hruſkovica.

Birnwein, f. Birnmost.

Birole, die, f. Goldamſel.

Birschen, f. Bürschen sammt Ableitungen.

Bis, adr., nach Grim. praep., do; bis an,
auf, zu, nach, gegen, um, do, (poln. u. böhm.,
až, až do); bis hierber, dotle, dotlej; bis
jest, do zdaj, do sedaj, doslej, doslej, do-
sihmal, do sih dob; bis über, čez; wir
waren bis auf die Haut naß, do polti nas
je zmočilo; bis an dieUNE, tje do kolen,
gori do kolen; bis wie weit, bis wohin?
doklej? dokod? bis dahin, do tje; bis auf
den zed krauf, na smert bolan, do smerti
bolan, toliko, da ne umre; bis zum Er-
sticken, toliko, da se ni zadušil; bis an
den Morgen, do heliga dne (spati); bis
zum Wäſſer gelangen, z. B. im Brunnen-
bane, nach V. dovoditi; zwanzig bis dreißig,
dvjaset ali trideset; bis auf weitere Wei-
sung, dokler se kaj druziga ne ukaže; bis
Ojern, do velike noči; bis zu einem ge-
wissen, unbeſtimmten Ziele, nach V. do ne-
klej; bis nach dem Essen, ko odjemo, da
odjemo; als conj., dokler ne, serb., dok;
bleibe se lange, bis es aufgehört hat zu
regnen, postani, dokler se ne zvedri, oder
pocakaj, da se uvedri; unrichtig, počakaj,
dokler se, oder dokler da se uvedri; er
heiratset nicht, bis er Verſorgung hat, ne
ženi se, dokler ni preskerhjen; bis wann,
bis zu welcher Stunde? dokorej? bis nun,
bis zu der Stunde, dosorej.

Bisam, der, nach Gutsm., mošejak, mošak,
pižem; böhm. u. poln., pišmo; mošus.

Bisamz, adj., pišmov, moškatni.

Bisamapſel, der, moškatno jabelko, moš-
katnik.

Bisamartig, adj., moškatast, pižmast.

Bisamgeruch, der, mošakov, pižmov duh.

Bisamtorn, das, moskatno zernje.

Bisamthier, das, Bisamziege, die, russ..
kabarga, poln. pižmoviec.

Bischen, f. Bischen.

Bischof, der, škof, biskop; griechischer, vladika; tes Bischoſe, škofov.

Bischoſz, škofzi, škofovsk.

Bischoſlich, adj., škofovsk, škofzi.

Bischoſamt, das, škofjstvo, vladika†;
es befleiden, škofovati.

Bischoſhoj, der, škofja.

Bischoſhut, f. Bischoſmühje.

Bischoſkrone, die, škofja, škofovska
krona.

Bischofmantel, der, škofov, škofovski
plase, plajs.

Bischofmühje, die, škofova kapa, mitra.

Bischoſtab, der, škofova, škofovska palica.

Bischoſſtuhl, der, škofovski stol.

Bischoſwahl, die, izbor, volitev škofa.

Bischofsweihe, tie, blagoslovljenje, po-
svečenje škofa.

262

Blätterreich.

Blätterreich, adj., listnat, listovat.

Blätterfünle, die, listnat steher.

Blätterseßer, der, grebenar.

Blätterseßerei, die, grebenarstvo; Blätterseßerei treiben, grebenariti.

Blättersteppig, i Blattternarbig,

Blättertabak, der, tabak v pérji; debel tabak.

Blätterteig, der, testo, ki se lušči, luši; valjano testo, mlinci.

Blättertorf, der, luskava šota.

Blättervoll, f. Blätterig.

Blätterweise, adv., list po listu, list od lista, listama; serb., listimice.

Blätterwerk, das, listje.

Blätterzahn, der, zob, ki se drobi.

Blattfalter, f. Blatttwikler.

Blattförmig, adj., listast, listu podoben.

Blattgerste, die, ječmen dvoverstnik.

Blattgold, das, zlata, zlato v listkih.

Blatthalter, der, deržalka †.

Blatthäutchen, das, mezrica, listova mezrica, kožica.

Blattkäfer, der, nach M. božja kravica.

Blattkissen, das, blazinica.

Blattknospe, die, berst, popek, oko.

Blattlahm, adj., na sprednjo nogo šantav, v pleču santav.

Blattlauš, die, listna uš, musica; nach Gutsm. tekut; Blattlänfe, coll., mesičevje (poln., mszyca, böhm., msica.)

Blattlos, adj., brezlisten, gol.

Blattmacher, der, grebenar, herdar.

Blattreich, adj., listnat, lopenat.

Blattreis, der, železen obroč, nach V. obroč z vintami.

Blattscheide, die, listna nožnica, tulec.

Blattschen, adj., silo plašin, ki se boji vsaciga lista.

Blattseite, die, im Buche, stran.

Blattfilber, das, sreberna pena, srebro v listkih, malarsko srebro.

Blattständig, adj., nalisčn.

Blattstiel, der, recelj, pecelj, auch petljica, petlja.

Blattstück, das, precnica, tram.

Blattumschlag, der, zavih, ušesece lista.

Blattweise, f. Blätterweise.

Blattwicker, der, zavijac. (Falaena tortrix).

Blattziun, das, kositar v mlincih, v listkih; f. auch Staniol.

Blau, adj., moder, plav, (cfr. altsl., plav. weiß); Zweifichtenblau, slivasti, sliv; (altsl., serb., böhm. n. poln. modr, modry); Himmelblau, višnjel, višnjev, višnjat; der blaue Himmel in D. Kl. auch pruno nebo; dungekblau, meerblau, sinj; das blaue Meer, sinje morje; den Stahl blau anlaufen lassen, jeklo višnjeliti, na modro greti; der blaue Montag, zaspani pondeljek; ihu halten, nach V., piko dreti; du sollft ein dloues Wunder sehen, boš debelo gledal; ali se začudiš; blauen Dunst vormachen, slepiti koga, za norca imeti; ins Blaue Schießen, tje v en dan delati, meriti, brez glave ravnati; blau machen, färben, povisnjeliti, višnjeliti,

Blaufüchtig.

višnjeviti, omodriti, modriti; einen brawi und
blaun schlagen, hudo pretepsi koga; mit einem
blanen Ange davon kommen, z malo škodo
odnesti jo; es wird mir blau vor den Au-
gen, čern svet se mi dela; blau werden,
zamodreti; blau sein, modreti, modriti se.

Blau, das, f. Blaune.

Blauäderig, adj., modrožilast.

Blanammer, der, (Emberiza cyanella), višnjelkasti sternad.

Blauängig, adj., modrook, plavook; nach V., modrogled, sinjogled, slivogled.

Blanbächen, f. Spärber.

Blaubart, Blanbärtig, adj., plavoberk.

Bläue, die, das Blaue, sinjost, višnjelost, plavost, sinj, modrina, modro, višnjevo.

Bläuel, Bleucl, der, Werkzeug zum Schla-
gen, nach V., pleša; zum Waschen, perača,
perulja, tolkavnica, tolkač, tolkača.

Blaueln, f. Bläuen.

Blauen, v. n., višnjeveti, višnjeleti, sinjiti se, modriti se, sinjast biti, prihajati; c. a., ovisnjeliti, višnjeliti, plavo barvati.

Bläuen, Bleuen, v. a., s tolkavnico tołči,
tleči; blau machen, f. Blauen.

Blauente, die, vélika divja raca.

Blauer, der, Bläuer, višnjelar, modrivec, modrilar.

Blaufarbe, die, višnjeva, višnjela, modra barva, modrilo.

Blaufärber, der, f. Bläuer.

Blaufuß, der, (Falco cyanopus), modri sokol.

Blaugeblümt, adj., modrocveten.

Blaugrau, adj., modrosiv.

Blauholz, das, višnjeva prožiljka.

Blaukehlen, das, (Motacilla svecica), višnjeva, plava tašica.

Blauköpfig, adj., modroglav, višnjeloglav.

Blaukräfte, die, zelena vrana.

Blauküpe, f. Küpe.

Bläulich, adj., višnjelkast, zamodrel, sliv-
kast, plavkast, modrast, sinjkast; werden,
višnjelkati, sinjkljati.

Blaulilie, f. Schwertlilie.

Bläuling, der, višnjevi metulj.

Blaumelche, die, (Parus caeruleus), me-
niseček, gorsnik, goršniček, plavie, plava
senica.

Blaumergel, der, višnjevi lapor.

Blauofen, der, nach V. peč na volka.

Blauohr, das, modrouška (riba).

Blauroth, adj., modroruđec.

Blaufänre, die, nach Vert. u. dem poln.
pruska kislina.

Blauſchecce, der, višnjevo pisan konj.

Blauſchimmel, f. Blauſchecce.

Blauſchnabel, der, višnjelokljun, kitajski
vrabec.

Blauſpecht, der, (Sitta europaea), hergles,
herles, berkles.

Blauſtein, der, (Lapis lazuli), višnjelec †.

Blauſtoff, f. Blaufarbe.

Blauſtrumpſ, der, ovaduh, izdajavee; heute

Blauſüchtig, adj., višnjev,

264

Bleicher.

gen haben sein Haar vor Zeiten gebleicht,
skerbi so mu zgodej lase pobelie.

Bleicher, der, belivec, nach V., belar;
Bleicherin, die, belivka, belarica.

Bleicherlohn, der, belščina, belšina, be-
livščina, belivsina, belavščina, belavsina.

Bleichfabrik, die, belarnica.

Bleichfarbig, adj., blede barve.

Bleichgelb, adj., bledorumen.

Bleichgrün, adj., bledozelen.

Bleichhaar, das, bei dem Perückenmacher,
gebleichtes Haar, heljeni lasje.

Bleichheit, f. Bleiche.

Bleichplab, der, belišče, heliše, belez, be-
lež; Redensart, nesi belěž na bělež; nach
Jarn. und dem böhm., belilo, poln., bielnik.

Bleichroth, adj., bledorudeč.

Bleichsal, das, helivna sol.

Bleichsucht, die, bledica, bela bolezen, (nach
V., bel tok.), bela; (poln., bela choroba,
blednica); die Bleichsucht haben, bledicin
biti.

Bleichverfahren, das, beljenje, beljava.

Bleichwand, die, Bleichwerk, taš, z ilam
ometana lesa; f. auch Lehmwand.

Bleichwicfe, die, helivna, belarska trata.

Bleidach, das, svinčena streha.

Bleien, v. a., osvinčiti, posvinčiti, svinčiti.

Bleier, f. Bleigießer.

Bleiern, adj., svinčen.

Bleierz, das, svinčena ruda.

Bleiestig, der, svinčeni kis.

Bleifarbig, adj., svinčene barve.

Bleiſeder, f. Bleiſtift.

Bleifrischoſen, der, pretapljavnica za svi-
nec.

Bleigang, f. Bleiader.

Bleigelb, das, svinčena rumenica.

Bleigewicht, das, svinčeni vtež.

Bleigießer, der, svinčenar, svinčar.

Bleigieſherei, die, svinčarnica, svinčenar-
neca.

Bleiglanz, der, nach V., svinčni svetljak,
svinčni leskenee†; russ., svincovij blesk.

Bleiglas, das, svinčno steklo, svinčni
okisanec†.

Bleiglättte, die, svinčena gladkina.

Bleigranpe, die, drobno kamenje svinčene
rude.

Bleigrube, tie, svinčena jama.

Bleihaltig, adj., svinčnat.

Bleihe, die, (Cyprinus), kozel, naznavka.

Bleihütte, die, topivnica za svinec.

Bleicht, adj., svinčenast, svinčnast.

Bleiß, Bleißt, adj., svinčen.

Bleikaff, der, svinčeno apno.

Bleikolit, die, svinčena kolika.

Bleikönig, der, svinčeni eyet, kraljić.

Bleikugel, die, svinčena kugla, krogla†;
serb., olovno zerno.

Bleiloth, f. Senkblei.

Bleimitch, die, svinčno mleko.

Bleidsen, der, svinčena peč.

Bleiöl, das, svinčeno olje.

Bleiplatte, die, svinčena plošča, ploša.

Bleipniver, das, svinčeni prah.

Blendleder.

Bleirecht, adv., po svincu, navpik; adj.,
navpičen, posvinčin.

Bleireif, der, an den Bischerneken, svinč-
nica, kamnica, pritvezen svinec.

Bleiröhre, die, svinčena eev.

Bleisalbe, die, svinčena maža.

Bleisal, f. Bleizucker.

Bleisand, der, svinčeni pesek.

Bleischlacke, die, svinčena žlindra.

Bleischmiele, die, an den Sparren, nach
V., sarba *, nach Pot. etwa, stik; recht-
winklige, pravi stik; stumpswinklige, na-
vični stik (Pot.)

Bleischnur, die, svinčnica, vervica s svin-
cam.

Bleischweiß, f. Wasserbfei.

Bleischwer, adj., težko kakor svinec.

Bleisiegel, das, svinčen pečat.

Bleistampfe, die, stopa, phavnica za svinec.

Bleistift, der, svinčnik, svinčen čertnik,
olovka.

Bleistuke, die, svinčena ruda (v kosovih).

Bleitisch, der, svinčena miza.

Bleiwaare, die, svinčenina.

Bleiwage, die, stavna mera, livel, bessr
nivel*.

Bleiweiß, das, svinčna beloba.

Bleiwinde, f. Bleiung.

Bleiwurf, f. Bleischnur, Senkblei.

Bleizucker, der, jesihokisli svinec, svin-
čeni sladkor.

Bleizug, der, svinčni kolovrat.

Bleken, f. Blocken.

Blende, die, bei Pferden, das Blendleder,
prikrov, (russ., naglaznik - naočnik); eine
svanische Wand, zaslon; im Festungsbaue,
zakrov; eine glänzende Vergart ohne Erz,
nach V., slepotica; ein blindes Fenster, eluho,
slepo okno; f. auch Blendlaterne, Nische.

Blenden, v. a., einen blenden, blind machen,
oslepidi, slepiti koga; klanfe Gegenstände
blenden, potemniti, temniti; verblenden, fig.
zaslepidi, slepiti, omamifi, mamiti, zmo-
titi, motiti, paciti, slepariti, otemniti oči;
der Schnee blendet mich, blešči, bleši se
mi od snega; sneg mi jemlje oči, vid; Felle
blenden, f. Fürben; der Hirsch blendet den
Jäger, jelen moti lovea; die Grüben blend-
den, zakriti, prikriviati.

Blenden, das, bliščanje, blišanje; f. Blen-
dung.

Blendend, adj., zaslepen, slepiven, mo-
tiven; vom Glanze, bliščljiv, blišljiv, bli-
ščeeč. blišeč; blendend weiß, belo, da se je
bleščalo, blešalo; serb., belasan; blendende
Schenheit, precužna lepota.

Blender, der, slepivec.

Blenderleuchtung, die, slepivna luč.

Blendetritt, der, motivna stopinja.

Blendfenster, das, blindes Fenster, f. Blende.

Blendhell, adj., bliščeč, blišeč, svetel,
da se blišči, bliši.

Blendlaterne, Blendleuchte, die, nach V.,
bliščivka, blišivka; nach Jan., slepica.

Blendleder, f. Blende.

Blöße.

j. auch Barfuß; mit bloßem Kopfje, golo-
glav, razoglav, razkrit, odkrit; mit bloßen
Händen, golorok, s praznimi rokami; mit
bloßem Halse, golovrat; bloße Füße, bose
nogge; nactt, nag; bloßes Schwert, gol meč;
mit bloßen Augen, z golimi očmi; auf der
bloßen Erde, na golih, terdih, pustih tleh;
nactt und bloß, nag in slečen; bloß, d. i.
allein, nichts als, sam, le, zgoli; z. B. bloße
Unschuld, zgolj nedolžnost, gola, sama ne-
dolžnost; arm, siromašen, obnažen; gol;
unter dem bloßen Himmel, pod milim Bo-
gam; bloßdecken, j. Aufdecken; sich bloß ge-
ken, razgoliti, razgaljati se. odkriti. razo-
deti, pokazati svojo slabost, hibo; sich bleß
jiellen, podati se v nevarnost, nastaviti se
nevarnosti; einen bloß stellen, v sramoto
pripraviti koga, razodeti slabost koga, o-
sramotiti koga; ein bloßes Gerücht, prazen
glas; aus bleß Heßart, iz goliga, sami-
ga, čistiga napuha; bleß und allein, pod
milim nebam, zgolj sam, edin, adv., samo.
edino, le, zgolj. toliko; j. a. Bar, Nactt.

Blöße, die, des Leikes, nagota, nagost, go-
lota; eineo Menschen Bloßen aufdecken, f.
Bloßstellen; dem Gegner eine Blöße geben,
slabost pokazati, pustiti nasprotniku kam,
da naj udari; f. auch Blößling; Arnuth,
golota, siromašcina, siromašina; eine von
Bäumen entblößte Stelle, golicava, goljava,
goljina, laz; f. auch Lichtung.

Bloßerdings, adv., zgolj, edino.

Bloßfüßig, f. Barfüßig; die Bloßfüßige,
hosrotulja.

Bloßgeben, f. Bloß.

Bloßhändig, adj., golorok.

Bloßköpfig, adj., gologlav, razoglav.

Bloßling, der, gola koža, fig. revež, golin.

Bloßstellen, f. Bloß, Auſſcken.

Bloßstellung, die, odkrov, odkrivanje, raz-
odevanje slabosti kaciga človeka.

Blöß, f. Blöß.

Blühen, v. n., evesti, evitati, evetati, in kt. a.
eveteti. (evetim); wer weiß, wo sein Glück
blühen wird, kdo ve, kje ga čaka sreča;
der Handel blühet, kupčija evete, se raz-
eveta, lepo kaže.

Blühend, adj., eveteč, evetajoč; blubende
Wangen, žive, evetle, čverste lica, daber
evetečeličen; im blühenden Zustand sich be-
finden, evesti, razevetati se, v razevetu biti.

Blühestand, f. Blüthentage, Blüthenzeit.

Blühezeit, f. Blüthenzeit.

Blümchen, das, cvetličica, cvetica, rožica,
russ. cvetok.

Blume, die, Blüthe, cvet, coll. cvetje; in
engerer Bedeutung, Pflanzen eines angeneh-
men Geruches und von angenehmer Farbe,
evetlica, evetka, gewöhnlich auch roža, altsl.
evét, evétk; eine seltene Blume, redko ze-
lisče, zelise; das Schönite, Feinste seiner
Art, cvet; Blume der Unschuld, cvet de-
vistva; an einem Gewwürc, verh, versić,
gnojni verh; Menstruation, čisća, perilo, nach
V. mladež, nach Gutsm. diže; waidm. rep
(zajiči, lesići); Blače, lisa, pisa, mast, tošča.

Blumenstaub.

167

Blümeln, v. n., lepotičiti besedo; die Blen-
en blümenel, běele letajo po evetji.

Blümen, v. a., s cvetjem, s cvetkami o-
zaljšati, olepšati, zaljšati, lepšati.

Blumenasch, f. Blumentopf.

Blumenan, die, evetna loka, trata.

Blumenausstellung, die, razstava cvetlie.

Blumenban, der, rožarija, sajenje, obde-
lovanje cvetlie, evetlicarstvo.

Blumenbeet, das, greda, gredica za cvet-
licce. s cvetkami zasajena, evetna od. evet-
lična greda.

Blumenbesuch, der, paša po cvetlicah.

Blumenblatt, das, evetni list, listek.

Blumenbusch, f. Blumenstrauß.

Blumendecke, die, korec, ocvetnik†, pod-
evetek †.

Blumenerde, die, perst za cvetlice dobra.

Blumenfeld, das, cvetno polje, rožno polje;
f. a. Blumenbeet.

Blumenfest, das, evetno, rožno obhajanje.

Blumenflor, f. Blütezeit.

Blumenflur, f. Blumenan.

Blumengarten, der, rožni vert, cvetnjak,
vert, ograda za cvetlice.

Blumengärtner, der, evetličar, vertnar,
ki se pěć a cvetlicami ali rožami.

Blumengehänge, das, venci, obešeni venci.

Blumengeruch, der, evetlični duh.

Blumengewächsh, das, evetna rastlina,
rožna zel, roza.

Blumengöttin, die, evetana †, Flora.

Blumengrund, der, evetna njiva, zemlja.

Blumenhaar, das, s cvetjem olepšani las-
je; f. auch Flachscheide.

Blumenhaft, adj., evetast, rožast.

Blumenhügel, der, evetin, eveteč hribec.

Blumenkelch, der, evetna čašica, kupica,
zvonček, piskere od. piskrec; bei Nelken,
trobel-i.

Blummenkenner, f. Blumist.

Blumenknospe, die, evetlični popek.

Blumenkohl, der, evetno zelje.

Blumenkranz, der, venee iz evetja, iz
cvetlie.

Blumenkrone, die, evetna krončica, venčec.

Blumenkunst, die, rožarstvo, evetličarstvo†.

Blumentele, die, Anthologie, cvetnik, evetje,
antologija; der Bienen, obnožina, obnožje.

Blumenliebhaber, der, cvetoljub†.

Blumenmaler, der, malar cvetlie.

Blumenmehl, das, Blumenstaub, mesičje,
cvetni prah, rodovitni prah na evetji.

Blumenmonat, der, veliki traven, maj.

Blumenpfad, der, pot, steza s cvetjem
posuta.

Blumenreich, adj., evetličnat, rožnat. evet-
nat; das, evetličje†.

Blumenscheide, die, (spatha), evetna nož-
nica, evetno zagrinjalo †, poln. koszulka,
serb. tulae.

Blumenschmuck, der, evetje za olepšavo.

Blumenfeite, die, lice od kože.

Blumensprache, die, govorjenje po cvet-
licah, s cvetlicami.

Blumenstaub, f. Blumenmehl.

268

Blumenstiel.

Blumenstiel, der, evetni recelj, pecelj.

Blumenstod, der, evetlični germič.

Blumenstrauß, der, zvezek, šopek, povojak, nach Gutsm. auch kitica, metlica, puselja*; serb. kita, böhm. kytka.

Blumenstück, das, in den Gärten, s. Blumenbect; in der Malerei, rožni mal, malarija, malanje evetja, evetlic.

Blumenfuchrecht, das, pravica paše po sterniči, sterniši in ledini.

Blumenthal, das, evetin, eveteč dol.

Blumentopf, der, lonee za evetlice, benčin, russ. evětnik.

Blumentuch, das, evetasta, rožasta ruta.

Blumenvogel, f. Schmetterling.

Blumenvoll, f. Blumenreich.

Blumenwerk, das, evetovje, evetje.

Blumenzapfen, der, (Julus masculus), mačica.

Blumenzeit, die, evetje, čas evetja; f. a. Frühling.

Blumenzucht, f. Blumenbau.

Blumicht, Blumenähnlich, adj., rožast, evetast.

Blumig, adj., Blumen habend, rožnat, evetnat, rožat, poln evetja, evetlic.

Blumift, der, rožar, evetlicar, evetoznanec, evetoljub†.

Blümlein, f. Blümchen.

Blunze, f. Blutwurst.

Blüfe, f. Bäcke.

Blut, das, kri, kerv, f., altsl. kr'v; venčes Blut, černa kri; das wird böses Blut geben, sezen, iz tega se bo jazo skuhala; Blut lassen, pustiti, pušćati, pušati (kri); das Blut schießt aus der Wunde, kri sika, vre iz rane; Blut answerfen, kri pljevati, herkati; das Blut stieg ihm ins Gesicht, rudečica za je polila, zarudel je; wie Milch und Blut, kakor mleko in kri; Gut und Blut für den Kafser, življenje in premoženje od. blago, drago za cesarja; ein jungen Blut, mladenček, deklica; im Blute liegen, ubit ležati; Abstammung, rod, kri, v rodu, v kervi biti; bis an Blut, do kervi, do naziga; mit Blut besudeln, okervaviti, kervaviti; das ist mein Schweiß und Blut, to sim jez kervavo prislužil, to so moji žulji.

Blut-, in Zbfg., dem Blute eigen, kervni; dem Blute ähnlich, blutig, kervav.

Blutader, die, (žila) odvodnica, kervnica, russ., krovnaja, krovovozvratnaja (kervovračna) žila.

Blutaderentzündung, die, vnetica odvodnice; Blutadergeschwust, otok odvodnice; Blutaderöffnung, vsek odvodnice.

Blutandrang, der, naval, pritis kervi.

Blutarm, adj., siromašk, kervavo potreben, do kraja potreben, ubog ubog, zelo ubog, gol in nag; er in blutarm, prav sirmomak je.

Blutange, das, kervavo oko.

Blutanslecrung, die, kervotok. zguba kervi.

Blutanswurf, der, herkanje kervi, kervavi herkelj.

Blutgeld.

Blutbad, das, prelitje, prelivanje kervi, klanje, kervava svatovščina, svatovšina, kervavija†.

Blutbann, f. Blutgericht.

Blutbeslecht, adj., kervav, okervavljen, od kervi umazan, zaškropljen; blutbeslechte Hand, kervava, moriveova roka.

Blutbegierig, adj., kervoželjin.

Blutbesprengt, Blutbespritzt, Blutbesströmmt, Blutbesudelt, Blutbetrießt, f. Blutbeslecht.

Blutbente, die, bei Pferden, kervavica.

Blutbildung, die, naprava, nareja, tvarjenje kervi.

Blutbirne, die, kervavka.

Blutbrehen, das, bruhanje kervi, metanje kervi; daran leiden, kri bruhati, kri metati, bljevati.

Blutbuche, die, kervava bukva.

Blutbühne, f. Blutgerüsst.

Blutdiscrasie, die, spridena kri.

Blutdurchfall, der, kervava driska, griza.

Blutdurst, der, kervoželjnost, kervoločnost, žeja po kervi, nach M. kervoserdnost.

Blutdürstend, Blutdürrtig, adj., kervožejin, kervoželjin, kervoločen, žejin kervi.

Blteiter, das, sokrovica.

Blüte, f. Blüthe.

Blutegel, der, (in allen slav. Mund.), pijavka, pijavica. nach Gutsm. auch pivola, pivolica, kervna pija; Blutegel ansegen, pijavke staviti, serb. metati. fig. kervopija, kervolok, trinog.

Blteiterig, adj., sokrovičen.

Bluten, v. n., kervaveti, kri točiti; ich blute, kri mi teče; die Maße blutet, kri mi iz nosa teče, solzi; er blutete für uns, kri je prellil za nas; er soll mir dafür bluten, to ga bo bolelo; das Herz blutet mir, serce mi v kervi plava, se mi v kervi topi, mi poka, serce me holi; mein Schwert blutete, moj meč je bil kervav, kri se je cedila, je kampala od njega; die Rehe blutet, terta solzi; das (Irz) blutet, kaže se rudeča sreberna ruda.

Bluten, das, die Blutung, kervavitev, kervavenje, kervavljenje.

Bltend, adj., kervav.

Blutfahne, die, kervavo bandero.

Blutfürbig, adj., kervav.

Blutfennich, f. Bluthirsc.

Blutfink, der, (Losecia pyrrhula), herstnik, kalin, lepar, boltek, polu. u. böhm. gyl (hyl).

Blutflecht, die, kervav lišaj.

Blutfleck, der, kervav madež.

Blutfluß, Blutgang, der, kervomok, kervotok, močenje kervi.

Blutflüßig, adj., kervomočin.

Blutfremd, adj., celo neznán.

Blutgang, f. Blutfluß.

Blutgefäß, das, kervna posoda, kervnjak, kervna cev.

Blutgeld, das, s kervjo zadobljen, kervav denar; das Vergeld, kervnina, altruss. vira, altpoln. glowszczyzna, u. krwaue, serb. kerv, kervarina, kervnina.

Blutgericht.

Blutgericht, das, kervava sodba, zaglavna sodba; s. auch Criminalgericht.

Blutgerüst, das, kervavi óder, morisče, morise.

Blutgeschwulst, die, kervav otok.

Blutgeschwürr, das, stisnovec, černi, hudi mehur, metlaj, bula, tvor; medic., sokrovična ugnjida.

Blutgecell, der, somorivec, deležnik umora.

Blutgier, die, kervozeljnost, kervoločnost.

Blutgierig, s. Blutdürstend.

Bluthänfling, der, (Fringilla cannabina), repnik, repicica, repališca, konopnjan, konopljenka.

Blutharnen, das, kervavo scanje, kervomok; kervomoča; haben, kervomočin biti, kri močiti, scati.

Blüthe, richt, Blüte, die, evet, evetenje; als coll, evetje; dim., evetjiče; fig., auch, razevet; sein in der Blüthe, evesti, v evetji biti; fig., das Beste einer Sache, evet, serce; in der Blüthe des Alters, v najboljsi dobi, v najlepsih letih; in der Kirschenblüthe, ob evetu cešenj; kadar češnje evetó.

Blüthenarm, adj., brezeveten, kar ima malo evetja.

Blüthenbaum, der, eveteče drevo.

Blüthenfeld, das, eveteče polje.

Blüthengebüscht, das, eveteče germovje, germ v evetji.

Blüthenhain, der, gaj v evetji.

Blüthenfeld, f. Blumentfeld.

Blüthenknospe, f. Blumenknospe.

Blüthenkopf, der, glavica, betica.

Blüthenmehl, das, evetu moka.

Blüthenreich, adj., evetnat, poln evetja.

Blüthenstandig, adj., nadeveten.

Blüthenstaub, der, mesicje, evetni prah.

Blüthentage, pl., eveteča doba, mladost.

Blüthenvoll, f. Blüthenreich.

Blüthenzeit, die, evetje, čas evetja.

Blüthenzweig, eveteča vejica.

Bluthirse, die, (Panicum sanguinale), bar, böhm., rosička; poln., proso kerwawe.

Bluthochzeit, die, kervava svatba.

Bluthund, der, f. Schweißhund; fig., kervolok, kervopija.

Bluthuken, f. Blutbrechen.

Blutig, adj., kervav, okervavljen, v kervi; blutig machen, okervaviti; blutiger Eiter, sokrovica; blutig schlagen, do kervaviga, do kervi pretolči; blutiges Fleisch, srovo meso; mit blutigen Köpfen abweisen, zaverniti s pobitimi, s kervavimi glavami; eine blutige Schlacht, kervav hoj, hud hoj; s. auch Grausam; er hat keinen blutigen Helfer, nima ga okrogliga, nima beliča v žepu.

Blutigel, f. Blutgel.

Blutjuche, die, sokrovica.

Blutjung, adj., mlad ko evet. premlad, zlo mlad; serb., fig., mlad kao kaplja.

Blutklumpen, der, kepasta kri.

Blutschweiß.

269

Blutköpfig, adj., kervoglav, kervavoglav.

Bluttraut, das, (Cythrum salicaria), zviti koren.

Bluttuchen, der, (Placenta sanguinis), kervna gruda, kervina.

Blutlassen, das, puščanje, pušanje (kervi)

Blutlauf, der, Ruhr, kervava griža; Blutumlauf.

Blutleer, f. Blutlads.

Blutlehre, die, kervoslovje, nauk od kervi.

Blutleiter, pl., debele odvodnice (v možganinih mrenah).

Blutlos, adj., brezkervin, brez kervi.

Blutlosigkeit, die, brezkervnost, brezkervnica.

Blutlymphe, die, kervna meza.

Blutmal, das, zasedena, podpluta kri; serb., modrica.

Blutmangel, der, pomanjkanje kervi; auch Blutlos; daran leiten, imeti premalo kervi.

Blutmasse, die, die ganze Blutmasse, vsa kri.

Blutmensch, f. Bluthund.

Blutmittchen, das, kervomolža, kervavo mleko.

Blutpfirsich, der, rudeča, kervava breskva.

Blutrache, die, kervno maščevanje, maševanje; serb., kervna osveta.

Blutracher, der, kervni maščevavec, maševavec kervi.

Blutregen, der, kervav dež.

Blutreich, adj., kervnat, poln kervi.

Blutreinigend, adj., kervočistiven.

Blutreinigung, die, čiščenje, čistenje, čišenje kervi.

Blutreinigungsmittel, das, čistilo kervi, za kri.

Blutrichter, der, zaglavni, kervni sodnik, kervavi (kriminalni) sodnik.

Blutroth, adj., rudeč kakor kri.

Blutrünftig, adj., kervav, kervaveč.

Blutsauer, adj., pretežak, pretežaven.

Blutsauger, Blutsäufer, der, kervolok, kervopija, s. auch Blutgel.

Blutschaude, die, (incestus), kervosramnost†, rodoskrumba†, kervomešnja†; russ. krovosmésenie; poln., kazirodztwo, böhm., krevni smilstvi; Blutschaude begehen, treiben, oskruniti, skruniti rod.

Blutschünder, der, kervosramnik, kervosramnež, rodoskrunec.

Blutschünderisch, adj., kervosramen, rodoskrumben.

Blutscheu, adj., kervoplah, ktor se kervi hoji in je viditi ne more.

Blutschlag, der, kervni mertud.

Blutschlecht, adj., prav slabo, za nič.

Blutschöffe, der, prisednik zaglavne sodbe.

Blutschuld, die, krivica, krivda prelite kervi, umor, uboj. serb. kerv.

Blutschuldig, adj., kriv umora, uhojstva.

Blutschuldige, der, morivec; die, morivka.

Blutschweiß, der, kervav pot, kervav znoj, kervave srage pl.

270

Blutschwell.

Blutschwell, der, bei Pferden, prisadnik.

Blutselten, adj. u. adv., prav redek, redko.

Blutsfreund, der, žlahtnik, rojak, rod,
žlahta, sorodnik; er ist mein Blutsfreund,
sva si v rodu, v kervi; rod po kervi.

Blutsfreundin, die, žlahtnica.

Blutsfreundschaft, die, žlahta, rod po
kervi; russ., krovnost; poln., krewnosć.
pokrewienstwo.

Blutspat, f. Blutschwell.

Blutspicn, das, pljevanje, kasljanje, her-
kanje kervi.

Blutspur, die, sled kervi.

Blutstallen, das, f. Blutharnen.

Blutstätte, die, morišče, moriše; mesto,
kjer je bil kdo ubit.

Blutstein, der, (Kamatites), rudeča želez-
na ruda.

Blutstillend, adj., kri ustavljajoč; blut-
stillentes Mittel, pomoček za ustavljenje
kervi.

Blutstokung, die, okrep, zgostitev kervi.

Blutstriemc, die, kervava proga, kroto-
vica; serb., modrica.

Blutstrom, der, kervav potok, potok kervi.

Blutstrapsen, der, kaplja, sraga kervi.

Blutsturz, der, kervni udor, ulij, hud ker-
votok; haben, kri bruhati, metati iz gerla.

Blutstürzung, f. Blutsturz, Blutvergießen.

Blutsunterlausung, die, podsedena, za-
sedena, podpluta kri.

Blutsverwandter, Blutsverwandtschaft, f.

Blutsfreund u. j. f.

Bluttag, der, kervav dan.

Bluttause, die, kerst po kervi.

Blutthat, die, kervavo delo.

Blutumlauf, der, obtek kervi.

Blutung, die, kervavenje, kervavitev; es
trat eine starke Blutung ein, jela mu je
močno kri teči.

Bluturtheil, das, smertna obsodba.

Blutvergießen, das, prelivanje kervi, ker-
volitje, kervoprelitje.

Blutverlust, der, zguba kervi.

Blutvoll, adj., f. Blutreich, Blutbeslekt.

Blutwallung, die, vrenje kervi.

Blutwärme, tie, kervna toplota.

Blutwasser, das, kervna vodica, siratka.

Blutwenig, adv., celo malo, majekino,
mičkino, malo malo, kar je v oči treba.

Blutwurst, die, mulica, kervava klobasa,
kervavica.

Blutzehent, der, desetina od živine, ži-
valska desetina.

Blutzeichen, das, am Himmel, kervavo
znamnje, kervave sibe; f. auch Blutspur.

Blutzenge, der, kervava priča; mučenec,
mučenik; altsl., mačenik (— močenik), ge-
wěbulich, marternik (vom Griech. μαχηρο-
γενεγ.)

Blutzwang, der, kervava drista, griža.

Boa, f. Niesenschlange.

Boback, der, nach dem russ., bajbak.

Boberelle, f. Indenkirsche.

Bock.

Bobbinett, das, mašinski krajei, angleški
tul.

Bock, der, eigentlich Ziegenbock, kozel, tekeč;
Schafbock, oven, praz, für beide, auch ja-
rec, merkač; der fastritte Bock, rezani ko-
zel, perč; Rehbock, sernjak; der Hirschbock,
jelen; den Bock zum Hartner seſen, svinjam
meh dati; dati mački malo varovati, ribo, raka
v vodo vreći; kozla v zelnik spustiti; dati
kozlice volku pasti; den Bock auf die Ha-
sertiste ſeſen, kravo v zelnik spustiti; Sturm-
bock, (aries bei den Nömern), oven, že-
lezni oven, stenolom; ein geiler Mensch,
kozel, svinja; ein Gerüst, ein Gestell, ko-
za, kozele, kozača, konj; am Weberstuhl,
volk; Knitschbock, sedalo; in den Bock span-
nen, kolenčati; f. auch Block; ein Balken
zum Schlagen, haba, habica; d. i. der mitt-
lere Theil der Nabe, nach V., sreda pe-
sta; ein Rehler, kozel, pogresek, blod;
einen Bock schießen, ustreliť z motovilam, z
matiko; poln., baka ustrzelić (čmerlja ustr.);
ein stinfender Bock, smerduha; einem den
Bock stehen, biti komu podnožnica, za pod-
nožje; des Bockes, kozlov.

Bock-, in Bis., kozlov, kozlovski.

Bockbeinig, adj., kozonog; fig., termast.

Böckchen, das, kozlič, kozliček, kozle;
jarčič.

Böckeln, v. n., po kozlu smerdeti.

Bocken, die, f. Bocken.

Bocken, v. n., von der Ziege, perskati se,
von den Schafen, merkati se; stinfen, po
kozlu smerdeti; das Schiff bockt, ladija ko-
zle prebrača, kozele dela, se prekucuje,
prekueva; das Pferd bockt, konj se spenja;
mit den Hörnern stoffen, terkniti, terkati.

Bocken, Böcken, adj., kozji, jarčji.

Böcken, v. a., seno na kupe devati.

Bockſell, das, kozlovina, kozličevina, kozja,
eig., kozlova koža.

Bockſeich, das, kozlina, kozletina, kozje
meso.

Bockflöte, die, pokončnica, pokončna, pi-
šćal s pilkam; f. auch Dudelsack.

Bockfüßig, f. Bockbeinig.

Bockhart, adj., preterd.

Bockhart, f. Bockſell.

Bockicht, adj., kozlovast.

Bockig, adj., die Ziege ist bockig, koza se
perska.

Bockäfer, der, f. Holzbock.

Bockalb, das, mlad sernak, sernček,
sernče.

Bocklamm, das, ovniček, biček, janček.

Bockleder, das, kozlovina, kozličevina, usnje
iz kozlove kože.

Bockledern, adj., iz kozlovine.

Bockmühle, die, mlin na veter; serb. ve-
trenjaca.

Bodypfeise, die, dude, dudke, dudlje, rožnica,
mešin.

Bockpolster, der, blazinica za kočijaško
sedalo.

Bockš-, in Bis., kozlov, jarčji.

272

Bodmereivertrag.

Bodmereivertrag, der, pogodha zastran
namorskiga zajma.

Bosiſt, der, (Lycoperdon bovista), pezdek,
kervnica.

Boge, f. Vogruſthe.

Bogen, der, lok, sloč-i, locenj; (altsl.
lak); Schwibbogen, oblok, obok; eigent-
lich obvok; russ. svod; Zirkelbogen, obod
eig. obvod; der Fluß macht einen Bogen,
potok krivino, kljuko, zavoj dela; zavija
se; in Bausch und Bogen fausen, po ver-
hu. poprek, počež kupiti; f. a. Bausch;
Bogen Papier, pòla (peca), lepenj popirja;
russ., list; bei Wühlsteinen, obod, okoliš-
nice, okolišnice pl., f. auch Armbrußt; Fie-
delbogen, lok, böhm, poln. u. russ., smy-
ček; der himmlische Bogen, f. Regenbogen;
Bogen bei der Weinrebe, konj, sparon;
Bogen, waidm., f. Dickicht.

Bogen, Wügen, v. a. u. r., zaviti, zavijati
(kaj, se).

Bogenartig, adj., na oblok, sločen, oblo-
cast.

Bogenbohrer, der, der unten wie ein Meißel geschliffen ist, nach V. peretnik; der vermittelt eines Bogens umgedreht wird, durgelj s peretnikam.

Bogendecke, die, lokasti strop.

Bogener, Vogner, Bogenmacher, der, lo-
kar; Armbrüter, samojstrar.

Bogenfahrt, die, po verhu kup, po čez
kup; f. Bausch.

Bogenfeile, die, pila z lokam, pila na lok.

Bogenfenster, daž, oblokano okno.

Bogenförmig, adj., concav, slok, slo-
kast, sločen; convex, obokast, oblokast,
zbočen, zbokast.

Bogengang, der, obločnik †, arkada, obo-
ka na shodnica †.

Bogengerüſt, das, pege pl., nach V. so-
poge, popeje; oder na lok.

Bogensegment, das, am Maſe, plat, pla-
tisče, platise; nach Jan., naplatek.

Bogengewölbe, das, oblok, nach dem russ., svod.

Bogengröſe, die, in Bogengröſse, na celo
polo.

Bogenhaft, f. Bogenförmig.

Bogenkampſ, der, boj na lok in pušico.

Bogenlang, adj. celo polo dolg.

Bogenlaube, die, oblokasto obsenčje; f.
a. Bogengang.

Bogenlinic, die, zavita, sloka, kriva po-
teza, čerta; čerta na okrog, na lok.

Bogenmacher, f. Bogener.

Bogenrolle, tie, svitek.

Bogenſäge, die, sloka žaga, žaga na lok.

Bogenſchluß, der, f. Schlußstein.

Bogenſchnitt, der, rez na lok.

Bogenſchuß, der, der Schuß, die Weite,
streljaj; ein Schuß aus dem Bogen, strel
iz loka; im Gegenzage des Kernſchußes, kri-
vi strel.

Bogenſchußweite, f. Bogenſchuß.

Bogenſchüthe, der, strelec (z lokam), loko-
strelec †, poln., lučnik.

Böhnhase.

Bogenſehne, die, tetiva, tetiv (loka).

Bogenſeite, die, stran.

Bogenſpanner, f. Bogenſchüthe.

Bogenstellung, die, stava, razstava oblo-
kov, obločje †.

Bogenſtrich, der, poteg, vlak (z lokam).

Bogenthür, die, vrata na oblok.

Bogenweise, adv., list za listam, pola za
polo.

Bogenzahl, die, število pol.

Bogenzirkel, der, šestilo †, obodnik † z
lokam.

Bogig, adj., krivinast, obokast.

Bohle, die, eine Art Bretter, podnica, most-
nica, platnica.

Bohlen, v. a., podničati.

Bohlengeld, f. Standgeld.

Bohlenholz, das, les za podnice.

Bohlenjoch, das, im Bergbaue, oklep.

Bohlenſage, die, žaga za podnice.

Böhmiſch, adj., česk, česk; das ſind ihm
böhmiſche Dörfer, to mu je turško.

Bohnart, die, velika bradva, bradlja, cim-
raka*; f. Art.

Bohnbürste, die, voščivna ščetka, vošivna
šetka.

Böhnen, das, bobek.

Bohne, die, (faba), bob; wälsche Bohnen,
fažol, kežol, kižol; Feldbohnen, bob; bei
Pferden der schwarze Fleck in den Jähnen,
glen, zobnik, jamica na zobeh; Bohnen in
ten Idren haben, na ušesih sedeti; darum
gäbe ich keine Bohne, za to hi ne dal pi-
skaviga oreha.

Bohnen-, in Hlfg., bobov.

Bohnen, v. a., mit Wachs glänzend reiben,
ovosčiti, ovošiti, povošiti, povošiti, voščiti,
vositi, z voskam likati.

Bohnenacker, der, bobovišče, boboviše, bo-
bovsce, bobovse.

Bohnenartig, Bohneſörmig, adj., bo-
bast, bobovnast, bobu podoben; bohnenför-
mige Schmalzken, nach Jan. bobki.

Bohnenbaum, der, (Anagyris), stročnik,
bohovec, nach J. bobovnik.

Bohnenbect, das, bobova leha, greda.

Bohnenblatt, das, bobov list.

Bohnenblüthe, die, bobov evet.

Bohnenegel, der, (Milis), bobov molj.

Bohnenenerz, daž, zernata ruda.

Bohnenfeld, f. Bohnenacker.

Bohnenhülſe, die, bobov strok, coll. bo-
bovo stročje, bobove luščine, lušine.

Bohnenkeim, Bohnenkern, der, bobova kal;
an Pferden, glen, zobnik.

Bohnenmehl, das, bobova moka.

Bohnenſchote, f. Bohnenhülſe.

Bohneſchuß, der, der schwarze Keim an den
Bohnen, noht, kapica, oko; f. auch Bohnen-
keim.

Bohnenſtengel, der, bobovo steblo.

Bohnenſtrauch, der, nagnoj.

Bohnenstroh, das, bobovica, bobova slama,
nach andern slav. Mundarten bobovina.

Bohnenwurm, der, f. Bohnenegel.

Böhnhase, der, f. Pfitſcher.

Bohnlappen.

Bord.

273

Bohnlappen, der, voščivna, vošivna eunja.

Bohr, s. Bohrer.

Bohrahle, die, bodilo, šilo.

Bohrbank, die, kobila, vertavnica.

Bohren, v. a., zvertati, vertati. poln. swi-
drovać; ein wenig bohren, povertati; durch
das Bohren erweitern, povertati; in einer
best. Richtung zu bohren anfangen, zavertati;
mit dem Bohren bis zu einer Stelle gelan-
gen, privertati do —; ein Schiff in den
Grund, ladijo preventati, prestreliti in po-
grezniti v dno morja; senkrecht nach dem
Holze bohren, nach V. na kul vertati; zwerch
durch die Jahrzirkel bohren, na post vertati,
sverlo vertati; Csel bohren, s. Verspotten;
zur Genüge bohren, navertati se.

Bohr-, in Zfsg., vertavni.

Bohrer, der, das Werkzeug, sveder, in Kl.
anch vertavnik, nabozec. poln. svider. serb.
svrda, svedar, böhm. nebozec; der bohrende
Mann, vertač, vertavec; Nagelbohrer, žebelj-
nik; Rechenbohrer, grabeljnik; Zapfenbohrer,
čepnik; Lattenbohrer, prekelnik; Pahlbohrer,
ušesnik.

Bohrerchen, das, svederček, svedrec.

Bohrfäustel, der, bat.

Bohrerhandhabe, die, rog, rogelj.

Bohrlippe, die, im Bergbäne, klešće, kleše
rudarske.

Bohrkräßer, der, mont., žličica.

Bohrloch, das, luknja, zvertana luknja, zver-
tanina.

Bohrmaschine, die, vertalo.

Bohrmehl, das, moka, prah od vertanja,
vertanina, izvertki pl., serb. vertočina.

Bohrmühle, die, vertavnica; s. auch Bohr-
maschine.

Bohrmuschel, die, vertavni luštrenek.

Bohrschmid, der, svedrar.

Bohrpänne, pl., f. Bohrmehl.

Bohrpize, die, pero (svedrovo).

Bohrstampfer, der, železni kol, basavec.

Bohrstange, die, sveder za cevi, za ka-
men, kamnarski sveder, železna štanga (?).

Bohrstuhl, der, vertavni oder.

Bohrwerkstatt, die, vertavnica.

Bohrwurm, der, (Teredo), kukec.

Bohrzeug, das, die Maschine, vertalo, ver-
tavno orodje, vertavnik.

Boi, der, baja*, neka debela volnata tka-
nina.

Boisalz, das, morska sol.

Bojare, der, bojar; des Bojaren, bojarjev;
Bojaren-, in Zfsg., bojarski.

Boje, s. Ankerboje.

Bojsalz, das, morska sol.

Bökel, s. Pökel.

Bökelsteich, s. Pökelsleisch.

Bökeln, s. Pökeln.

Bolch, s. Weißling.

Boll, adj., s. Steif.

Böllchen, das, ein kleiner Anbog, worauf die
Landleute die Sensen schärfen, bahica.

Bolle, die, Zwiebel, čebula, luk; Behältniß
des Pfalanzenfamens, glavica; s. auch Bulle,
der, Pappel.

Böller, der, s. Pöller.

Bollete, die, boleta*.

Bollig, adj., čebulast, lukovit.

Bollwerk, das, im Wasserbaue, kašta; der
Festungen, branisće, branise, branilo, ostrog,
namet, böhm. hradby (gradbe); s. auch
Baſſtei.

Bollwurz, s. Tolkirsche.

Bolus, der, (Argilla bolus), rudeći il, ru-
deča glina.

Bolz, Bolzen, der, ein zugespitzter Pfeil,
pusica, strelica; es läſt sich nicht alles zu
Bolzen drehen, ne more se iz vsake klade
podoba iztesati; einem die Bolzen siedern,
komu v roke streći pri kakem početji; das
Cifen, welches in das Bügeleisen gesteckt wird,
železo; ein Nagel, jegla, jeglica, žebelj; ein
Keit, zagojzda, zagvozda, klin; ein runder
Baum, das Einfallen des Erdreichs zu hin-
dern, im Bergbäne, steber; auf dem Bolzen
stehen, paziti. če bi logar odkod šel.

Bolzenschloss, das, nach V. obesivnica.

Bolzenstichl, der, pečatarsko dletec. nach
V. kolček.

Bombarde, die, bombarda, lombarda, nach
V. vrača; in der Orgel, nach V. bombula.

Bombardement, das, bombardovanje.

Bombardier, der, bombardar.

Bombardiergallote, die, bombarica,
bombarska ladija.

Bombardiren, v. a., bombe metati, spu-
šćati, spušati na kaj, bombardovati.

Bombasin, der, bombaževec.

Bombast, der, napihnjenost, napetost. ko-
šatost, in den übrigen slav. Mundarten, na-
dutost; s. auch Schwulst.

Bombastisch, adj., napihnjen, napet, košat;
j. Schwilftig.

Bombe, die, bomba.

Bombenfest, Bombenfrei, adj., terden,
varen pred bombami, neprebiten, kar se
bombe ne boji.

Bombenfeuer, s. Bombardement.

Bombette, in der Orgel, žabični mešić.

Bon, s. Anweisung.

Bonbon, der, mali kruhek, sladje; s. auch
Zuckerwerf.

Bonification, s. Vergütung.

Boniscediren, s. Güterabtretung.

Bonmot, s. Wizwort.

Bonnet, s. Mühc.

Bonvivant, s. Lebemann.

Boot, das, čoln oder čeln, čolnić, ladjica,
barka.

Bootsknecht, der, brodnik, brodnar, mor-
nar; s. auch Matrose.

Bootsmann, der, s. Matrose.

Bootsfeil, das, mornarska verv.

Borar, der, poras, horaks, russ. hura, böhm.
bledna.

Boraxsäure, die, burna, horasova kislina.

Bord, der oder das, obkraj, kraj; bei einem
Gefäße, rob; am Schiff, hok, kraj, ostenek
ladije; Bord eines Flußes, kraj, hreg; Schiff
von hochem Borde, ladija visociga oklepa;

18

274

Bordblech.

über Bord wersen, vreči, pometati, metati z ladije v vodo; an Bord gehen, v ladijo stopiti, iti na barko; über Bord fallen, z barke pasti v morje; an Bord legen, k o-klepu pritisniti, ladijo k ladii pritisniti; ein Bord, etwas darauf zu setzen, polica.

Bordblech, das, krajni pleh.

Börde, f. Ackerland.

Bordell, das, kurbisče.

Borden, Bordiren, v. a., obrobiti, zarobiti, robiti; mit etwas, obšiti, obšivati, obramati, bрамати*, oportati.

Bordirung, die, obšiv, obrob.

Borg, der, das Borgen, upanje, up; auf Borg geben, upati komu, na up, na upanje, na vero, na počak dati, dajati, prodati; auf Borg nehmen, na upanje, na počak, na vero, na brado vzeti, jemati, kupiti; f. auch Anl- leihen; auf Borg, auf upanje, na vero, na počak, na dolg; verschnittener Eber, rezani presić. rezanee; verschnittenes Mutterschwein, popravljena, rezana presica.

Borgen, v. a., als Darleben nehmen, s. Anl- lehen; auf Borg, d. i. auf Kredit nehmen, kaußen, na upanje, na počak, na vero, na dolg vzeti, kupiti; geborgt, na upanje vzeti; einem eine Sache borgen, f. Darleihen; auf Kredit geben, verkaufen, upati komu, na upanje, na vero, na dolg, na počak, na brado dati, dajati; Borgen macht Sorgen, kdor posojuje, plačuje; er wollte seine Hand dazu nicht borgen, f. Hergeben; ein Buch borgen (wirichtig), f. Leihen.

Borger, Borggeber, der, posoژivee, upnik, upodajnik†, gewöhnlich auch, posodnik. po- sojevavec (eigentlich Leisher); der Borgneh- mer, upojemnik †, kdor jemlje na vero, na počak.

Borggeschäft, das, opravilo na upanje.

Borgnehmer, f. Borger.

Borgvertrag, der, upodajna (upojemna) pogodba. †

Borgsweise, adv., na vero, na upanje, na počak.

Borid, der, horid.

Bordach, das, streha iz lubja.

Borte, die, skorja, lub, lubad, coll. lubje; eines Geschwüres, hrasta, krasta, skorja; sich bilden, nach dem serb. okrastati, kra- stati se.

Borkenkäfer, der, etwa, kukec, lubadni kukee, lubodni žuželj, zakožni červ.

Borkwurm, der, (Vermis ligniperda), ku- kec.

Born, der, studenee, vir, izvir, vrelo, vre- lec, zdenee, auch verzdenee; f. a. Brunnen.

Born, in den Zusammenfassungen für Be- nemungen in den Salzwerken, solni; f. auch Brunnen-, Brunnen-.

Börnen, v. a., napojiti, napajati (živino). serb. auch pojiti.

Borngrund, der, studencina, močvirje, mo- krotni svet.

Borniren, f. Beschränken.

Bornirt, adj., zagoveden, tepčast, zabit, aboten, kratkoumen, f. auch Beschränkt.

Böschen.

Bornirthheit, f. Beschränktheit.

Borretsch, der, (Borago off.), buraza, bo- raga.

Borsdorferapfel, der, mišansko japelko, mišanee, mošancigar (Meißner Apfel).

Börse, die, Geldbeutel, mošnja; Kaufmanns- börje, dvor, shodiše, shodise, zhiraliseče, zbiraliseše kupčevavcove, horsa *.

Börsen-, in Zfkg., borsin.

Börsenturš, der, borsna cena, borsni kurs.

Börsenordnung, die, borsna postava; red, postava za borso.

Börsenplatz, der, mesto z borso.

Börsentag, der, borsni dan.

Borst, der, poč-i, poka, razpoklina; f. Spalte, Nitz.

Borstbesen, der, omelo iz ščetin, šetin; ščet, šet.

Borstbinse, die, ščetica, šetica, ščetinje, šetinje.

Borstflosse, die, bodeče plavuti.

Börte, die, ščetina, šetina; coll., ščetinje. šetinje; beim Igel, špica.

Borsten, sich, v. r., ščetiniti, šetiniti se; nasersiti se, seršiti. cfr. serb., stršiti, ježiti se.

Borstenartig, adj., ščetinast, šetinast.

Borstenfäule, die, ščetinja, šetinja gnji- lina.

Borstenförmig, adj., ščetinast, šetinast.

Borstenpinfel, der, f. Borstpinfel.

Borstenstarrend, adj., naježenih ščetin, šetin.

Borstenverkäufer, der, ščetinar, šetinar.

Borstenvieh, das, svinje, kermetina; serb. kermad.

Borstenvoll, Borstig, adj., mit Barten verjehen, ščetinat, šetinat, f. auch Borsten- artig.

Borstenwurm, der, etwa, kocinasta kačica, kocinasti červ, kocinek.

Borstgraž, das, muheč.

Borstpinfel, der, ščetica, šetica, ščetinji. šetinji šopek, šopeč, penzelj *.

Borstwisch, der, f. Borstbesen.

Bort, f. Bord.

Borte, die, okraj, rob, pasee, porta *; in Kt., prema. *

Börtleifen, das, robilo.

Börtelu, v. a., zarobiti, robiti, privihati, privihovati, rob narediti, delati.

Bortenarbeit, f. Posamentirarbeit.

Bortenmacher, Bortenwirker, der, f. Po- samentirer.

Bös, f. Böse.

Bösartig, adj., hudoben, zloben, napačen, nach Gutsm., obrezen; serb. zločudan; bei Krankheiten, hud; ein bösartiges Fieber, huda, nevarna merzlica; ein Bösartiger, hudo-bnež, zloben človek; ein Thier mit bös- artigen Eigenschaften, žival s hudo, napčno navado.

Bösartigkeit, die, hudobnost, zlobnost. napačnost.

Böschen, v. a., poševiti, nagniti, na pošev kopati.

Böschung.

Boutique.

275

Böschung, die, f. Abdachung, položnost, poševnost; die Böschung einer Maner, žija; russ., otkos; böhm., sklonitost; im Mühltenbne, nach V. zaloga.

Böse, f. Bündel, Pauſe.

Böſe, adj., hud, hudoben, zloben, zel; malopriden, napčen; zornig, hud, jezen, serditi, auch ljut; er wird gleich bess, hitro mu zavre, herz zraste; bös e werden, poaciti se, pohujšati se, spriditi se; zornig werden, uhuditi se, ujeziti se, razserditi se; zornig sein, hud biti, huditi se, hudovati se, serditi se; aufhören Böſe zu thun, greh zapustiti; bös Angen, slabe oči, bolne oči, (oči ga bole); eine böſe Wunde, huda, nevarna rana; ein besser Nachbar, napčen, hudoben, auch zanikaren, slab sosed; ein besser Zahler, slab plačevavec; böſes Wetter, gerdo vreme; bess Wege, gerde, slabe ceste; bess Absicht, hud, hudoben namen; was hat er Böſes gethan, kaj je storil hudiga, žaliga? böſes Maul, hud, zhadljiv, opravljiv jezik; bess Wuben, povredni a. neporedni, malopridni fantasini; besses Beispiel, slab, nepriden, gerd zgled.

Böſe, der, vrag, hudir, zlod, zlom, zlomek, hudoba, zlodej; (vrag eigentl. der böſe Feind).

Böſern, v. a., spriditi, popačiti, pokvariti.

Böſewicht, der, hudobnik, hudobnež, hudir, hudodelec, zločinec, hudoba od cloveka.

Böſaſt, adj., hudoben, zloben, napačen, hudovoljen, poreden, malopriden; in U. K. auch zločest; böſaſte Beschädigung fremden Eigenthumes, hudobna poškodba tuje lastnine; böſaſte Unterlassung, hudoben opust, hudobno opušćanje, opušanje; f. auch Böſaſtig, Böſe.

Böſaſte, der, hudobnik, hudovoljnež.

Böſheit, die, zloba, hudoba, hudobnost, hudojba, zlobnost. in U. K. auch zločestost; Zorn, jeza, serd, hudovanje.

Böſheitsünde, die, greh iz hudobije, nakanjen, namišljen, premišljen greh.

Böſherzig, adj., napčniga, hudobniga serea.

Böſlich, adj., f. Böſaſt, adv., iz hudojbe, zlobno.

Boſel, f. Kegel.

Böſſinnig, Böſſgesinut, adj., hudovoljin, hudih, zlobnih misel.

Böſſiren, v. a., in Wachs, iz voska izobraziti, obraziti uſſ., iz voska obličjati, upodobovati.

Böſſirer, der, nach Šulek. mehkokiparſ.

Böſthätig, adj., hudodelen.

Böſwillig, adj., zlovoljin, hudovoljin, zloben; adv., iz hudobne volje, namere, v hudobnem namenu.

Böſwilligkeit, die, hudovoljnost, zlovoljnost, hudobija.

Bot, das, f. Anbot, Gebot.

Botanik, die, rastlinoznanstvoſt, biljarstvoſt, botanika, nach M. zeliſarstvo.

Botaniker, der, rastlinoznaneet. biljar, botanikar, nach M. zeliſar.

Botanisch, adj., rastlinoznansk, biljarsk, botansk, botaničen; botanischer Garten, rastlinoznanski, botanični vert.

Botanifiren, v. n., rastlinariti, biljariti, zeliſea, zelisa nabirati.

Bote, der, poslani, poslanec, bei Trub. und Dalm. sel. altsl. sl, gew. pot*, böhm. posel, (slev. Dienstbote), nach dem Serb. glasnik; ich will dich Bote gehen lassen, hočem te poslati; als wäre er der Bote seiner Anfunft, kakor bi hotel njegov prihod napovedati; der hinkende Bete, žalostna novica. serb. ern glas.

Boten-, in Zisq., poslanski, selski.

Botenant, das, sluzha poslanca, glasnika, sla.

Botengang, der, pot, hoja poslaniga cloveka.

Botenlohn, der, potnina, selnina.

Botenmeister, der, visji čez sodnje hlape.

Botenwesen, das, poslanstvo, selstvo.

Botmäßigkeit, die, gospostvo, oblast; unter seine Botmaßigkeit bringen, pod svojo oblast spraviti, spravljati.

Botschaft, die, Nachricht, poročilo, sporočilo, naznanilo, glas, novica; in den übrigen slav. Mundarten u. altsl. auch vest, bei Trub. selstvo; Gesellschaft, poslanstvo.

Botschafter, der, poslanec, poročnik, nach Gutsm. slapot.

Botsknecht, der, f. Bootsknecht.

Bötcher, Bötticher, der, čebrar, škafar, bačvar, bednjar, kadar.

Bötcher-, in Zisq., čebrarSKI, škafarski, bednjarski, bačvarski.

Böttcherei, die, čebrarija, škafarija, bednarija, škafarstvo uſſ.; f. auch Böttcherwerkstätte.

Böttcherholz, das, bednjarski, sodarski les.

Böttchersheit, der, doga. deska za doge.

Böttcherschlägel, der, bat, bet, bit, pogon.

Böttcherwerkstattte, die, sodarnica, škafarnica, bednjarnica.

Bottelier, der, ključar, kdor hrani živež na ladii.

Bottich, der, bedenj, bačva; großer Bottich, kad, cder kada, čeber, dim. kadica, čebric; kleiner Bottich, kobel, kobelee, škaf; Füllbottich, polnjač.

Bottichreiſ, der, velik obroč.

Bottichzirſel, der, bednjarsko šestilo.

Bouffon, f. Possenreiſer.

Bouffonerie, f. Posſe.

Bouillon, f. Knechtbrühe.

Boulette, f. Kügelchen.

Boulevard, f. Vollwerk.

Bouquet, das, šopek evetlic, gem. pušelje; f. Blumenstraß.

Bouquetwicke, die, košata grašica, grahor.

Bousole, f. Compaß.

Bouteille, die, sklenica, steklenica z vratam, butelja, f. Flasche.

Boutique, f. Bude.

18 *

276

Bovist.

Bovist, f. Bosſist.

Bor, der, bei Müllern, koželj.

Boren, f. Boren.

Bornagel, der, bei Müllern, der Nagel im Bodenstein, stanga, und das obere Ende, čep; das darauf paſſende Eisen im Laufſteine, koprica.

Brach, adv., na ledini, v prahi, na prahi; liegen, počivati; brach liegen lassen, ne obdelovati, zapustiti.

Brachacker, der, ledina, praha, njiva v prahi, polje na prahi, prašna njiva.

Brachdiſtel, f. Mannstreu.

Brache, die, praha, ledina, cfr. altsl. ledina, unbebauter Grund, böhm. u. poln. ugor, prilog, odlog, serb. ugar, russ. par; die Arbeit des Brachens, ral-i, oratva; die Brache im Weinberg, muljatev; in der Brache liegen, f. Brach.

Brachen, v. a., zorati, orati, prašiti, praho orati, serb. ugariti; brach liegen lassen, einen Acker, pustiti njivo počiti; einen Weinberg brachen, opleti, pleti, omuliti, muliti; Flachs brachen, j. Brechen.

Brachfeld, f. Brachacker.

Brachgraſs, das, trava na ledini, prahi.

Brachhen, das, seno na ledini.

Brachhuhn, Brachhenne, f. Brachvogel.

Brachhut, die, pasa po ledinah.

Brachkäfer, der, mali hroſſe.

Brachkorn, das, prašnica, žito od ledine.

Brachland, das, ledina.

Brachlerche, die, Brachpfeier, (Alauda campestris), rujavi škerjanec.

Brachmonat, der, rožni evet, rožnik, kersnik, junij.

Brachschein, der, mlaj mesca rožnika, južnijev mlaj.

Brachschlag, f. Brachland.

Brachschnepſe, f. Brachvogel.

Brachtrift, f. Brachhut.

Brachvogel, der, (nach Grimm Charadrius apricarius), f. Regenvogel; (Tringa squatarolla), bistriſki dolar, veliki martinee; (Scolopax arquata), škurh, veliki škurh; poln. siewka; (Turdus viscivorus), drozgač; (Otis tetras), mala amaša.

Brachweide, f. Brachhut.

Brachwurz, die, (Euphorbia), pasje mleko.

Brachzeit, die, oral, oratev ledine.

Brack, der, ein Hund, lovski pes.

Brack, das, der Anſchluß, odbirek, izbirek, otrebek, izveržek; f. auch Auſchluß.

Bracken, v. a., izverči, izmetati, izbrati, izbirati, odbirati, odbirati, otrebiti, potrebiti, trebiti.

Brackenhund, f. Brack, der.

Bracker, der, odbirač, preskusnik.

Brackgut, f. Brack, das.

Brachschaſ, die, izveržena, odrbana ovea.

Brackvich, das, izveržena živina; f. Brack, das.

Brackwasser, das, slana, spridena voda (na izlivu reke), torej z morsko vodo zmesana).

Bracteat, der, brakteat.

Brandader.

Prädling, der, (Agaricus lactifluus), pěćenice.

Bragen, v. a., bei den Kürschnern, die Felle über ein fehr scharfes Eisen ziehen, nach V. ogarbati, garbati na štole, garbati na ojster garbovnik.

Brägen, f. Gehirn.

Brahme, f. Brame.

Brähmen, Brähnen, v. n., (waidm.), bukati se, (od divje presice).

Bramarbas, f. Prahlhans.

Bramarbasieren, v. n., bahati se.

Brame, die, der Schöſting junger Hopfen, herst; der Mand, f. Verbrämung, Brombeere.

Bräume, die, f. Bremse.

Bramsegel, der, russ. bramzel, böhm. veslo bramove.

Bramstänge, die, russ. bramstenga, böhm. bramee.

Branche, die, f. Fach, Zweig.

Brand, der, Zustand des Brennens, gorenje, paljenje; von großen Körpern und starker Flamme, Feuersbrunst, ogenj, požar, požig, nach V. auch pogor; in allen slav. Muntarten požar; in Brand kommen, gerathen, vžgati, vžigati se, vneti, vnemati se, zagoreti, začeti goreti; recht in Brand kommen, razgoreti se, razneti se; im Branden erhalten, žgati; in Brand stecken, sezen, zazgati, zažigati, zapaliti; einen Brand löschen, ein Hans vom Brande retten, ogenj pogasiti, pogasati, gasiti, hišo požara, ognja oteti, resiti; auf den Brand betteln, za pogoreleca brati, bernjati, prositi; der Brand, (titio), brennendes Stück Holz, ogorek, glavnja (cfr. altsl. glavnja jest drévo ogorelo); der Brand der Ziegel, žganje; des Kalkes, kuhanje, žganje apna; die chirurgische Operation, žganje; eine Krankheit, snet, gew. černi prisad, černi ovčič, černi sajevee; der kalte Brand, merzli snet, böhm. mrl, černee, russ. antonov ogonj. serb. xuac, uca, poln. zgnika; der heiße Brand, vroči snet; Brand an den Bäumen, pereči ogenj, ožig; an Weinstöcken, palež, rosa; an den Weintrauben, ožig; im Greideide, snet, snetjavost, čern, černee; davon behaſtet, snetjav, snetiv; der Steinbrand, rija, ruja; f. auch Beinſtraß; d. i. Dürre und Hike, zgalina, vročina, pripekanje solnea; das Zengen, osmod, smod, posmod, zasmod, zasmoda; es riecht nach Brand, po smodu diſi; bethige Leidenschaft, vnetje, ogenj, vžig, strast, poln. zapak; was zum Anzünden die net, netilo, vnemalo; das Brennholz, kurjava; ein Brand Ziegel, Kalk, žig. peč; d. i. der Ort, wo etwas gebraunt hat, pogoriſe, pogoriſe, požar; wo man sich verbreunt hat, speklina, opekлина, oparica; eingebranntes Zeichen, vžig; der Schmutz vom entzündeten Pulver im Gewehre, saje pl.; im Walde, laz.

Brand-, in Jſchg., požarni.

Brandader, die, (bei Schwangern die ange:

Brandameisen.

schwollenen Blutadern der Füße), otro, zile; auf den Ackern, vgor; s. Brandfleck.

Brandameisen, pl., ruske, rudečice.

Brandasche, die, pepel od pogorišča, pogiša.

Brandbeschädigt, j. Abgebraunt.

Brandbecher, der, Crater der feuerspeienden
Berge, kotel.

Brandbettler, der, pogorelee (berač).

Brandbeule, die, snetnjava bula.

Brandblase, Brandblatter, die, mehur od
opekline, prišč, priš, prisadna pika.

Brandblnt, das, (Anthrax oder Milzbrand,
Krantheit bei den Thieren), čerm.

Brandbock, der, koza.

Brandbrachse, die, černorep.

Brandbrief, die, Zeugniß, pogorelsko pismo, pogorelski list; Drohung eines Feindes, Mordbrenners, požigavno pismo, v kterem kdo žuga s požaram, (z rudečim peltinam).

Brandbuchstabe, der, vžgana čerka, vžig.

Brandeisen, das, vžigalo.

Branden, v. n., von dem Meere, burkati,
zaganjati se, odbijati se, bibati, ploviti,
russ. volnovatsja.

Brander, der, ein Schiff, ladija zažigavka;
in der Feuerwerkunft, zažigac.

Branderz, das, nach V. premognik, poln.
zgorzelica.

Brandeule, die, (Strix stridula), rujava
sova.

Brandfackel, die, zažigalo, požigavna bakla.

Brandfalkne, der, skopec.

Brandfeier, die, požarna obletnica.

Brandfest, f. Feuerfest.

Brandfieber, das, nach geschehener Verbrennung, vročica po opeklini; bei heisem und faltem Brande, snetna vročica.

Brandfinke, der, pinož.

Brandfleck, f. Brandmal.

Brandflecken, der, speklina, spečenina,
snetni madež.

Brandflektig, adj., snetljiv, sentljiv (per transposit.), sentjav, rijnat.

Brandfuchs, der, černa lisica; — tamnorudečasti konj.

Brandgeruch, der, zasmodina, zasmod,
smod, smodnina, prismodnina.

Brandgeschmack, der, smod, smojevina.

Brandgiebel, der, zidani opaž; f. Feuermauer.

Brandhafer, der, snetjav. snetjiv oves.

Brandhaken, der, macek; f. auch Feuerhaken.

Brandhemd, das, zažigavno platno.

Brandherr, der, Brandmeister, požarnik†,
vojaški poveljnik pri požiganju sel.

Brandhirsch, der, dimasti jelen, dimec; die
Brandhirschfuh, dimasta košuta, dima.

Brandholz, das, sperina.

Brandicht, adj., prismojen; brandichter Geruch, duh po smodu.

Brandig, adj., von Bäumen, pereč, pirov;
vom Getreide, snetiv, snetjav, snetljiv.

Brandsprije.

277

Brandigkeit, die, snetjavost, snetljivost.

Brandtasse, die, pogorelska zaloga, dnarnica.

Brandkitt, der, maža proti ognju, ognjomaz†.

Brandkorn, das, snetjavo žito.

Brandkugel, die, zapalna, zažigavna oblica,
krogla†.

Brandleger, der, požigavec, zažigavec.

Brandlegung, die, zažig, požig.

Brandleiter, die, gasivna lojtra*. požarna lestva†.

Brandlilie, die, rudeča lilija, limbar.

Brandloch, das, zažigavna luknja.

Brandmal, das, Brandmarke, die, vžgano
znamenje, vžig, poln. pietno, serb. žig.

Brandmale, Brandmarken, v. a., vžgati,
vžigati znamnje komu, serb. žigosati; ein
gebrandmarkter Mensch, osramoten, zaznamovan,
zaznamovanec.

Brandmaner, die, zidani opaž, požarni zid.

Brandmehl, das, snetjava moka.

Brandmeise, j. Kohlmeise.

Brandnerl, das, (ein Vogel), pogorelee.
pogorelček.

Brandopfer, das, žgani dar, nach dem altsl.
žgana žertva, nach M. žgavno darilo, zgavšina,
zgavšina.

Brandordnung, die, gasivni red, postava
za gasenje ognja.

Brandpfahl, der, germadni kol.

Brandpfeil, der, zažigavna pšica.

Brandregen, der, medenica, (eigentl. Honigthan); dež, ki mislijo da dela snet; er fällt, medenica rosi.

Brandröhre, die, f. Brander.

Brandrose, die, snetjav sen, pšen, všen.

Brandrost, der, žgavni rošt, rudni rošt.*

Brandruthe, f. Brandbock.

Brandsalbe, die, mazilo za opeklino.

Brandsaß, der, zažigavna vmesa †, palilo.

Brandschade, der, ognjeva škoda; škoda
iz požara; am Leibe, speklina, opeklina.

Brandschadenversicherungsaufwand, die,
zavarovavnica proti požarni škodi.

Brandschatten, v. a., odkup od požiga
(paležino †) naložiti, nakladati mestu.

Brandschaltung, die, požigavščina, požigavšina, paležina †; nach M. žgavšni davek; russ. u. poln. kontribucija.

Brandschiff, das, f. Brander.

Brandschlag, der, zažigalo, zažigavna cev.

Brandschlange, die, vož, rudeca kača;
j. auch Brennschlange.

Brandschuß, der, nach L. drugi strel; (strel
iz puse, ki ima saje).

Brandschutt, der, groblja.

Brandfilber, das, v ognju očišćeno, očišeno, izzgan osrebro.

Brandsohle, die, notranji podplat; er geht
auf den Brandsohlen, ima stergane pod-
plate, je revež; serb. podstava; russ.,
steljka.

Brandsprije, die, velika brizgavnica; f.
Feuersprije.

278

Brandstatt.

Brandstatt, Brandstätte, die, pogoreise. pogorise, požar, goreliše, goreliše, palež, nach V. auch pogoreliše, pogoreliše; d. i. ein Wohnaus, Feuerstätte, ognjiše, ognjiše, dom.

Brandstein, der, f. Backstein.

Brandstelle, die, f. Brandstätte.

Brandstener, die, Aushülfe, dar zu pogo-
relce, požarnina; d. i. eine vom Feinde auf-
erlegte, pogorelsina, pogorelsina; f. auch
Brandschakung.

Brandstifter, der, požigavec, zažigavec,
zažigac.

Brandstiftung, die, požig, zažig.

Brandstück, das, f. Brandfilber.

Brandthür, die, železne vrata.

Brandung, die, zaganjavec, zagon, biba-
vica; butanje, kipenje, šumenje morskih
valov; nach V. auch morski slap; wenn sie
an steilen Željenrantern hoch empor sich wirft,
nach V. közli pl.

Brandversichert, adj., zavarovan (proti ognju, zastran ognja).

Brandverficherung, die, zavarovanje (proti ognju).

Brandverficherungsaufstalt, die, zavarstvo zoper ognja;

Brandwache, die, straža zavolj ognja; stražna ladija.

Brandwächter, der, čuvaj (zoper ogenj);
bei den Flotten, ein Schiff, čuvajka, stražna,
čuvajna ladija.

Brandwunde, f. Brandshade.

Brandzeichen, das, f. Brandmal.

Brandzeug, das, zažigalo, kresilo, palivo †.

Brandzeugniß, f. Brandbrief.

Brandziemer, der, (Turdus niger), černi
drozeg.

Branntwein, nach Grim. Brantwein, der,
žganje, žgano vino, žganjica: serb. rakija;
poln., und russ., vodka; böhm., kořalka,
palenka.

Branntweinbrennen, žganje žgati, ku-
hati; Wachbollerbranntwein, brinjevec, bri-
novec, Pflaumenbranntwein, slivove u. i. f.

Branntweinauffsschlag, der, naklad, priklad na žganje.

Branntweinblaše, die, žganjarski kotel.

Branntweinbrenner, der, und Verkaufser,
žganjar; als Branntweinbrenner gewinnen,
verlieren, prižganjariti, zažganjariti kaj.

Branntweinbrennerei, die, žganjarija,
žganjarsvo; der Betrieb davon, žganjarje-
nje; der Ort, žganjarnica.

Branntweinessig, der, kis. jesih\* iz sla-
biga žganja (iz patoke).

Branntweingeist, der, žganjevec.

Branntweinig, adj., dišč po žganji.

Branntweinjahr, der, žganjarija.

Branntweinspülicht, das, Schlempje, žga-
njarske drože. nach V. nanga (?).

Branntweintrinker, -säufer, -zапſ, der,
žganjopivec, auch žganjar.

Branntweinvorlanß, der, patoka.

Branſtig, f. Brandicht.

Brauch.

Braſitienholz, das, braziljka, pražiljka,
prožilika.

Braß, der, ropotija, šara, herklarija; f. auch
Brack.

Brasse, die, jadrovodna verv†, nach V. ja-
dreni povodee.

Brassen, der, ein Risch, gologlatka.

Brassen, v. a., jadra obračati po vetru,
po vetru sukati.

Bratapsel, der, pečeno jabelko.

Bratbirn, die, pečena hruška, gruška.

Bratbock, der, koza (za rošt\*, pečenje).

Brätchen, das, pečenčica.

Bräten, v. a., pripeči.

Braten, v. a., speci. peći. russ. auch za-
riti; altzu langsam braten, emariti; die Fische
braten schon, als v. n., ribe se že peko,
(pečejo); das Kalbseisch ist noch nicht ge-
braten, teletnina se ni pečena; gebratene
Sachen, pečenina, pečenje; er kann mehr
als Birnen braten, zna več ko hruške peći.

Braten, der, pečenka, pečenje, nach dem
Poln. u. Böhm. auch pečenja; er riecht den
Braten, obduhal je, zavohal je; zapaziti,
vediti, kam pes taco moli.

Bratenbrühe, die, juha, polivka, omaka
od pečenke.

Bratenfett, das, mast od pečenke.

Bratenfeuer, das, ogenj za pečenje.

Bratengeruch, der, duh po pečenki.

Bratengeleid, das, Bratenroß, der, (sicher-
haft), praznična suknja.

Bratenkümmel, die, skleda za pečenko.

Bratenwender, der, eine Person, obrača-
vec; eine Maschine, obračalo, sukalo (pe-
čenja). poln. samobrotnik, russ. vertel.

Bräter, j. Bratenwender.

Bratfisch, der, riba, dobra za pečenje, za
peci. (riba) pečenica.

Bratkoch, der, pečenkar, pečenjar.

Brätling, der, nach V. srovka, Schwamm
(Agaricus deliciosus L.); (Boletus lacti-
fluus). etwa pečenica, mlečna goba.

Bratofen, der, pcc, ognjišče, ognjiše za
pečenje.

Bratypfanne, die, ponva za pečenje, pekla, nach M. pekev, serb. perženica.

Bratröhre, die, nach V. pečica.

Bratroſt, der, roſt za pečenje.

Bratrübe, die, smojka, pečena repa.

Bratsche, die, velike gosli, brač\*, viola\*, russ. alt\*; f. auch Armgeige.

Bratspieß, der, ražen, raželj, altsl. ražnj.

Bratwurst, die, rudeča klobasa, mesena
klobasa, nach M. auch pečenica.

Bratwürstchen, das, klobasica.

Brathe, die, taca\*.

Brau, der, kuha, kuha ola.

Brau-, in Ziby., olarski; f. auch Bier, uſſ.

Brauberechtigt, adj., kdor ima pravico,
ol kuhati.

Braubetrieb, der, olarjenje.

Branßottich, der, olarski bedenj, kad; f.
Bottich.

Brauch, der, zu den Bedürfnissen, potreba,

Brauchbar.

raba; f. das gebräuchlichere Gebranch; Ge-
fäß zum Branch, posoda za rabo; Gewohnt-
heit, šega, navada; nach altem Branch, po
stari navadi.

Brauchbar, adj., za rabo, raben, koristin,
hasnovit, vreden, za kaj dober, pripraven
za kaj; das ist nicht branchbar, to ni za
nobeno rabo, to ni za nič; im brauchbaren
Ztanke erhalten, tako ohraniti, da je za rabo,
da se more rabiti, vživati.

Brauchbarkeit, die, rabnost, porabnost,
koristnost, pripravnost.

Brauchen, c. a.. f. Bedürfen; ich branche
Bücher, potrebujem bukev, treba mi je bu-
kev, serb. treb mi knjigah; Arzenei, Spei-
sen, branchen, vžiti, vživati; f. auch Ein-
uchmen; Bequemlichkeit, List branchen, sto-
riti, delati po —; ein Wort in einer wisslen
Bedentung, vzeti, jemati besedo v tem ali
unem pomenu; anwenden, oberniti, obracati,
rabiti; recht gebraucht erheilt die Musik
den trüben Sinn, prav obernjen odžene
muzika kalne misli; was branche ich das,
kaj mi je tega treba, potreba; das läßt sich zu
nichts branchen, to ni za nobeno rabo, za nič.
nichts ne rabi, ne zaleže, ne zda; sich bedienen
einer Sache, postreći, streci si s kako rečjo;
sich gebrauchen lassen, služiti komu; Ernüt
brauchen, resno, z resnobo delati; er braucht
es nur zu sagen, samo da reče, le besedico
naj reče, pa dobi, ni mu treba, kakor —;
ich branche dieses Pferd schon zwei Jahre,
dve leti že jezdarim tega konja, vozim s
tem konjem; c. i., es braucht einer Sache,
etwas, treba je ene stvari, reći; wozu braucht
es se vieler Worte, čemu toliko besed; es
hätte deines Ratnes nicht gebraucht, tvojiga
sveta ni bilo treba.

Bräuchlich, f. Branchbar, Gebräuchlich.

Brauen, v. a., überhaupt, zvariti, variiti,
skuhati, kuhati; das Bier brauen, ol ku-
hati, delati, nach Gutsm., olovati; f. auch
Bier; Getränke brauen, s. Verfälschen; der
Hafe, der Fuchs braut, die Berge brauen,
megla se pase po tleh.

Brauer, der, olar; f. Bierbrauer.

Brauerei, die, die Kunst, olarstvo, pivar-
stvo; das Gewerbe, olarija, pivarija, nach
Gutsm. olovnija; f. auch Bierbränerci.

Branergilde, die, olarska druzha.

Brangeräthshaft, die, olarsko orodje.

Brangerechtigkeit, die, olarska pravica,
pravica (do) olarjenja.

Brauhans, das, olarnica. pivarniea.

Brauherr, der, olar, lastnik olarnice.

Braukessel, der, olarski kotel.

Brauknecht, der, olarski hlapec.

Braumeister, der, olarski. pivarski moj-
ster.

Braun, adj., rujav, temno rujav, kostanjev,
černkast, zagorel, rus, (altsl. rus), serb.
smedj, böhm. hnědy, snědy; braune Butter,
Suppe in den Küchen, rumeno maslo, ru-
mena juha; braun machen, färben, poruja-
viti, rujaviti; braun werden, orujaveti, ru-

Branordnung.

279

javeti; braun sein, rujaveti; braunes Pferd,
kostanjevee; braun und blau schlagen, f.
Blau; die braune Nacht, temna, mračna,
černa noč.

Braun, das, rujavo, rujava barva, rujavilo.

Brannake, die, (Anas vulpanser), lisičja
gos (nach Dešm.). pliska (nach Zal.).

Brannängig, adj., rujavook.

Braunbier, das, rujav ol.

Bränchen, das, (Brunette), zagorelka, ru-
javka; (vom Pferd), kostanjeveek.

Braune, der, rujavee; vom Pferde, kostan-
jevee; die rujavka.

Bränne, die, in abstracto, rujavost, zago-
relost; die Farbe, rujavina, rujava barva,
rujavo; die Krankheit, (Angina), davica, za-
derga, vnetica gerla, russ. žaba; die hän-
tige Bräune, golte, pl.; f. auch Braunerz.

Branneisenstein, der, železovec, želez-
njak.

Braunellenchen, i. Zanfschlüssler.

Braunen, v. a., rujaveti.

Brännen, c. a., braun machen, orujaviti,
porujaviti, rujaviti; die Sonne bräunet die
Kirschen, solnce rudeči, zreli, lisi češnje;
die Sonne hat ihm die Haut gebräunt, solnce
mu je ožgalo, opeklo, opalilo kožo, serb.
smagnulo mu je lice op sunce; die Haut
wird von der Sonne gebräunt, koža ogoreva,
je ogorela; in brauner Butter bräunen, v
maslu zarumeniti, rumeniti, v maslu žariti,
cvreti, pražiti; v. r., sich bräunen, braun
werden, zarujaveti, rujaveti, zagoreti. ogo-
reti; v. n., die Kirschen bräunen, češnje se
lisijo, rudečijo, zorijo, zrelijo.

Braunente, die, sivka.

Braunerz, das, rujavica, rujavka, rujava
ruda.

Braunfarbe, f. Bräune.

Braunfisch, der, morski presič'.

Braunfuchs, der, rujava lisica.

Braungelb, adj., rujavorumen.

Braungrünn, adj., rujavozelen.

Braunhaarig, adj., rujavih las, rusolas.

Brannhänfling, f. Bluthänfling.

Brannhen, das, zarujavela merva.

Braunkehlen, das, rujavi prusnik, ve-
lika penica, repaljšica, tašica.

Braunkohl, f. Blankohl.

Braunkohle, die, rujavi premog. podze-
meljsko oglje.

Braunkopf, der, (Entenart), rujavi zvonec.

Bräunlich, adj., rujavkast, rus. černikast;
von der Sonne gebraunt, ogorel.

Braunlodig, adj., rujavokodrast.

Braunroth, adj., rujavkastorudeč, višnjev.
višnjast.

Braunschecke, der, rudeče, belo pisan konj,
tamen, dimast konj, pegaž, russ. pégaja
lošad.

Braunspath, der, klekec, dolomec (Dež.).

Braunstein, f. Magnesia.

Braunwurz, die, černa hil.

Branofen, der, olarska peč.

Branordnung, die, red, postava za olarje.

282

Brechfamm.

Brechfamm, der, j. Reißkamm.

Brechkolben, der, bei den Kammmachern, iz-
žigač†.

Brechkrant, das, (Veratrum album), čme-
rika.

Brechlich, f. Zerbrechlich.

Brechling, f. Ellrize.

Brechmeißel, der, bei den Zimmerleuten,
nach V. jeravno dleto.

Brechmittel, das, bljevalo †.

Brechmühle, die, f. Stampfmühle.

Brechnuß, die, (Jatropha), serb. nach Šulek
bljuvača; f. auch Krühenauge.

Brechpille, die, svalek za bljevanje.

Brechpulver, das, prah, prasek za blje-
vanje.

Brechpunkt, der, lomišče, lomiše, lom (zar-
kov).

Brechruhr, die, kolera, bljuvna griza, serb.
kratelj.

Brechschraube, die, (nach Pot.) etwa trelo,
trevnik, vratołom †.

Brechstange, die, železni kol, kol, veržel-i.

Brechtrank, der, eine Arzenei, bljevalo, pi-
jaca za bljevanje.

Brechung, die, bei den Lichtstrahlen, lom,
prelom; in der Musiſk, prenehljej; f. auch
Brechen.

Brechungsebene, die, lomna ravan, plošća,
plošćina, plošina.

Brechungspunkt, f. Brechpunkt.

Brechungstüße, die, lomni podstavek.

Brechungsverhältniß, das, lomna raz-
mera.

Brechungswinkel, der, lomni kot †.

Brechwasser, das, bruhnica.

Brechweide, die, (Salix fragilis). nach Pot.
etwa kerhka verba, kerhlika. nach Dežm.
lomljiva verba.

Brechwein, der, bljevavno vino.

Brechweinfein, der, (Tartarus emeticus).
bljevna sol.

Brechwurz, die, (Ipecacuanha), bljevni ko-
ren, ipekakuuna.

Brechzaum, der, trohel plot.

Brechzeug, das, lomilo, orodje za lomlje-
nje.

Brei, der, (in allen slav. Muntarten) kaša, a.
žok, gost moćnik; Hirsebrei, in Kl. jag-
liči, in St. jegle. cfr. böhm. jahla. Hirſe-
korn; od. Aepſelbrei, Wehlbrei, Miuff; wie die
Kage um den heiseu Brei, kakor mačka
okoli vrele kase (ne vediti kako se lotiti
česa); Brei im Maul haben, momljati, ne-
razumljivo govoriti; einem einen Brei an-
ruſen, umesiti jo, nakacati jo komu lepo.

Breiartig, adj., kasast. gost kakor moć-
nik.

Breigeschwulſt, die, psencavi otok.

Breiherzig, adj., premehkiga serca.

Breiig, adj., kašnast, kakor kaša, kaši po-
doben.

Brein, f. Brei.

Breisling, Brisling, ein kleiner Häring,
f. Häring.

Breitmündig.

Breit, adj., sirok, böhm. auch sir; geräu-
mig, prostoren, prostran; breiter, širji, širši,
širokejsi; weit und breit bekannt, povsod. na vse
kraje znan; etwas breit, j. Breitlich; sich
breit machen, kosatiti se. ustiti se, širiti
se, košiti se, bahati se (s čim); der sich
breit macht, preseren (človek); einen breit
schlagen, prevariti, ogolujati koga; zwei
Zoll breit, dva palea sirok; er weicht nicht
eines Fingers breit von seiner Meinung, ne po-
pusti le za las od svojiga mnenja; eine breite
Ausſprache, debelo, gorjansko govorjenje;
dies wird man unten des Breiteu erjeben,
to se bo niziži bolj na tanko razložilo.

Breitarschig, adj., širokoriten, ritast.

Breitaxt, die, Breitbeil, das, širočka, ši-
roska, bradlja, bradva.

Breitblatt, das, (Acer pseudoplatanus),
stročni tern.

Breitblätterig, adj., širokolisten, širociga
listja.

Breitbrüstig, adj., širokopersen.

Breitburschig, adj., košat.

Breitburschigkeit, die, košatost.

Breite, die, (in concreto), širjava, širina,
sir; (in abstracto), širokost; nördliche,
füdliche, severna. južna širjava, russ. širota;
der Flachs liegt auf der Breite, lan je raz-
gernjen, pogernjen, se godi, se rosi; eine
Breite Flachs, en pogrin lanu; in die Breite
v (na) širokost, v sir; in die Breite erfla-
ten, na dolgo in široko razkladati; Geräu-
migkeit, prostornost; vom Zeuge, pola.

Breiteisen, das, ein Meißel mit geradlini-
ger Schneite, siroko dleto, dleto s široko
sekirico.

Breiten, v. a., razširiti, razširjati, širiti,
prostreti, prostirati; breiter machen, širjati,
die Hände, den Körper breiten, stegniti, ste-
zati, stegovati; ein Dach, Kleider, Flachs,
ratzgerniti, razgrinjati, pogrinjati; den Miſt,
Svren, gnoj, steljo raztrositi, trositi; f. a.
Ausbreiten.

Breitengrad, der, sirjavna stopnja.

Breitenfreiz, der, in der Geographie, etwa
širjavni krog; unrichtig soravnik†.

Breitenmessung, die, mera, mérjenje ši-
rokosti.

Breitfisch, der, (Ciprinus latus), androga.

Breitfüßig, adj., sirokonog.

Breitgebrüstet, f. Breitbrüstig.

Breitgefiedert, adj., širocih perut, ši-
rocih peres. široper. širokokril, širokope-
rutin.

Breitgeschultert, f. Breitschulterig.

Breitgestirnt, adj., širociga čela.

Breitgold, f. Blattgold.

Breithammer, der, nach V. prilik, perlik.

Breithüttig, adj., širokokok, širokokolk,
širociga kolka.

Breitkopf, der, širokoglavec, glavan.

Breitlich, adj., širokljat. serb. poširok.

Breitlippe, die, široka šoba, ustnica.

Breitmündig, adj., širokousten, sirocih
ust; der Breitmündige, širokoustnež.