POT

315

F

POU

Potrěti, trem, v. a. p. zerbrechen, mit Füßen treten, f. Potěrti.

Potrica, f. 1. der Schaden, den das Vieh macht auf dem Felde; 2. (sirm.) die Trift, f. Utrina.

Potriear, m. der einem in's Gehege geht.

Potriš, adv. (po triput) dreimal.

Potrošiti, sim, v. a. p. ausgeben, verbrauchen; — se, v. r. pf. sich (seinen Beutel) ganz ausleeren (durch Ausgaben).

Potrošnina, f. Verzehrungssteuer, f.

Potrovati, trujem, v. a. p. nach der Reihe vergiften.

Potrubiti, bim, v. n. p. ein wenig blasen (eine Trompete, ein Horn), po-saunen.

Potruditi, dim, v. a. p. koga, bemühen, Mühe machen; — se, v. u. p. sich bemühen.

Potruliti, lim, v. n. p. versaulen.

Potruniti, nim, v. a. p. bestreuen, alles abschütteln (z. B. Blüthe, Blätter von Bäumen).

Pōtrunuti, nemo, v. u. p. versaulen.

Potrupačke, adv. lupajući, stampfend.

Potrusiti, sim, v. a. p. s. Potruniti.

Potucati, am, v. n. i. herum-

Potucati se, cam se, s. schweisen, s. Skitati se.

Potucnja, f. Vagabund, m.

Potući, tučem, v. a. p. zusammen-schlagen; — se, v. u. p. sich schlagen.

Potudjiti, djim, v. u. p. entfremden, veräußern.

Potuk, m. das Holz zum Bereifen, das der Böttcher auf den Reif seßt und darauf schlägt.

Potukač, m. Herumstreicher, m.

Potuliti, lim, v. a. p. kao ugasiti, dümpfen.

Potuliti se, lim se, v. n. p. sich du-cken, bücken.

Poturati, am, v. a. p. fortschieben,

Poturiti, rim, s. Porinuti.

Poturčenjak, m. Renegat, m.

Poturčiti, čim, v. a. p. zum Türken machen; — se, Türke werden.

Poturica, f. unechter Türke, m.

Potušiti, šim, v. a. p. ersticken, dämpfen.

Potutkač, m. Anheger, Anstifter, m.

Potužiti sě, žim sě, v. n. p. sich beklagen.

Potvarati, am, v. a. i. beschuldigen, verleumden, s. Potvoriti.

Potvěrditi, dim, v. a. p. 1. bekräftigen, besfestigen; 2. bestätigen.

Potvěrdjivati, djujem, v. u. i. s. Potvěrditi.

Potvora, f. Beschuldigung, falsche Anklage, Verleumdung, f.

Potvorati, am, v. a. i. s. Potvarati.

Potvorenik, m. Beschuldigte, Verletzdete, m.

Potvoritelj, m. Beschuldiger, Verleumder, m.

Potvoriti, rim, v. a. p. beschuldigen, verleumden, s. Potvarati.

Potvorština, f. Geldstrafe, wegen Verläumdung, f.

Poučan, čna, o, adj. belehrend.

Poučati, čam, v. n. p. erbleichen, s. Poblěditi.

Poučavati, am, v. u. i. ein wenig belehren.

Poučenje, n. Belehrung, Predigt, f.

Poučiti, čim, v. u. p. s. Poučavati.

Poudati, dam, v. a. pf. nach Poudavati, dajem, einander verheirathen, ausheirathen (Mädchen); — se, nach einander heirathen (verheirathet werden).

Poukivati, kujem, v. n. i. rauschen.

Pounijatiti, tim, v. a. pf. zum Unirten mit der röm. Kirche machen; — se,

POV

-3 317

E-

POV

Pověrsti, věrzem, v. u. pf. (den Topf)
umstricken.

Pověršje, n. Oberfläche, f.

Pověršiti, šim, v. a. p. koga, einen
unter sich bringen, ihn von oben
drücken.

Pověrtati, rćem, v. a. i. s. Pověr-
nuti.

Pověrtelje, n. Gartengewächse, Ge-

Pověrtje; müse, n.

Pověrtni, a, o, adj. Garten-.

Pověrtnica, f. Rettig, m.

Pověrvěti, vim, v. n. p. dahin

Pověrvljeti, wimmeln, dahin strömen
(in Menge zusammen laufen).

Pověrzti, rzem, v. a. pf. den Topf
umstricken.

Pověrzmati se, mam se, v. r. pf. einer
nach dem andern ausbrechen.

Povi, f. pl. beim Saumthier der Schweif-
riemen.

Povijati, jam, v. a. i. děte, einwickeln,
windeln; 2. jagen, nachjagen.

Povije, f. pl. Zwischen-Augenbraunen-
Gegend (an der Rasenwurzel).

Povijuša, f. 1. Flintenlauf, an dem
man von außen steht, wie er gezo-
gen; 2. was um den Kopf gewunden
wird.

Povikati, vićem, v. a. p. schreien.

Povikivati, kujem, v. a. i. ausrufen.

Poviknuti, nem, v. a. pf. s. Povi-
kati.

Povilěti, lim, v. n. p. in Wuth ge-
rathen.

Poviriti, rim, v. n. p. gucken ein
wenig.

Povirivati, vam i rujem, v. n. i.
wiederholterweise gucken.

Povisiti, sim, v. a. p. erheben.

Povisok, a, o, adj. (comp. poviši)
ziemlich hoch.

Povišica, f. Erhöhung, f. (z. B. der
Steuer).

Povišivati, šujem, v. a. i. erhöhen (z.
B. den Preis, eine Steuer).

Povitak, tka, m. die Windeln zusam-
mengewickelt, pl.

Poviti, vijem, v. a. p. děte, einwik-
keln (ësterr. fatschen), f. Povijati;
—se, sich winden, schlingen.

Povitica, f. Strudel, f. (Mehlspeis), f.
Gužvača.

Povlačiti, čim, v. a. p. s. Povući.

Povladiti, dim, v. a. p. komu

Povladjivati, djujem, v. a. i. šta,
aufmuntern, begünstigen.

Povlaka, f. 1. Sahne, f. (věrhnje,
skorup); 2. Hülle, f. (Bot.).

Povlast, f. Befugniß. Erlaubniß, f.

Povlastica, f. Privilegium, n. (Pet.).

Povlašiti, šim, v. a. p. zum Walachen
machen, walachischen.

Povlata, f. oberste Lage eines Schobers.

Povod, m. Strick, an dem man ein
Paradepferd führt, Halkter, f. —
(russ.) Gelegenheit, Veranlassung, f.

Povodan, dna, o, adj. angeschwollen
(von einem Flusse).

Povodnja, f. Ueberschwemmung, f.

Povodljiv, a, o, adj. lenkbar, leitbar,
leicht nach andern zu richten.

Povodnik, m. Nebenpferd, n.

Povoj, m. Wickelband, f. od povoja,
von der Kindheit an.

Povoljan, ljna, o, adj. angenehm,
willkommen, freiwillig.

Povoznik, m. Miethkutscher, Lohnkut-
scher, m.

Povraćati, am, v. a. i. s. Povratjati.

Povojnica, f. Kindbettgeschenk, n.

Povraniti, nim, v. a. p. schwärzen.

Povrat, m. die Umkehr.

Povratak, tka, m. Rückkehr, f. das
Umkehren.

Povratan, tna, v, adj. zurückkehrend.

Povrateci, takah, m. pl. zwei Stunden
vor Sonnenuntergang, da man mit

POV

-2 318 -3-

POZ

dem Vich von der Weide nach Hause
zurückkehrt.

Povratič, m. Rainfahrn, m. tanacetum
crispum Linn.

Povratište, n. (cèrn.) Rückkehr, f.

Povratljiv, a, o, adj. verständlich.

Povratuša, f. žena koja se povrati u
rod, die Zurückgekehrte

Povratiti, tim, v. a. p. zurückge-

Povratjati, tjam, v. n. i. ben, zurück-
stellen, umkehren machen; —se, zu-
rückkehren.

Povraz, m. Henkeleisen an einem Kef-
sel, Eimer u. s. w.

Povrazača, f. Tragband, n. Umbind-
strick, m. (z. B. des Topfes, in dem
man das Essen auf das Feld trägt).

Povraziti, zim, v. a. p. lonac, um-
stricken, umbinden, einen Topf (um-
ihn hängend tragen zu können).

Povrěditi, dim, v. a. p. ranu,

Povrědjivati, djujem, v. u. i. eine
Wunde aufrücken.

Povrěmeni, a, o, adj. zeitweise, —
list, eine periodische Schrift.

Povući, vučem, v. a. p. fortziehen;
—mač, ein Schwert zucken; — se,
gelindere Saiten aufziehen, f. Po-
vlačiti.

Povukuša, f. koji se od kaka posla
povuče natrag, der sich zurückzieht.

Pozabiti, bim, v. a. p. (slov.) ver-
geffen.

Pozaboraviti, vim, v. u. p. ein we-
nig vergeffen.

Pozadugo, adv. ziemlich lange.

Pozajmati se, mam se, v. r. i. s kim,
sich gegenseitig im Felde helfen;
daher pozajmenik, m. einer der so
hilft.

Pozajmice, adv. gegenseitig.

Pozajmiti, mim, v. a. p. entlehnen,
ausleihen.

Pozakoniti, nim, v. u. p. gesetzlich

machen, legitimiren; —, (slov.) kopu-
liren, trauen, f. Věnčati; —se, hei-
rathen, f. Věnčati se.

Pozaměrcati, pozaměrčemo, v. n. pf.
nacheinander vom Dunkel überfallen
werden.

Pozan, zna, o, adj. spät.

Pozaviděti, dim, v. n. p. beneiden.

Pozbacati, cam, v. a. pf. nach der
Reihe hinahwerfen.

Pozder, m. Flachssplittern, pl.

Pozderka, f. Flachssplittern, pl.

Pozderljiv, a, v. adj. schievicht (von
Flachs).

Pozdrav, m. Gruss, m. Bewillkom-
mung, f.

Pozdraviti, vim, v. u. p. grüßen.

Pozdravljati, am, v. a. i. grüßen.

Pozebsti, bem, v. n. p. rastje, cvětje,
i t. d. erfrrieren

Pozeleněti, nim, v. a. & n. p. grün
färben, grün werden.

Pozemljuša, f. ein Haus, das bloß aus
Steinen ohne Malk oder Erde auf-
geführt ist, und keinen Boden hat
(u Boci).

Poziv, m. Aufruf, m. Einladung, f.

Pozivalac, vaoca, m. Einlader, m

Pozivati, vam i vljem, v. a. i. vor-
rufen, einladen; —na boj, ausfordern.

Pozlačivati, čujem, v. a. i. s. Pozla-
tjivati.

Pozlata, f. Vergoldung, f.

Pozlatiti, tim, v. a. p. vergolden.

Pozlatjivati, tjujem, v. a. i. s. Poz-
latiti.

Pozlěditi, dim, v. u. pf. aufreißen
eine Wunde.

Pozliti, lim, v. impers. pf. übel wer-
den.

Pozlobce, adv. mit böser Absicht.

Poznanica, f. Bekannte, f.

Poznanik, m. Bekannte, m. s. Znanac.

Poznanstvo, u. Bekanntschaft, f.

POZ

-3 319 F-

PRA

Poznat, a, o, adj. bekannt.

Poznati, nam, v. a. p: kennen.

Poznavati, vam i znajem, v. a. i. f.
Poznati.

Pozni, na, o, adj. spät.

Pozobati, bljem, v. a. p. aufessen
(Körner oder Beeren).

Pozoj, m. (slov.) Drache, m. f. Zmaj.

Pozor, m. Anblick, m. Achtsamkeit,
Aufmerksamkeit, Acht, Obacht, f.

Pozoran, rna, o, adj. aufmerksam.

Pozorište, n. Schauplatz, m. Bühne, f.

Pozorno, adv. aufmerksam, bedachtsam.

Pozov, m. Aufruf, m.

Pozrěti, zriem, v. u. & n. p. blicken.

Pozubati, ham, v. u. pf. zugunsten.

Pozubiti, bim, v. u. pf. eggen.

Pozvati, zovem, v. a. p. f. Pozivati.

Pozviždati, am, v. n. p. ein wenig
pfeifen.

Požabke, adv. kao žaba hoditi, gehen
wie ein Frosch (auf allen Bieren).

Požala, f. Beschwerde, f.

Požaliti, lim, v. a. p. bedauern.

Požar, m. Feuersbrunst, f. Wald-
brand, m.

Požderati, derem, v. a. p. fressen,
verschlucken, f. Prožderati, Prož-
drěti.

Požderuh, m. Hresser, Vielfraß, m.

Požeći, žežem, v. a. p. verbrennen;
požegla me riba, der gegessene Tisch
hat mir Durst verursacht.

Požeglica, f. Abgebrannte, f.

Poželěti, lim, v. a. p. begehren, sich
sehnen nach etwas, fig. vermissen.

Poženiti, nim, v. a. pf. nacheinander
verheirathen (von Männern).

Poženiti se, nimo se, v. r. pf. sich
nacheinander verheirathen (věrsnici
se moji poženiše).

Požeti, žanjem, v. a. p. abschneiden,
mit der Sichel schneiden, z. B. das
Getreide.

Požežen, a, o, adj. verbrannt.

Požgati, žgem, v. a. p. f. Požeći.

Požiljak, ljka, m. 1. Strieme, f. blauer
Flecken, m. 2. Narbe, f.

Požiočiti, čim, v. a. pf. udariti žiöke,
belatten, Latten anbringen.

Požirak, m. Schlund, m. f. Gut.

Požirati, am, v. a. i. verschlucken,
verschlingen, f. Prožrěti.

Poživěti, vim, v. n. p. eine geraume
Zeit leben, in Ruhe und Frieden ver
leben.

Požljedjivati, djujem, v. a. i. auf-
reißen.

Požnjeti, njem, v. a. p. f. Požeti.

Požuda, f. Begierde, f. Gelüft, n.

Požudan, dna, o, adj. begierig.

Požuděti, dim, v. a. p. Wunsch be-
kommen, gelüsten.

Požuriti se, rim se, v. n. p. sich be-
eilen.

Požutěti, tim, v. n. pf. gelb werden.

Požutiti, tim. v. a. pf. gelb färben.

Prababa, f. Urgroßmutter, f.

Prababin, a, o, adj. urgroßmütterlich.

Praća, f. Schleuder, f.

Praćak, m. Wäschklopfer (beim Aus-
wässern).

Praćakati se, kam se, c. 1. i. zap-
peln.

Praděd, m. Urgroßvater, m.

Pradědov, a, o, adj. urgroßväterlich.

Prag, m. Thürschwelle, f.

Prah, m. Staub, m. — puškeni ili
pušćani, Schießpulver, n.

Prahača, f. (croat.) kao ralica, kojom
se posěano proso praha (preorava),
Ackerwalze, f. (?)

Prahati, ham, v. a. i. (croat.) die
Erde lockern.

Pralica, f. Brechstange, f.

Pralja, f. Wäscherin, f. f. Perilja.

Praljak, ljka, m. Pfrieme, f.

Praljin, a, o, adj. der Waschfrau.

PRĚ

325

PRE

Prekladnik, m. f. Preklad.

Preklani, adv. vor zwei Jahren.

Preklanjski, ka, o, adj. vorzweijährig.

Preklinjati, njam i njem, v. a. i. flu-
chen, verfluchen; — se, v. n. i. hoch
und theuer schwören.

Prekloniti, nim, v. a. p. n. p. glavu,
den Kopf beugen; — se, sich ver-
beugen.

Prěko, adv. quer, durch; über, jenseits.

Prekojasiti se, sim se, v. r. pf. epi-
leptisch werden.

Prekomorac, rca, m. der über dem
Mecre her ist; fem. prekomorka, 1.
die Ueberseefische; 2. puška —, Be-
netianersflinte, f.

Prekonož, adv. n. p. zapeti konje
u —, die Pferde koppeln an den glei-
chen Füßen, beide am rechten oder
linken Fuß zusammen (so daß da-
zwischen einer frei bleibt).

Prekopati, am, v. a. p. | durchgra-

Prekopavati, am, v. a. i. | ben, über-graben.

Prekoračiti, čim, v. a. pf. überschrei-
ten.

Prekoramica, f. Achselriemen, m.

Prekoran, rna, o, adj. der Vorwürfe
hören muß, beschimpft.

Prekoravati, am, v. a. i. tadeln.

Prekorečica, f. Sprüchwort, n.

Prekoredan, dna, o, adj. außerordent-
lich, übermäßig.

Prekoriti, rim, v. a. p. koga, Vor-
würfe machen, tadeln.

Prekorudje, n. o čemu vise ždrěbča-
nici, die Wage (am Wagen).

Prekorupce, adv. schlechterdings, abso-
lut.

Prekositi, sim, v. u. p. zerschneiden,
durchbohren,

Prekovati, kujem, v. a. p. überschnie-
den; — konja, das Pferd frisch be-
schlagen.

Prekrajati, am, v. u. i. anders zu-
schneiden.

Prekrenuti, nem, v. a. p. } über-

Prekretati, tjem, v. a. i. } schwenken;
— se, hutschen, auf einem Balken
auf und nieder steigend sich wiegen.

Prekret, m. { 1. Umschwung, m. 2.

Prekretnja, f. { Unterlage (Rolle), un-
ter den Hebel.

Prekriti, rijem, v. a. p. } überdecken,

Prekrivati, am, v. a. i. } neu decken,
anderswo verbergen.

Prekriviti, vim, v. a. p. krümmen.

Prekrižiti, žim, v. a. p. Kreuz machen
über etwas, bekreuzen, f. Prekèr-
stiti 2.

Prekrojiti, jim, v. u. p. f. Prekra-
jati.

Preksinoć, adv. vorgestern Abends.

Preksinoćnji, nja, e, adj. von vor-
gestern Abends.

Prekundačiti, čim, v. a. p. überschäf-
ten; — prekundačio se, sagt man
von einem, der sich anders trägt,
als sonst.

Prekupac, pca, m. Vorkäufer, m.

Prekupiti, pim, v. u. p. vorkaufer.

Prekupljivati, ljujem, v. a. i. f. Pre-
kupiti.

Prekužiti, žim, v. a. p. kugu prebo-
lěti, von der Pestkrankheit genesen.

Prelac, lea, m. (sirm.) Weibling,
Weibermann, m.

Prelamati, am, v. u. i. brechen, f.
Prelomiti.

Prelastiti, tim, v. a. p. betrügen.

Prelaz, m. Uebergang, m. Furt, f. —
na plotu, die Steige an der Hecke.

Prelaziti, zim, v. n. i. hinübergehen.

Prelažljiv, a, o, adj. n. p. bolest, an-
steckend.

Preletati, am, v. n. i. } hinüber flie-

Preletěti, tim, v. n. p. } gen.

Prelěvati, vam, v. u. i. übergießen.

PRE

329

3

PRE

Preslab, a, o, adj. zu schwach.

Preslačci, (g.-čakah) die Leckerbissen.

Presladiti, dim, v. u. pf. verfüßen, überfüßen.

Preslan, a, o, adj. zu falzig.

Preslica, f. Spinnrocken, m.

Presličica, f. traubenförmige Hyacinthe, f.

Preslužiti, žim, v. a. p. überfüllen ein Glas, da man damit aufwartet.

Presmičav, a, o, adj. groß und hager.

Prěsnoća, f. Rohheit, f.

Presoliti, lim, v. a. p. übersalzen.

Prespavati, vam, v. n. p. verschlafen.

Presrěsti, sretem (sretnem) v. n. p. entgegenkommen.

Prestajati, jem, v. n. i. aufhören.

Prestanak, nka, m. Aufhören, n. bez prestanka, ohne Unterlaſi.

Prestanuti, nem, v. n. p. } aufhö-

Prestati, stanem, v. n. p. } ren.

Prestaviti, vim, v. a. p. versehen; — se, v. n. sterben.

Presti, predem, v. a. i. spinnen.

Prestići, stignem, } v. a. p. über-

Prestignuti, nem, } holen.

Prestizati, žem, v. u. i. f. Prestići.

Prěstol, m. }

Prěstolje, n. } Thron, m.

Prestraviti, vim, v. u. p. } einen

Prestravljivati, ljujem, v. a. i. } er- schrecken und dadurch krank machen; — se, ljujem se, v. v. i. vor Schrecken krank werden.

Prestrěti, trem, v. a. p. n. p. stol, decken; — postelju, ausbreiten.

Prestrići, strižem, v. a. p. } mit der

Prestrizati, zam, v. a. i. } Scheere entzwei schneiden.

Prestrugati, užem, v. u. p. entzwei schaben.

Prestružiti, žim, v. a. p. (cèrn.) presći jedne ljude od drugih, abschneiden.

Prěstup, m. Uebertretung, f. Einschaltung (Schaltjahr), f. u. p. ove je godine prěstup.

Prestupak, pka, m. Uebertretung, f.

Prěstupan, pna, o, adj. u. p. lěto, godište, godina, Schalt-.

Prestupati, am, v. u. i. } übertreten.

Prestupiti, pim, v. a. p. }

Prestupljivati, ljujem, v. n. i. f. Prestupiti.

Presuda, f. Urtheil, n. Verurtheilung, Zuerkennung, f.

Presuditi, dim, v. u. p. } abur-

Presudjivati, djujem, v. u. i. } theilen, erkennen.

Presušiti, šim, v. u. p. überdörren, zu viel dörren; v. u. f. Zasušiti.

Presuti, spem, v. a. p. 1. überschütten; 2. zu voll angießen, überfüllen.

Prěša, f. Eile, f. Drang, m.

Prěšan, šna, o, adj. eilig.

Prešegati, gam, v. u. pf. überseilen.

Prěšiti, šim, v. u. p. eilen.

Prešiti, šijem, v. a. p. } 1. übernä-

Prešivati, am, v. a. i. } hen, frisch nähen; 2. zusammennähen.

Prešlen, m. Wertel, Spinnwirbel, m. f. Ageršak; 2. Absatz, m. Knoten am Stengel, m.

Prěšno, adv. eilig, hurtig.

Prěštak, m. Art Alpenpflanze.

Preštititi, tim, v. a. pf. mit dem Schilde verwehren.

Preštunuti, nem, v. a. pf. 1. umspannen mit dem Daumen und Zeigfingcr; 2. abschneiden.

Pret, m. der Stich in der Schulter (bei anhaltender Arbeit).

Pretakati, tačem, v. a. i. n. p. vino, umgießen, abziehen (z. B. den Wein).

Pretapati, pam i pljem, v. a. i. f. Pretopiti.

Pretěcati, těčem, v. a. i. f. Preteći.

Preteč, otišao na preteč, da ga ubije,

PRE

330

PRE

t. j. da ga preteče i dočeka, voraus-
cilen.

Preteći, tećem, v. a. p. zuvorkommen,
überholen.

Preteg, m. } Uebergewicht (an einem

Pretega, f. } Brunnenschwengel), n.

Pretegnuti, nem, v. a. p. 1. ausdehnen,
spannen; 2. f. Prevagnuti, Prete-
zati.

Pretek, m. Ueberfluß, m.

Preteka, f. Abzugsgraben, m. Abfluß
an der Straße, m.

Pretepsi, pem, v. a. p. überklopfen,
ausklopfen.

Pretěrati, am, v. a. p. } 1. hinüber-

Pretěrivati, rujem, v. u. i. } treiben; 2.
übertreiben.

Pretezati, težem, v. u. i. f. Pre-
gnuti.

Pretežan, žna, o, adj. überwiegend; be-
ziehend.

Pretěrčati, čim, v. n. p. hinüber-
laufen.

Pretěrći, těrgnem, } v. a. p. entzwei

Pretěrgnuti, nem, } brechen, entzwei
reissen.

Pretèrg, m. bez pretèrga, ohne Unter-
brechung.

Pretèrkati, ‚tèrčem, v. n. p. ‚. Pre-
tèrčati.

Pretèrpěti, } pim, v. n. p. aus-

Pretèrpljeti, } stehen, erbulden.

Pretèrzati, zam, v. a. i. nach einan-
der entzwei reissen, entzwei bre-
chen.

Pretěržiti, žim, v. a. p. eine gekaufte
Waare weiter verkaufen.

Prěti, prěm, v. a. i. koga, anklagen;
— se s kim, mit Jemand im Streite
sein, prozessiren.

Preticati, tićem, v. a. i. f. Preteći.

Pretilina, f. Fett, n.

Pretilost, f. Wohlbeleibtheit, Jette, f.

Pretin, m. Scheibewand, f.

Pretinac, nca, m. Abtheilung, f.
Fach, n.

Pretiniti, nim, v. a. p. eine Scheide-
wand dazwischen stellen, abtheilen.

Pretio, tila, o, adj. fett, überfett, zu
bick, beleibt (von Thieren).

Prětiti, tim, v. a. i. drohen.

Pretištati, tim, t. a. p. eine Zeit lang
drücken.

Prětnja, f. Drohung, f.

Pretočiti, čim, v. a. p. ‚. Pretakati.

Prětop, m. das Fett, das von einem
Schweine 3. B. beim Braten ab-
träufelt.

Prětopiti, pim, v. a. p. umschmelzen.

Pretovariti, rim, v. a. p. 1. überladen;
2. umladen.

Pretraga, f. Recognition, Aus-
spähung, f.

Pretran, a. o, adj. widrig fett, fett zu
essen.

Pretražiti, žim, v. a. pf. (cèrn.) aus-
spähen.

Pretresati, am, } v. a. i. 1. durch-

Pretresivati, am, } schütteln; 2. ver-
handeln; fig. kritischen; — se, um-
herziehen.

Pretresti, sem, v. a. p. 1. ausschüt-
teln; 2. abreisen und wieder (besser)
machen; 3. durchsuchen; — se, sich
zerstreuen von Flüchtlingen.

Pretukač, m. n. p. ovan, t. j. utučen,
verschnitten (Schöps).

Preturati, am, } v. a. p. 1. hinüber-

Preturiti, rim, } stoßen; 2. hinüber-
schieben; — kuću ili preko kuće,
über das Haus werden (z. B. einen
Stein), f. Prebaciti; — se, f. Pre-
metnuti se; 2. vatrom, einen Schu-
thun.

Pretvarati, am, v. a. i verwandeln;
— se, sich verstellen.

Pretvora, f. Verwandlung, f.

Pretvorica, f. der Heuchler.

PRE

-2 331 &-

PRE

Pretvoriti, rim, v. a. p. f. Pretvarati.

Preuba (štogod), etwas (u Lici).

Preudati se, dam se, v. r. p. sich mit einem andern verheirateten.

Preumiti, mim, c. u. p. sich anders bedenken.

Preuzeti, uzmem, v. a. p. übernehmen, an sich ziehen; überwältigen; — se, sich anmaßen.

Preuzetnost, f. Anmaßung, f.

Preuzimati, mam i mljem, v. a. i. f. Preuzeti.

Preuzvišen, a, o, adj. hochansehnlich, hochlöblich.

Preuzvišenost, f. Erzellenz, f.

Prevadjati, am, v. a. i. f. Prevediti.

Prevaga, f. Uebergewicht, u. Ausschlag, m.

Prevagnuti, nem, v. u. p. überwiegen.

Prevaliti, lim, v. a. p. hinwälzen,

Prevaljati, am, umwälzen; — několiko puta, eine Strecke Weges zurücklegen; očima, schel ansehen; prevaliло podne, Mittag ist vorüber.

Prevaljivati, ljujem, v a. i. f. Prevaliti.

Prevara, f. Betrug, m. Täuschung, f.

Prevarenik, m. prevarena jabukovača, übersottener Apfelwein (Gider), m.

Prěvariti, rim, v. a. p. betrügen, hintergehen, täuschen; — se, sich täuschen.

Prevàriti, rim, v. a. p. über

Prevarivati, rujem, v. u. i. fieden, überkochen.

Prevarljiv, a, o, adj. betrügerisch.

Prevazići, idjem, v. a. p. überstei-

Prevazilaziti, zim, c. u. i. gen, übertreffen.

Prevažati, am, v. a. i. 1. überfahren, hinüberfahren; 2. übersehen, jüberschiffen.

Preveć, adv. zuviel, allzu.

Preveden, a, o, adj. überseßt, überführt.

Prevějati, f. Previjati.

Prevěra, f. Glaubensänderung, f.

Prevěriti, rim, v. u. pf. seinen Glauhen ändern.

Prevěsiti, sim, v. a. p. 1. überhängen; 2. behängen.

Prevesti, vedem, v. a. p. 1. überführen; 2. übersehen aus einer Sprache in die andere.

Prevěšati, šam, v. a. i. f. Prevesiti.

Prevezti, vezem, v. u. p. überführen, f. Prevoziti.

Prevèrci, vèrgnem, v. a. p. umwenden,

Prevèrnuti, nem, v. a. pf. den, um-

Prevèrtati, tjem, v. a. i. werfen.

Prevèrtaća, f. unbeständig; veljača prevèrtača.

Prevèrtljiv, a, o, adj. unbeständig.

Previděti, dim, v. u. i. voraussehen.

Previjača, f. koliba, Art leichter Hütte.

Previjati, jem, v. a. p. mit der Worfchaufel das Getreide ausschwingen, worfeln.

Previjati, jam, v. a. i. 1. überwickeln (z. B. eine Wunde); 2. die Stimme verändern; — se, sich wenden und drehen.

Previše, adv. zuviel, allzu, f. Preveć.

Previšnji, a, e, adj. allerhöchst, erhabenst.

Previti, vijem, v. a. p. f. Previjati.

Prevlačiti, čim, v. a. i. 1. hinüberziehen, überschleppen; 2. mit dem Fiedelbogen langsam über die gusle fahren.

Prevod, m. Ueberseßung (aus einer Sprache), f.

Prevoditi, dim, v. u. i. f. Prevesti, vedem.

Prevodičan, čna, o, adj. (auch prevodljiv, a, o, adj.) Leicht zu überschwemmen, f. Povodljiv.

PRI

333 &

PRI

räumen; 3. mit Achtung empfangen.

Pribitak, tka, m. Zins, m. Interesse, n. s. Lihva.

Pribitan, tna, o, adj. gegenwärtig, anwesend.

Pribiti, bijem, v. a. p. s. Pribijati.

Pribitje, n. Anwesenheit, f. Beifein, n.

Pribivalište, n. Wohnort, Aufenthaltsort, m.

Pribivati, am, v. n. i. sich aufhalten, wohnen.

Približati, am, v. a. i. } annähern;

Približavati, am, v. a. i. } — se, sich

Približiti, žim, v. a. p. } nähern.

Priboj, m. die Stelle in einem Fluße oder See, wo immer Wind herrscht.

Pribojavati se, vam se, v. r. i. sich ein wenig fürchten.

Pribosti, bodem, v. u. p. anspießen, anstecken.

Pribrajati, jam, o. u. i. hinzuzählen.

Pibrati, berem, v. u. p. s. Pribirati.

Pribrojiti, jim, v. u. p. s. Pribrajati.

Prica, m. Kläger, m.

Pricerljen, a, o, adj. etwas roth, röthlich.

Pricern, a, o, adj. schwärzlich.

Pricverljiti, ljim, v. a. pf. heisß aufdrücken, daß es zischt.

Priča, f. Märchen, n. Anekdotе, f. Sprüchwort, n.

Pričalo, m. der viel zu erzählen weiß.

Pričanik, m. Pflockssole, f.

Pričati, čam, v. a. i. erzählen.

Priček, m. Credit, m. na priček, s. Veresia.

Pričekati, am, v. u. p. } zuwarten,

Pričekivati, kujem, v. a. i. } ten, erwarten, aufnehmen (einen Gast).

Pričesni (pričestni), a, o, adj. Communions.

Pričesnik (pričestnik), m. Kommunikant, m.

Pričest, f. Kommunion, f.

Pričestiti, tim, v. a. p. das heilige Abendmahl austheilen; —se, das heilige Abendmahl empfangen, kommuniziren.

Pričestje, n. s. Pričest.

Pričeštjivati, štjujem, v. u. i. s. Pričestiti.

Pričeti, čnem i čmem, v. a. p. anfangen.

Pričica, f. mala priča, Märchen, n. Anekdotе, f. govor u pričicah, eine Rede in Gleichnissen.

Pričiniti, nim, v. a. p. } nachmachen,

Pričinjati, am, v. a. i. } verfälschen; — se, v. n. sich verstellen, affectiren.

Pričoslovje, n. Mythologie, f.

Pričuti, čujem, v. a. p. sich einbilden zu hören.

Pričuvati, am, v. a. p. verwahren; erübrigen, ersparen.

Pričesak, ska, m. kl. Bentel, m.

Prici, pridem, v. u. p. s. Priti.

Prid, praep. s. Pred.

Prid, m. Nuten, m. Aufgeld, n. Daraufgabe bei einem Tausche, f. Agie, n.

Pridajati, jam, v. a. i. säugen.

Pridan, dna, o, adj. (slov.) nützlich, thätig.

Pridanak, nka, m. 1. Izdanak.

Pridati, am, v. a. p. beigeben, zugeben, heisfügen, s. Pridavati.

Pridavak, vka, m. Zugabe, Beilage, f. s. Dodatak.

Pridavalica, f. dèrvo kojim se pridaje žito iz koša pod kamen, Fruchtschaufel, f.

Pridavati, vam i jem, v. u. i. s. Pridati.

Pridělati, am, v. a. p. hinzuarbeiten; —, (slov.) erzeugen, produziren (an Feldfrüchten).

PRI

335

8

Prigovoriti, rim, v. a. p. f. Prigo-
varati.

Prigraditi, dim, v. a. p. } an=
Prigradjivati, djujem, v. a. i. } bauen.

Prigrěvati, vam, v. a. i. } wärmen,
Prigrijati, grijem, v. a. p. } aufwär-
men; prigrěva sunce, die Sonne
brennt heis.

Prigrustiti se, sti se, v. impers. p.
komu, anekeln, verdrießen.

Priguta, f. ono što se može prismo-
čiti, Imbiß, was zus Zubeißen.

Prihodjati, am. c. n. i. f. Priho-
diti.

Prihod, m. Ankunft, f.

Prihodan, dna, o, adj. künftig.

Prihoditi, dim, v. n. i. ankommen, f.
Prilaziti, Priti.

Prihodnik, m. Ankommling, Gast, m.

Prihvatati, am, v. a. i. } greifen. er=

Prihvatiti, tim, v. a. p. } greifen, em-
pfangen.

Prija, f. (im vertraulichen Umgange) f.
Prijateljica.

Prije, adv. ehe, cher.

Prijak, } m. vertraulich für Prijatelj.

Prijan, } Freund.

Prijašnji, a, e, adj. vorig, vormalig.

Prijatan, tna, o, adj. angenehm, an-
muthig.

Prijatelj, m. 1. Freund, m. 2. Be-
freundete, m.

Prijateljašiti se, šim se. } v. r. i. s

Prijateljati se, ljam se, } kim, sich
prijatelj nennen mit Einem.

Prijateljev, a, o, adj. Freundeš.

Prijateljevati, ljujem, v. n. i. die
Freundschaft hegen.

Prijateljica, f. 1. Freundin, f. 2. Ver-
wandte, f.

Prijateljičin, a, o, adj. der prijate-
ljica.

Prijateljiti se, ljim se, v. n. i. s kim,
sich befreunden.

PRI

Prijateljevati, ljujem, v. a. i. Freund=
schaft hegen.

Prijateljski, a. o, adj. freundschaft-
lich.

Prijateljstvo, n. Freundschaft, f.

Prijati, ja, v. impers. i. komu, gut
anschlagen, gedeißen.

Prijati, primem, v. a. p. (slov.) f.
Primiti, Prijeti.

Prijazan, zni, f. 1. Freundlichkeit, f.
2. Begünstigung, f. — glede carine,
Zollbegünstigung, f.

Prijazan, zna, o, adj. f. Prijatan.

Prije, praep. mit gen. vor; — adv.
bevor, zuvor, ehe.

Prijeti, primem, v. a. d. f. Primiti.

Prijetje, n. Empfang, m. Annahme, f.

Prik, a, o, adj. f. Prěki.

Prikala, f. (rag.) Reif, m.

Prikaz, m. (slov.) Geschenk, n. Gabe, f.

Prikaza, f. Gespenst, n. Erscheinung, f.

Prikazati, kažem, v. a. p. } 1. auf=

Prikazivati, zujem, v. a. i. } zählen,
herzählen; 2. (slov.) f. Darovati,
Pokloniti.

Prikěrmiti, mim. v. a. pf. 1. dahin
lenken, n. p. u kraj ladju( das Schiff
an's Ufer); 2. verschaffen.

Prikěrvje, n. Blutschande, f.

Prikivačka, f. Absatzfleck (Leder), m.

Prikivati, am, v. n. p. anschlagen, f.
Prikovati.

Priklad, m. (slov.) Vergleich, m.

Prikladan, dna, o, adj. brauchbar, ge-
eignet.

Prikladati, dam, v. a. i. beiseßen,
beilegen; vergleichen.

Prikladnost, f. Fähigkeit, Brauchbar=
keit, f.

Prikladovati, dujem, v. r. i. gelingen.

Priklapalo, m. der Plauderer.

Priklapati, am, v. a. i. 1. f. Poklo-
piti; 2. beilegen; 3. plaudern, scherz-
hasste Dinge erzählen.

PRI

341

8

PRI

Prisuti, spem, v. a. p. f. Prisipati.

Prisutan, tna, o, adj. anwesend, gegen-
wärtig, f. Nazočan, Pritoman.

Prisutnost, f. s. Pritomnost.

Prisvajati, jam, v. a. i. f. Prisvojiti.

Prisvětliti, lim, v. n. p. dazu leuchten.

Prisvojavati, javam, v. u. i. } zueig-

Prisvojiti, jim, v. a. p. } nen,
aneignen.

Prišapnuti, šapnem, v. a. p. } zuſſü-

Prišaptati, ptjem, v. a. i. } stern, zu-
lispeln.

Prišastje. n. Ankunft, f.

Prišikati, kam, v. a. pf. wiegen (ein
Kind).

Prišikivati, kujem, v. a. i. sammeln.

Prišipetlja, f. der Nachtreter, das An-
hängsel.

Prišiti, šiem, v. a. p. } annähen; fig.

Prišivati, vam, v. a. i. komu što, an-
bichten, fälschlich beilegen

Prišljuniti se, nim se, v. r. pf. sich
dazugesellen (zum Essen als unge-
betener Gast).

Prišt, m. Blase, Beule, f.

Prištediti, dim, v. a. p. ersparen.

Prištiti se, tim se, v. n. i. Blasen,
Blattern, Beulen bekommen.

Prištunuti, nem, v. a. pf. anquetschen,
kneipen (an etwas),

Prišumati se, mam se, v. i. p. her-
beischleichen.

Prišupak, pka, m. der in das Haus
selner Frau eingeheirathet hat, f.
Uljez.

Pritaći, taknem, v. a. p. f. Prita-
knuti.

Pritajati se, jim se, v. r. p. sich nie-
derducken, sich verstecken.

Pritajiti se, jim se, v. n. p. sich ver-
heimlichen, sich verhehlen.

Pritaknuti, nem, v. a. p. n. p. 1. grah,
pasulj, pflöcken; 2. f. Potaknuti.

Pritapkati, kam, v. a. p. zuſtampfen.

Pritěcati, těčem, v. n. i. 1. herbei-
laufen; 2. zuſließen.

Priteći, tečem, v. n. p. herbeilaufen,
herbeifließen.

Pritegnuti, nem, v. u. p. anziehen.

Pritěsniti, nim, v. a. p. bedrängen, in
die Enge treiben.

Pritezanje, n. Anziehen, n.

Pritezati, težem, v. a. i. herbeiziehen,
f. Pritegnuti; den Gurt fester an-
ziehen.

Priti, pridem, v. n. p. ankommen, zu-
kommen, f. Prilaziti.

Priticati, tičem, v. a. i. f. Pritaknuti.

Pritisak, ska, m. 1. Dachstange, f.
(zum Beschweren des Strohes); 2.
(cern.) Art Fischerneß zum Karpfen-
sange.

Pritiskati, kam i tištem, } v. a. i.

Pritiskivati, vam i kujem, } zudrü-
cken, andrücken, beidrücken; druk-
ten.

Pritisnuti, snem, } v. a. p. 1. an-

Pritištiti, štim, } drücken; 2. n. p.
njivu, livadu, kuću, in Befiž neh-
men.

Pritka, f. Pflock, m.

Pritkati, tkam, tkem i tčem, v. a. p.
zuweben.

Pritomnost, f. Anwesenheit, Gegen-
wart, f. s. Nazočnost.

Pritop, m. (rag.) Schweinschmalz, n.

Pritovariti, rim, v. a. p. aufladen,
beladen (ein Saumthier), f. Nato-
variti, Napértiti.

Pritresnuti, nem, v. u. pf. erschüt-
tern.

Prituga, f. (nevolja) Noth, f. Bedräng-
niß, f.

Priturati, am, } v. a. p. herbeifstv.

Prituriti, rim, } ßen.

Pritužiti, ži, v. impers. pf. kad mi prituži
t. j. kad mi dude za nevolju, wenn
mich die Noth zwingt.

PRO

345

PRO

Prosučkati, kam, v. a. pf. durchjagen, vergeuden.

Proesapiti, pim, v. u. p. s. Proračunati i Proračuniti.

Profunat, nta, m.

Kommißbrod, u.

Profunta, f.

Proganjati, njam, v. a. i. verfolgen; —se, v. r. i. sich brüsten, den großen Herrn spielen.

Progarati, am, v. a. i. s. Progorěti.

Progatati, am, v. u. p. ein wenig weisfagen.

Proglas, m. Kundmachung, Bekanntmachung, Ankündigung, f.

Proglasiti, sim, v. a. p.

ankündi-

Proglašivati, šujem, v. a. i. gen, kundmachen, bekannt machen.

Proglašivanje, n. Bekanntmachung, f.

Progledalo, n. Durchsicht, f.

Progledanje, n. 1. das Durchschauen; 2. das Desfnen der Augen, der Anfang des Sehens.

Progledati, dam, v. u. p. durchsehen,

Proglèdati, dam, v. a. i. die Augen ausschlagen, das Gesicht, Augenlicht bekommen; štenci još nisu progledali, die jungen Hunde sehen noch nicht (sind noch blind); ein wenig ansehen.

Prognanik, m. Verwiesene, m.

Prognati, prorenem, proženem i prognam, v. a. p. vertreiben, verweisen.

Prognéviti, vim, v. a. p. erzürnen.

Progon, m. Verfolgung, f. Bann, m. Verweisung, f.

Progonitelj, m. Verfolger, m.

Progoniti, nim, v. a. i. verfolgen, verbannen, verweisen.

Progonstvo, n. Verfolgung, f. Bann, m.

Progorěti, rim, v. n. p. durchbrennen.

Progovaranje, n. das Reden, der Anfang des Redens.

Progovarati, ram, v. a. i. sprechen, Progovoriti, rim, v. a. p. ansangen zu sprechen, ein wenig sprechen.

Progovor, m. Rede, f.

Progrizati, zam, v. a. i. durchbeissen,

Progrizti, zem, v. u. p. durchücken, durchbeizen.

Progrušati se, ša se, v. n. p. mlěko, gerinnen; — kosa, das Haar fängt an grau zu werden.

Progutati, am, v. a. p. verschluk-

Progutnuti, nem, ken, verschlingen.

Proha, f. 1. Hirse; 2. Ackersteinsame, m. (lithospermum arvense); 3. mit und ohne Beisatz kukuruzna, Kukuruzbrot; 4. Torte, f.

Prohadjati, djam, v. u. & n. i s. Prohoditi.

Prohèrvati se, vam i vem se, v. u. p. sich durchschlagen.

Prohin, a, o, adj. Hirse; o prohinoj žetvi, nie, am Nimmertage (jer se proha ne žanje već kosi).

Prohladjivati se, djujem se, v. r. i. sich abkühlen.

Prohod, m. 1. Durchgang, Durchmarsch, m. 2. Spaziergang, m. 3. Abtritt, m. Klvake, f. s. Zahod.

Prohodan, dna, o, adj. durchgängig, durchbringlich, vorübergehend, vergänglich.

Prohodati, dam,

v. n. p. spa-

Prohodati se, dam se, zieren, umhergehen.

Prohoditi, dim, v. a. p. wo herum, durch, vorbeigehen; zemlju, durchreisen; —, v. n. durchgehen, durchmarschiren; — se, spazieren; — čega, etwas gehen lassen, meiden.

Prohtěti se, htiem se, v. u. p. komu što, gelüsten.

Proići, idem, v. u. p. s. Proći.

Proigrati, ram, v. a. & n. p. 1.

Proigravati, vam, v. u. & n. i. ba-

PRO

347 &-

PRO

Prokoměšati, šam, v. a. p. durchbeuteln.

Prokop, m. Graben, Canal, m.

Prokopati, pam, v. a. p. 1. durchgraben; 2. erkundschaften.

Prokopavati, vam, v. a. i. durchgraben.

Prokoplje, n. Fest des heiligen Prokopius.

Prokopněti, nim, v. n. pf. abschmelzen (vom Abliegen der reisen Wassermeonen).

Prokopsati, pšem, v. n. pf. gut fortkommen.

Prokositi, sim, v. a. p. einen Fleck in der Wiese durchmähen.

Prokšiti, šim, v. a. i. zärteln.

Proktěti se, ktie se, v. impers. p. komu što, gelüsten.

Prokuhati, ham, v. a. p. durchkochen, ein wenig kochen.

Prokukati, kam, v. a. pf. anfangen zu klagen, klagend vorbeigehen.

Prokunjati, njam, v. a. pf. ein wenig nicken (vor Schläfrigkeit)

Prokùpati se, kupam se, v. r. p. sich ein wenig baden.

Prokùšati, šam, v. u. p. } versuchen,

Prokùšati, šam, v. a. i. } auf den

Prokušavati, vam, v. a. i. } Zahn fühlen, sondiren.

Prolågati, lažem, v. a. pf. eine Weise lügen; — se, ein Lügner werden.

Prolaz, m. Durchzug, Durchgang, Durchmarsch, m.

Prolazak, zka, m. 1. Durchgang, m. 2. Abgang, Absatz der Waare, m. s. Prodja.

Prolaženje, n. 1. Durchgehen, Vorbeigehen, n. 2. Vergehen, Aufhören, n.

Prolaziti, zim, v. a. & n. p. durchreisen, durchgehen; vergehen, aufhören; abgehen von der Waare, i. Proći.

Prolět, m. der Windbeutel, s. Větrennjak.

Prolětati, letjem, v. r. i. vorbeifliegen, durchstegen.

Proletěti, tim, v. n. p. durchstliegen.

Prolečti, liem, v. a. p. vergießen, ausgießen.

Proletiti, tim, v. n. p. s. Proletěti.

Prolětje n. Frühling, m.

Prolětni, a, o, } adj. Frühlings,

Prolětnji, nja, e, } Frühjahrs.

Prolětos, adv. in diesem Frühling.

Prolětošnji, nja. nje. adj. von diesem Frühling.

Prolěv, m. Vergießen, n. (poet.).

Prolěvati, vam, v. a. i. vergießen, ausgießen.

Prolistati, tam, v. n. p. sich belauben.

Prolit, ta, to, part. vergossen.

Proliti, lijem, v. a. p. vergießen, ausgießen; zvězda se na něbu proli (auch prosu se). vom Hallen der Sternschnuppen.

Proliven, na, o, part. 1. vergossen; 2. n. p. čověk, geschwäßig, der nicht schweigen kann.

Prolizati, ližem, v. a. p. } durch

Prolizivati, lizujem, v. a. i. } Lecken.

Prolizine, f. pl. ona města gdě se voda ne slédi, die nicht zugefrorenen Stellen des Wassers.

Prolokati, ločem, v. n. p. n. p. voda zemlju, durchfressen, durchwühlen.

Prolom. m. Durchbruch, m.

Prolomiti, mim, v. a. p. durchbrechen, s Prolamati.

Prolupati, pam, v. a. p. ein wenig klopfen, durchschlagen; — se, sich durchschlagen (in der Welt), durchkommen, sich die Hörner abstoßen (gescheidter werden).

Promaći, maknem, v. n. p. durchgehen.

Promah, m. Misgriff, Fehlhieb, m.

PRO

349

E-

Propalica, f. Bankrottierer, m.

Propanuti, nem, s. Propasti.

Proparati, ram, v. a. p. austrennen,
in der Mitte auffschlißen; — tèrbuh,
ausschneiden.

Propast, f. 1. Sturz, Abgrund, m. 2.
Untergang, m.

Propastan, stna, v, adj. gefährvoll,
gefährlich.

Propasti, padem, v. n. p. 1. durch-
sallen; 2. zu Grunde gehen; 3. pro-
pale ga suze, durchdringen.

Propatiti, tim, v. n. pf. eine Zeit lang
leiden.

Propělo, n. Crucifix, «.

Propěti, pnem, v. a. p. 1. ausspannen;
2. kreuzigen, an's Kreuz schlagen;
3. ausfrichten, emporrichten; — se, v. n.
n. p. konj, sich ausfrichten, ausfrin-
gen, sich bäumen.

Propetje, n. Kreuzigung, f. Crucifix, n.

Propěvati, vam, v. a. p. 1. an-
Propěvati (Propjěvati), vam, v. a. i.
zu singen; 2. singend dahin gehen; 3. ein
wenig singen.

Propinjati, njem, v. u. i. s. Propěti.

Propiriti, rim, v. u. p. n. p. vatru,
anblasen.

Propis, m. Vorschrift, f.

Propisati, pišem, v. a. p. wv-

Propisivati, pisujem, v. a. i. schrei-
ben.

Propištati, tim, v. a. p. 1. wehklagen;
2. zu zischen, pipen anfangen.

Propítati, tam, v. a. p. erfragen,

Propitivati, tujem, v. a. i. ausfragen,
ausforschen, durchforschen.

Proplakati, plačem, v. n. p. anfangen
zu weinen; ein wenig weinen.

Proplanak, nka, m. die Lichte, Wald-
lichte.

Propljuvati, vam, v. n. i. hervor-
speien.

PRO

Propověd, f. (krsl.) Predigt, f. —
diti, dim, v. a. p. predigen; —
dnik, m. Prediger, m.

Propratiti, tim, v. a. p. ein wenig be-
gleiten; durch geleiten.

Propući, puknem, s. Propuknuti.

Propućkati, kam, s. Profućkati.

Propuh, m. Luftzug, m.

Popuhati, pušem, v. a. p. durch-

Propuhivati, vam i hujem, v. a. i.
} durch-
blasen,
durch-
wehen.

Propuknuti, nem, v. n. p. bersten.

Propupěati, čam, v. n. p. Knospen be-
kommen.

Propustiti, stim, v. a. p. durchlas-

Propuštati, tam, v. a. i. sen, aus-
lassen; versäumen, vernachlässigen;
propustio ga malo kroz ruke, er
hat ihn ein wenig abgeprügelt.

Proputiti, tim, v. a. p. s. Uputiti.

Propuziti, zim, v. n. p. durchkrie-
chen.

Proračiti se, či se, v. impers. pf. kome
što. Lust bekommen; proračilo mi se
jěsti.

Proračunati, nam, v. a. p. berech-

Proračuniti, nim, nen.

Proraditi se, dim se, v. u. p. anfangen,
arbeitsam zu sein.

Prorastati, stam, v. n. i. treiben,

Prorasti, rastem, v. n. p. keimen.

Prorašljika, f. one klice što prorastu
u repe i rotkve, Sproffen, Stengel.

Proraštje, n. (slav.) Gewächs, n.

Proreći, rečem, v. a. p. wahrsagen, s.
Proricati.

Prorěditi, dim, v. a. p. lichten, schüt-
ter machen, verdünnen.

Prorešetati, tam, v. u. p. durchreutern.

Prorěti, rečem, v. a. p. s. Proricati.

Prorěz, m. Durchschnitt, m.

Prorězati, režem, v. u. p. durch-

Prorězivati, zujem, v. a. i. schneiden.

RAN

361

R

RAT

Räna, f. Nahrung, f. s. Hräna mit allen Ableitungen.

Ranarnik, m. Mundarzt, m.

Raneljiv, a, o, adj. f. Ranketiv.

Ranica, f. Frühkirsche, f.

Ranilac, nioca, m. der früh aufsteht.

Raniti, nim, v. n. i. früh aufbrechen.

Räniti, nim, v. u. pf. (hräniti), näheren, füttern.

Räniti, nim, v. a. p. verwunden, f. Ranjati.

Raniv, a, o, adj. verwundbar.

Ranj, m. (cèrn.) nekakvo dèrvo kao cer ili granica (f. d.).

Ranjati, njam, v. a. i. verwunden, f. Räniti.

Ranjav, a, o, adj. wund, voll von Wunden.

Ranjavac, vca, m. einer, der Wunden hat, Mundkranke, m.

Ranjaviti, vim, v. a. i. f. Ranjati. Räniti; —, v. n. i. wund werden, Wunden bekommen.

Ranjenica, f. Verwundete, f.

Ranjenik, m. 1. Verwundete, m. 2. Mundkraut, n.

Ranjka, f. Weinrebe, die am frühesten reif wird.

Ranketiv, a, o, adj. u. p. ulje, maslo i t. d. ranzig.

Rano, adv. früh.

Ranoranilac, nioca, m. der früh aufsteht.

Raonik, m. Pflugeisen, n. f. Lemeš.

Rapav, a, o, adj. 1. rauh, uneben; 2. blatternarbig, f. Hrapav.

Rape, f. pl. Unebenheiten, pl.

Raponja, f. der eine rauhe Haut hat.

Rasa, f. Oberkleid der Mönche, n.

Rasad, m. | Pflanzen zum Versehen, z.

Rasada, f. | B. kupusni, duvanski, Kraut-, Tabakpflanzen, f. Razsad.

Rasad, m. f. Razsad.

Rasap, spa, m. f. Razsap.

Rast, m. Wuchs, m.

Rast, m. Eiche, f. s. Hrast.

Rastan, stna, o, adj. den Pflanzen gehörig; rastni život, Pflanzenleben, n.

Raste, adv. n. p. stajati, aufrecht stehen auf den zwei Hinterfüßen, wie dieß z. B. der Hase thut.

Rastěti, tem, v. n. i. f. Rasti, stem.

Rasti, rastem, rasao u. rastao, v. n. i. wachsen.

Rastilo, n. Baumsschule, Pflanzsschule, f.

Rástiti, stim, v. n. i. 1. f. Rasti; 2. sich begatten (vom Geschügel).

Rastje, n. Gewächs, n. Pflanze, f.

Rastok, m. Spießglanz, m. antimonium.

Rastić, m. dim. v. Rast, die Eiche.

Rastićiti se, čim se, v. r. p. Räuber treiben (vom Gewächse).

Rastov, a, o, adj. f. Hrastov.

Raša, f. blaues Gewebe, Calico (?)

Rašak, ška, m. Haspel, m.

Rašepiriti se, rim se, | v. r. pf. im

Rašepuriti se, rim se, } Anzuge stolziren.

Rašljast, a, o, adj. gabelsörmig.

Rašpa, f. Haspel, f.

Rašta, (rad šta) adv. warum, weſchalb.

Ràt, m. Krieg, m.

Rát, f. Spitzc, f.

*Rat, m. Pferdeschmuck, m.

Rataj, m. Ackersmann, Pflüger, f. Orač.

Ratan, tna, o, adj. Kriegs-.

Ratar, m. f. Rataj.

Ratarev, a, o, } adj. des Pflügers.

Ratarov, a, o, }

Ratarski, a, o, adj. Pflüger-.

Ratište, n. 1. Stiel, m. Stange einer Lanze, f. 2. Kriegsschauplatz, m.

Ratiti se, tim se, v. u. i. s kim, Krieg führen, kriegen.

Ratni, na, o, adj. Kriegs-, f. Ratan.

Ratoborac, rea, m. Krieger, m.

RAZ

363

RAZ

Razběći s', razběgnem se, } v. n. p.
Razběgnuti se, nem se, } ausein-
ander fliehen.

Razběliti, lim, v. a. p. weißen; želézo
u ognju, glühend machen.

Razběrkati, kam, v. a. pf. 1. jaje s
brašnom, vermischen; 2. vatru, aus-
einanderwerfen.

Razbiguz, m. (scherz.) das Glatteis.

Razbijati, jam, v. a. i. zerbrechen, zer-
schlagen; — se u sebi, unschlüssig
sein, s. Razbiti.

Razbirati, ram u. rem, v. a. i. s.
Razabrati.

Razbistriti, rim, v. a. p. klären; er-
klären, deutlich machen; — se, sich
ausheitern.

Razbiti, bijem, v. a. p. 1. zerschlagen;
2. děrvo, spalten; 3. vojsku, schla-
gen (ein Heer); 4 dukat, wechseln
(eine Münze in klein Geld); 5. vunu,
fachen (krämpeln); 6. verhindern,
htéli smo da kopamo kukuruze, pa
nas razbi kiša, der Regen verhinderte
uns am Kukuruzhäuseln; — se,
v. r. pf. 1. vino se razbilo, der
Wein hat sich gebrochen; 2. ladja,
scheitern.

Razblažiti, žim, v. a. p. 1. erweichen, be-
sänstigen, gelind machen, beschwichti-
gen; 2. verzärteln; 3. vino vodom,
verbünnen, wässern (den Wein).

Razbluda, f. Wonne, f.

Razbludan, dna, o, adj. wonnevoll.

Razbluditi, dim, v. a. p. verwöhnen,
verzärteln.

Razbludjivati, djujem, v. a. i. s. Raz-
bluditi.

Razbludjenik. m. Weichling, m. ein
verzärtelter, verwöhnter Mensch.

Razbludnica, f. 1. Ausgelassene, Lust-
dirne, f. Freudenmädchen, n. 2. t. j.
ovca, Schaf, das uns nachsollgt, aus
der Hand frisst 1c. (poet.)

Razbludnik, m. n. p. maćak, ovan,
der Zahme.

Razbludno, adv. ausgelassen, wollüstig,
unzüchtig.

Razboj, m. 1. Straßenraub, m. 2. We-
berstuhl, m. s. Stan tkalački; 3. f.
Razbojište 2.

Razbojište, n. 1. ein gefährlicher durch
Raub berüchtigter Ort; 2. Kampf-
platz, m.

Razbojnički, a, o, adj. Räuber,

Razbojnik, m. Räuber, Straßenräu-
ber, m. s. Lupež.

Razbojstvo, n. Räuberleben, n.

Razbokoriti se, rim se, v. r. p. bu-
schig werden, sich bestauden, s. Boko-
riti se.

Razbolěti se, lim se, v. u. p. er-
kranken.

Razbor, m. Verstand, m. Unterschei-
dungsvermögen, n.

Razboran, rna, o, } adj. verständig,

Razborit, a, o, } vernünftig; weit
(vom Kleide), faltenreich (pvet.).

Razboriti, rim, v. a. i. vernünfteln,
vernünftig sprechen.

Razboritost, f. Einsicht, f. Verständ-
nis, n.

Razborno, adv. verständig.

Razbornost, f. Besonnenheit, f.

Razbrajati, jam, v. a. i. s. Razbrojiti.

Razbroj, m. Berechnung, f.

Razbrojiti, jim, v. a. p. berechnen, ab-
zählen.

Razbučiti, čim, v. a. pf. 1. aufreißen;
2. auftrennen.

Razbubnjati, njam, v. a. p. auström-
meln.

Razbuditi, dim, v. u. p. erwecken, auf-
muntern.

Razbukati, bučem, v. a. pf. mit Hör-
nern auseinanderwerfen.

Razcvasti se, cvatem se, } v. n. p.

Razcvatiti se, cvatim se, } aufblühen.

RAZ

365

R

RAZ

legen; — čeljust, den Nachen aus-
sperren.

Razgnječiti, čim, v. a. p. zerquetschen,
abkneten.

Razgnjeviti, vim, v. a. p. erzürnen,
erbittern.

Razgoditi, dim, v. u. p. 1. vertheilen;
2. verschieben, f. Odgoditi.

Razgojiti, jim, v. a. p. gut auferziehen
(körperlich).

Razgon, m. 1. Vertreibung f. 2. Art
Pflanze.

Razgoniti, nim, v. a. i. auseinander
treiben, vertreiben, f. Razganjati.

Razgorěti se, rim se, v. n. p. stark
zu brennen beginnen.

Razgoropaditi se, dim se, v. r. pf.
in Wuth gerathen (vor Zorn).

Razgovarati, ram, v. a. p. einem Be-
kümmerten Wuth einsprechen, trösten;
— se, v. n. i. sich besprechen, f.
Razgovoriti.

Razgovětan, tna. o, adj. deutlich.

Razgovětno, adv. deutlich.

Razgovor, m. 1. Gespräch, n. 2. Trost,
m. Stärkung in der Betrübniß, f.

Razgovoran, rna, v, adj. gesprä-
chig.

Razgovoriti, rim, v. u. p. f. Razgo-
varati.

Razgovornost, f. Gesprächigkeit, f.

Razgrabiti, bim, v. a. p. zerraffen; — se,
bim se, v. r. pf. vergriffen werden
(von Waaren).

Razgraditi, dim, v. u. p. 1. entzäu-
nen, den Zaun niederreißen; 2. über-
haupt zerstören, niederreißen; 3. ša-
tru, auseinander thun.

Razgranati se, nam se, v. a. p. Zweige
treiben, sich verzweigen.

Ragrebsti, bem, v. a. p. auffcharren,
zerkraßen.

Razgrěvati, vam, v. a. i. erwärmen.

Razgrijati, jem, v. u. p. erwärmen.

Razgrizati, zam, v. a. i. { zerbeissen.
Razgrizti, zem, v. a. p. { zerschla-
Razgruhati, ham, { v. a. p. zerschla-
Razgruvati, vam, { gen.

Razgubati, bam, v. a. p. (cèrn.) wie
der Aussaß verzehren; — se, von
Aussaß verzehrt werden.

Razhěrstati, tam, v. a. p. 1. knirschen,
zerknirschen, zerkniftern; 2. aufknacken.

Razhitati, tam, v. u. p. auseinander
werfen.

Razhlada, f. Auskühlung, Abkühlung, f.

Razhladiti, dim, v. u. p. kühlen, aus-
kühlen, abkühlen.

Razhoditi se, dim se, v. n. p. 1. aus-
einandergehen, f. Razaći se, Raziti
se; 2. recht in die Bewegung kom-
men.

Razhrustati, stam, v. u. p. f. Raz-
herstati.

Razi, adv. gleich, gerade, n. p. pribi-
vati razi zemlje, im Ervgeschoße
wohnen; razi vode, mit dem Waf-
serspiegel gleich hoch.

Razići se, razidem se, v. n. p. ausein-
andergehen; razišli se ljudi, die
Leute sind auseinander gegangen.

Razigrati, gram, v. a. p. n. p. konja,
tanzen machen, tummeln; — na sablje,
mit dem Säbel entscheiden; — na
kocke, auswürfeln; — se, v. n. p.
recht zu tanzen ansangen, in's Tan-
zen recht kommen; sich erfreuen.

Razilaziti se, zimo se, v. r. i. ausein-
andergehen.

Raziskivati, vam i kujem, v. a. i.
untersuchen, ausforschen.

Raziti se, razidem se, v. n. p. f.
Razići se.

Razjaditi, dim, v. u. p. erzürnen, er-
bittern.

Razjagliti se, lim se, v. n. pf. hersten.

Razjahati, jašem, v. u. pf. konja,
vom Pferde steigen.

RAZ

371

8

RAZ

Razprava, f. Abhandlung, Auseinander-
seßung, Erledigung, f.

Razpraviti, vim, v. a. p. aufräumen;
— pismeno, schriftlich abhandeln;
— konja, abschirren; — kosu, das
zerraufte Haar ordnen (beim Käm-
men); — se, sich auskleiden.

Razpravljati, ljam, v. a. i. f. Razpraviti.

Razprěći, pregnem, v. a. p. ausspan-
nen, nicht mehr mit einander an-
spannen (die Ochsen zum Psfluge); 2.
poverh glave, mit dem Stock über
den Kopf schlagen.

Razprědati, dam, v. a. i. den Strick
auseinanderdrehen; — tudje posle,
fremde Angelegenheiten behandeln.

Razprěgnuti, nem, v. u. p. f. Raz-
prěći.

Razprema, f. Austräumung, f.

Razpremati, mam, v. a. i. } aufräu-

Razpremiti, mim, v. u. p. } men.

Razpresti, predem, v. u. p. aufdrehen,
auseinander drehen.

Razpretati, pretjem, v. a. p. } ausein-
& i. ander

Razpretavati, vam, v. a. i. } schüren
(die mit Asche zugedeckte Glut).

Razprezati, zam i prežem, v. a. i. f.
Razprěći.

Razpričati se, čam se, v. n. p. in's
Erzählen recht hineinkommen.

Razprijateljiti, ljam, v. u. p. ent-
freunden.

Razprodati, dam, v. a. p. } ausver-

Razprodavati, davam i dajem, } kaufen,
v. a. i. ganz verkaufen.

Razprostěrti, strem, v. a. p. } aus-

Razprostirati, ram i rem, v. a. i. } frei-
ten, ausspannen.

Razprostraniti, nim, v. a. p. verbreiten,
ausbehnen, f. Razprostěrti.

Razprostrěti, trem, v. a. p. f. Razpro-
stirati.

Razpucati se, cam se, } v. n. p.
Razpući se, razpuknem se, } zerbersten,
zerplaßen.

Razpučiti, čim, v. a. p. loshefteln.

Razpuditi, dim, v. a. p. vertreiben,
auseinander jagen.

Razpuknuti se, nem se, v. n. p. zer-
plagen, zerspringen.

Razpupiti se, pim se, v. n. p. aus-
schlagen (von Bäumen).

Razpusni (razpustni), a, v, adj. —
knjiga, f. Scheidebrief, m.

Razpust, m. Ehescheidung, f.

Razpustiti, stim, v. a. p.

Razpůštati, štam, v. a. p. } entlassen.

Razpůštati, štam, v. a. i.

Razpušten, na, o, part. ausgelassen,
ausschweisend.

Razputica, f. Kreuzweg, Scheideweg,
Seitenweg, m.

Razpůtiti, tim, v. a. p. aufknöpfen,
aufhefteln.

Razputje, n. f. Razputica.

Razrasti se, rastem se, v. n. p. aus-
wachsen.

Razputjivati, tjujem, v. u. i. aufknö-
pfen, aufhefteln.

Razreći, rečem, v. a. pf. widerrufen.

Razredba, f. Vertheilung, f. z. B. der
Mannschaft auf die Wachen.

Razrediti, dim, v. a. p. } anordn

Razredjivati, djujem, v. a. i. } einrichten;
šumu, ausforsten, auslichten.

Razrěšiti, šim, v. a. p. auflösen, er-
örtern.

Razrez, m. Schlitz, m. (na košulji,
am Hemde).

Razrezati, režem, v. a. pf. 1. zerschnei-
den; 2. porezu, die Auflage (Steuer)
unter die Pflichtigen vertheilen (wie
viel auf jeden kommt).

Razrinuti, nem, v. a. p. auseinander-
stoßen, wegstoßen, f. Razrivati.

Razriti, rijem, v. a. p. durchwühlen.

24 *

RAZ

374

R

RAZ

(na konju), sich ausschütteln im
Reiten.

Raztrěskati, kam, v. a. p. zerschmet-
tern.

Raztresti, tresem, v. a. p. f. Raz-
tresati.

Raztrešen, ena, o, part. zerstreut.

Raztrězniti se. nim se, v. n. p. nůž-
tern werden.

Raztrojiti, jim, v. a. p: in drei Theile
zertheilen.

Raztrošiti, šim, v. a. p. verzehren
(auf verschiedene Gegenstände).

Raztrubiti, bim, v. a. p. } auspo-

Raztrubljivati, ljujem, v. u. i. } saunen,
ausklatschen.

Raztruhliti se, lim se, { v. n. pf.

Raztruhnuti se, nem se, } verfaulen.

Raztrupati, pam i pljem, v. a. p. zer-
schlagen.

Raztući, tučem, v. a. p. zerstoßen, zer-
schlagen (z. B. Salz, Zucker, Pfes-
fer).

Raztumačenje, n. Erklärung, Erläu-
terung, f.

Raztumačiti, čim, v. a. p. erklären.

Razturati, ram, } v. u. p. auseinander-

Razturiti, rim, } werfen, auseinander-
schieben.

Raztužiti, žim, v. u. p. } betrü-

Raztuživati, žujem, v. a. i. } ben.

Raztvarati, ram, v. a. i. } 1. auf-

Raztvoriti, rim, v. a. p. } sperren,
aufreisen (die Thüre); 2. auflösen, f.
Razstvoriti; — se, n. p. nebo,
sich aufthun.

Razùdati, dam, v. a. p. (kćeri), auž
heirathen.

Razùditi, dim, v. a. p. zergliedern.

Razum, m. 1. Verstand, m. 2. Ver-
nunft, f. (Vuk.)

Razuman, mna, o, adj. verständig, ver-
nünftig.

Razuměti, měm, v. a. i. verstehen, be-

greifen; — se u što, sich bei etwas
auskennen.

Razuměvati, vam, v. a. i. verstehen.

Razuměvanje, n. Verstehen, n.

Razumiti, mim, v. a. pf. koga, einem
begreiflich machen, aufklären.

Razumiv, va, v, } adj. verständlich,

Razumljiv, va, o, } deutlich.

Razumno, adv. verständlich, verstän-
dig.

Razumnost, f. Verständigkeit, f.

Razuzdanost, f. Zügellosigkeit, f.

Razuzdati, dam, v. a. p. abzäumen.

Razuzlati, lam, v. u. p. den Knoten
lösen.

Razvalina, f. Ruine, f. Schutt, m.
(gew. im plur.)

Razvaliti, lim, v. a. p. zerstören.

Razvaliti se, lim se, v. r. pf. sich
ausbreiten.

Razvaljati, ljam, v. a. p. 1. u. p.
těsto valjkom, mit dem Walker aus-
breiten (z. B. den Teig); 2. f. Razva-
liti.

Razvaljivati, ljujem, v. a. i. f. Razva-
liti.

Razvaruša, f. Art Kuchen (von Kuku-
ruz- und Weizenmehl).

Razvažati, žam, v. u. i. f. Razvoziti.

Razvedravati, vam, v. u. i. } erheitern,

Razvedriti, rim, v. u. p. } aufheitern.

Razvedriti se, ri se, v. impers. pf.
sich ausheitern.

Razvěnčati, čam, v. a. pf. 1. ent-
fränzen; 2. die Trauung ungeschehen
machen, scheiden.

Razveseliti, lim, v. u. p. erfreuen.

Razveseljivati, ljujem, v. a. i. f.
Razveseliti.

Razvesti, vedem, v. a. p. f. Razvo-
diti.

Razvěsti, vezem, v. u. p. 1. ausein-
ander führen; 2. singend oder wei-
nend weit ausholen.

RAZ

375

RED

Razvézti, vezem, v. a. p. die Stickerei
auflösen.

Razvěći, věrzem, v. u. pf. aus-
Razvěrgnuti, gnem, } einanderwerfen,
zerwerfen; zerstören.

Razvěrnuti, nem, v. a. pf. } aufbre-
Razvěrtati, verćem, v. a. i. } chen, z.
B. Nüsse.

Razvěršivati, věršujem, v. a. i. vom
Razvěršiti, šim, v. a. pf. } Gi-
pfel nehmen (sěno, Heu).

Razvěrzigra, m. der Verderber des
Spiels, der Gesellschaft.

Razvěržti, věrzem, v. a. p. los-
wickeln.

Razviditi, dim, v. u. p. } besichti-
Razvidjati, djam, v. a. i. } gen, un-
Razvidjivati, djujem, v. a. i. } tersuchen.

Razvijati, jam, v. a. i. auseinander-
wickeln, entfalten, f. Razviti.

Razviti, vijem, v. a. p. entwickeln.

Razvlačiti, čim, v. u. i. zerziehen, aus-
einanderziehen, verschleppen; 2. das
Kind verziehen.

Razvoditi, dim, v. a. p. 1. auseinan-
derführen; 2. ausweiten (den Topf
auf der Scheibe).

Razvodnik, m. Bittersüß, solanum
dulcamara.

Razvoziti, zim, v. a. i. n. p. robu
na kolih ili u ladji, verführen, aus-
einanderführen, f. Razvažiti.

Razvući, vučem, v. u. p. f. Razvla-
čiti.

Razznati se, zna se, v. impers. pf.
erhellen, sich finden.

Razžaliti, lim, v. a. p. betrüben, krän-
ken; — se komu što t. j. žao biti,
schmerzen, leid thun, leid sein.

Razžalostiti, stim, v. a. p. f. Razža-
liti.

Razžariti, rim, v. u. p. glühend ma-
chen.

Razžeći, žežem, v. a. p. entzünden.

Razženiti, nim, v. a. p. die Eheleute
scheiden; — se, scheiden, sich ent-
weiben.

Razženjati se, njam se, v. i. i. sich
scheiden.

Razžežen, žena, o, part. angezunden.

Razžigati, žižem, v. u. i. s. Razžeći.

Raž, f. Korn, n. Roggen, m.

Ražan, žna, o, adj. n. p. blěb, slama,
Korn-, Roggen-.

Ražanj, žnja, m. Bratspieß, m.

Ražovica und ražovnica, f. (pogača),
Roggenbrot, n.

Ražovit, a, o, adj. Roggen enthal-
tend.

Ražulja, } f. die schlechteste Gattung
Ražuljica, } Roggen.

Rebarce, n. Rippchen, n.

Rebelija, f. Rebellien, f.

Rebelijaš, m. Rebell, m. s. Bunovnik.

Rebrani, a, o, adj. Rippen-, Seiten-.

Rebriti, rim, v. u. i. auf Seitenwegen
wandeln.

Rebro, n. gen. rebarah, 1. Rippe, f.
on je tankih rebarah, er ist arm;
2. (cèrn.) Wand, f. (des Schiffs).

Rěč, f. 1. Wort, n. 2. Rede, f. — je,
es heißt, man spricht; 3. — ob-
ćinska, Spruchwort, n.

Rěčati se, čam se, i. r. i. Wortwech-
sel haben.

Rěčca, f. Wörtchen, n.

Rěčit, ta, o, adj. beredt, beredsam.

Rěčitost, f. Beredsamkeit, f.

Rěčljiv, va, o, adj. wortreich.

Réčni, na, o, adj. zum Flusse ge-
hörig.

Réčnik, m. Wörterbuch, n.

Reći, rečem, v. a. p. (rekoh. reče,
rekao) sagen; bi reć, reko bi, so
zu sagen.

Red, m. 1. Ordnung, f. Reihe, f. 2.
Orden, m. 3. (croat.) Tag und Nacht,
die Zeit von 24 Stunden; redom,

ROK

379

R

RUB

Rok, ròka, m. Termin, m. Losung, f.

Roktati, rokćem, v. n. i. rokéu svi-
nje, grunzen.

Rolja, f. Rolle, Mange, f.

Rominjati, nja, v. impers. i. u. p.
kiša, rieseln.

Romon, m. Säuseln, Rieseln, Ge-
brause, n.

Romoniti, nim, v. a. & n. i. säu-

Romoniti, rim, f. seln, rieseln.

Ronac, nca, m. Taucher, m.

Roniti, nim, v. a. i. n. p. suze, Thrä-
nen vergießen; —, v. n. i. tauchen,
f. Noriti.

Rorina, f. Schnupfen, m. f. Kiha-
vica.

Rosa, f. Thau, m.

Rosan, sna, o, adj. Thau-.

Rosata, f. (rag.) Murgenthau, m.

Rosica, f. dim. Thau, m.

Rositi, sim, v. n. i. thauen; — se,
v. r. i. im Thau herumgehen.

Rosnica, f. Erdrauch, m.

Rosopas, f. Schellkraut, Schwalben-
kraut, n,

Rosulja, f. 1. (cérn.) Flachsseide
(Pflanze), f. 2. Thauregen, m.
(pvet.).

Roštilj, m. Rost (zum Braten), m.

Rotan, tna, o, adj. meineidig.

Rotiti se, tim se, v. r. i. schwören.

Rotkva, f. Rettig, m.

Rotkveni, a, o, adj. Rettig-.

Rotkvica, f. Monatrettig, m.

Rotkvište, n. ehemaliges Rettigbeet.

Rov, m. 1. Aufgrabung (unter dem
Schnee oder gefrorner Erdc), damit
die Schweine dann nach Wurzeln
wühlen; 2. Grube zur Bewahrung
des Grünzeuges über den Winter, f.
Trap; 3. unterirdischer Canal, m.

Rovaš, m. 1. Einschnitt am Dhr als
Kennzeichen (z. B. beim Dchsen,
Schweine); 2. Kerbholz, n. f. Pile.

Rovašiti, šim, v. u. i. zeichnen, mar-
kiren.

Rovati, rujem, v. a. i. wühlen.

Rovečan, čna, o, adj. ungebleicht.

Rović, m. t. j. jamica iliti kućica
za sadjenje krumpira, pasulja i t. d.
eine kleine Grube, worin die Erd-
ahpfel, Fisolen u. s. w. gesetzt wer-
den.

Rovito jaje, n. weiches Ei, n.

Rovo, m. blatternarbiger Mensch.

Rozga, f. Pflock, m. Stange, f. (zum
Hinanranken).

Rozgva, f. 1. Rebe, f. 2. Art schiefer
Dachbalken (auch zum Ueberstecken
für Bienenstöcke), f. Samarica.

Rožac, žca, m. 1. Schmachten, n. (vor
Durst); 2. Art Raupe.

Rožak, žka, m. Hörnchen, n.

Rožan, žna, o, adj. hörnen, Horn-.

Rožanstvo, n. Fest der Geburt Christi.

Rožčić, m. i. f. Rožak; 2. rožčići,
m. pl. Bockshórner, pl. Johannis-
hrod, n.

Roždje, n. Reißig, n. Reizholz, n.

Rožić, m. f. Rožak, Rožčić.

Rožica, f. Blume, f. (u Lici).

Rožina, f. 1. aug. von Rog; 2. Horn-
masse, f.

Rožiti, žim, v. a. i einen gewissen
Laut des Dudelsackes hervorbringen.

Rožni, a, o, adj. zum schiefen Dach-
balken gehörig.

Rožnjak, m. f. Rog 3.

Rub, m. Saum, m.

Rubac, bea, m. Sack- oder Halstuch, n.

Rubača, f. (slov.) Hemd, n.

Rubačina, f. Pfändung, Execution, f.

Rubati, bam, v. a. i. pfänden.

Rubina, f. 1. Hemd, n. 2. ein großes
Tuch.

Rubiti, bim, v. u. i. einfassen, säu-
men.

Rubje (auch Rublje), n. Wäsche, f.

SAČ

383

SAJ

*Sačma, f. Schrott, m. f. Šprih.

Sači, sadjem, v. n. p. herabsteigen,
heruntergehen, f. Sajti, Síti, Siči,
Sniči, Silaziti.

Sačura, f. Brotkörbchen, n. (werin die
Laibe stehen, bevor sie in den Oden
geschossen werden).

Sád, m. neue Pflanzung, f. (beson-
vers neu angelegter Weinberg).

Sad, adv. jetzt, nun.
Sada, adv. sada.

Sadaljka, f. f. Sadjač.

Sadanji, nja, e, adj. modern, gegen-
wärtig; — nja nošnja, moderne
Tracht.

Sadašnji, nja, e, adj. f. Sadanji.

Sade, adv. f. Sada.

Saderati, derem, v. u. p. abreifen,
herunterreifen.

Saděti, děnem, v. a. p. n. p. sěno

Saděvati, vam, v. a. i. u stog ili u
plast, ausschobern, f. Sděti, Sdě-
vati.

Saděrti, děrem, v. a. pf. abreifen.

Saděržaj, m. Inhalt, Inbegriff, m.

Saděržati, žim, v. a. p. 1. enthal-

Saděržavati, vam, v. a. i. ten; 2.
sein Wort halten.

Sadilica, f. f. Sadjač.

Sadirati, ram i rem, v. a. i. f. Sade-
rati.

Sáditi, dim, v. u. i. pflanzen.

Sadja, f. Ruß, m. f. Čadja.

Sadjač, m. Seßholz, n. (ein Werkzeug,
um für die Pflanze ein Loch zu ste-
chen), f. Sadaljka.

Sadnica, f. ein gesetzter Baum.

Sâdniti, nim. v. a. p. n. p. konja,
ausreiten, f. Osâdniti.

Sadnò, adv. von unten her.

Sádno, n. Sattelwunde, f. (des Pferdes).

Sadra, f. Gips, m.

Sadrěti, drem, v. a. p. f. Saděrti,
Saderati, Sadirati.

Sadružiti, žim, v. u. p. | zusam-
Sadruživati, žujem, v. a. i. | mengesel-
len, paaren, f. Sdružiti.

*Sadžak, m. Dreifuß, m.

Såg, m. Teppich, m. Tapete, f.

Sag, m. Beugung, f. (poet.).

Saganak, nka, m. Unterbrechung, f.

Sagib, m. Bug, m. Falte, f.

Sagibati, bljem, v a. i. ziegen, beugen,
salten; — se, sich beugen.

Sågledati, dam, v. a. p. erblicken.

Sagledivati, dujem, v. a. i. betrach-
ten, mustern (mit den Augen).

Sagnati, sarenem, saženem (i sagnam),
v. a. p. zusammentreiben, f. Sgoniti.

Sagnjili, a, o, adj. verstault.

Sagnjiti, njijem, v. n. p. versauen.

Sagnuti, gnem, v. u. p. beugen, f.
Sagibati.

Sagoditi, dim, f. Sgoditi.

Sagoniti, nim, v. a. i. 1. hineintreiben
2. zusammentreiben.

Sagrada, f. Bau, m. Gebäude, n. f.
Sgrada.

Sagraditi, dim, v. u. p. aufbauen.

Sagrěha, f. Schuld, f. Vergehen, n.
f. Grěh, Pogrěška.

Sagrěšiti, šim, v. u. p. sündigen, ver-
gehen.

Sagubiti, bim, v. a. p. umbringen.

Sahan, m. (rag.) 1. kupferne Schüssel,
f. 2. kupfernes Waschbecken, m. f.
Ledjen, Rukomija.

*Sahat, m. Stunde, Uhr, f. f. Ura.

*Sahibija, m. Herr, Eigenthümer, m.
f. Gospodar.

*Sahija, m. Fußbote, m.

Sahnuti, nem, v. n. i. welken.

Sährana, f. Verwahrung, f. Schutz, m.

Sahrániti, nim, v. a. p. verwahren;
— měrtvaca, heerdigen, begraben.

Sahranjivati, njujem, v. u. i. f. Sa-
hraniti.

Saj, sá, sé, pron. dieser, diese, dieses.

SAJ

384

SAM

Sajam, jma, m. Markt, m. Messe, f.

Sajmar, m. Marktbesucher, m.

Sajmište, n. Ort, wo Markt (Sajam) gehalten wird.

Sajti, sajdem, v. n. p. f. Sači, Siči.

Sakaga, f. Pferdekrantheit, f.

Sakaluda, m. Dummkopf, m.

*Sakat, a, o, adj. lahm, f. Kujast, Kljast.

Sakloniti, nim, v. a. pf. behüten.

Saklopiti, pim, v. v. p. f. Sklopiti.

Sakovati, kujem, v. a. p. f. Skovati.

Sakriti, krijem, v. u. p. } verstecken,

Sakrivati, vam, v. u. i. } verbergen.

Sakriviti, vim, v. n. p. verschulden, verbrechen, f. Skriviti.

Sakrojiti, jim, v. a. p. f. Skrojiti.

Saktijan, m. Saffianleber, n.

*Saktisati, saktišem, v. a. pf. zerſtö-
ren, verderben, vernichten.

Sakup, m. Versammlung, f.

Sakupiti, pim, v. a. p. f. Skupiti.

Salamura, f. Salzlacke, f.

Salandar, m. das Almosen an die
Mönche (gr. Ritus) auf 40 Tage
Todtengebet zwischen Ostern und
Himmelfahrt.

Salata, f. Salat, m.

Salětati, letjem, v. a. i. } anrennen,

Saletěti, letim, v. u. p. } anfallen.

Salěti, liem, v. a. p. } gießen (z. B.

Salěvati, vam, v. a. i. } eine Glocke,
Kanone).

Salinac, nca, m. Schlittenkuse, f. (der
eine halbe Theil des Schlittens, der
in der Schneebahn läuft), f. Saonik 2.

Saliti, liem, v. a. p. 1. gießen; 2.
cingießen.

Salo, n. 1. Fett, n. Schmeer, f. 2. —
iz bundeve, das Gekröse (Innere des
Kürbißes); 3. Schmalz überhaupt, n.

Salomiti, mim, v. a. p. zerbrechen.

*Saltadžija, m. (u Bačkoj), der Fuhr-
mann, der Menschen (ohne Waaren)
führt, Stellwagensführer, m.

Sám, a, o, adj. 1. allem, einsam; sam
sameat, ganz und gar - allein; 2.
selbst, sam je došao; 3. in Zusam-
menseßungen, samdrugi, samtreći,
selbander, selbdritter.

Samac, mca, m. 1. Männchen, n. (z.
B. bei den Vögeln), f. Mužák; 2.
alleinig, f. Jedinac.

Samar, n. 1. Saumfattel, m. 2. Krebs-
schale, f.

Samarica, f. Art Bock zum Beschwe-
ren (Niederhalten) der Dachbalken, f.
Rozgva.

Samariti, rim, v. a. i. aufzäumen,
fatteln.

Samaruša, f. Packnadel, f. f. Čuvalduz.

Samcat, a, o, adj. } f. Sam.

Samcit, a, o, adj.

Samdokas, m. ein Kraut (zu Hexereien,
Liebestränken, wie die Dudaim bei Mosif
I. B. 30. K., wodurch der Liebende
gezwungen werden soll, selbst zu kom-
men, da sam dokasa), f. Razstanak
i Sastanak.

Samèrština, f. die dem Priester zu ent-
richtenden Leichengebühren.

Samèrt, m. Tod, m.

Samèrtan, tna, o. adj. der Gestorbene
 poet.)

Samèrtni, na, o, adj. Sterbe-, sterb-
lich, f. Smèrtni, a, o.

Samèrtnik, m. der Todte.

Samica, f. 1. Weibchen, n. (z. B. bei
den Vögeln); 2. alleinig.

Samiriti, rim, v. a. p. besriedigen.

Samiti, mim, v. a. i. f. Osamiti.

Samlěti, meljem, v. a. p. malen.

Samlěven, a, o, adj. gemalen.

Sámo, adv. nur; — da, wenn nur.

Sámo, n. u. p. hod mo na —, bili
smo na samu, f. Samoća.

Samočetvěrt, a, o, adj. selbviert.

Samoća, f. Einfamkeit, f.

Samoćan, éna, o, adj. f. Samotan.

SAM

385

SAM

Samoćovati, čujem, v. n. i. allein leben.

Samodaviti se, vim se, v. r. i. (cern.) sich entleiden.

Samodavljenje, n. Selbstmord, m.

Samoděřac, žea, m. Autokracy, Monarch, m.

Samodeset, a, o, adj. zugleich mit neun andern Personen.

Samodevet, a, o, adj. zugleich mit acht andern Personen.

Samodošla, f. t. j. děvojka, koja sama dodje za momka, kad joj roditelji nedadu poći za koga ona hoće.

Samodrug, a, o, adj. zugleich mit einer andern Person, selbänder.

Samoglasan, sna, v, adj. selbstlau-
tend.

Samohran, a, o, adj. der sich selbst
nähren muß.

Samohranica, f. die Hilflose, die Nie-
mand hat und sich ganz allein durch
Arbeit sorthbringen muß.

Samokost, f. s. Okostnica.

Samokres, m. 1. Pistolet, f. 2. trud iz děrveta (cern.) Feuerschwamm, m.

Samokret, m. Automat, m.

Samoljubac, bca, m. Egoist, m.

Samonik, m. was von selbst keimt.

Samoniklica, f. Art Aepfel.

Samopal, m. Pistolet, f. s. Samokres.

Samopet, a, o, adj. zugleich mit vier andern Personen.

Samoprodaja, f. Monopol, n.

Samorast, m. was auf dem Acker, wo
eine Getreideart war, nach der Ernte
aus verstreuten Samen von selbst
nachwächst.

Samoriti, rim, v. a. p. ermüden.

Samosazdani Bože! selbst erschaffener Gott !

Samosedam, dma, o, adj. zugleich mit
sechs andern Personen.

Samosilan, siona, v, adj. tirannisch;
eigenmächtig.

Samosilje, n. Gewaltthat, f.

Samosilnik, m. Tyrann, m.

Samosioni, a, v, adj. eigenfinnig.

Samosov, m. f. Samsov.

Samostalan, Ina, o, adj. selbstständig.

Samostalnost, f. Selbstständigkeit, f.

Samostan, m. Kloster, n. Einfiedelei, f.

Samostvoritelj, m. Selbsterschaffer, m.

Samosvojan, jna, o, qdj. eigen.

Samošest, a, o, adj. zugleich mit fünf
anderen.

Samotan, tna, o, adj. einzeln, einsam.

Samoteg, m. ova vodenica lěti melje
na ustavu, a zimi samotegom, bei
geöffneter Schleuse, Vuk.

Samotežiti, žim, v. a. i. bei geöffne-
ter Schleuse mahlen (von der Bach-
mühle).

Samotěřtvo, n. Monopol, n. Allein-
handel, m.

Samotinja, f. Einfamkeit, f.

Samotok, m. 1. Beermost, Ausbruch, m. (Drob.) 2. feinster Honig, der aus der Honigscheibe von selbst (ohne Presse) fließt; 3. feinstes Del, das aus den Oliven von selbst (ohne Presse) fließt (Vuk).

Samotret, a, o, adj. zugleich mit zwei
anderen, selbdritte.

Samotvor, a, v, adj. natürlich, durch
die Natur erzeugt, aus einem Stück.

Samotvoran, rna, o, adj. lauter.

Samoubojica, n. & f. Selbstmörder, m.

Samouče, eta, n. ein Kind, das ohne
Meister Alles von sich selbst lernt.

Samouk, m. Selbstunterrichtete, einer
der etwas von selbst gelernt hat, Au-
tobivakt.

Samouk, a, o, adj. der etwas von
selbst gelernt hat.

Samovlasnik, m. (rag.) der Selbst-
ständige.

25

SBA

389

SÉČ

Sbagljati, ljam, v. a. p. zusammenbinden.

Sběći se, sběgnem se, v. n. p. sich zusammenflüchten.

Sběg. m. Zusammenlauf der Flüchtlinge.

Sběgnuti se, gnem se, v. n. p. sich zusammenflüchten.

Sbijati, jam, v. a. i. 1. zusammenschlagen, stopfen dicht machen; 2. svinje, zusammentreiben; — šalu, Poffen treiben; — se, geschehen, f. Sbiti se.

Sbilja, f. Wirklichkeit, f. Ernst, m. — adv. im Ernst, richtig; — int. he, noch eins (frz. à propos).

Sbiljan, ljna, o, adj. erustlich, ernsthaft.

Sbiljski, ka, o, adj. f. Sbiljan.

Sbirati, ram i rem, v. a. i, sammeln, zusammenfammeln, f. Sabirati.

Shirka. f. Sammlung, f.

Sbirština, f. das Angesammelte.

Sbiti, sbijem, v. a. p. f. Sbijati.

Sbiti se, sbude se, v. n. p. | sich ereig-

Sbivati se, shiva se, v. n. i. | nen, geschehen, in Erfüllung gehen.

Sblazniti, znim, v. u. p. Aergerniß gehen.

Sbluditi, dim. v. a. p. verirren.

Sbog, praep. wegen, f. Radi, Poradi.

Sboj, m. (cèrn.) 1. ein zusammengebrängter Haufe; 2. ein Theil des Pfluges (Vuk).

Sbojak, jka, m. ein kleiner, sester Ochs.

Sbor, m. Versammlung, f. Chor, m. Kirchmesse, Kirchweihe, f. s. Sabor.

Sborište, n. Sammelplatz, Versammlungsort, m.

Sboriti, rim, v. a. i. in einer Versammlung reden; reden.

Sborni, a, o, adj. Sammel-; n. p. sborna glavica, Hügel, wo man sich versammelt.

Sbornica, f. Synagoge, f.

Sbornik, m. 1. ein Mitglied der Versammlung; 2. Sammlung der Ge-

hete (ein Gebetbuch bei den Serben).

Sbrajati, jam, v. a. i. | zusammenzäh-

Sbrojiti, jim, v. u. p. | len, addiren.

Sbratiti se, tim se, v. r. p. sich verbrüdern.

Sbubati, bam, v. a. p. herunterreissen, eine Arbeit, ohne Lieb, Geschmack und Fleiß etwas versfertigen.

Sbučati se, čam se, v. n. p. sich verfammeln, sich anhäufen.

Sbuditi, dim, v. a. p. aufwecken.

Sbukati se, sbuču se, v. r. p. n. p. goveda, nach dem Brüllen zusammenlaufen.

Scěniti, nim, v. a. i. meinen, dafürhalten.

Scipati se, pa se, v. impers. p. u. p. voda, sehr fest zufrieren.

Sčepati, pam, v. a. i. ergreifen, erraffen.

Sdětan, tna, o, adj. f. Noseć.

Sdružiti, žim, v. a. p. vereinigen, paa- ren, zugesellen.

Sdušan, šna, o, adj. f. Duševan, Svěstan.

Sdušnost, f. f. Duševnost, Savěst, Svěst.

Sdvajati, jam, v. a. i. | verzwei-

Sdvojiti, jim, v. a. p. | feln.

Sdvornji, nja, e, adj. außerhalb, freimb.

Sebar, bra, m. gemeiner Mensch, m.

Sebićan, čna, o, adj. alltäglich, alle Tage.

Sěcalica, f. Art Messer, um Fleisch und Gemüse klein zu hacken, Hackmesser, n.

Sěcavac, vca, m. (kupus), geschnittenes Kraut.

Sěckati, kam, v. a. i. kleinweis hacken.

Sěča, f. abgehauene Zweige als Wintertfutter.

Sěčanj, čnja, m. Jänner, m.

Sěćimice, adv. mit der Schneide.

SEK

391

8

SER

Sekeš, m. Schimpfwort für einen al-
ten Mann.

Sekin, a, o, adj. f. Sestrin

Sékira. f. Art, f. Beil, n.

Sékirica, f. 1. kleines Beil; 2. Art
Hülsenfrucht.

Sékiriste n. Handhabe eines Beile. f.

Sékirni, na, o, adj. n. p. děržalo,
Beil.

Séknuti, nem, v. a. ps. stechen, seknu
kuga, die Peut brach aus.

Selam, m. türkischer Gruß, m. (Heil,
vom arab. selam aleikum, salas su-
per vos).

Sele, adv. (in der Zusammensetzung
mit do-, od) u. p. dosele, bisher,
bisnun; dosele, von nun an

Sele f. (vertraulicher vocative statt
sestro), f. Sestra.

Selen, m. Viebstöckel, n. ligusticum
leristicum.

Selište, n. Ort, wo ein Teuf gestan-
ten, m.

Seliti lim, v. a. p. bevölkern, — se.
v. n. i. wandern,

Seljak, } m. 1. Bauer, Toisbewechs-

Seljanin, } ncr, m. 2. der aus dem
nämlichen Torse ist.

Séliti (sijeliti), lim, v. n. p. Sitzgesellschaften beimohnen.

Seljanka f. Bäuerin, f.

Selo. n. Torf, n.

Sělo, n. (sijelo) Sitzgesellschaft, f. s.
Posěd.

Selski, ka, v, adj. f. Seoski.

Sěme, mena, n Samen, m.

Sěmenište, n. Pflanzschule, f. Semi-
nar, n. (eine Erziehungsanstalt).

Sěmeniti se. nim se, v. r. i. in Sa-
men gehen.

Sěmenjača, f. n. p. rěpa, měrkva, eine
Pflanze zum Samen.

Sěmenjak, m. n. p. kupus, luk, per-

šin, ein Stück männlicher Pflanze,
das zum Samen bestimmt ist.

Sěmenje, n. Sāmerei, f.

Sěmenka, f. Samenkorn, n.

Sěmo, adv. hierher, f. Amo, Ovamo.

Sěn, m. & f. Schatten, m.

Sen, m. ono gvoždje što na njemu
stoji paprica (u vodenici), f. Pa-
prica.

Sěna, f. f. Sěu.

Sěnara, f. gdě stoji sěno, Heuboden, m.

Sěnast, a, o, adj. schattig.

Sěnca, f. f. Sěnica 2.

Sěnica, f. 1. Weise, f. 2. Laube, f.

Sěnik, m. Heuboden, m.

Sěnit, a, o, adj. kňžtig.

Senjaj, m. Richtkorn, n. (am Gewehr).

Sěnka, f. Schatten, m.

Sěno, n. Heu, n.

Sěnòkos, m. 1. Heuwiese, Heumahd, f.
2. Heuernte, f.

Senokoša, f. Wicje, f. s. Livada.

Sěnovati, nujem, v. a. i. Schattiren.

Seoba, } f. Siedelung, Wande-

Seobina, } rung, f.

Seoce, n. Dörflein, n.

Seoski, ka, o, adj. Torf-.

*Sepet, m. f. Košara.

Sepija, f. Gerbekuse der Kirschner, f.

Sěra, f. Wasser, worin Wolle gewa-
schen worden, n.

Sěrak, rka, m. Mohrhirse, f. s. Sirak.

*Serasčer, m. Seraskier (Commandant).

*Serat, m. s. Krajina.

*Serbes, adv. frei, sorglos.

*Serdar, m. Serdar; —rija— f. Ge-
biet eines Serdar; —rski, a, o,
adj. Serdar; —rstvo, n. Würde
eines Serdarš, f.

*Serdžada, f. Art seiner Sizteppiche.

*Sermija, n. Vermögen, n. s. Imanje.

*Sersan, m. Pferdegeschirr, n. vgl. Ta-
kum.

SÈR

→ 393

SGL

Sèrditi, dim, v. a. i. zürnen, erbit-
tern.

Sèrditko, m. der Jähzornige.

Sèrditost, f. Zorn, m.

Sèrdnja, f. Zürnen, n.

Sèrdobolja, f. rothe Ruhr, f.

Sèrdoboni, a, o, adj. herzzerreißend.

Sèrdomasi, m. pl. Art Kinderkrankheit
(im Kopfe).

Sèrdost, f. Zürnen, n.

Sèrdźba, f. Zorn, m.

Sèrg. m. eine Stange um daran Wä-
sche, Kleider 1c. zu lüsten.

Sèrgati se, gam se, v. r. pf. zusam-
menlaufen.

Sèrh, m. Kante, Cke, f. scharfe Seite,
Schauter, m.

Sèrkati, sèrčem, v. a. i. } schlür-

Sèrknuti, nem, v. a. p. } ſen.

*Sèrklet. m. drohender Befehl, m.

Sèrljati, ljam, v. n. i. rennen.

Sèrna, f. Reh, n.

Sèrnac, nca, m. Rehbock, m.

Sèrnadica, f. Goldammer, f.

Sèrnce, eta, n. Rehkalb, n. f. Lane.

Sèrndać. m. Rehbrock, m.

Sèrnetina, f. Rehſleisch, n.

Sèrnetji, ja, je, adj. vom Reh.

Sèrnuti, nem, v. u. p. rennen, f. Sèrtati.

Sèrp. m. Sichel, f.

Sèrpac, pca, m. 1. kleine Sichel; 2.
Betene, f.

Sèrpak, pka. m. 1. hyp von sèrp;
2. Art Pflanze.

Sèrpanj, pnja, m. Juli, m.

Sèrš, m. Mark der Pflanzen.

Sèršen, m. Horniß, f. f. Stèršen.

Sèršiti, ſim, v. n. i. rauh sein.

Sèršljen, m. Horniß, f. f. Stèršen.

Sèrt, m, ſ. Orepina.

Sèrtati, tam i tjem, v. n. i. f. Sèr-
nuti.

Sèrž, m. 1. Mark der Knochen; 2.
Giter im Geschwür, m.

Sgad, f. ekelhaftes Ding, n.

Sgaditi se, dim se, v. n. p. ekelhaft
werden; —komu, anekeln.

Sgadjati, djam, v. a. i. zieien, treffen,
errathen, f. Sgoditi.

Sganjati, njam, v. a. i. zusammenja-
gen.

Sgar, } adv. von oben, f. Sgor.
Sgar., }

Sgarati, ram. v. u. i. verbrennen.

Sgasiti, sim, v. a. p. auslöschen.

Sgaziti, zim, v. a. pf. zertreten.

Sgeba. f. Knirps, m.

Sgèrhaviti se. vim se, v. u. p. bucke-
licht werden.

Sgèrbiti se, bim se, v. n. p. sich bük-
ken, biegen, krümmen.

Sgèrčiti se, čim se, v. u. p. durch
Krämpfe verzogen werden, zusammen-
gezogen, kontrakt werden; einschrum-
pfen.

Sgernuti, nem, v. u. p. } zusammen-

Sgèrtati, tjem, v a. i. } scharren, an-
häufen.

Sgibati, bam i bljem, v. a. i. biegen,
krümmen, beugen.

Sgibica, f. Gelenk, n. Biege, Fuge, f.

Sginuti, nem, v. n. p. untergehen,
fallen, unnatürlichen Tod sterben.

Sglabati, bam i bljem, v. u. i. zu-
fammenfügen.

Sglavak, vka, m. Gelenk, u.

Sglavje, n. } Polster, m. Kissen,
Sglavnica, f. } n.

Sgled, m. Blick, m.

Sgledati, dam, v. a. p. } blicken, er-

Sglèdati, dam, v. a. i. } blicken; —se,
v. u. sich gegenseitig anblicken.

Sglob, m. 1. f. Sglavak; 2. Che-
paar, n.

Sgloba, f. Gelenk, n. Fuge, f. Char-
nier, n.

Sglobiti, bim, v. u. p. zusammenfügen,
f. Sglabati.

SIJ

395

S

SIR

Sijeri, f. pl. Spiegelsechterei. Tafchen-
spielerei, f.

Sijevak, vka, m. der blizgende Schein.

Sikira, f, f. Sěkira.

Sila, f. 1. Gewalt; 2. Macht; 3. adv.
viel, sehr viel, n. p. sila putah,
oftmal, sila Ijudih, viele Menschen.

*Silaj, m. Art Waffenschärpe.

Silan, Ina, ili siona, o, adj. 1. ge-
waltig, mächtig; 2. sehr viel, n. p.
silno blago, silno bogatstvo, silni
novci i t. d.

Silazak, zka, m Absteigung, Herab-
steigung, f.

Silaziti, zim, v. n. i. herabsteigen,
herunterkommen.

*Silembe, beta, n. Prustriemen am
Reitpferde, m.

Sileni, na, o, adj. f. Silan, Ina, o.

Silesija. f. Ungeheuer. Ungethüm, n.

Silimice, adv. mit Gewalt.

Siliti, lim, v. a. p. zwingen; — se,
sich anstrengen.

Siljenje, n. Zwingen, n.

Silni, na, o, adj. f. Silan.

Silno, adv. f. Siono.

Silodèrcan, ena, o, adj. schwer zu be-
handeln, wild, użgestüm.

Silovati, lujem, v. a. p. & i. Gewalt
anthun.

Silovit, a, o, adj. gewaltthätig.

Silovitost, f. Gewaltthätigkeit, f.

Simidžija, m. f. Somundžija.

Simo, adv. f. Sěmo, Amo, Ovamo.

Sin, m. Sohn, m.

Sinábia, f. Art Aepfel.

Sinak, nka, m. Söhnlein, n.
Sinčić,

*Sindžir, m. Kette, f.

Sindžirli zěrno, n. (sindžirlija, f.)
Kettenkugel, f.

Siniti, nim, v. a. i. Jemanden einen
. Sohn heißen, zu Jemand sine!
(mein Sohn!) sagen, f. Posiniti.

Sinj, nja, e, adj. n. p. more, magla,
kukavica, graulich, dunkelblau.

Sinjgavica, f. die graue.

Sinoć, adv. gestern Abends.

Sinoćni, na, o, } adj. von gestern

Sinoćnji, nja, e, } Abends.

Sinor, m. Grieze, f. Grenzmarke, f.

Sinoriti, rim, v. a. i. begrenzen.

Sinotnji, nja, e, adj. f. Sinoćni.

Sinotnjica, f. t. j. voda, Wasser von
gestern Abends.

Sinov, a, o, adj. des Sohnes.

Sinovac, vca, m. Nesse, Bruders Sohn
(zum Vaters Bruder), m.

Sinovčev, a, o, adj. des Něssen.

Sinovica, f. Nichte, Bruders Tochter
(zum Vaters Bruder).

Sinovka, f. f. Sinovica.

Sinovlji, lja, lje, } adj. der Söhne,

Sinovski, ska, o, } kindlich.

Sinuti, nem, v. n. p. scheinen, glän-
zen, strahlen, f. Sivati, Sijati, Sjati.

Sioni, na, o, adj. f. Silan.

Siono, adv. f. Silno.

Sipa, f. Tintensisch, m.

Sipak, pka, o, adj. n. p. sněg, sand-
artig.

Sipati, pam i pljem, v. a. i. schütten,
bestreuen.

Sipiti, pi, v. n. i. n. p. kiša, fein
regnen, Nebelreissen.

Sipljiv, a, o, adj. engbrünftig.

Sipnja, f. Engbrünftigkeit, f. Asthma, n.
2. Nothlauf, m. f. Věrhanac.

Sipotljiv, a, o, adj. f. Sipljiv.

Sir, m. Käse, m.

Sirac, rea, m. 1. ein Laib Käse; 2.
n. p. voska, eine Form Wachs.

Sirada, f. blaue Schnur zur Einfas-
sung der Bauernröcke.

Siraditi, dim, v. a. i. mit sirada ver-
brämen.

Sirak, m. (cèrn.) ein Verwaister (koj
neima nikoga svoga).

SLA

-3 401

SLI

Slanoča, } f. Salzigkeit, f.
Slanost, } f. Salzigkeit, f.
Slap, m. 1. Ausbünstung, f. 2. Bespritzung, Ansprengung der Wellen;
3. f. Vodopad, Sopot.
Slapiti, pim, v. n. i. ausbünsten.
Slast, f. Süße, Süßigkeit, f. Geschmack,
m. Annehmlichkeit, f.
Slastiti se, tim se, v. r. i. süß reden,
schmeicheln.
Slašćica, f. 1. Leckerbissen, pl. 2. f.
Sladčica.
Slati, šljem i šaljem, v. a. i. schicken,
senden.
Slatina, f. Ort, wo eine Salzquelle ist.
Slav, a, o, adj. aschgrau; — o vino,
gewässerter Wein.
Slava, f. Ruhm, m. Verherrlichung,
f. s. Proslavljenje; 2. das Gebet
am ersten Patronstage und das Auf-
stehen zu demselben; ustali u slavu
bez vina, sie sind sich in die Haare
gerathen.
Slavan, vna, v, adj. ruhmvoll, rühm-
lich, löblich.
Slavić, m. f. Slavuj.
Slavina, f. Pippe, f. Zapsen, m.
Slaviti, vim, v. a. i. 1. rühmen, preisen;
2. feiern, verherrlichen.
Slavje, } n. Triumph, m.
Slavodobitje, } n. Triumph, m.
Slavodobitnik, m. Triumphirende, m.
Slavoljubac, bea, m. Ruhmsüchtige, m.
Slavoljubiv, a, o, adj. ruhmsüchtig.
Slavoljubje, u. Ruhmsucht, f.
Slavoluk, m. Triumphbogen, m.
Slavuj, } m. Nachtigall, f.
Slavulj, } a, o, adj. der Nachtigall
Slavujev, } eigen, Nachtigall.
Slavuljak, ljka, m. f. Slavuj.
Slazak, zka, m. Herabsteigen, n.
Slaziti, zim, v. n. i. hinuntergehen,
ahsteigen, f. Silaziti, Sići.

Sleći, sležem, v. a. pf. zusammen-
führen (die Brautleute); — se,
v. r. pf. 1. sich zusammenlegen; 2.
zusammenströmen.

Slěd, m. Spur, f. s. Trag.

Slědba, f. Nachfolge, Sekte, Par-
thei, f.

Slědit, dim, v. a. i. folgen, nachfol-
gen, nachahmen.

Slědit se, dim se, v. n. p. gefrieren.

Slědnji, nja, e, adj. (slov.) 1. jeder,
jedweder; 2. lezte.

Slěme, n. Dachspiße, f. Giebel, m.
Trambau auf dem Dache, m. —
od gore, Bergrücken, m. s. Bilo 3.

Slěp, a, o, adj. blind; slěpi miš,
Fledermaus, f. slěpo oko, Schläfe, f.

Slěpac, pca, m. Blinder; Charlatan, m.

Slěpački, ka, o, adj. der Blinden.

Slěpački, adv. wie ein Blinder, blind-
lings.

Slěpariti, rim, v. n. i. 1. ein Betrü-
ger, Charlatan sein; 2. blenden, be-
trügen.

Slěpěti, pim, 1. v. a. i. blenden; 2.
v. n. blind werden.

Slěpica, f. 1. Blinde, f. 2. Betrüge-
rin, f. 3. Blendlaterne, f.

Slepić, m. 1. ein Blinder; 2. Neben-
sprosse, f. (bei Obstbäumen); 3. Blind-
schleiche (Schlange), f.

Slěpiti, pim, v. a. p. zusammenleimen,
ankitten; 2. f. Slěpěti.

Slěpota, f. Blindheit, f.

Slětati, tam i tjem, v. n. i. } herab-
Sletěti, letim, v. n. p. } fliegen.

Slěz, m. Malve, f. Pappelkraut, n.
— běli, Eibisch, m.

Slezena, f. Wilz, f.

Sličan, čna, o, adj. 1. paffend, ange-
mes sen; 2. čemu, ähnlich.

Sličiti, čim, v. n. i. u koga, einem
ähnlich sein.

Sličnost, f. Aehnlichkeit, f.

26

SLO

3 403 &-

SMA

zusammenlegen, auffschichten; verfas-
sen; — se, harmoniren, in Eintracht
leben, f. Slagati se.

Složno, adv. einig, einträchtig.

Složnost, f. Einigkeit, f. s. Sloga.

Slucati, cam, v. a. i. n. p. tèrsku,
auslesen, auswählen.

Slučaj, f. Creigniß, Zufall, m.

Slučajno, adv. zufälligerweise.

Slučavati se, vam se, v. n. i. { sich

Slučiti se, čim se, v. n. p. { ercig-
nen.

Sluga, m. & f. Diener, Knecht, m.

Slugin, a, o, adj. des Dieners.

Sluh, m. Gehör, n.

Slupati, pam, v. u. pf. 1. zusammen-
schlagen; 2. načiniti kojekako,
schlecht arbeiten.

Slušac, šca, m. Hörer, m.

Slušalac, šaoca, m. Hörer, Zuhörer, m.

Slušanje, n. Hören, Zuhören, n.

Slušatelj, m. f. Slušalac.

Slušati, šam, v. a. i. hören, anhören,
horchen; folgen, pariren; — se,
einander hören, sich gut vertragen.

Slúta, f. Dummkopf, m.

Slúta, f. ein Ahner.

Slutiti, tim, v. a. i. ahnen, ahnden;
— na što, bedeuten etwas, zielen
wohin.

Slutnja, f. Ahnung, Vorbedeutung, f.

Slutov, m. Unglücksprophet, m.

Sluz, m. Schleim, m.

Sluzav, a, v, adj. schleimig.

Sluziti, zim, v. n. pf. triesen, rinnen.

Služavka, f. s. Služkinja.

Služavnik, m. Präsentirteller, m.

Služba, f. Dienst, m. Amt, n. na
službu, ja, zu-dienen; 2. Gottes-
dienst, m. 3. Dienerschaft, f.

Služben, a, o, adj. offiziell, dienst-
gemäß.

Službenica, f. Dienerin, f.

Službenik, m. Diener, Beamte, m.

Služenje, n. Dienen, n.

Služiti, žim, v. a. i. koga, kome,
dienen; aufwarten, kredenzen; —
misu, službu božju, die Messe lesen;
— se čim, sich einer Sache be-
dienen.

Služkinja, f. Magd, Dienstmagd, f.
weiblicher Dienstbot, m. s. Služavka;
2. Stiefelknecht, m.

Smaći, smaknem, v. a. p. umbringen,
ermorden, aus dem Wege räumen.

Smagati, smažem, v. a. i. 1. bän-
digen; 2. hinreichen.

Smagnuti, gnem, v. n. i. 1. za čim,
vergehen vor Begierde, mit Begierde
wornach streben; 2. dunkel werden
(V u k.)

Smak, m. světa, Ende der Welt.
(V u k.)

Smaknuti, nem, v. u- p. f. Smaći,
Smicati.

Smaknutje, n. 1. Wegräumung, f. 2.
Todtschlag, Mord, m. Mordthat, Um-
bringung, f.

Smaliti, lim, v. u. p. verkleinern, f.
Pomanjšati.

Smamiti, mim, v. a. p. zusammen-
locken, anlocken; verwirren, f. Po-
mamiti; betäuben, f. Omamiti.

Smamljivati, ljujem, v. u. i. f. Sma-
miti.

Smanděrljati, ljam, v. a. pf. 1. aus-
trinken; 2. koga, aus der Welt
schaffen.

Smanjati se, njam se, v. r. pf. klei-
ner werden, sich vermindern.

Smanjkati, kam, v. n. p. { sehlen,

Smanjkavati, vam, v. n. i. { erman-
geln; — se, aufhören zu sein.

Smatati, tam, v. a. i. f. Smotati.

Smatrati, ram, v. u. i. betrachten, f.
Smotriti.

Smazanje, n. Beschmieren, u.

Smazati, smažem, v. u. p. 1. Zusam-

26*

SME

404

SME

menschmieren, beschmieren; 2. hinab-
essen, einhauen (in die Speisen).

Směća, f. Verwirrung, Zwietracht, f.
f. Smetnja.

Směćati, čem, v. u. i. f. Smětati.

Smečiti, čim, v. a. p. zerquetschen.

Směh, m. Gelächter, Lachen, n.

Smějanje, n. f. Smijanje.

Smějati se, jem se, v. n. i. f. Smi-
jati se.

Smekšati, šam, v. a. p. erweichen,
weich machen.

Smělan, smiona, o, adj. kühn.

Smělost, f. } Kühnheit, f.
Směnje, n. }

Směran, rna, v, adj. demuthig.

Směrati, ram, v. n. i. kamo, u što,

Směriti, rim, v. n. p. } zielen; beab-
sichtigen, vorhaben; gedenken.

Směrno, adv. demuthig.

Směrnost, f. Demuth, Demuthigkeit, f.

Směs, m. } Gemisch, Gemengsel, n.
Směsa, f. }

Směsta, adv. sogleich, auf der Stelle.

Směsti, smětem, v. a. p. verwirren,
verlegen machen, f. Smětati.

Směsti, smětem, v. u. p. zusammen-
kehren.

Směstiti, stim, v. a. p. 1. wegrücken,
vertenken; 2. unterbringen, placiren.

Směšan, šna, o, adj. scherzhaft, spaßig,
lächerlich.

Směšati, šam, v. a. p. vermischen.

Směšenje, n. Lächeln, n.

Směšiti se, šim se, v. n. i. lächeln.

Směsljiv, a, o, adj. der gerne lacht,
lachfreundlich.

Smet, m. Kehricht, n. vom Winde zu-
sammengewehrt Schnee, m.

Smetak, tka, m. štogod, što nije
već na potrebu, was nicht mehr zu
brauchen ist, Abwurf, m.

Smetalac, taoca, m. Störer, m.

Smetanje, n. Stören, n.

Smětati, tam, v. u. i. stören, hindern,
verwirren, f. Směsti.

Smětati, smětjem, v. a. p. 1. zusam-
menwerfen, zusammenlegen, herab-
werfen; 2. gleda, oka ne smeće s
njega, abwenden.

Směten, a, o, part. verwirrt.

Směten, a, o, part. ausgekehrt.

Smetenica, f. verwirrte Frauensperson.

Smetenik, { m. 1. verwirrter Kopf, m.

Smetenjak, } 2. Art Teppich.

Směti, směm, v. n. i. dürfen, wa-
gen.

Smetište, n. Mistgrube, f. Kehricht-
haufe, m.

Smetje, n. Kehricht, n. f. Smet.

Smetlište, n. f. Smetlište.

Smetljika, f. Auswuchss, m.

Smetnja, f. 1. Verwirrung, f. 2. Ver-
legenheit, f. f. Směća.

Smetnuti, nem, v. u. p. 1. abnehmen,
herabthun; 2. s uma, vergessen, f.
Smetati.

Smežurati, ram, v. n. pf. runzelig
werden.

Směrčak, čka, m. Morchel (ein
Schwamm), f.

Směrčevina, f. Wachholderholz, n.

Směrči se, směrkne se, v. n. p. f.
Směrknuti se.

Směrděti, dim, v. n. i. stinken.

Směrdibaba, f. Art Vogel.

Směrdibuba, f. Wasserwanze, f.

Směrdivrana, f. Art Vogel, Kräche, f.

Směrdljiv, a, o, adj. stinkend.

Směrdljivac, vca, m. Stinkende, m.

Směrkati, rčem, v. a. i. f. Sěrkati.

Směrknjivati se, va se, v. n. i. { sich

Směrknuti se, kne se, v. n. p. } ver-
finstern, dämmern.

Směrknutje, m. Dämmerung, Verfin-
sterung, f.

Směrmljati, mljam. v. a. p. zusam-
menmurren.

SMÈ

405

SMO

Smèrsiti, sim, v. u. p. verwischen,
verwirren.

Směrskati, kam, v. u. p. zusammen-
falten.

Směrt, f. Tod, m.

Směrtan, tna, o, adj. Todes-, tödtlich.

Směrteca, f. s. Směrt.

Směrtno, adv. tödtlich.

Směrviti, vim, u. u. p. zerbröckeln, f.
Měrviti.

Směrzao, zla, o, adj. gefroren.

Směrzavati se, vam se, v. n. i. frie-

Směrznuti se, znem se, v. n. p. ren,
gefrieren.

Smicati, smičem, v. a. i. 1. herab-
nehmen; 2. umbringen; — se, 1.
herabfallen; 2. zusammenrücken, f.
Smaknuti, Smaći.

Smijanje, n. Lachen, n.

Smijati se, jem se, v. n. i. lachen.

Smilěti, lim, c. u. pf. herabkriechen.

Smiliti se, lim se, v. n. p. f. Smilo-
vati se.

Smilj, m. Strohblume, f. Sandruhr-

Smilje, n. kraut, u. gnapharium are-
narium, Linn.

Smiljeti, lim, f. Smilěti.

Smiljev, a, o, adv. von smilj.

Smiljevac, vca, m. eine mit smilj ge-
schmückte Mädchenmüge.

Smilovati se, lujem se, v. u. p. sich
erbarmen.

Smin, a, o, adj. f. Smělan, Smioni.

Smioni, na, o, adj. kühn, f. Smělan.

Smiono, adv. kühn.

Smionost, f. Kühnheit, f.
Smionstvo, n.

Smiriti, rim, v. u. p. 1. beruhi-

Smirivati, rujem, v. a. i. gen; 2. be-
endigen; 3. verschönen; — se sunce,
untergehen.

Smisao, sla, m. Sinn, m. Bedeutung, f.

Smisliti, lim, v. a. p. ersinnen, in
Gedanken beschließen.

Smisljanje, n. Erstinnen, n.

Smisljati, ljam, v. a. i. s. Smisliti.

Smlačiti, čim, v. a, p. laulich machen.

Smlatiti, tim, v. a. p. zusammendre-
schen, zusammenschlagen.

Smljedčiti, dnim, v. n. pf. (rag.)
mager werden.

Smočan, čna, o, adj. geschmackvoll,
schmackhaft.

Smoći, smožem, v. a. p. vermögen.

Smočiti, čim, v. a. p. naß machen,
beneßen.

Smočiti, čim, v. a. i. n. p. kruh si-
rom, zukosten, zubeißen.

Smočno, adv. schmackhaft, geschmack-
voll.

Smók, m. Zukost, f.

Smokov, a, o, adj. vom Feigenbaum,
vom Feigenholz.

Smokovina, f. Feigenholz, n.

Smokovnica, f. Feigenbaum, m. f.
Smokvenica.

Smokva, f. 1. Feige, f. Feigenbaum,
m. 2. Art Fisch; 3. Dreck, Pfeffer-
ling, m. oběsiti na smokvu, an den
Nagel hängen, etwas aufgeben.

Smokvara, f. Art Kuchen, (mit Honig).

Smokvenica, f. s. Smokovnica.

Smokvica, f. kleine Feige, f.

Smokvina, f. große oder schlechte
Feige, f.

Smola, f. Pech, Harz, n.

Smolast, a, o, adj. harzig.

Smolav, a, o, adj. pechig.

Smolenica, f. Allarmstange, f. (weil
sie mit Werg und Pech umwickelt
ist).

Smoliti, lim, v. a. i. pichen, mit Pech
anschmieren.

Smoljo, m. Einer mit hängender Nase.

Smonica, f. Erdart (für Weinberge).

Smoriti, rim, v. u. pf. ermüden.

Smotak, tka, m. Paquet, Büschel,
Knäuel, n.

SPA

409

409

SPÈ

Spametan, tna, v, adj. (slov.) f. Pametan.

Spanać, m. Spinat, m.

Spandjati se, djam se, v. r. pf. s kim, sich bekannt machen, sich abgeben mit Jemand.

Spanje, n. Schlafen, n.

Spaonica, f. Schlafgemach, m. f. Ložnica.

Spapuljati, ljam, v. u. pf. zerquetschen.

Spara, f. der Kranz (von Linnen oder Stroh), den man am Kopfe legt um etwas zu tragen.

Sparak, rka, m. durch Luftmangel verdorbener Kukuruz.

Sparina, f. Schwüle, f. f. Zapara.

Spariti, rim, v. a. p. erwärmen; — se, durch die Wärme in Gährung kommen (von Früchten, feuchten Heu).

Sparni, na, o, adj. schwül.

Spas, m. f. Spasitelj.

Spasenje, n. Erlösung, f.

Spasitelj, m. Erlöser, m.

Spasiti, sim, v. u. p. erretten, erlösen.

Spasonosan, sna, o, adj. heilsam.

Spasov, a, o, adj. des Erlöser; — dan, Himmelfahrt Christi, f.

Spasovati, sujem, v. n. i. den Feiertag Christi Himmelfahrt feiern.

Spasovište, n. der Ort der Kirchmesse am Himmelfahrtstage.

Spasovo, n. Himmelfahrt Christi, f.

Spast, f. sněžana, Fall, m. (vom Schnee).

Spásti, spadem, v. u. p. herabfallen, herunterfallen.

Spásti, sem, v. a. p. retten, erhalten, f. Spasiti.

Spati, spim, v. n. i. schlafen.

Spavač, m. Schläfer, m.

Spavačev, a, o, adj. des Schläfers.

Spavačica, f. Schläferin, f.

Spavački, a, o, adj. der Schläfer.

Spavaći, ća, će, adj. n. p. kapa, haljina, Schlaf.

Spavaćiv, a, o, adj. schlafend (poet.).

Spavanje, n. Schlafen, n.

Spavati, vam, v. n. i. schlafen, f. Spati.

Spavnuti, nem, v. n. p. ein wenig schlafen.

Spaziti, zim, v. a. p. erblicken, gewahren, bemerken, f. Opaziti.

Spazmati, zmam, v. n. p. t. j. s uma sići, um den Verstand kommen, kinstisch werden.

Spečaliti, lim, v. u. pf. mühsam erwerben.

Speći, spečem, v. u. p. braten; — kruh, backen.

Speći, ća, e, part. schlafend.

Spěšiti, šim, v. n. i. eilen.

Spéti, sapnem, v. u. p. fesseln, f. Spinjati.

Spetljati, ljam, v. a. p. zuhefteln, zuknöpfeln, die Schleifen oder die Heftelringe zusammenziehen.

Spěvati, vam, v. a. p. singen; verfassen (ein Lied), dichten.

Spèrcati, cam, v. a. pf. goveda u tor, den ganzen Hausen Viehs ein treiben.

Spèrčiti, čim, v. u. pf. verpfuschen, verkrüppeln.

Spèrdalo, u. Schwäzer, m.

Spèrdati, dam, v. a. pf. ungereimt schwäzen.

Spèrdati se, dam se, v. n. i. s kim, Spott treiben, spötteln, höhnen.

Spèrdnja, f. ungereimtes Zeug, „Spott, m.

Spèrhnuti, nem, v. n. pf. vermodern, vermorschen.

Spèrljiti, ljim, v. a. pf. absengen.

Spèrstiti, tim, v. a. pf. zerschmettern.

SPR

412

SRA

Sprovod, m. 1. Begleitung, f. 2. Trauer-
geleite, Leichenbegängniß, n.

Sprovoditi, dim, v. n. i. 1. begleiten;
2. eine Leiche begleiten.

Spružiti, žim, v. a. p. f. Pružiti;
2. — pušku, lvsdrücken, abfeuern
(eine Flinte).

Spruživ, a, o, adj. elastisch.
Spruživost, f. Elasticität, f.

Spružnica, f. Falle (für die Vögel), f
f. Stupica.

Spučati, čam, | v. a. p. 1. zuknöpfen,
Spučiti, čim, { zusammenhäkein;
2. zusammenziehen, f. Sputiti, Pu-
titi.

Spud, m. ein Maß für flüssige Dinge,
(1½ Preßburger Cimer), f. Akov.

Spuhati, spušem, v. u. i, wegblasen,
abblasen, abwehen.

Spuriti, rim, v. a. pf. versengen;
— se, v. r. pf. versengt werden.

Spurjanin, m. (rag.) unehelicher Sohn,
f. Kopilan.

Spustiti, tim, v. a. p. 1. herablassen;
2. — cěnu, wohlfeiler geben (herab-
sezen den Preis).

Spuštanje, n. Herablassen, n.

Spuštati, kam, v. a. i. herablassen,
herabsehen (im Preise); — se,
v. r. i. n. p. kiša, es wird ein an-
haltender Regen.

Spuštavati, vam, v. u. i. östers her-
ablassen.

Spuštiti, štim, v. a. p. f. Spustiti.

Sputan, tna, o, adj. schicklich, anstän-
dig.

Sputiti, tim, v. u. p. 1. fesseln (Pfer-
de); 2. verwirren; 3. binden; — se,
sich verwickeln.

Sputnost, f. Schicklichkeit, f.

Spuziti se, zim se, v. r. pf. herab-
gleiten.

Spruž, m. Schnecke, f. s. Puž.

Spružji, ja, je, adj. Schnecken-

Spužva, f. Schwamm, Wasch-
schwamm, m.

Srab, m. Krätze, f.

Srabac, bea, m. Sperling, m. f. Vrabac.

Srabljiv, va, o, adj. kräftig.

Srabljivac, vca, m. Kräzige, m.

Sračka, f. Durchfall, m.

Sračunati, nam, v. a. p. zusammen-
rechnen, berechnen.

Sraka, f. Elster, f. s. Svraka mit al-
len Ableitungen.

Sram, m. Scham, f. — koga biti,
sich schämen, s. Sramiti se, Sti-
diti se.

Sraman, mna, o, adj. 1. schamhaft;
2. schändlich, garstig.

Sramež, m. Scham, f. (Stid.)

Sramežljiv, a, o, adj. schamhaft, ver-
schämt.

Sramežljivac, vca, m. Schamhafte, m.

Sramežljivost, f. Schamhaftigkeit, f.

Sramiti se, mim se, v. n. i. sich schä-
men.

Sramljenje, n. Schämen, n.

Sramota, f. Schande, f.

Sramotan, tna, o, adj. schändlich.

Sramotili, tim, v. a. i. 1. Schande ma-
chen; 2. beschämen.

Sramotno, adv. schändlich.

Sramotnjak, m. Schandbube, m.

Sramotovati, tujem, v. n. i. in Schan-
de leben.

Sramovati se, mujem se, v. n. i. s.
Sramiti se.

Sraslica, f. zwei zusammengewachsene
Nüsse, Pflaumen etc.

Srastěti se, stem se, } v. n. p. u. p.
Srasti se, tem se, } rana, zusam-
Srastiti se, stem se, } menwachsen,
verwachsen, s. Zacěliti se.

Srastjivati se, tujem se, v. n. i. s.
Srastěti se.

Srati, serem, v. a. i.

Srati se, serem se, v. n. i. } scheißen.

STR

421

F

STU

Strovaliti, lim, v. ü. p. } um-

Strovaljivati, ljujem, v. u. i. } wer-
sen, umstürzen.

Strovo, n. Haufen vom Sturm abge-
schüttelter Früchte.

Stručati, čam. v. u. i. Weintrauben
treten.

Strug, m. 1. Drechslerbank, f. 2. gro-
ßer Hobel der Fassbinder und Zimmer-
leute.

Struga, f. 1. Arm eines Flusses, m.
2. Riß in einem Zaune, m. 3. na vra-
tima od tora mali torić u kome
se ove, kad se iz tora izgone,
dočekuja i muzu, Art Einfriedung
vor dem Stall (in der Bačka); 4.
(cěrn.) veliki tor u kojemu je po
3—400 ovaca, große Hürde, Yuk.

Strugač, m. Drechsler, m.

Strugača. f. ein Instrument zum Scha-
ben.

Struganje, n. 1. Hobeln, n. 2. Scha-
ben, n. das Drechsein, n.

Strugati, stružem, v. a. i. 1. drecho-
seln; 2. hobeln; 3. schaben, f. Stec-
gati.

Strugnuti, nem, v. a. p. 1. schaben;
2. drechsein; 3. Reißaus nehmen.

Strugotine, f. pl. Hobelspäne, Feil-
späne.

Struk, m. 1. Stengel, Stiel, m. (einer
Pflanze); 2. Wuchš, Körperbau, m.
lépa struka, von schönem Wuchse;
3. meist im pl. strukovi, Worrich-
tung zum Fischfang, Nachtangeln.

Struk, a, o, adj. (in der Zusammen-
setzung 3. B. jednostruk, dvostruk,
trostruk, einfach, zweifach, dreifach)
fach, fältig.

Struka, f. 1. Reihe, Schnur, f. 2.
Fach, n. Gattung, f. f. Věrsta;
3. eine Decke in der Cěrnogorer-
Tracht, Art Mantel, der wie ein
Shawl ist.

Struna, f. Saite, f. — konjska.

Strunja, f. Roshhaar, n.

Strunar, m. Verarbeiter von Ziegen-
wolle, m.

Struniti se, nim se, v. r. pf. Art
Bauchgrimmen bekommen.

Strunjara, f. torba od kostrěti, Duersack aus Ziegenhaar, m.

Strunjav, a, o, adj. von Ziegenhaar.

Strunjica, f. großer Tornister von Zie-
genhaar; der diese versertigt heisst
strunjicar, m.

Strunuti, nem, v. n. p. versaulen, ver-
modern.

Strup, m. (čern.) Art Kinderausschlag
(am Kopfe).

Stružica, f. dim. von Struga.

Stružnica, f. Hobelbank, f.

Stružnjak, m. Art Melkkübel.

Stu ! Laut, womit man die Ochsen zu-
rücktreten heisst.

Stuba, f. Baumleiter (aus einem

Stube, f. pl. } nicht knapp behauenen
Baume), f. Stiege, Treppe, Lei-
ter, f. — na zavoj, Schnecken-
stiege, f. Lěstve.

Stubice, f. pl. f. Stube.

Stublina, f. hohler, aufrechter Stamm
als Wasserbehälter.

Stubokom, adv. von Grund aus.

Stucati, cam, v. a. p. zerklopfen, zer-
stoten.

Stući, stučem, v. a. p. 1. f. Stucati;
2. f. Iztući, Izbiti.

Stud, f. Kälte, f.

Studen, f. Kälte, f.
Studen, a, o, adj. kalt.

Studenac, nca, m. Brunnen, m.
Duelle, f.

Studeni, noga, m. t. j. měseč, Mo-
vember, m.

Studenica, f. Kälte, f.

Studeniti, nim, v. n. p. f. Stinuti.

Studěti, dim, v. n. i. kalt sein.

SUD

-3 423

C-

SUK

Sudben, a, o, adj. gerichtlich.

Sudbina, f. Verhängniß, Schicksal, n.
f. Udes.

Sudeev, a, o, adj. des Richters.

Suděia, f. Richteramt, n.

Sudčić, m. dim. v. Sudac.

Suděrnut, a, v, adj. muthwillig (Obě-
san).

Sudić, m. (dim.) Fässchen, n.

Sudija, f. Richter, m. f. Sudac.

Sudinja, f. Richterin, Gemalin des
Richters, f.

Sudište, n. Gerichtshof, m.

Suditi, dim, v. a. i. urtheilen.

Suditi se, dim se, v. r. i. vor Ge-
richt stehen.

Sudja, m. f. Sudac.

Sudje, n. Gefäße, pl. Geräth, n.

Sudjen, a, o, part. geurtheilt, bestimmt.

Sudjenica, f. Bestimmte, f. (die das
Schicksal einem Jüngling zur Frau
bestimmt hat).

Sudjenik, m. Bestimmter, m. (den das
Schicksal einem Mädchen zum Man-
ne bestimmt hat).

Sudjenje, n. Bestimmung, f. Schick-
sal, n.

Sudni, a, v, u. p. dan, Tag des Ge-
richts.

Sudnica, f. Gerichtshaus, n.

Sudnik, m. Richter, m.

Sudnja, f. Schicksal, n.

Sudnji, nja, e, adj. gerichtlich; — dan,
jüngstes Gericht, n.

Sudoper, m. Waschfetzen, m. (um das
Küchengeschirr zu waschen).

Sudopera, f. 1. Waschlappen, m.
2. Waschweib, n. 3. Schimpfwort
für ein schmuziges Frauenzimmer.

Sudopralja, f. Küchenmagd, f.

Sudovan, vna, o, adj. n. p. vino,
nach dem Faß riechend.

Sudružan, žna, o, adj. schwanger.

*Sudžuk, m. Mostwurst, f.

Sugare, eta, n. schwarzes Lamm, n.

Suglasje, n. Harmonie, f. Einverständniß, n.

Sugradica, f. (rag.) Graupeln (Ha-
gelkörner), pl.

Sugreb, m. (n. p. nagazio na sugreb),
von Hunden aufgescharrte Erde, f.

Sugunjica, f. Art gunj (grober Rock,
Mantel).

Suh, a, o, adj. trocken, mager; suha
bolest ili nemoć, Abzehrung, f.
suho zlato, gediegenes Gold, suha
munja, f. Bliz aus heiterm Himmel,
suhi boj, (cèrn.) leer.

Suhar, m. Zwieback, m.

Suho, n. trockene Erde, f. Land, n.
(als Gegensatz des Meeres), f. Ko-
pno.

Suhoća, f. Trockenheit, f. f. Suša.

Suhojedica, f. Nothfaste, f.

Suhomedjina, f. Mauer ohne Mörtel
als Einfriedung.

Suhonjav, a, o, adj. etwas dürr.

Suhoparan, rna, o, adj. abgeschmackt,
ungewürzt.

Suhor, m. Dürre, Magerkeit, f.

Suhota, f. 1. trockener Ort, das Trockne;
2. Dürre, f. Trockenheit, f.

Suhotan, tna, o, adj. der nichts hat
als Fastenspeisen.

Suhotinja, f. Nothfaste, f.

Suhotovati, tujem, v. a. i. aus Noth
fasten.

Suhověrh, } a, o, adj. mit dür-
Suhověrhast, } rem Wipfel.

Suhovica, f. Dürre, f.

Suhozid, m. f. Suhomedjina.

Sujma, f. kao strah, Angst, Furcht, f.

Súkalo, n. (croat.), f. Čekérk.

Súkalo, n. (sirm.) svat koji od mla-
doženje děvojačkoj kući nosi uoči
svadbe meso i drugo koješta za
jělo.

Sukati, sučem, v. u. i. n. p. konac,

SUN

3

425

§

SUS

Sunčanica, f. Sennenstrahl (im Zim-
mer), m.

Sunčanik, m. 1. Sonnenuhr, f. 2. s.
Suncokret.

Sunčarica. f. Sonnenstich, m.

Sunčati se, čam se. v. n. i. sich szenen.

Sunčević, m. Sonnensohn, m. (poet.).

*Sundjer, m. Schwamm, m.

*Sunet, m. Beschneidung, f.

Sunetiti, tim. v. a. p. beschneiden.

Sunetlija, m. Beschneider, m.

Sunica, f. Himbeere, f. s. Malina.

Sunovrat, m. Narzisse, f.

Sunovrat, } adv. über Hals und

Sunovratice. { Kopf, vgl. Stërmoglav.

Sunovratiti, tim. v. u. p. s. Stërmo
glaviti.

Sunuti, nem. v. v. p. ein wenig schüt-
ten, gießen; stoßen; — se, v. n. i.
sich fürzen, anfallen.

Suočiti, čim, v. a. p. vorstellen, ge-
genüberstellen, zusammenkommen las-
sen (zwei Ausfagende), confrontiren,
f. Sočiti.

Sup, n. Art Fischzaun.

Suparnica, f. Widersacherin, f.

Suparnik, m. Widersacher, m.

Supište, n. Ort, wo einst ein sup
(Fischzaun) gewesen, m.

Supoznati, znam, v. a. pf. erkennen.

Suprasan, sna. v. adj. trächtig (von
der Sau).

Suprašica, f. glühende Asche mit Wä-
ser vermischt (als Umschlag).

Supredak, dka, m. f. Prelo.

Supret, m. (popret), mit Asche bedachte
glühende Kohlen.

Suproć,

Suprot, } praep. mit dat. gegen,

Suproti, } entgegen, dagegen, wider.

Suprotiv,

Suprotiti se, tim se, v. n. i. (Vuk)
f. Suprotiviti se.

Suprotiva, praep. s. Suproć.

Suprotiva, f. Widerwärtigkeit, f.

Suprotivan, vna, v, adj. entgegen, da-
gegen, contrár.

Suprotiviti se, vim se, v. u. i. wi-
verstehen, sich widersezen.

Suprotivnik, m. Gegner, m.

Suprotivština, f. Widerspenstigkeit, f.

Suprug, m. (russ.) Chegemahl, Gatte,
m. f. Muž, Vojno.

Supruga, f. (russ.) Chegemahlin, f.
f. Žena.

Supruga, f. Stock, Prügel, m. (Tojaga,
Batina).

Sur, a, o, adj. 1. n. p. orao, blaß,
grau; 2. n. p. vino, gewässert
(Wein).

Sura, f. (Tava), Pfanne, f.

Surac, rca, m. Art Rebe und Traube.

Suražica, f. mit Roggen vermischter
Weizen.

Surduk, m. Hohlweg, m.

Surduma, f. Art Bauernrock, m.

*Surgun, m. Vertriebener, m.

Surina, f. eine Gattung von Röcken.

Surkast, a, o, adj. graulich.

Surla, f. 1. Pfeise, f. s. Svirala; 2.
— od mišice, Armbein, n. Bein-
röhre, f. 3. Rüssel (des Schweines),
f. Rilo.

Surodica, f. ein wenig verwandt.

Surotka, f. s. Sirutka, Surutka.

Surotva, } f. Molken, f. pl. f. Si-
Surutka, } rutka.

Suručica, f. Spierstaude, f. spirasa
filipendula.

Survati se, vam se. v. r. pf. zusam-
menfürzen.

Susěd, m. Nachbar, m.

Susěda, f. Nachbarin, f.

Susědan, dna, o, adj. nachbarlich.

Susědstvo, n. Nachbarschaft, f.

Susněžica, f. Regen mit Schnee ver-
mischt.

SUV

3

427

3

SVA

Suvica, f. gebörrte Weintrauben.

Suvišak, ška, m. Ueberschuß, m.

Suvišan, šna, o, adj. überflüssig, entbehrlich.

Suviše, adv. obendrein, überdieß.

Suvoparan, rna, o, adj. f. Suhoparan.

Suvotinja, f. Nothfaste, f.

Suvratiti, tim, v. a. pf. zurücksslagen.

Suza, f. Thräne, Zähre, f.

Suzan, zna, o, adj. thränenvoll, weinend, triefend.

Suziti, zim, v. a. i. thränen, weinen.

Sužanj, žnja, m. (pl. sužnji i sužnjevi), Gefangene, m.

Sužanjski, a, o, adj. der Gefangenen (plur. gen.).

Sužanjstvo, n. Gefangenschaft, f.

Suždrěban, bna, o, adj. kobila, trächtig (von der Stute).

Suženje, n. Thränen, n.

Suživati, žujem, v. a. i. verengen.

Sužnjevati, njujem, v. n. i. im Gesängnisse liegen, schmachten, gefangen sein.

Svačiji, ja, je, adj. eines jeden, einem jeden gehörig.

Svaća, f. (punica i svekěrva jedna prama drugoj), eine Schwiegermutter zu der andern des Sohnes yder der Tochter.

Svadba, m. Hochzeit, f. f. Svatba mit allen Ableitungen.

Svadbovati, bujem, v. n. i. auf einer Hochzeit sein; Hochzeit halten.

Svaditi, dim, v. a. p. verseinden, entzweien; —se s kim, v. n. sich verseinden, stänkern.

Svadja, f. Zank, Streit, m.

Svadjati, djam, v. a. i. koga s kim, entzweien, verseinden; —se, v. r. i. sich entzweien.

Svadljivac, vca, m. Jänker, Stänker, m.

Svagda, adv. allemal, jederzeit, immer, stets.

Svagdanji, nja, e, adj. alle Tag, alltäglich.

Svagdašnji, nja, e, 1. immerwährend, fortwährend; 2. f. Svakdanji.

Svagdě, adv. überall.

Svaja, f. hyp. von Svast.

Svåk, m. Schwestermann, Schwager (zur Weibesschwester), m.

Svak, a, o, adj. f. Svaki.

Svakako, adv. jedenfalls.

Svakakov, a, o, adj. allerhand.

Svakamo, adv. überallhin.

Svakdanji, nja, e, adj. alltäglich, täglich, f. Svagdanji.

Svaki, ka, o, adj. jeder.

Svakojak, a, o, adj. allerlei, allerhand.

Svakojako, adv. 1. allerlei, allerhand; 2. jedenfalls; svakojako zlo stoji, es steht jedenfalls schlimm.

Svåkov, a, o, adj. f. Svojakov.

Svakud, adv. 1. überall durch; 2.

Svakuda, f. Svakamo.

Svaliti, lim, v. a. p. abwälzen,

Svaljati, ljam, herabwälzen, herunterwälzen; walken (das Tuch).

Svaljivati, ljujem, v. a. i. f. Svaliti.

Svanjivati, va, v. n. i. tagen, aufs.

Svanuti, ne, v. n. p. dämmern.

Svanutje, n. Tagesanbruch, m. f. Osvětak.

Svarati, ram, f. Prevariti.

Sváriti, rim, v. a. p. kochen, sieden, abstieden; —želězo, anschweißen.

Svast, f. Weibesschwester, Schwägerin, f.

Svastika, f. f. Svast.

Svastin, a, o, adj. der Schwägerin gehörig.

Svašta, adv. allerhand, alles mög-

Svašto, liche.

Svat, m. Hochzeitsgaft, m. ići u sva tove, zur Hochzeit gehen.

Svatba, f. Hochzeit, f.

Svatbarina, f. Hochzeitsgebühr, f.

Svatbeni, na, o, adj. hochzeitlich.

ŠES

244 &

ŠIK

Šesdesetoro, num. eine Anzahl von
sechzig.

Šesdesetorica, f. sechzig Personen.

Šeset, num. f. Šesdeset.

Šesnaest, num. sechzehn.

Šesnaestero, num. eine Anzahl von
sechzehn.

Šesnaesti, sta. o, adj. sechzehnte.

Šesnaestoro, num. f. Šesnaestero.

Šesnaestorica, f. sechzehn Personen.

Šest, num. sechs.

Šestak, n. p. novac, Sechser (ein Stück
Geld von sechs Kreuzern); 2. n. p.
konj, Pferd von sechs Jahren.

Šestar, m. Zirkel, m.

Šestariti, rim, v. a. i. zirkeln, abzirkeln, f. Šestiliti.

Šestdeset, num. f. Šesdeset.

Šester, ra, o, adj. sechserlei.

Šesterica, f. sechs Personen.

Šestero, n. Anzahl von sechs.

Šesti, ta, o, adj. sechste.

Šestica, f. die Sechs (im Kartenspiel).

Šestiliti, lim, v. a. i. abzirkeln.

Šestilo, n. Zirkel, m.

Šestina, f. ein Sechstel.

Šestokrili, a, o, adj. sechsgeflügelt.

Šestoper, } m. bat, mlat, buz-

Šestoperac, rca, } dohan (buzdovan),
eine Art Keule.

Šestoperan, rna, no, adj. n. p. buz-
dohan, mit sechs hervorragenden
Bogen, z. B. die Keule.

Šestoro, num. f. Šestero.

Šestorica, num. f. Šesterica.

Šešana, f. eine Art Flinte (österr. der
Stücken).

Šešarica, } f. Gallapfel, m. f. Šiška.

Šešarka, } f. Gallapfel, m. f. Šiška.

Šesir, m. Hut, m. f. Klobuk, Škrljak.

Šeširdžija, m. Hutmacher, m.

Šeta, f. (poet.) f. Šetnja.

Šetálica, f. Pendel, m. (Vuk).

Šetaliste, n. der Ort zum Spazieren.

Šetanje, n. Spaziergang, m. Spazierengehen, n.

Šetati, tam u. tjem, } v. n. i. Spazieren, wandeln.

Šetati se, tam se } ren, wandeln.
u. tjem se.

Šetnica, f. Spazierplatz, m.

Šetnja, f. Spaziergang, m.

Ševa, f. Verche, f.

Ševar, m. 1. verstärkt, ein Rohr,
arundo arenarim L. 2. Staudte, f.
Strauch, m.

Ševarik, m. Gesträuch, n.

Ševerdati, dam, v. n. i. (Vuk) un-
stätt, unbeständig sein.

Ševerljuga, f. Verche, f.

Ševin, a. o, adj. Lerchen.

Šežanj, žnja, m. Klafter, f. f. Sežanj.

Šib, m. Gesträuch, n.

Šiba, f. Ruthe, f. šibe těrčati, Gasfenlaufen.

Šibanje, n. das Streichen mit den Ruthen.

Šibati, dam. v. a. i. mit Ruthen streichen, f. Šinuti.

Šibe! interj. ein Wort, um den Hund
davon zu jaagen.

Šibika, f. 1. Ruthe, f. 2. Scepter, m.
f. Žezlo; 3. f. Šibka.

Šibka, f. 1. Ruthe, f. 2. Ladestock, m.
3. f. Šibika.

Šibljak, m. Ruthengesträuch, n.

Šiblje, n. 1. Ruthengesträuch, n. 2. das
Ruthenstreichen (österr. Schilling, m.)

Šibljika, f. Ruthe, f.

Šicar, m. Scharffchüze, m.

*Šicar, m. Gewinn, m. Beute, f.

*Šicariti, rim, v. a. i. s. Plěniti.

Šija, f. Halk, m. (der Gänse, Krebse).

Šik, m. Rauchgeld, n. f. Klobodan.

Šika, f. (Vuk) das Zischen der Gans, n.
Šikara, f. Gestrüpp, n. f. Gërmje.

Šikariti, rim, v. a. i. (Vuk) keuchend
tragen.

ŠIK

3 435 3

ŠKA

Šike! interj. ein Wort, um die jungen
Schweine fortzujagen.

Šiklja, f. Art spitziger Schiffe.

Šikljati, ljam, v. n. i. n. p. kěrv iz
rane, hervorspruveln, f. Šukljati.

Šiknuti, nem, v. n. p. f. Šikljati.

Šikovati, kujem, v. a. i. mit Rausch-
gold überziehen.

Šilac, lea, m. Nähter, m.

Šiler, m. Schillerwein, m.

Šilica, f. Näherin, f.

Šiljak, ljka, m. Spize, f. Stachel, m.

Šiljat, a, v. adj. spitzig, f. Österrjat.

Šiljeg, m. Junger Widder, m.

Šiljež, f. (coll.) junge Scharc.

Šiljež, eta, n. junges Stück Schar

Šiljiti, ljam, v. a. i. zuSPIgen.

Šilo, n. Abte, Prieme, f.

Simšir, m. Buchsbarm, m.

Simširov, a, o, adj. von Buchsbaum.

Simširovina, f.-Buchsbaumholz, n.

Šina, f. Radichiene, f.

Šindra, f. (coll.) die Schindeln

Šindrika, f. Schindel, f.

Sinik, m. ein Getreidemaß von zehn Oka
(22 Pfd.)

Šinuti, nem, v. a. p. einen Ruthen-
streich versehen, f. Šibati.

Šip, m. Spize, f. f. Ért.

Šipak, pka. m. 1. wilde Rose, Hetsche-
petsche (österr.), rosa canina Linn.
rag.) Granatapfel, m.

Šipar, m. männlicher Hausen (Fisch).

Šipka, f. Ruthe, f. Ladstock, m.

Šipkov, a, o, adj. von wilden Rosen;
von Granatapfelbaum.

Šipurina, f. Stengel der Traube der
Beeren beraubt, m.

Šira, f. Most, m. f. Most, Kljuk.

Širaj, m. Ochs mit weit auseinander-
laufenden Hörnein.

Širajast, a, o, adj. mit weit auslau-
senden Hörnern.

Širenje, m. Erweiterung, f.

Širi, a, e, adj. comp. f. Širji.

Širina, f. Breite, f.

Širiti, rim, v. a. i. breiter machen,
erweitern.

Širji, ja, je, adj. comp. f. Širok.

Širok, a, v. adj. breit.

Široko, adv. breit.

Širom, adv. 1. n. p. razići se, aus-
einandergehen nach allen Richtungen;
2. — otvoriti, státi vrata, die Thüre
ganz öffnen, ganz offen sein.

Širan, m. Art Meerfisch.

Šiša, f. eine Art Flasche, f.

Šišarica, f. Gallapfel, m.

Šišarka, f. Gallapfel, m.

Šišati, šam, v. a. i. f. Ošišati.

Šiše, šišeta, n. Rosvoglioflasche, f.

Šiše, šišeta, n. junges Füllen, dem man
die Mähne geschoren.

Šiška, f. f. Šišarica.

Šišmiš. m. Fledermaus, f.

Šišoběrk, m. der den Knebelbart
stutzt.

Šišulja, f. f. Osipača.

Šiti, šijem, v. a. i. nähen.

Šivači, ća, ćo, adj. n. p. igla, konac,
Mäh-.

Šivati, šivam, v. a. i. f. Šiti.

Šivatica, f. f. Šivatka.

Šivatka, f. t. j. šivaća igla, Mähna-
del, f.

Šiven, a, v, part. genäht.

Škakljanje, n. Kizeln, n.

Škakljati, ljam u. ljem, v. a. i. ki-
heln.

Škakljiti, ljam, v. a. i. f. Škakljati.

Škakljiv, a, o, adj. kizlich, kizelig.

Škakljivost, f. Kizel, m. das kizlich
Sein.

Škalja, f. komadi od kamena koji se
u zidanju metju u klak izmedju
kamenja velikog, Ausfüllsteine.

Škamut, m. das Bäffzen eines jungen
Hundes.

28 •

ŠKU

B

437

B

ŠTA

Škulja, f. Höhle, f. Loch, n.

Škuljati se, ljam se, v. v. i. mit klei-
nen Steinen spielen.

Škur, a, v, adj. f. Taman.

Škvor, m. f. Škvorac.

Škvorac, rca, m. Stahr (ein Vogel).

Šlaknja, f. f. Troska.

Šléme, m. Trambau mit auf dem Dache, m.

Šlěpac, m. f. Slěpac.

Šlez, m. Gibisch, m. šlezovina, f. Ei-
bischkraut, n.

Šljapati, pam, v. n. i. n. p. po blatu,
waten.

Šljapiti, pim, v. a. p. schlagen.

Šljednik, m. Spürhund, m.

Šljig, m. Erde und Laub zusammen-
faulend.

Šljivar, m. Pflaumenhändler, m.

Šljiva, f. Zwetschke, f. f. Sliva.

Šljivik, m. Pflaumengarten, Zwetsch-
kengarten, m.

Šljivov, a, o, adj. Zwetschken.

Šljivovac, vca, m. t. j. Štap, ein Stock
von Zwetschkenholz.

Šljivovica, f. t. j. rakia, Zwetschken-
branntwein, m.

Šljoka, f. Flitter, pl.

Šljučar, m. 1. Schnepfenfänger, m. 2.
der gerne Schnepfen ist; 3. Schne-
pfenhund, m.

Šljuka, f. Schnepfe, f.

Šljunak, nka, m. gröberer Sand,
Schotter, Kies, m. f. Prud.

Šmèrk, m. (Vuk) 1. Spritze, Feuerspritze,
f. 2. die Prise (Tabak).

Šmèrkalj, klja, m. Roz, m.

Šmèrkanje, n. (Vuk) Schnupfen, n.

Šmèrkati, rčem, v. a. i. | 1. saugen;

Šmèrknuti, nem, v. u. p. | 2. (Vuk)
schnupfen.

Šmignuti, nem', v. n. p. sich davon
schleichen.

Šobot, m. dumpser Hall, m.

Šobotati, boćem, v. n. i. dumpſ hallen.

Šogolj, m. dicke Flüssigkeit, f.

Šogor, m. (vojv.) Schwager, m. f.
Pašenog,

Šokac, kea, m. Schokaz, Serbe katkl.
Religion, m.

Šokački, a, o, adj. schokzišch.

Šokadija, f. coll. die Menge Schokzen.

Šokéad, f. coll. junge Schokzen.

Šokće, eta, n. junger Schokze.

Šokčiti, čim, v. a. i. zum Schokaz
machen; — se, Schokaz werden.

Šokica, f. Schokzin, f.

Šor, m. (vojv.) Gasse, f.

Šorak, rka, (cern.) Loos, n.

Šorati, ram, v. a. i. (Vuk) n. p. kapu
nogom, f. Čušiti, Čuškati.

Špada, f. Degen, m.

Špág, m. Sack, m. Tasche, f. Š. Dzep,
Žep.

Špág, m.

Spagat, Bindsfaden, m

Špaga, f.

Špagarica, f. Terzerol, n.

Špan, m. Meier, m.

Španovati, nujem, v. n. i. den Meier-
hof verwalten, Meier sein.

Špica, f. 1. Speiche, f. f. Palac; 2.
koštica od tikve, dinje, lubenice,
Samenkern von Kürbiß, Melone u.
f. w.

Špika, f. (cèrn.) Bajonett, n.

Špilja, f. Höhle, f.

Špitalj, m. Spital, n. f. Bolnica.

Špiun, m. f. Uhoda.

Špot, m. f. Rug.

Špotanje, n. f. Ruganje.

Špotati, tam, v. a. i. 1. f. Psovati;
2. f. Špotati se.

Špotati se, v. n. i. komu, f. Rugati se.

Šprih, m.

Schrott, n.

Špriha, f.

Špurak, rka, m. Skorpion, m.

Štagalj, glja, m. Scheuer, Scheune, f.

Štaka, f. Krücke, f. Bischofsstab, m.

Štakor, m. Ratte, f. f. Parcov.

ŠTI

430

S

ŠUL

Štir, m. trava, Amaranth, m. (po Vuku); (po Stulliu) Bingelkraut, n.

Štirka, f. Stárkmehl, n. Stärke, f.

Štirkati, kam, v. a. i. stärken die Wäsche.

Štirkinja, f. die Unfruchtbare.

Štit, m. Schild, n.

Štiti, štiem, v. a. i. f. Čitati.

Štititelj, m. Beschützer, Beschirmer, m.

Štititi, tim, v. a. i. beschützen, beschirmen.

Štitjenje, n. Beschirmung, f.

Štitnik, m. Schildknappe, m.

Štiv, a, o, adj. f. Čativ.

Što, genit. šta, pron. 1. was; 2. što — to, je — desto; što prie, što bërže, je eher; što više, was noch mehr ist; 3. po što, wie theuer; 4. anstatt; 5. oda šta ne daš to? was ist der letzte Preis? 6. —, pron. relat. welcher, —che, —ches oder so.

Štočij, ja, je, adj. einiger (was einigen gehört).

Štogdě, adv. hier und da.

Štogod, | pron. etwas, was im-

Štogodj, | mer.

Štokad, adv. manchmal, f. Kadšto, Kadkada.

Štokati, kam, v. n. i. što sagen statt ča oder kaj.

Štokoi, koja, je, pron. f. Gděkoi.

Što mi ti je za što, rath' einmal, was ist das (sagt man beim Aufgehen eines Räthsfels); (in cèrn.: što mi ti se nenu gonenu und in der vojvodovina: dašto mi ti dašto.

Štopela, štopelica, f. (rag.) Pantofsel, m.

Štov, m. Traktament, n.

Štovalac, vaoca, m. Verehrer, m.

Štovati, štujem, v. a. i. verehren, achten.

Štramac, mea, m. f. Dušek.

Štrapati, pam i pljem, } v. a. i.

Štraptati, pčem, } sprižen.

Štrojenje, n. Beschneidung, Entmannung, f.

Štrojiti, jim, v. n. i. kastriren, verschneiden, f. Uškopiti.

Štrok, m. f. Štěrk, Róda.

Štropiti, pim, v. a. i. sprižen

Štropot, m. Gepolter, n.

Štropotati, potjem, v. n. i. poltern.

Štuc, m. Stužen (Flinte), m.

Štucanje, n. Rülpfen, n.

Štucati se, ca se, v. impers. i. kome, rülpfen, auffstoffen.

Štucnuti se, ne se, v. impers. p. f. Štucati se.

Štučji, ja, je, adj. Hechten.

Štuka, f. Hecht, m.

Štukavica, f. Rülpß, m. Aufstoßen, n.

Štula, f. hölzerner Fuß, m.

Štule, f. pl. Stelzen, f. pl. Ž. Štapnica, Hodulje.

Štur, a, o, adj. (žito) verkümmert.

Šturak, rka, m. Grille, f.

Šturenje, n. Zirpen, n.

Šturiti, rim, v. n. i. zirpen.

Šuba, f. Pelz, m.

Šubara, f. Pelzmüze, f.

Šubaraš, m. der eine Pelzmüze trägt.

Šućur, m. Cierkürbiß, m.

Šuga, f. věrsta svraba, Schäbe, Kräze, f.

Šugati, gam, v. a. i. anstecken (mit Kräze); — se, v. r. i. Kräzen bekommen.

Šugav, a, v, adj. schäbig, kräzig.

Šugaviti, vim, v. a. i. anstecken mit Raude, Kräze.

Šukunbaba, f. Ururgroßmutter, f.

Šukunděd, m. Ururgroßwaler, m.

Šuljak, ljka, m. 1. Block, m. 2. das unterste mit Spreu vermengte Getreide beim Worfeln, das den Schweißen gegeben wird; 3. Spitzbrand,

ŠUV

→ 411 →

TAK

Šuvak, m. Linkler, m. f. Lěvak.

Šuvaka, f. linke Hand, f.

Šuvěrtan, tna, o, adj. angeschossen (im
Gehirn).

Švelja, f. Näherin, f.

Švelo, n. Näherheit, f.

Švigar. m. Schmíže, f. das Stund der
Weitsche, das schnalzt.

Švraka, f. j. Svraka.

T.

Ta, interj. doch, so, ja, n. p. ta jest,
ta nije, ta nemoj, ta pomozi; 2.
—, conj. n. p. ta jedno, ta drugo,
entweder Eins, oder das Andere.

Tabak, m. f. Duhan.

*Tabak, m. 1. Ledergerber, Gerber, m.
f. Kožar; 2. ein Bogen Papier.

*Tabakana, f. Gerberei, f.

Taban, m. 1. Fußsohle, f. f. Podplat;
2. ein Theil des Pfluges; 3. der
Grund der Furchе.

*Tabandže, džeta, n. Flintenschloß, n.

Tabarka, f. Kühlwanne (beim Brannt-
weinbrennen), f.

Tabati, bam, v. a. i. stampfen, treten.

Tabinja, f. Zungenfisch, m.

Tablja, f. Schußdach für die Kanone, n.

Tabor, m. Lager, n.

Taboran, rna, o, adj. Lager-.

Taboriti, rim, v. u. i. lagern, kampi-
ren.

Tač, adv. f. Tako.

Tačka, f. Stüge, f.

Tačkaš, m. Pflokkisole, f. f. Pričanik.

Tačke, f. pl. Schiebkarren, Schub-
karren, mn.

Tad, { adv. dann, damals.

Tada,

Tadar, adv. f. Tad.

Tadanji, nja, e, { adj. dama-

Tadašnji, nja, e, } lig.

*Tain, m. Razion, f.

Taj, ta, to, pron. dieser, diese, dieses.

Tajan, jna, o, adj. geheim.

Tajati, jim, c. u. i. geheim halten.

Tajati, taje, v. n. i. sickern.

Tajenje, n. Verheimlichen, f. Geheim-
halten, n.

Tajiti, jim, v. a. i. geheim halten,
verheimlichen, leugnen.

Tajna, f. Geheimniß, n. —sveta, Myste-
rium (ein Sakrament).

Tajni, na, no, adj. f. Tajan.

Tajnički, ka, ko, adj. Sekretär.

Tajničtvo, n. Sekretariat, n.

Tajnik, m. Sekretär, m.

Tajne, adv. geheim.

Tajnost, f. Geheimniß, Verborgenheit, f.

Tajom, adv. f. Tajno.

Tak, adv. f. Tako.

Takajše, adv. (slov.) f. Takodjer.

Takati, tačem, v. u. i. wälzen, rollen.

Takav, kva, o, { adj. f. Takov.

Taki, adv. gleich, alsbald, f. Odmah.

Takiša (takuša), f. Art Birnen.

Taklja, f. Stüge für Fisolen, f. Tèrk-
lja, Pritka.

Takmac, m. Wetteiserer, m.

Takmen, na, no, adj. ähnlich, gleich.

Takmiti, mim, v. u. i. gleich, ähnlich
machen; —se, wetteifern.

Taknuti, nem, v. a. p. berühren.

Taknuti se, nem se, v. n. p. česa,
čega, f. Ticati se, Taknuti.

Taknutje, n. Berühren, n.

Tako, adv. so, also; —mi života, so
wahr ich lebe; —mi Boga! bei
Gott!

Tako, adv. gleich; lijo ili tako, gleich
oder ungleich (im Spiele).

Takodjer, conj. auch.

TAN

443

TAV

Tancovodja, m. Vortänzer, m.

Tančac, čca, m. dim. f. Tanac.

Tančati, čam, v. u. i. f. Tančiti,
Tanjiti.

Tančina, f. Dünne, f.

Tančiti, čim, v. a. i. dünn machen, f.
Tanjiti.

*Tane, neta, n. Kugel, f. f. Kug-
lja.

Tanen, a, o, adj. f. Tanan, Tanak.

Tanja, f. Ort, wo die Fische gedörrt
werden.

Tanjenje, n. Dünnen, n.

Tanji, nja, nje, adj. comp. von Tanak,
dünner.

Tanjir, m. Teller, m.

Tanjirača, f. Art Apfel.

Tanjiti, njim, v. a. i. dünn machen.

Tanjur, m. f. Tanjir.

Tanko, adv. dünn; na, po —, um-
ständig, ausführlich.

Tankoća, f. Dünne, Feinheit, f.

Tankonog, a, o, adj. dünnfüßig.

Tankoprelja, f. Feinspinnerin, f. (poet).

Tankost, f. Dünne, Feinheit, f.

Tankoverh, a, o, adj. n. p. jela,
smrěka, schlanken Wipfels, Gipfels.

Tankovijast, a, v, adj. schlank (Vitak,
Tankovit).

Tanušan, šna, o, adj. dünn, schlank.

Taostvo, n. Geißelschaft, f.

Tapati, pam, v. n. i. tappen.

*Tapija, f. Grundbrief, m.

Tapun, m. f. Vranj.

Tar, m. zertretenes Stroh, n.

Tara, f. Schlacke, f.

*Taraba, f. Planke, Einzäunung, f.

Tarabe, f. pl. f. Taraba.

Tarac, m. Pflaster (auf den Gassen), n.

Taracka, f. Pöller, m.

Tarak, rka, m. Art Flachbraufe.

Tarana, f. Mehlgrüße, f. geriebener
und an der Sonne getrockneter
Teig, m.

Taranj, rnja, m. Nuthhobel, m. f.
Utornjak.

Tarčug, m. Niementasche größerer
Art, f.

Tarkati, kam, v. a. i. (Feuer) schüren.

Tarlabuka, f. Geräusch, n.

Tarlabukati, bučem, v. u. i. Geräusch
machen.

Tarni, a, o, adj. Fracht-, Last-.

Tarnice, f. pl. beschlagener Meier-
wagen, Lastwagen, m.

Tarničin, a, o, adj. n. p. konji,
Wagen- (Pferde).

Tarnuti, nem, v. a. pf. Feuer schüren.

Tast, m. der Vater der Frau, Frauen-
vater, Schwiegervater, m.

Tastbina, f. f. Tazbina.

Tastov, a, o, adj. des Schwiegervaters.

Tašci, m. pl. (gen. tašakah) eine
Mehlspeise.

Tašé, ća, će, adj. f. Tašt.

Tašćina, f. f. Taština.

Tašt, a, o, adj. nüchtern, leer, eitel.

Taština, f. Leere, Nüchternheit, Eitel-
keit, f.

Tašunati, nam, v. a. i. lullen.

Tát, m. Dieb, m. f. Kradljivac.

Tata, m. Vater (in der Kindersprache).

Tatar, m. 1. Tatar, m. 2. Cuv-

Tatarin, rier, m.

Tataranka, f. Tatarerpfeil, m. (poet.).

Tatbina, f. Diebstahl, m.

Tatica, f. 1. Diebin, f. 2. —, m.
dim. f. Tata.

Tatski, ska, o, adj. diebisch.

*Tava, f. Pfanne, f. f. Ponjva.

*Tavan, m. 1. Plafont, Boden, m.
2. Oberboden, Dachboden, m. 3. Schicht,
Lage, f. 4. Stockwerk, n.

Tavan, vna, o, adj. f. Taman.

Tavanice, f. pl. Zimmerdecke, f.

Tavanjača, f. Diele, f.

Tavica, f. dim. f. Tava.

Tavnica, f. f. Tamnica.

TAV

→ 444 →

TEL

Tavnik, m. 1. Korb für Nüsse; 2. Münne, f.

Tavnina, f. s. Tamnina.

Tavno, adv. s. Tamno.

Tavoriti, rim, v. n. i. kümmerlich lehen.

Tazbina (Tastbina), f. Schwiegereltern, das Haus der Schwiegereltern.

Taženje, n. Beruhigung, Besänftigung, f.

Tažiti, žim, v. a. i. beruhigen, besänftigen, stillen.

Te, } acc. vom pron. ti, dich.

Tebe, }

Te, conj. f. Ter.

Teca, f. s. Teta.

Tecivo, n. das Erworbene.

Tecikuća, m. f. Haushälter, m. — rin, f.

Tečaj, m. Lauf, Cours, m.

Tečan, čna, o, adj. schmackhaft.

Tečenje, n. 1. Fliesen, n. 2. Erwerben, n.

Tečevina, f. Erworbene, n.

Tečić, m. der tetka Sohn.

Teći, tečem, v. n. i. 1. fliesen, 2. lausen, 3. erwerben, gewinnen, 4. dauern.

*Teferié, m. 1. Landfahrt, f. 2. Landhaus, n.

Tekter, m. (griech.) Rechnenbuch, n.

*Teftiš, m. Untersuchungs-Commission an Ort und Stelle, f.

Teg, m. 1. Zug, m. 2. Gewicht, n. 3. Saat, Feldarbeit, f. 4. povešmo, Bindflachs, m.

Tegleći, ća, će, part. zum Ziehen gehörig.

Teglenje, n. Ziehen, n.

Tegliti, lim, v. a. i. 1 ziehen; 2. — v. n. schwer sein; — se, v. r. i. Finger ausziehen (ein Spiel).

Tegnuti, nem, v. a. p. berühren, anrühren, s. Taknuti.

Tegoba, f. Beschwerde, Schwierigkeit, schwere Arbeit, f.

Tegoměr, m. Barometer, m.

Tegota, f. Schwere, f. Gewicht, n.

Tegotan, tna, o, adj. 1. schwer, wichtig; 2. schwanger, s. Težak, Noseć.

Tegotno, adv. schwer.

Teharica, f. Art Osterkuchen.

Tek, m. 1. Geschmack, m. 2. Appetit, m.

Těk, m. Lauf, m.

Tek,

Tekar, } adv. kaum, nur, leise; —

Teke, } što ne, beinahe.

Tekem,

Teklić, m. Laufer, m.

Teknuti, nem, v. a. p. 1. einfallen (in's Gedächtniß); 2. berühren.

Tekuća (Tekućica), f. (voda), Flußwasser, n.

Tekunica, f. Erdzeislein, n.

Tekut, m. & f. Hühnerlaus, f.

Telac, teoca, m. Kalb, n.

Telad, f. coll. Kälber, pl.

*Telal, m. Herold, Ausrüfer, m.

Telalina, f. Ausrufgebühr, f.

Telaliti, lim, v. a. i. ausrufen.

Tele, leta, n. Kalb, n.

Tělesan, sna, v, adj. leiblich, körperlich.

Tělesina, f. augm. von tělo.

Tělesno, adv. leiblich, körperlich.

Teletina, f. 1. kälbernes Fleisch, n. 2. Kalbsfell, n.

Teletjak, m. kalbslederner Ranzen,TORnister, m.

Teletji, tja, e, adj. Kalbs-.

Telfa, f. Kaffeesaß, m.

Telica, f. Färse, f. junge Kuh, die noch nie gekalbt hat.

Teliti, lim, v. a. i. } wer=

Teliti se, lim se, v. r. i. } sen, kalben.

Teljig, m. eine um den Hals eines

TET

446

8

TÈR

brium vulg. 2. — modri, ballota nigra; 3. vodeni, stachys aquatica, Linn.

Tetica, f. s. Tetka.

Tetić. m. tetin sin, Sohn der Tante, Cousin, m.

Tetin, a, o, adj. der Tante.

Tetišna, f. die Tochter der Tante, Cousine, f.

Tetiva, f. Sehne des Vogens, f.

Tetivika, f. (rag.) Stechwinde, f.

Tetka, f. s. Teta.

Tetkin, a, o, adj. s. Tetin.

Tetkov, a, o, adj. dem Tantenmanne gehörig.

Tetošiti, šim, v. a. i. (sirm.) pflegen.

Tetrëb,

Tetrëv,

{ m. Auerhahn, m.

Teturati, ram, v. n. i. s. Tapati.

*Tevabija, f. Gefolge, n. Suite, f.

Tevati, vam, v. n. i. n. p. teva tako biti, t. j. valja tako do bude.

*Tevdil, adv. heimlich.

Tezati, težem, v. u. i. (in der Zusammensetzung mit v, na, po, pri, pro, za) ziehen.

Tezga, f. 1. Budenbank, Werkbank des Schneiders, Tischlers, f. 2. Ort, wo Schiffe gebaut werden.

*Tezgere, f. pl. die Trage.

Tezmati, mam, v. a. i. (sirm.) ziehen; — se, sich schleppen.

Teža, f. Schwere, f.

Težački, ka, ko, adj. der Ackerleute.

Težák, m. Ackersmann, Arbeiter, m.

Téžak, žka, ko, adj. (comp. težji) schwer; 2. schwanger; 3. sehr groß.

Težakinja, f. Feldarbeiterin, f.

Težanje n. Feldarbeit, f.

Težati, žam, v. a. i. bebauen.

Težatni, a, o, adj. Werk-, Arbeits-.

Težatnik, m. Werktag, m.

Teženje, n. 1. Schwerkraft, Neigung,

Tendenz, f. 2. das Feldbauen, Feldarbeit, f.

Težina. f. 1. s. Teža; 2. Uebelkeit, s. s. Mūka; 3. gebrochener Hanſ.

Težiti, žim, v. n. i. kamo ili za čim, durch die Schwerkraft gezogen werden, gravitiren; streben nach etwas, hingezogen werden, sich sehnen.

Težji, ja, je, adj. comp. von Težak, schwerer.

Težko, adv. schwer, schwerlich.

Težkoća, Schwierigkeit, f.

Težnja, f. 1. s. Težanje; 2. s. Teženje.

Tërbobolja, f. Bauchschmerz, m. Bauchweh, n.

Tërbok, m. Art Fischgarn.

Tërbonja, m. Dickbauch, m. Schmeerbauch, m.

Tërboslovac, vca, m. Bauchredner, m.

Tërbuh, m. Bauch, m.

Tërbušat, a, o, adj. dickbauchig.

Tërbušina, f. großer Bauch, m.

Tëreljast, a, o, adj. klein, unterseßt von Statur.

Tërëilaža, f. und m. Lügenmaul, n.

Tërëati, čim, v. n. i. laufen, rennen.

Tërëkarati, ram (und —kariti, rim), v. u. i. laufen.

Tërëke, adv. Lausend

Tërëiti se, čim se, v. r. i. den Hinter in die Höhe recken.

Tërëka, f. Teichhuhn, n.

Tërg, m. 1. Handel, m. 2. Marktplatz, m.

Tërgač, m. Weinlefer, m.

Tërgalac, gaoca, m. Weinlefer, m.

Tërganci, nacāh, m. pl. eine Art Knödeln oder Viehklössle, f.

Tërganje, n. 1. Reißen, n. 2. Weinleifen, n.

Tërgatba, f. Weinlese, s. f. Bratva, Berba.

UKO

451

451

ULA

kette); 2. im Beschlagen verwunden
(3. B. ein Pferd), f. Ukivati.

Ukovica, f. auf Draht angeschmiedete
Münzen (als Kopf- oder Halszierde).

Ukovitlac, adv. burzelnd.

Ukradom, adv. heimlich, f. Kradom.

Ukradjen, a, o, part. gestohlen.

Ukraj, praep. mit gen. neben.

Ukras, m. Verschönerung, Artigkeit, f.

Ukrasiti, sim, v. a. p. verzieren, ver-
schönern; — se, v. n. p. (scherz-
haft) sich ein Näuschen antrin-
ken, f. Nakititi se (vina).

Ukrasti, ukradem, v. a. p. stehlen;
— se, v. n. p. sich heimlich davon-
machen, sich wegstehlen.

Ukrašenje, n. Verzierung. f.

Ukratiti, kratim, v. a. p. verkürzen,
abkürzen; entziehen.

Ukrėpiti, pim, v. a. p. stárken, er-
quicken.

Ukresati, ukrešem, v. a. p. oganj,
Feuer schlagen, f. Izkresati.

Ukriti se, rijem se, v. r. pf. 1. sich gut zudecken (um zu schwitzen); 2. sich verstecken.

Ukriviti, vim, v. a. p. krüm-

Ukrivljivati, vljujem, v. a. i. men,
biegen, f. Izkriviti.

Ukrotitelj, m. Bändiger, m.

Ukrotiti, tim, v. a. p. händigen, zäh-
men.

Ukrotiv, a, o, adj. zu bändigen, be-
zwingbar.

Ukrutiti, tim, v. a. p. 1. hart ma-
chen, härten; 2. fest halten.

Ukuburiti, durim, v. n. p. in Moth
und Kummer gerathen.

Ukucati, cam, v. a. p. hineinschlagen.

Ukućanin, m. 1. Hausgenosse, Mitbe-
wohner, m. 2. Inwohner, Hausbe-
wohner, Miethmann, m.

Ukućanka, f. Mitbewohnerin, Mieth-
sfrau, f.

Ukućanstvo, n. (sirm.) Haussteuer, f.

Ukućnica, f. Haushälterin, f.

Ukuhati, ham, v. a. p. 1. einkochen,
einsieden; 2. n. p. hleb, kruh, ein-
teigen; — se, v. n. p. beim Kochen
an Inhalt verlieren, einsieden, ein-
kochen.

Ukupno, adv. insgesammt.

Ukus, m. Geschmack, m.

Ukusan, sna, o, adj. geschmackvoll,
schmackhaft, f. Tečan.

Ukuvati, vam, f. Ukuhati.

Ula, f. (hula), Halunke, m.

Ulaganje, n. 1. Hineinstecken (des Gel-
des in eine Unternehmung); f. 2. Ein-
ranken, Einrichten (des gebrochenen
Fußes).

Ulagati, ulážem, v. a. i. 1. einlegen,
hineinstecken; 2. einrenken, richten.

Ulagati se, lážem se, v. n. p. sich ein-
schmeicheln (durch Lügen).

Ulagivanje, n. Einschmeicheln, n.

Ulagivati se, gujem se n. vam se,
v. n. i. f. Ulágati se.

*Ulak, m. Kurier, m. (pvet.).

Ulakšati, šam, v. a. p. erleichtern.

Ulaktiti, tim, v. a. p. die Hände rück-
lings binden.

Ulama, f. (sirm.) Art Stickerei.

Ulamati, mam, v. a. i. f. Ulomiti.

Ulandati se, dam se, v. r. pf. sich bis
an's Knie beschmugen (mit Koth im
Thau).

*Ular, m. Halster, f. f. Povod, Oglavnik.

Ulasniti, nim, v. a. p. erleichtern,
leicht machen.

Ulav, a, o, adj. hundsföttisch, schur-
kisch.

Ulaz, Ulazak, zka, m. Eingang, m.

Ulazina, f. Eingangsgebühr, f. Ein-
gangszoll, m.

Ulaziti, zim, v. n. i. hineingehen, ein-

30*

UMU

→ 455 →

U OČ

Umući, umuknem, v. n. pf. verstum-
men.

Umuknuti, nem, v. n. p. f. Umučati.

Unakèrst, adv. m's Kreuz, kreuzweise.

Unaprěd, adv. voraus, vorwärts.

Unaprěda, adv. voraus, vorwärts.

Unaprěditi, dim, v. a. p. befördern, f.
Promaknuti, Promicati.

Unašanje, n. f. Unošenje.

Unašati, šam, v. a. i. hineintragen,
eintragen; — se, v. n. u što, sich
einnischen.

Unatèrc, adv. dosta, genug.

Unatoč, adv. zuwider.

Unatrage, adv. poet. für Natrag.

Unaviljčiti, čim, v. a. pf. sénó u
naviljke skupiti, Heu fangen.

Unazad, adv. rückwärts.

Uněa, f. Unze, f. (2 Leth).

Uněgovati, gujem, v. a. & n. i. mild,
zart machen, erweichen; — s kim,
schmeicheln.

Uněsti, unesem, v. u. p. hineintragen,
f. Unašati.

Unetèrmiti se, mim se, v. n. p. (Gund.)
geführlos werden.

Uneti, nesem, v. a. pf. 1. hineintragen; 2. wegtragen; — se, v. r. pf. die Nase hineinstecken, f. Unesti, Unositi, Unašati.

Unići, unidjem, v. n. p. hineingehen,
eingehen.

Unijačad, f. coll. die Jugend der Unir-
ten.

Unijat, m. der Unirte (mit der römisch.
Kirche).

Unijatiti, tim, v. a. i. uniren, vereini-
gen mit der römisch. Kirche.

Unijatka, f. die Unirte.

Unijatkinja, f. die Unirte.

Unijatski, a, o, adj. n. p. pop, der
unirte Pop.

Uništavati, vam, v. a. i. s. Uništiti.

Uništenje, n. Bernichtung, f.

Uništiti, štim, v. a. p. vernichten,
vertilgen, niederschlagen; — se, 1.
sich erniedrigen; 2. versallen.

Uništivati, štujem, v. a. i. vernichten,
zerstören.

Uniti, unidem, v. n. p. hineingehen, f.
Unići, Ulaziti.

Unizi, adv. unten.

Unjkati, kam, v. u. i. govoriti kroz
nos, näseln.

Unjul, a, o, } adj. n. p. konac, nit,
Unjuo, ula, o, } einfach.

Unka, f. s. Humka.

Unkaš, m. Sattelknopf, m.

Unoćati se, ća se, v. r. pf. kad se
unoća, wenn es tief in der Nacht
wird.

Unoriti, rim, v. a. p. untertauchen,
in eine finstere Grube versenken.

Unositi, sim, v. a. i. 1. hineintragen; 2. davontragen; — se, v. r. i. die Nase hineinstecken.

Unošenje, n. Hineintragen, u. s. Una-
šanje.

Unučad, f. coll. Enkel, pl.

Unuče, četa, n. Enkelkind, n. Kindes-
kind, n.

Unučići, m. pl. die Enkel.

Unuk, m. Enkel, m. unuci, pl. Nach-
kommen, pl.

Unuka, f. Enkelin, f.

Unutar, adv. hinein, f. Nutar.

Unutarnji, nja, nje, adj. innerlich.

Unutra, } adv. darinnen, drinnen, hin-

Unutri, } ein, s. Nutri.

Uobičajiti, jim, v. a. p. in Gebrauch
einführen, gebräuchlich machen.

Uobraziti se, zim se, v. n. p. sich
einbilden, s. Umisliti, Umišljati.

Uočiti, čim, v. a. pf. koga, erblichen,
s. Ugledati.

U oči, adv. n. p. u oči božića, u oči
nedelje, den Tag vor Weichnachten,
vor dem Sonntage.

USI

461

UDA

Usisati, sam, v. a. p. einsaugen.

Usitniti, nim, v. n. p. klein, zart, de-
likat thun (im Gehen, Trinken).

Usjati, sjam, v. a. p. glühend ma-
chen.

Usjavanje, n. Glühendmachen, n.

Usjavati, vam, v. a. i. f. Usijati.

Uskakati, skačem, v. a. i. 1. hinein-
springen; 2. entspringen, sich flüch-
ten.

Uskers, m. Ostern, pl.

Uskèrsnuti, nem, v. u. p. auferstehen
(von dem Tode).

Uskèrsnutje, u. Auferstehung, f.

Uskèrsov, a, o, adj. n. p. jaja,
Ostern.

Uskèrsovanje, n. 1. das Feiern der
Ostern; 2. Auferstehen, n.

Uskèrsovati, sujem, v. n. i. 1. die
Ostern feiern; 2. allmählig aufer-
stehen.

Uskèršiti, šim, v. a. p. abbrechen, f.
Odkèrhnuti.

Uskèršnjača, f. u. p. košulja, Dster-
(Hemb).

Uskèršoji, nja, nje, adj. Dster-.

Uskidati, dam, v. u. i. f. Uzkidati.

Uskisnuti, snem, v. u. p. f. Uzkis-
nuti.

Uskočiti, čim, v. n. p. 1. hineinsprin-
gen; 2. entspringen, sich flüchten.

Uskok, m. Ausreißer, Deserteur, m.

Uskopati, pam, v. a. p. f. Uzkopati.

Uskoriti, rim, v. u. p. beschleunigen.

Uskošen, a, v, adj. bei mürrischer
Laune.

Uskotèrljati, ljam, v. a. p. zerwüh-
len, durcheinander werfen, f. Uzko-
tèrljati.

Uskrisiti, sim, v. a. p. auferwecken.

Uskušljati se, ljam se, v. r. pf. sich
verwirren.

Uslěd, praep. mit gen. in Folge, zu-
folge.

Uslišati, šam,

Uslišiti, šim.

Usloboditi, dim. v. a. p. ermuthigen;
— se, v. n. sich erkühnen.

Uslovan, vna, o, adj. (russ.) f. Uvě-
tan, Ugovoran.

Uslovje, n. Verabredung, f. Contract,
m. f. Pogodba.

Usluga, f. (russ.) Dienst, m. Gesällig-
keit, f.

Usměřiti se, lim se, v. n. p. f. Uslo-
boditi se.

Usměrtiti, rtim, v. a. p. tödten.

Usmina, f. Stießelschaft, m.

Usna, f. Lippe, f.

Usnat, a, o, adj. geöfflippig.

Usnetina, f. große Lippe.

Usnica, f. dim. f. Usna.

Usniti, nim, v. a. p. träumen; — se,
v. n. p. komu što, einer Traum
haben.

Usnuti, snem, v. n. p. einschlasen, ein-
schlummern.

Usov, m. (čern.) Lavine, f.

Uspati, spim, v. a. p.

Uspavati, vam, v. a. p.

Uspavljivati, ljujem, v. a. i.
ein-
schläfern.

Uspěh, m. guter Erfolg, Erfolg, m.

Usperak, rka, m. der Einsatz im Bein-
kleide.

Uspěšiti, šim, v. a. p. beschleunigen.

Uspěti, piem, v. n. p. gedeihen, auf-
kommen.

Uspěti se, spnem se, v. n. p. f.
Uzpěti se.

Uzpěvati, am, v. n. i. f. Uspěti.

Uzpěrdežiti se, žim se, v. r. pf. in
Verlegenheit kommen (scherzhaft).

Uspomena, f. Andenken, Gedächtniß, n.
Erinnerung, f.

Uspor, m. das Anschwellen des Wassers,
udario uspor, der kleinere Fluß ist
durch das Anschwellen des grössern,

UST

463

UŠU

trete; 2. ein Kraut dazu; 3. Gegen-
mittel, n.

Ustuknuti, nem, v. a. & n. p. zurück-
weichen, f. Uzmaknuti; — vole, zu-
rücktreten lassen.

Ustupati, pam, v. a. i. } abtreten; —,

Ustupiti, pim, v. a. p. } v. n. zurück-
treten, sich zurückziehen.

Usud, m. Bestimmung, f. Schicksal, n.

Usuditi, dim, v. a. p. bestimmen, be-
scheiden.

Usuditi se, dim se, v. n. p. sich er-
kennen.

Usudjivati se, djujem se, v. n. i. f.
Usuditi se.

Usukati, usučem, v. a. p. drehen, ein-
drehen; — se, abfallen, schwach
werden.

Usukivati, kujem, v. a. i. f. Usukati.

Usuprot, adv. dagegen, im Gegen-
theile.

Usuti, uspem, v. a. p. hineinschütten.

Usutoniti se, ni se, v. r. pf. dämm-
rig werden, Nacht werden.

Usužnjiti, njim, v. a. p. f. Zasuž-
njiti.

Uš, f. Laus, f.

Ušančiti se, čim se, v. n. p. sich ver-
schanzen.

Ušarati, ram, v. n. p. anfangen zu
lügen (es hunt zu treiben).

Ušati, šam, v. a. i. (cern.) in der
Redensart: slušaju, ali ne ušaju, sie
hören, aber sie achten nicht.

Ušenjac, njca, } m. f. Uš, Vaš.
Ušenjak, njka, }

Uši, uših ili ušiuh, f. pl. die Ohren;
— na kotlu, na čabru i t. d. Dehre,
n. pl. Handhaben, f. pl. f. Uho.

Ušikati, kam, v. a. i. beruhigen, be-
sänstigen; einschläfern.

Ušišikati, kam, v. a. pf. 1. ein un-
ruhiges Pferd beruhigen; 2. über-
haupt besänstigen.

Ušiti, ijem, v. a. p. 1. einnähen, hin-
einnähen; 2. nähen, fertig nähen.

Ušiv, a, o, adj. lausig.

Ušivac, vca, m. lausiger Mensch, Lause-
kerl, m.

Ušivati, vam, v. a. i. f. Ušiti.

Ušivost, f. Läusefucht, f.

Uškèrljak, ljka, m. Tuchschnibel, n.

Uškopiti, pim, v. a. p. verschneiden, ca-
striren, f. Uštrojiti.

Uškopljenik, m. 1. Schöps, Hammel,
m. 2. Eunuch, m.

Ušljiv, a, o, adj. f. Ušiv.

Ušljivac, vca, m. f. Ušivac.

Ušljivica, f. lausiges Weib, n.

Ušnjaci, m. pl. (g. ušnjakah), f. Obodci.

Ušoriti, rim, v. a. pf. selo, regu-
liren.

Ušpa, f. f. Uštap.

Uštap, m. Vollmond, m.

Uštapiti se, pim se, v. n. p. starr
werden.

Uštapljen, a, o, part. erstarrt.

Uštapnuti se, pnem se, v. n. p. t. j.
měsec, abnehmen.

Ušteděti, dim, v. a. p. ersparen,
Uštediti, dim, schonen.

Uštěrb, m. Abbruch, m. Beeinträchti-
gung, f. Nachtheil, m.

Uštěrbina, f. Scharte, f. Bruchstück, n.

Uštěrbnuti, nem, v. a. p. beeinträch-
tigen.

Uštinuti, nem, v. a. p. kneipen, zwik-
ken, f. Uštipnuti.

Uštipak, pka, m. Zwickkrapsen, m. f.
Tërganci.

Uštipčar, m. 1. der Zwickkrapsen ver-
lauft; 2. der sie zerreißt; fem. da-
von uštipčara.

Uštipnuti, nem, v. a. p. f. Uštinuti.

Uštje, n. Mündung, f.

Ušto, conj. während, f. Dočim.

Uštrojiti, jim, v. a. p. verschneiden.

Ušur, m. 1. Müllergebühr, f. s. Ujam;

UTI

3 465

E-

UTU

n. Entlaufen; 3. das Bestehen im
Laufen.

Uticati, čem, v. n. i. s. Utěcati.

*Utia, { f. Biegeleisen, n.
*Utija, {

Utikati se, utičem se, v. n. i. s.
Utaknuti se.

Utiranje, n. 1. Abwischen, n. 2. s. Za-
tiranje.

Utirati, rem, v. a. i. abwischen; — li-
vadu, abweiden, zusammentreten.

Utisak, ska, m. Eindruck, m.

Utiskati, kam, v. a. p. hineindrücken,
s. Utiskivati, Utisnuti; drucken (in
der Buchdruckerei).

Utiskivati, kujem, v. a. i. eindrücken,

Utisnuti, nem, v. a. p. f. Utiskati.

Utišati, šam, v. n. p. 1. n. p. větar,
still werden; 2. —, v. a. stillen, s.
Utišiti.

Utišiti, šim, v. a. p. stillen.

Utištenje, n. f. Utisak.

Utišiti, štim, v. a. p. s. Utiskati,
Utisnuti.

Utiti, utijem, v. n. p. fett werden.

Utkati, tkem, tćem u. tkam, v. u. p.
einweben.

Uto, conj. während, indessen, s. Me-
djutim.

Utočište, n. Zufluchtsort, m. Asil, n.

Utočiti, čim, v. a. p. eingießen, ein-
schenken.

Utok, m. Einfluß, m. Mündung, f. s.
Ustje.

Utoka, f. das Entlaufen.

Utoliti, lim, v. n. p. stillen, beschwichtigen, still werden, utolio větar.

Utonuti, nem, v. n. p. untertauchen,
untergehen, versinken; ersaufen, er-
trinken.

Utopiti, pim, v. a. p. 1. tauchen,
eintauchen; 2. ertrinken lassen, i.
Utapati; — se, v. n. s. Utonuti.

Utopljenik, m. Ertrunkene, m.

Utorak, rka, m. Dienstag, m.

Utor, m. u duga ono gdě se dno
umetje, s. Utore.

Utore, f. pl. Muth, f. (eine Vertiefung
in den Faßdauben, wo der Boden ein-
gesügt wird), die Kimme.

Utoriti, rim, v. u. i. bačvu, mit der
Muth versehen.

Utorni, a, o, adj. grundsest, kernsest.

Utornik, m. s. Utorak.

Utornjak, m. Muthhobel, m. (ein Werkzeug der Faßhinder); der Reiß an den utore (Vuk).

Utoviti, vim, v. u. p. fett machen,
mästen.

Utrapiti, pim, v. a. p. t. j. metnuti
u trap, in eine Erdgrube in die Ver-
wahrung legen.

Utraviti se, vim se, v. n. p. mit Gras
überwachsen.

Utrenik, m. Heerstraße, f. uzeti—,
Fersengeld nehmen.

Utrěti, utrem, v. a. p. s. Utěrti.

Utrina, f. Trist, f.

Utroba, f. Eingeweide, n. Mutter-
leib, m.

Utroban, bna, o, adj. n. p. bolest,
vom Mutterleibe, vom Bauche.

Utrobica, f. dim. v. Utroba, auch so
viel wie džigerica, f. Leber, f.

Utrostručiti, čim, v. u. pf. dreifach
machen.

Utruditi, dim, v. u. p. ermüden.

Utruniti, nim, v. a. p. koga, Split-
ter in die Augen werfen; — se,
v. n. einen Splitter in's Auge he-
kommen.

Utući, učem, v. u. p. 1. n. p. soli,
stossen; 2. — vola, castriren durch
Zerstößen des Hodenbandes.

Utuk, m. Gegenmittel, n.

Utuknuti, nem, v. a. p. s. Utući.

Utuliti, lim, v. a. pf. löschen, dämpfen,
stillen.

31

UZB

469

8

UZE

Uzbacivati, cujem, v. a. i. s. Uzbciti.

Uzbèrdica, f. der Ort, wo man aufwärts geht, Aufgang, m. Anhöhe, f.

Uzbijač, m. čim se uzbija tèrska kad se kuća pokriva, der Schlägel.

Uzbijanje, n. Zurückschlagen, n.

Uzbijati, jam, v. a. i. zurückschla-

Uzbiti, ijem, v. u. p. gen.

Uzblutiti se, tim se, v. u. p. kahmig werden, sich brechen (vom Wein).

Uzbojati se, jim se, v. u. p. fürchten.

Uzbrati, berem, v. u. p. s Uzabrati.

Uzbučati, či, v. n. p. n. p. mléko, sauer werden (die Milch).

Uzbučiti, čim, v. u. p. in Allarm bringen.

Uzbuditi, dim, v. a. p. erwecken, erregen.

Uzbujati, jam, v. n. p. 1. n. p. trava, üppig wachsen, schnell wachsen, wuchern; 2. voda, ausschwellen, aufsaufen.

Uzbuknuti, nem, v. u. p. austoben; —oganj, auflödern.

Uzbuna, f. Aufstand, Aufruhr, m.

Uzbuniti, nim, v. a. p. aufwiegeln, empören.

Uzburljati, ljam, v. a. pf. zerrühren.

Uzčepèrkati, kam, v. a. p. n. p. koš zemlju, ausscharen, aufkrazen.

Uzda, f. Zügel, Zaum, m.

Uzdah, m. Seufzer, m.

Uzdahnuti, nem, v. n. p. seufzen.

Uzdan, a, o, adj. s. Pouzdan.

Uzdanica, f. Vertrauen, n. Stüge, f.

Uzdanje, n. 1. Hoffen, Vertrauen, n. 2. Zäumen, n.

Uzdano, adv. verläßlich, sicher, s. Pouzdano.

Uzdanost, f. s. Uzdanje 1., Pouzdanost.

Uzdar, m. Riemer, m.

Uzdarev, a, o, adj. des Niemers.

Uzdarje, n. Gegengeschenk, Honorar, n. Belohnung, f.

Uzdarski, a, o, adj. Riemer.

Uzdati, dam, v. a. i. zäumen; —se u koga, što, hoffen.

Uzdèrhtati, htjem u. ršćem, v. u. pf. erzittern.

Uzdèrmati, mam, v. u. p. erschüttern, rütteln.

Uzdèržanje, n. Mäßigkeit, Mäßigung, f.

Uzdèržati, žim, v. a. p. außhalten, erhalten, enthalten, zurückhalten; —se, v. n. 1. sich erhalten; 2. sich enthalten.

Uzdèržavati, vam, žajem, v. u. i. s. Uzdèržati.

Uzdica, f. 1. dim. v. Uzda; uzdice, f. pl. Zügel des Wagenpfertes.

Uzdići, dignem, v. a. p. heben, er-

Uzdignuti, nem, heben, aufheben.

Uzdignutje, n. Erhebung, f.

Uzdisati, išem, v. n. p. za kim ili za čim, seufzen, s. Uzdahnuti.

Uzdivjačiti, čim, v. a. p. wild machen, —, v. n. wild werden, s. Podivjačiti.

Uzdivjati, jam, v. n. p. wild werden.

Uzdizanje, n. Heben, Erheben, Aufheben, n.

Uzdizati, ižem, v. u. i. aufheben, s. Uzdignuti, Uzdići.

Uzdražati, žam, v. n. p. theuer werden. s. Podražati.

Uzduh, m. (krsl.) Luft, f. s. Zrak.

Uzduž, praep. mit gen. längs, entlang, nach der Länge; uzduž i poprěko, nach der Länge und Breite.

Uzdvignuti, nem, v. a. p. s. Uzdgignuti.

Uzebsti, bem, v. n. p. u. p. voće, erfrieren, s. Pozebsti.

*Uzendjija, f. Steighügel, m. (Stremen).

Uzet, a, o, adj. gichtbrüchig, (Vuk).

UZK

3

471

C

UZN

Uzkos, (uzpèrkos), adv. zum Troß.

Uzkošen, a, o, adj. bei mürrischer
Laune.

Uzkotèrljati, ljam, v. a. pf. zerwühlen,
durcheinanderwerfen.

Uzkratiti, tim, v. a. p. 1. f. Pokra-
titi; 2. entziehen, verweigern.

Uzkratjenje, n. Verkürzung, Abwei-
sung, f. Entziehen, n.

Uzkratjivati, tjujem, v. a. i. f. Uzkratiti.

Uzkriknuti, nem, v. a. p. auffschreien.

Uzkrisiti, sim, v. a. p. erwecken (von
den Todten).

Uzkrotiti, tim, v. a. p. bezähmen.

Uzlat, a, o, adj. knotig.

Uzlati, lam, v. a. i. Knoten machen.

Uzlaz, m. Aufgang, Hinaufgang, m.

Uzlaziti, zim, v. n. i. hinaufssteigen,
hinaufgehen.

Uzlenjača, f. onaj cěpac, za koji se
osnova priveže kad se počne tkati.

Uzlet, m. Aufflug, Auffschwung, m.

Uzletěti, letim, v. n. p. 1. auffliegen,
auffschwingen; 2. oko koga, drän-
gend beläftigen, keine Ruhe lassen.

Uzlêzti, lezem, v. n. p. hinaufssteigen.

Uzlić, m. dim. v. Uzao, Knoten.

Uzmaći, maknem, v- n. p. zurückwei-
chen; — v. a. zurückrücken, f. Uzma-
knuti, Uzmicati.

Uzmahivati, hujem, v. u. i. } čim,

Uzmahnuti, nem, v. u. p. } schwin-
gen, auffschwingen.

Uzmak, m. Rückzug, Rückblick, m.

Uzmaknuti, nem, v. n. & a. p. f. Uz-
maći, Uzmicati.

Uzmanjkati, kam, v. n. p. ermangeln.

Uzměšati, šam, v. u. p. durcheinander-
mengen.

Uzmetati, metjem, v. a. i. } n. p.

Uzmetnuti, nem, v. a. p. } žito i
slamu na guvno, kud se vèrši ili
mlati, aufwerfen.

Uzmicanje, n. Zurückziehen, n.

Uzmicati, mičem, v. n. & a. i. zu-
rückrücken.

Uzmlačiti, čim, v. a. p. } lau ma-

Uzmlačivati, čujem, v. a. i. } chen.

Uzmložiti, žim, v. a. p. } vermehren.

Uzmnažati, žam, v. a. i. } vermehren.

Uzmnožan, žna, v, adj. erhaben, groß.

Uzmnožati, žam, } v. u. p. f. Uz-

Uzmnožiti, žim, } mnažati.

Uzmoći, možem, morem, mogu, mo-
gnem, v. a. p. können, f. Moći.

Uzmožan, žna, o, adj. mächtig, kräf-
tig.

Uzmučiti se, čim se, v. n p. unruhig
werden.

Uzmuhati se, ham se, v. v. pf. sich
unruhig bewegen.

Uzmutiti, tim, v. a. p. trüben; —
se, v. n. trübe werden, verwirrt
werden.

Uznačice, } adv. rücklings, rückwärts

Uznak, } liegend, f. Nauznak, Nauz-
načice.

Uznati, znam, v. u. p. ersahren, f.
Doznati.

Uznemiriti, rim, v. a. p. } beun-

Uznemirivati, rujem, v. a. i. } ruhi-
gen.

Uznenaviděti, dim, v. u. p. zu benei-
den anfangen.

Uznesti, } esem, v. u. p. heben, er-

Uzniči, } heben; — se, v. n. 1. sich
erheben; 2. übermüthig werden;
3. Muth bekommen.

Uzuići, niknem (uznikoh, niče), v. u. p.
sich ausfrachten (poet.)

Uzniknuti, nem, f. Uznići.

Uznosit, a, v, adj. erhöht, erhoben,
erhaben.

Uznositi, sim, v. a. i. hinauftragen;
— se, übermüthig werden, f. Uz-
nesti.

Uznošljiv, a, v, adj. stolz, f. Ponosit.

UZR

3

473

3

UZE

Uzřěti, zřěm, v. a. p. s. Ugledati.

Uzrigavati se, va se ili | aufstoßen,
guje se, v. a. i. komu, rülpfen, s.

Uzrignuti se, gnem se, | Podrigava-
ti se.

Uzrignutje, n. Rülps, m.

Uzřiti, rijem, v. a. p. aufwühlen.

Uzročan, čna, u, adj. unglücklich.

Uzročiti, čim, v a. p. § i. verur-
sachen.

Uzrogobatiti se, tim se, v. n. p. häckelig
werden.

Uzrok, m. Ursache f.

Uzrokovanje, n. Verursachen, n.

Uzrokovati, kujem, v. a. i. aufwühlen.

Uzslěditi, dim, v. a. p. folgen, s.
Slěditi.

Uztaći, taknem, v. a. p. (Vuk) n. p.
kapu na glavu, anſſezen, den Hut
auf den Kopf, s. Postaviti.

Uztěrčati, čim, v. n. p. hinauflaufen.

Uztěrčavati, vam, v. n. i. s. Uztěr-
čati.

Uztěrgnuti, nem, c. a. p. abreifen.

Uztěrkati, rćem, v. n. p. s. Uztěr-
čati.

Užtěrpiti se, pim se, v. n. p. sich ge-
dulden, Geduld haben.

Uztěrpljiv, a, o. adj. geduldig, duldsam.

Uztěrpljivost, f. Geduld, f.

Uztegnuti, nem, v. a. p. zurückziehen.

Uztezati, težem, v. a. i. s. Uztegnuti.

Uztrepetati, petjem, v. a. p. erheben,
sich erschüttern.

Uztreptěti, ptim, v. n. p. s. Uztre-
petati.

*Uzun, m. veliki, groß.

*Uzur (huzur), m. Gemächlichkeit,
Muße, f.

Uzuran, rna, u, adj. gemäßlich, mißig,
sorgensfrei.

Uzuriti, rim, v. n. i. gemäßlich, be-
quem leben, Muße haben.

Uzurlija, m. bequem lebend.

Uzveličati, čam, v. a. i. erheben, rüß-
men, verherrlichen.

Uzveličavati, vam, v. a. i. | erheben,

Uzveličiti, čim, v. a. p. | rühmen,

Uzveličivati, čujem, v. a. i. | verherr-
schen, preisen.

Uzvesti, vedem, v. a. p. hinaufführen.

Uzvěrdati se, dam se, v. r. pf. verlegen
werden.

Uzvěrpoljiti se, ljim se, v. r. pf. un-
ruhig werden.

Uzvěrtati, uzvěrtjem, v. a. i. zurück-
treiben, s. Povraćati.

Uzvijanje, n. Aufwinden, Hinaufwin-
den, n.

Uzvijati, jam, v. a. i. | hinaufwin-

Uzvinuti, nem, v. a. p. | den.

Uzvis, adv. aufwärts.

Uzvisiti, sim, v. a. p. heben, erheben.

Uzvisivati, sujem, | v. a. i. erhe-

Uzvisivati, šujem, | ben.

Uzviti, vijem, v. a. p. hinaufwinden.

Uzvod, m. platno uzvedeno, eine z. B.
mit feidenen Streifen durchzogene
Leinwand.

Uzvoditi, dim, v. a. i. hinaufführen,
s. Uzvesti.

Uzvodjenje, n. Hinaufführen, u.

Uzvonjati se, vonjam se, v. n. pf.
stinkend werden, s. Usmerděti.

Uzvratiti, tim, v. a. p. | n. p. ru-

Uzvratjati, tjam, v. a. i. | kave, zu-
rückschließen.

Uzznati, znam, v. a. p. s. Saznati.

Užapnuti se, nem se, v. r. pf. sich
geniren.

Užar, m. Seiler, m.

Užariti, rim, v. a. pf. 1. peć, glühend
machen (den Backofen); 2. pogaću,
mit glühender Asche bedecken.

Užas, m. (russ.) s. Strah.

Uže, gen. uža i užeta, n. Seil, n.
Strick, m.

Užeći, ežem, v. a. p. anzünden; —

VAL

475 -

VAR

Val, m. Welle, Woge, f.

*Valaha, interj. bei Gott !

*Valake, f. pl. Werkzeug, um die Füße
zusammenzuwinden bei der Bastonade,

Valatati, tam, v. a. i. oſtro govoriti,
scharf reben.

Valinka, f. Fehler, m.

Valiti, lim, v. n. p. fehlen.

Valiti, lim, v. a. p. (in der Zusam-
menseßung mit: iz, na, od, po, pre,
s, za), 1. wälzen, umwerfen; 2. mit
pro, raz, durchbrechen, zerſtören, f.
Valjati 1. 2.

Valj, m. Walze, Ackerwalze, f. Zilin-
der, m.

Valja, f. Zündloch (an der Flinte, Ra-
none), n.

Valjak, ljka, m. f. Valj.

Valjan, a, o, adj. wacker.

Valjanice, f. pl. Holz, das vrm Berge
herabgewälzt wird.

Väljanje, n. Wälzen, Vieterreißen, n.

Valjanost, f. Werth, m.

Valjarica, f. Walkmühle, f.

Valjast, a, v. } adj. wacker, tuch-

Valjatan, tna, o, } tig.

Väljati, ljam, v. a. i. 1. wälzen; 2. nie-
derreißen, zerſtören; 3. — mladicu,
rozgvu, lozu, abſenken, abbiegen
(einen Zweig); 4. — sukno, wale-
ken; — se, ſich wälzen.

Valjati, ljam (i valjadem), v. n. i.
1. werth sein, gelten, gut sein; 2. v.
impers. vonnöthen sein, müſsen, f.
Treßati.

Valje, adv. f. Odmah, Umah, Taki.

Valjkovast, { a, v, adj. walzenſt-

Valjkovit, { mig.

Valjuga, f. Walze, f.

Valjušak, ška, m. f. Valjuška.

Valjuška, f. Kloß, Mehkloß, Knödel, m.

Valjuškati, kam, v. n. i. f. Valjati.

Valni, na, o, adj. f. Valovit.

Valov, m. Schweinstrog, m.

Valovan, vna, v, adj. f. Valovit.

Valovati, lujem, v. a. p. & i. (slov.)
bekennen, f. Izpovědati.

Valovit, a, o, adj. voll Wellen, wel-
lenreich; stürmisch, schwankend.

Valovje, n. coll. Wellen, f. pl.

Valovlje, n. Felsen, (Vuk).

Valut, m.

{ ein kleiner, runder Stein.

Valutica, f.

Vampir, m. Vampir, m. f. Vukodlak,
Upirina.

Van, adv. 1. draußen, außen, f. Izvan;
2. hinaus, heraus; 3. als, ništa
druge van to; 4. van da, außer
wenn.

Vancaga, f. (sirm.) Art, f. f. Bradva.

Vanl, adv. draußen.

Vanjski, ka, o, adj. äußerlich.

Vanka, adv. f. Van.

Vankoš, m. Kepſkiffen, n. f. Uz-
glavje.

Vanredan, dna, o, adj. außerordentlich.

Vanredno, adv. f. Izvanredno.

Vao, vala, m. f. Val.

Vapa, f. Dunſt, m.

Vapaj, m. Geschrei, n. Wehklage, f.

Vapijati, jem, v. a. i. f. Vapiti.

Vapiti, pim, v. a. i. ſchreien; —, v.
n. dünſten, ausdünſten.

Vapno, n. Kalk, m. f. Klak, Kreč.

Var, m. & f. Gluth, Glühhige, Hige
überhaupt, f.

Varagovati, gujem, v. a. i. abſleifchen
(die Haut).

*Varak, m. Flittergold, n. f. Trepet-
ljika, Sljoka.

Varak, rka, o, adj. leicht kochbar.

Varakati, kam, v. a. i. täuschen, trü-
gen, hintergehen; — se, v. n. s
kim, n. p. u gonjenju, vijanju,
borbi, listig auszuweichen suchen,
überlisten.

Varakleisati, išem, mit Flittergold be-
kleben.

VAR

476

VĚČ

Varaknuti, nem, v. u. pf. } aus-
Varaknuti se, nem se, v. r. pf. } wei-
chen.

Varalac, raoca, m. } Betrüger, m.
Varalica, m. & f. }

Varancija, f. Betrug, m. f. Prěvara.

Varati, ram, v. a. i. betrügen; — se.
v. n. sich täuschen.

Vardanja, f. (cèrn.) Geschrei, n.

Vardati, dam, v. a. i. 1. Acht geben,
2. f. Tumarati.

Varen, a, o, part. gesotten.

Varenik, m. eine Art Weinsuppe mit
Honig und Pfeffer.

Varenika, f. warme gesottene Milch.

Varenjaka, f. Kochkürbiß, m. (im Ge-
gensatz zu Vodenjaka).

Varenje, n. Kochen, Brauen, n. (des
Bieres).

Varganj, m. (sirm.) Art eßbarer
Schwämme.

Varićak, m. eine Art Getreidemaß.

Variti, rim, v. a. i. kochen; —želézo,
anschweißen, f. Svariti; — pivo,
Bier brauen.

Varivo, n. Gemüse, n. (alle Feld- und
Gartenfrüchte, die gekocht als Speise
gebraucht werden), f. Pověrtje; Hül-
senfrüchte, f. f. Sočivo.

Varjača, f. Kochlöffel, m. f. Kuhača.

Varka, f. 1. List, f. Betrug, m. 2.
Schwanzstück des Fisches.

Varmedja, f. Gespannshaft, f. f. Župa-
nia.

Varmedjski, ska, o, adj. Comitats-.

Varnica, f. f. Iskra.

Varničav, a, o, adj. (n. p. prah puš-
čani, barut), funßig, Funken sprühend.

Varoš, m. & f. offene Stadt, Markt-
slecken, Vorstadt, f.

Varošanin, m. Städter, m.

Varoščad, f. coll. die Stadtkinder.

Varošče, eta, n. Stadtkind, n.

Varoška, f. Städterin, f.

Varoški, ka, o, adj. städtisch,

Varzilo, n. Brasfilienholz (zum Färben
der Ostereier).

Vasdan, adv. den ganzen Tag.

Vaskolik, svakolika, svekoliko, adj.
ganz.

Vaskèrs, m. f. Uskèrs.

Vaskèrsnuti, snem, v. n. p. f. Uskèrs-
nuti.

Vaš, vaša, vaše, adj. euer.

Vaša, f. Stück abgeschundene Haut.

Vašar, m. f. Sajam.

Vašardžija, m. Marktbesucher, m.

Vašarište, n. der Ort, wo Markt gehal-
ten wird.

Vašariti, rim, v. u. p. Markt haben
oder halten.

Vašica, f. eine kleine Blase auf der Fuß-
sohle.

Vaška, f. Hund, m. f. Pas.

Vat, m. Klafter, f. f. Hvat.

Vatra, f. Feuer, n.

Vatralj, m. Feuerschaufel, f.

Vatren, a, o, adj. feurig, lebhaft, f.
Ognjen.

Vatrenjača, f. Dampfsschiß, n. (u Bač-
koj), f. Parobrod.

Vatrica, f. kleines Feuer, n.

Vatrište, n. Feuerstätte, f.

Vatruština, f. hizige Krankheit.

Vav'k, adv. f. Uvěk.

Vazam, zma, m. Ostertag, m. f.
Uskèrs.

Vazda, adv. immer, f. Uvěk.

Vazdan, adv. f. Vasdan.

Vazdašnji, nja, nje, adj. immerwährend,
f. Věkovit.

Vazimati, mam, v. a. i. f. Uzimati.

Vazmen, a, o, adj. österlich.

Važan, žna, o, adj. wichtig.

Važiti, žim, v. n. i. von Gewicht sein,
wichtig sein.

Važnost, f. Wichtigkeit, f.

Věčan, čna, o, adj. ewig.

VER

481

VER

Vèrljika, f. Stange zum Einzäunen.

Vèrljiti, ljim, v. a. p. f. Baciti.

Vèrlo, adv. sehr.

Vèrloća, f. f. Vèrlina.

Vèrlovit, a, o, adj. graušam; trožig.

Vèrludati, dam, v. n. i. gehen oder aussehen wie ein Kranker.

Vèrnčanica, f. einer der Niemen, die am opanak statt des Oberleders sind.

Vèrnčati, am, v. a. i. zornig reden.

Vèrndati, dam, v. n. i. 1. summen, sumsen (z. B. die Biene, die Spindel beim Spinnen); 2. grob spinnen; 3. plaudern.

Vèrndulj, m. Art Rades aus einem Stücke.

Vèrnut, m. Art Seefisch.

Vèrnuti, nem, v. a. p. f. Vratiti.

Vèrpa, f. f. Hèrpa.

Vèrpca, f. Band, n. Schnur, f.

Vèrpoljiti se, ljim se, v. r. i. unruhig stehen oder sitzen.

Vèrsan, sna, o, adj. f. Vèrstan.

Vèrsnica, f. gleichen Alters (Frauenzimmer), f. Vèršnjakinja.

Vèrsnik, m. der gleichen Alters ist.

Vèrsnoća, f. Fähigkeit, Tauglichkeit, Ordnentlichkeit, f.

Vèrst, f. Art, f. Gattung, f. Reihe,

Vèrsta, f. Classe, f.

Vèrstan, tna, o, adj. fähig, tauglich, tüchtig.

Vèrstanje, n. das Stellen in Reihe und Glied.

Vèrstati se, stam se, v. n. i. sich in Reihe und Glied stellen.

Vèrsti se, vèrzem se, v. r. i. an einem Orte kleben bleiben.

Vèrša, f. Fischreuse, f.

Vèršac, šca, m. dim. f. Vèršak.

Vèršaj, m. eine Schicht Garben auf der Tenne, die auf einmal ausgetreten wird.

Vèršak, ška, m. dim. f. Vèrh.

Vèršanje, n. Kulmination, f.

Vèršati, šam, v. n. i. kulminiren, auf dem Gipfel sein.

Vèršenje, n. das Austreten des Getreides; Erfüllung, f.

Vèršika, f. 1. Rebenzincke, f. 2. die Spitze am Ci.

Vèršitha, f. Dreschzeit, f.

Vèršiti, šim, v. a. i. 1. austreten, dreschen; 2. zu Ende bringen, erfüllen; —se, v. n. geschehen.

Vèrška, f. Fischreuse, f.

Vèršljati, ljim, v. a. i. koga, treten.

Vèršnik, m. f. Peka, Crěp, Crěpulja.

Vèršnjak, m. f. Vèrsnik.

Vèršnjakinja, f. f. Vèrsnica.

Vèrt, m. Garten, m.

Vèrtača, f. 1. Thal, n. 2. Wasserwirbel, m. f. Vèrtlog.

Vèrtalj, m. (vojv.) Viertcil, n.

Vèrtaljće, eta, n. Vierteleimersfässchen, n.

Vèrtanje, n. 1. Bohren, n. 2. f. Vratjanje.

Vèrtao, tla, m. f. Vèrt.

Vèrtar, m. Gärtner, m.

Vèrtati, rtam, v. a. i. 1. bohren; die Nüsse ausbrechen mit dem Messer; 2. (Vuk) f. Vratjati.

Vèrtěti, rtim, v. a. i. 1. drehen; 2. bohren; 3. kreisen.

Vèrtiti, rtim, v. a. i. f. Vèrtěti.

Vèrtište, n. f. Kupusište.

Vèrtjenje, n. 1. Drehen, n. 2. Bohren, n.

Vèrtlar, m. Gärtner, m.

Vèrtlog, m. Wasserwirbel, m.

Vèrtnja, f. (rag.) Rheumatismus, m.

Vèrtoglav, a, o, adj. schwindlig; fig. ein wenig verrückt, geschoffen.

Vèrtoglavac, vca, m. Verrückter, m.

Vèrtoglavica, f. Schwindel, m.

Vèrtúna, f. Sturm, m.

Vèrva, f. Gedränge, Gewimmel, n.

32

VLA - 3 485

VOD

Vlast, f. Macht, f.

Vlastan, stna, o, adj. berechtigt, befugt, ermächtigt.

Vlastelin, m. Grundherr, Patrizier, Edelmann, m. f. Plemić.

Vlastelj, m. Machthaber, m.

Vlasteoski, ska, o, adj. adelig.

Vlastit, a, o, adj. eigen, eigenthümlich.

Vlastitost, f. Eigenschaft, f. Eigenthum, n.

Vlastnik, m. Eigenthümer, m.

Vlasulja, f. Perrücke, f.

Vlašac, šca, m. Schalettenlauch, m.

Vlaše, eta, n. wallachisches Kind, ein junger Wallache.

Vlašići, m. pl. Siebengestirn, n.

Vlaška, f. Wallachei, f.

Vlat, m. & f. 1. f. Klas; 2. Halm, m.

Vlatati, vlatam, v. n. i. f. Klasati.

Vlatje, n. coll. Aehren, f. pl. f. Klasje.

Vlažan, žna, v, adj. feucht.

Vlažiti, žim, v. u. i. hefeuchten.

Vlažnost, f. Feuchtigkeit, f.

Vo, vola, m. Dchse, m. f. Vol.

Voćar, m. 1. Obsthänbier, Obstler, m. 2. Obstliebhaber, m. 3. f. Voćnjak.

Voće, n. Obst, n.

Voćka, f. Obstbaum, m.

Voćnjak, m. Obstgarten, m.

Voda, f. 1. Wasser, n. 2. Fluß, m. 3. Eiswasser, n. pustli vodu, Wasser abschlagen, harnen.

Vodan, dna, o, adj. gewässert.

Vodanje, n. Herumführen, n. z. B. des Pferdes.

Vodati, dam, v. a. i. führen; — se, v. n. s kim, mit jemand Hand in Hand spazieren.

Voden, a, o, adj. Wasser, wässerig; — a nedělja, die erste Woche nach Ostern; — a bolest, Wassersucht; — i bik, m. Rohrdommel, f. — i evět, Uferaas, n. Eintagsfliege, f.

Vodenica, f. Wassermühle, f.

Vodeničan, čna, v, adj. n. p. kamen, Wassermühlen- (Stein).

Vodeničar, m. Müller, m. f. Mlinar.

Vodeničište, n. Ort, wo eine Wassermühle gestanden.

Vodenjača, f. Art wässeriger Birn.

Vodenjak, m. Cihant, f. f. Košuljica.

Vodenjaka, f. ein Kürbis (ausgehöht um Wasser darin zu tragen).

Voděr, m. das Gefäß, worin der Heumacher sein Weßgefäß bei sich trägt, f. Tulac.

Vodica, f. 1. dim. v. Voda; 2. Weihwasser, n.

Vodičar, m. Weihwasserträger, m.

Vodir, m. f. Voděr.

Voditi, dim, v. a. i. führen, leiten; — se, v. n. i. 1. einander führen; 2. in der Brunst sein, f. Těrati se.

Vodj, m. f. Vodja.

Vodja, f. Führer, Anführer, m.

Vodjenje, n. Führen, n.

Vodjica, f. 1. Streif in der Stickerei; 2. —ce, f. pl. Zügel, m.

Vodjin, a, o, adj. des Führers.

Vodnica, f. (cern.) Art blausarbiger Schlange.

Vodniti, nim, v. a. i. wässern, bewässern.

Vodnjika, f. Getränk aus Wasser und Holzäpfeln bereitet.

Vodnjikast, |

Vodnjikav, | a, o, adj. wässerig.

Vodojaža, f. Wassergang, m.

Vodokěrst, m. | das Fest der heiligen

Vodokěrstje, n. | 3 Könige, f. Bogojavljenje.

Vodonoša, m. Wasserträger, m.

Vodopad, m. Wassersfall, m. f. Slap.

Vodopija, m. Wassertrinker, m.

Vodoplav, m. Wegwart, m. cichorium intybus.

Vodoplavan, vna, o, adj. Ueberschwemungen ausgesetzt.

VOS

487

VRA

VRA

Voskovarina, f. (sèrb.) die Wachstrehern.

Voštan, a, o, adj. f. Vošten.

Voštanica, f. 1. Wachsleinwand, f. 2. f. Voštenica.

Voštar, m. Wachsbleiche, f.

Voštara, f. Wachshaus, Preßhaus, Voštarnica, (wo das Wachs gepreßt wird).

Vošten, a, o, adj. wächsern, Wachs.

Voštenica, f. Wachskerze, f.

Voštenje, n. Wichsen, n.

Voština, f. 1. die Wachstrebern; 2. hognigleere Scheibe (Fladen).

Voštiti, štim, v. n. i. wichsen.

Votati, tam, v. a. i. (vojv.) koga, hei der Nase herumführen.

Votnjak, m. Š. Voćnjak.

Voz, m. Fuhre, f. Wagenvoll, n. Wagen, m.

Vozac, zca, m. 1. Ruderer, m. 2. Fuhrmann, m. — konj, Zugpferd, n.

Vozak, zka, o, adj. gut ziehend.

Vozaljka, f. děrvo što se metne na njega predja kad se navija.

Vozanje, n. Fahren, Führen, n.

Vozar, m. f. Vozac.

Vozarev, a, o, adj. des Ruderers, Vozarov, des Fuhrmanns.

Vozarina, f. Frachtgeld, n.

Vozati, zam, v. a. i. f. Voziti.

Vozitba, f. Fahren, Führen, n.

Voziti, zim, v. n. i. 1. fahren, führen; 2. rudern, f. Vězti.

Voženje, n. f. Vozitha.

Vožnja, f. Fahrt, f. Fahren, n.

Vrabac, bca, m. Spaß, Sperling, m. f. Vrebac.

Vrabčev, a, o, adj. des Sperlings.

Vrabčji, ja, je, adj. f. Vrebčji.

Vrač, m. 1. f. Lěkar, Lěčnik; 2. f. Gatalac.

Vračanje, n. f. Gatanje.

Vračar, m. f. Vrač.

Vračara, f. Wahrsagerin, f.

Vračarev, a, o, adj. des Wahrsagers.

Vračarina, f. Wahrsagergeld, n.

Vračarov, a, o, adj. f. Vračarev.

Vračati, čam, v. a. i. 1. wahrsagen; 2. f. Čarati.

Vračev, a, o, adj. f. Vračarev.

Vrači (vračevi), m. pl. die heil. Cosmas und Damian (weil sie Aerzte waren).

Vračitelj, m. f. Lečnik, Lěčitelj.

Vračiti, čim, v. n. i. f. Lěčiti.

Vračtvo, n. f. Lěk, Lěkaria.

Vračati, čam, v. a. i. f. Vratjati.

Vrag, m. Teufel, m.

Vragoduh, a, v, adj. vom Teufel besessen.

Vragolan, m. Muthwillige, m.

Vragolast, a, o, adj. muthwillig, schalkhaft.

Vragolie, f. pl. Teufeleien, f. pl.

Vragolić, m. (rag.) Waffernuß, f.

Vragoliti, lim, v. n. i. f. Vragovati,

Vragolstvo, n. Muthwille, m.

Vragometan, tna, o, adj. tiefisch, verteufelt.

Vragovanje, n. f. Vragolstvo.

Vragovati, gujem, v. n. i. Muthwillen treiben.

Vran, m. 1. Rabe, m. f. Gavran; 2. Teufel, Schwarze, m.

Vran, a, o, adj. schwarz.

Vraná, f. Krähe, f.

Vranac, nca, m. 1. schwarzes Pferd, n. 2. Raupe, m. 3. Art Wasservogel.

Vrančev, a, o, adj. des Rappen.

Vrančić, m. dim. f. Vranac.

Vraneša, f. ein Ziegenname.

Vranetina, f. aug. v. Vrana.

Vranić, m. Küchlein der Krähe, n.

Vranilo, n. Schwärze, f.

Vranilova trava, f. der Dosten, origanum vulg. L.

Vranin, a, o, adj. der Krähe; — nè

VRĚ

B - 489 -

VUK

Vrěmenit, a, o, adj. bejahrt; was ein Ende nimmt, zeitlich.

Vrěmenoslovje, n. Chronologie, f.

Vrěmešan, šna, v, adj. betagt, j. Vrěmenit.

Vrenjak, m. Art Hautkrankheit.

Vrěnje, n. Sieden, n.

Vreo, vrela, o, adj. siedend, heisz, f. Vrio.

Vreten, adv. u. p. u vreten (poći, n p. salata, — skočiti u. p. konj) aufwärts.

Vretenar, m. Spindelmacher, m.

Vretenara, f. Korb, wohin die Spindeln gethan werden.

Vretenka, f. (u vodenici) Drilling, Triebrad, u.

Vreteno, n. 1. Spindel, Spuhle, f. 2. Achse des Mühlrades, f. 3. (rag.) Samenstengel (des Zwiebelss), m.

Vrěti, vrěm, v. n. i. 1. sieden; 2. quel- len, brausen; 3. gähren.

Vreva, f. 1. s. Naloga; 2. Tumult, m.

Vrěž, m. 1. Stengel, Ranken (z. B. des Kürbisses, der Melone), m. 2. Keim, Sprěßling, m.

Vrěža, f. 1. s. Vrěž; 2. n. p. pasja vrěžo (psovka, ein Scheltwort).

Vrěžiti, žim, v. a. i. säen, pflanzen; hegen; — se, i. n. 1. ausschlagen, sprossen, keimen; 2. Wurzel fassen, greifen, s. I'korěniti se. Zakorěniti se, Korěniti se, Primati se, Primiti se; 3. sich ranken, ausbreiten.

Vrio, vrěla, o, adj. siedend, heisz.

Vrisak, ska, m. 1. s. Vriska, 2. Art Kraut am Vel bit.

Vriska, f. durchdringendes Geschrei, n.

Vriskati, skam i vrišćem, v. n. i. durchdringend schreien.

Vrisnuti, nem, v. n. p. außschreien.

Vrišak, ška, o, adj. 1. frisch; 2. ge- schwind.

Vriško, adv. geschwind.

Vrištanje, n. durchdringendes Schreien, n.

Vrištati, štim, v. n. i. s. Vriskati.

Vro, věrla, v, adj. s. Věrli.

Vruć, a, e, adj. comp. vrućji i vrúći, heisz, warm; siedend.

Vrućac, čea, m. in einem Fluß die Stelle, wo es nicht friert, s. Vedrac.

Vrućica, f. (t. j. groznica) hiziges Fie- ber, Nervensieber, s. Ognjica.

Vrućina, f. Hize, f.

Vrulja, f.

Vruljak, ljka, m. } s. Vrutak.

Vruškinja, f. Art Kirschen.

Vrutak, tka, m. (croat.) Duelle, f.

Všenica, f. s. Pšenica.

Vucibatina, m. & f. s. Uličar.

Vucinjati se, njam se, v. r. i. (cěrn.) sich schleichen.

Vućac, čea, m. (Gund.) Dezen, m.

Vućac, čea, m. Brand, m. (Vuk.)

Vučad, f. coll. junge Wölfe.

Vučenje, n. Schleppen, Ziehen, u.

Vučetina, f. Wölfhaut, f.

Vučić, m. das Junge vom Wolf.

Vučica, f. Wölfsin, f.

Vučija, f. ein außrechtstehendes Faß, n. Wanne, f.

Vučina, f. 1. Wölfhaut, f. 2. augm. v Vuk.

Vučji, ja, je, adj. Wölfs-.

Vučke, |

adr. wie ein Wolf.

Vučki, |

Vući, čem, v. a. i. ziehen, schleppen.

Vuga, f. Goldamsel, f.

Vugast, a, o, adj. aschfarbig.

Vuhva, f. 1. List, f. Trug, m. 2. f. Vuhvenik.

Vuhven, a, v, adj. listig, schlau.

Vuhvenik, m. Schlaukopf, m.

Vuhviti, vim, v. n. i. süß, gewandt sprechen, mit der Sprache bezaubern; schlau, heimtückisch sein.

Vuk, m. 1. Wolf, m. 2. —, orudje bačvarsko, Spanner (ein Werkzeug

ZAB

→ 491

ZVB

p. glas, rěć, versagen, stecken, klei-
ben (die Stimme).

Zabeliti, lim, v. n. p. 1. n. p. zo-
ra, dan, erglänzen, anbrechen (die
Morgenröthe, der Tag); 2. durch
Abrinden einen Baum bezeichnen.

Zabestijati, jam, v. a. pf. (cèrn.)
thöricht zu sprechen oder zu reden
ansangen.

Zabezaknuti se, nem se, v. n. p. in
Gedanken vertieft stehen, sich sehr ver-
wundern, stugen, f. Začuditi se.

Zabezeknuti se, nem se, v. u. p. f.
Zabezaknuti se.

Zabèrbljati, ljam, v. a. p. daher
plappern.

Zabèrdje, n. Gegend hinter dem
Berge.

Zabèrdnjak, m. ein Faden von dem
abgeschnittenen Ende des Zettels bei
den Webern, f. Urěznici.

Zabèrkati, am, v. a. p. vermengen,
verwirren.

Zabèrtviti, vim, v. u. pf. verstopfen.

Zabiberiti, rim, v. u. p. einpfeffern,
f. Zapapriti.

Zabijanje, n. Hineinschlagen, n.

Zabijati, jam, v. u. i. hineinschlagen.

Zabilěžiti, žim, v. u. p. aufzeichnen,
anmerken.

Zabiriti, rim, v. u. p. zůnsbar ma-
chen, dem Zinse unterwerfen.

Zabit, f. 1. Vergessenheit, f. 2. Abge-
schiedenheit, f.

Zàbiti, bijem, v. a. p. hineinschlagen.

Zàbiti, him i budem, v. u. p. ver-
geffen, f. Zaboraviti.

Zabitni, na, v, adj. abgelegen, abge-
schieden.

Zablažiti, žim, v. a. pf. stillen.

Zablejati se, jim se, v. n. p. f. Za-
blenuti se.

Zablenút, a, v, part. vergafft, er-
staunt.

Zablenuti se, nem se, v. r. p. sich
vergaffen, erstaunt werden, f. Za-
buljiti se.

Zablěstiti, štim, v. a. p. blenden mit
dem Lichte; — se, v. n. komu, ge-
blendet werden.

Zabluda, f. Verwirrung, f. Fehl-
gang, m.

Zabluditi, dim, v. a. p. sich verirren,
f. Bluditi.

Zabogmati se, mam se, v. u. p. bei
Gott! sagen, betheuern.

Zaboléti, lim, v. n. p. erschmerzen, zu
schmerzen anfangen.

Zaborav, f. Vergessenheit, f.

Zaboravak, vka, m. Vergessene, n.

Zaboravan, vna, o, adj. vergeßlich.

Zaboraviti, vim, v. a. p. vergessen,
f. Zaboravljati.

Zaboravljanje, n. Vergessen, n.

Zaboravljati, ljam, v. a. i. f. Zabo-
raviti.

Zabosti, bodem, v. u. p. hineinstechen,
hineinstecken.

Zabrajanje, n. Verzählen, n.

Zabrajati se, jam se, v. n. i. sich
verzählen, f. Zabrojiti se.

Zabran, m. f. Zabrana.

Zabrana, f. 1) Verbot, m. 2. Wald,
in dem der Holzschlag verboten ist.

Zabraniti, nim, v. a. p. verbieten, f.
Zabranjivati, Braniti.

Zabranjivanje, n. Verbieten, n.

Zabranjivati, njujem, v. a. i. f. Za-
braniti.

Zabravati, v. u. p. sich verirren wie
ein Schaf.

Zabraviti, vim, v. a. p. verschließen.

Zabrazditi, dim, v. u. p. } 1. eine

Zabraždjivati, djujem, v. a. i. Furche
mit dem Pfluge machen; 2. zu weit
um sich greifen (in einen fremden
Acker).

Zabreknuti, nem, v. u. p. anziehen,

ZAG

495

e-

ZAG

banicu, umnehmen, umhängen; 2. koga haljom, kabanicom, umwinden, umwickeln; 3. f. Zagertati.

Zagertanje, n. Zudecken, u.

Zagertati, gërtjem, v. u. p. n. p. krumpir na polju, einscharren, decken mit der Erde.

Zagladiti, dim, v. u. p. ausglätten.

Zaglava, f. Ende, n. Schluß, m.

Zaglavak, vka, m. 1. Zwickel, m. (womit die Art verkeilt wird); 2. Ende, n. Schluß, m. f. Zaglava.

Zaglaviti, vim, v. a. p. n. p.

Zaglavljivati, ljujem, v. a. i. 1. sěkiru, motiku, verkeulen; — top, vernageln; 2. enden; 3. retapituliren; —, v. n. umkommen, verkommen.

Zagledač, m. Beschauer, m.

Zagledačina, f. Beschauen, n.

Zagledati, dam, v. a. p. erblicken; — děvojku, erblicken und sich verlieben; — se, v. n. sich verschauen, sich verlieben.

Zaglibiti se, him se, v. n. p. versinken in Koth.

Zagluhnuti, nem, v. n. p. betäubt werden.

Zaglušati, šam, v. a. i. betäuben.

Zaglušiti, šim, v. a. i. betäuben.

Zagnati, zarenem, zaženem (i zagnam), v. a. p. hinein treiben; — se, v. n. losstürzen auf etwas, anlaufen.

Zagnjesti, etem, v. a. p. hinein-

Zagnjetati, etam, v. n. i. drücken, hineinstoßen.

Zagnjuriti, rim, v. a. p. n. p. glavu u vodu, untertauchen, eintauchen, f. Unoriti.

Zagnjusiti, sim, v. u. p. besudeln.

Zagojatiti, tim, v. a. p. n. p. sobu, t. j. zakertožiti, Schmutz und Unordnung machen im Zimmer.

Zagon, m. (cërn.) 1. Angriff, m. 2. Gerüst, um eine Kuh zu bändigen, daß sie sich melken läßt.

Zagonačke, adv. mit Anlauf.
Zagonački, adv. mit Anlauf.

Zagonenuti, nenem, i. a. p. ein Räthsel aufgeben.

Zagonetanje, n. Räthsel aufgeben.

Zagonetati, etam, v. a. i. f. Zagonenuti; —se, v. n. einander Räthsel aufgeben.

Zagonetka, f. Räthsel, n.

Zagoniti, nim, v. a. i. 1. hineintreiben (den Keil); 2. hinter etwas treiben; — se, sich stürzen (auf die Beute, in die Feinde).

Zagonjenje, n. Hineintreiben, n.

Zagorac, rca, m. ein Mann von jenseits des Gebirges.

Zagorèl, f. Anbrennen, n.

Zagorělica, f. n. p. rakia, angebrannter Branntwein.

Zagorěti, rim, v. a. f. n. p. anbrennen.

Zagorje, das Land hinter dem Gebirge, das Jenseits des Gebirges.

Zagorka, f. ein Frauenzimmer von Zagorkinja, jenseits des Gebirges.

Zagorski, ka, o, adj. den Bewohnern von jenseits des Gebirges gehörig.

Zagovarati, ram, v. a. i. 1. einen durch Gespräch aufhalten; 2. fürsprechen, entschuldigen.

Zagovniti, nim, v. a. p. versäuen, verunreinigen.

Zagovor, m. 1. Gelübde, Versprechen, n. 2. Fürsprache, Entschuldigung, f.

Zagovoriti, rim, v. a. p. f. Zagovarati; — se, v. n. sich durch Gespräch verweilen; sich verreden, Gelübde machen, f. Zavěćati se.

Zagovornica, f. Fürsprecherin, f.

Zagovornik, m. Fürsprecher, m.

Zagrabiti, bim, v. a. p. eine Hand voll nehmen.

Zagrada, f. Zaun, m. f. Plot.

Zagraditi, dim, v. u. p. verzäunen.

ZAK

499

ZAL

schen Lritt thun, sich verwickeln
(vom Pferde, welches den Zugstrang
überschreitet).

Zakorěniti se, nim se, v. n. p. sich
einwurzeln, Wurzel fassen.

Zakos, m. u planini město gdě se
može kositi, Mātland, n. Mäh-
sleff, m.

Zakositi, sim, v. a. pf. heim Mähen
auch von fremder Wiese etwas mit-
nehmen.

Zakošak, ška, m. Schoßkelle, f. s.
Šaraglje.

Zakotiti se, otim se, v n. p. sich
einnisten, s. Zalěći se.

Zakověrčiti, čim, v. a. p. n. p. rep,
den Schweif in einen Reif schlagen
(von Hunden, Löwen, u. s. w.).

Zakovati, kujem, v. a. p. verschmie-
den, in die Ketten schlagen, verna-
geln.

Zakračunati, nam, v. a. p. verriegeln.

Zakrajiniti, nim. v. a. p. s. Zavoje-
vati, Zavojštitī.

Zakratiti, atim. v. a. p. } verbie-

Zakratjivati, tjujem, v. a. i. } ten, ver-
wehren, s. Zabraniti, Zabranjivati.

Zakrić, f. (cèrn.) Verbot, n.

Zakričati, čim, } v. a. p. auf-

Zakriknuti, nem, { schreien; (cèrn.)
verbieten.

Zakriliti, lim, v. a. p. mit Blügeln
bedecken, unter die Blügel nehmen,
schützen.

Zakriti, rijem, v. a. p. verdecken, zu-
decken.

Zakružiti, žim, v. a. p. in die Runde
umfassen, s. Obkružiti.

Zakruživati, žujem, v. a. i. s. Zakru-
žiti.

Zaktěvanje, n. Forverung, f. s. Za-
htěvanje.

Zaktěvati, vam, v. a. i. sordern, ver-
langen, s. Zahtěvati.

Zakucati, cam, v. a. p. n. p. klinac,
čavao, hineinschlagen; — v. n. na
vrata, anklopfen.

Zakueavati, vam, v. a. & n. p. s.
Zakucati.

Zakùčiti, čim, v. a. p. s. Prevariti.

Zakùčiti, čim, v. a. p. anhaken.

Zakuhati, ham, v. a. p. } 1. zum

Zakuhavati, vam, v. a. i. } Sieden
bringen; 2. s. Ukuhati; 3. n. p.
hlèb, einteigen, s. Zaměsiti; — v.
n. zu sieden beginnen.

Zakukati, kam, v. n. p. Kukuklaut
von sich geben, kuku! zu schreien
beginnen.

Zakumiti, mim, v. a. p. (cèrn.) ko-
ga, anſlehen (reći mu: kumim te
Bogom i svetim Jovanom).

Zakunjati, njam, v. a. pf. 1. (schimpfl.
für) einschlummern; 2. zu schwin-
den anfangen durch Krankheit.

Zakup, m. Pacht, m.

Zakùpiti, pim, v. u. p. pachten.

Zakupljivati, ljujem, v. a. i. s. Za-
kupiti.

Zakupnik, m. Pächter, m.

Zapupština, f. Pachtgut, n.

Zakuriti, rim, v. a. p. anrauchen.

Zakùsiti, sim, v. a. p. 1. etwas zu sich neh-
men; 2. koga, einem zu kosten geben.

Zakusivati, sujem. v. a. i. s. Zakù-
siti.

Zakusnuti, nem, v. a. p. s. Zakùsit.

Zakušljati, ljam, } v. n. p. s. Za

Zakušljaviti, vim, kěršljati.

Zakutak, tka, m. Winkel, m.

Zakvačiti, čim, v. a. p. s. Zakùčiti.

Zal, zla, zlo, adj. s. Zao.

Zalac, lea, m. Bösewicht, m.

Zalágati, lažem, v. a. i. 1. verpfänden,
verseßen; 2. einem Speise in den
Mund geben, der nicht selbst mit
der Hand zum Munde kann; 3-
effen.

33 *

ZAL

501

ZAM

abranken; 2. u. p. čep, anbrechen, f. Zalamati.

Založan, žna, v, adj. Pfand-.

Založiti, žim, v. a. p. 1. malo kruha, etwas Brot essen; 2. — koga čim, füttern, zu essen gehen; 3. — što, verpfänden.

Založnik, m. f. Talac.

Zálučiti, čim, v. a. p. mit Lauch (luk) würzen.

Zalučiti, čim, v. a. p. } n. p. jag-

Zalučivati, čujem, v. a. i. } nje od ov-
ce, entwöhnen, absetzen.

Zalud, adv. s. Uzalud.

Zaludan, dna, o, adj. müßig, unnüßig.

Zaluděti, dim, v. n. p. f. Poluděti.

Zaludjivati, dujem, v. n. i. 1. irre werden; 2. v. a. koga, bethören.

Zaludnji, a, e, adj. vergeblich, nichtig, eitel.

Zaludno, adv. unnützerweise, umsonst.

Zaludu, adv. vergebens, umsonst.

Zalupati, pam, v. a. p. f. Zabiti,
bijem.

Zalutati, utam, v. n. p. zaći s puta,
den Weg verlieren, sich verirren.

Zalužiti, žim, v. a. p. einlaugen, hei-
zen.

Zaluživati, žujem, v. ä. i. heizen (vnn Gerbern).

Zamačkati, kam, v. a. p. besudeln.

Zamaći, aknem, v. n. p. f. Zama-
knuti.

Zamagliti, lim, v. a. p. umnebeln.

Zamah, m. Schwung, m.

Zamahivati, hujem, v. a. i. } ausholen

Zamahnuti, nem, v. a. p. } (zum
Schlagen), schwingen.

Zamahnitati, itam, v. n. p. 1. närrisch werden; 2. auf dumme Art sich verirren, f. Zalutati, Zabluditi.

Zamakati, mačem, v. u. i. eintunken.

Zamaknuti, nem, v. n. p. 1. hinter etwas rücken; 2. sich dem Blicke ent-

ziehen, aus den Augen verschwinden;
3. um den Hals einen Strick legen
(3. B. dem Ochsen); 4. koga (cèrn.)
aufknüpfen; — se, (cèrn.) sich auf-
knüpfen.

Zamama, f. Lockspeise (um Schweine,
Hunde an sich zu locken).

Zamamiti, mim, v. a. p. } anlocken.
Zamamljivati, ljujem, v. u. i.

Zaman, adv. vergebens, umsonst, un-
nüßerweise; unentgeltlich.

*Zamandaliti, lim, v. a. p. mit einem Balken verriegeln (das Thor).

Zamanica, f. pomoć koju ladjari na kakim městima uzimaju kobičnim konjma ili ljudma koji ladju vuku; činili smo zamanicu; bio sam na zamanici (Vuk).

Zamastiti, stim, v. a. p. n. p. jělo,
schmalzen, einschmalzen, Fett daran
thun.

Zamašaj, m. ein Hieb.

Zamašan, šna, o, adj. schwingbar (so schwer, daß man es, um es zu heben, schwingen muß).

Zamašćivati, šćujem, v. a. i. ein-, ab-
schmalzen.

Zamazati, ažem, v. a. p. zuschmieren,
verschmieren; beschmuzen, besflecken.

Zaměica, f. kleine Schlinge, Masche, f.

Zamediti, dim, v. u. p. mit Honig würzen.

Zaměna, f. 1. Tausch, m. 2. Vertre-
tung, f. Erfah, m.

Zaměnica, f. Vertreterin, f.

Zaměnik, m. Kampfsheld, m. Erfah-
mann (für einen Rekruten), m.

Zaměnit, a, v, adj. gegenseitig, wech-
selseitig.

Zaměniti, nim, v. a. p. 1. tauschen,
vertauschen, wechseln; 2. — koga
u kaku poslu, ersetzen; 3. — svoju
glavu, sein Leben theuer verkaufen
(einen oder mehrere Feinde umbringen,

ZAM

-3 502 -

ZAM

ehe man selbst auch stirbt); — se,
aufgelöst werden.

Zamčnjivati, njujem, v. u. i. f. Zaměniti.

Zaměra, f. 1. Verdruß, m. Verübung, f. das Uebelnehmen, Beleidigung, f. 2. Ziel, Augenmerk, n.

Zaměrak, rka, m. Zweck, m. Absicht, f. Ziel, n.

Zaměran, rna, o, adj. anschnlich; wunderbar.

Zaměranje, n. f. Zaměravanje.

Zaměrati, ram, v. a. i. 1. schauen, sehen, erblicken; 2. verübeln, übelnehmen; 3. abzielen, absehen; 4. bewundern; — se, v. n. bei einem übel ankommen, sich vermessen, aus der Gunst kommen.

Zaměravanje, n. Uebelnehmen, n.

Zaměravati, vam, v. a. i. f. Zaměrati.

Zam'riti, rim, v. a. p. f. Zaměrati.

Zaměrni, na, o, adj. f. Zaměran.

Zaměrnost, f. Ansehen, n. Ansehnlichkeit, f.

Zaměsiti, sim, v. u. p. das Brot anmachen.

Zaměsti, metem, v. u. pf. umrühren mit dem Kochlöffel.

Zaměsti, etem, v. a. p. 1. umrühren, mischen mit dem Kochlöffel; 2. verwirren, verstören, sneg je put zameo, der Schnee hat den Weg verweht.

Zaměšati, šam, v. a. p. | vermi-

Zaměšivati, šujem, v. a. i. | schen, vermengen, Brot anmachen.

Zamet, m. 1. f. Zametak; 2. Ungelegenheit, f. Zeitverlust, m.

Zametak, tka, m. der erste Anfang einer Frucht, Keim, m.

Zametan, tna, o, adj. (posao), langsam.

Zametati, metjem, v. u. i. 1. n. p. svadju, nemir, machen, anzetteln; 2. verwerfen; — na rame, auf die Schultern laden; 3. — erwerben;

— se, 1. entstehen; 2. čim, aufladen (sich), f. Zametnuti.

Zametnuti, nem, v. a. p. u. p. s kimeřeč, einen ansprechen; — pitanje, eine Frage aufwerfen; — žieu, wie eine Schlinge binden, f. die andern Bedeutungen bei Zametati.

Zaměrcati, měrčem, | v. n. pf. vom

Zaměrći, rknem, | Dunkel überfallen werden.

Zaměrknuti, nem, v. n. z. f. Zaměrći.

Zaměrljati, ljam, v. a. p. beschmieren, verschmieren, verwickeln, verwirren, f. Měrljati.

Zaměrmljati, ljam, v. a. p. zu murren beginnen.

Zaměrsak, ska, m. Etwas verwickeltes (z. B. Zwirn).

Zaměrsiti, sim, v. a. p. 1. verwickeln, verwirren; 2. nach dem Fasten die Fleischspeisen zu essen beginnen; — se, v. n. verstricken.

Zaměršen, a, o, part. verwickelt.

Zaměršivati, šujem, v. u. i. f. Zaměrsiti.

Zaměrzavati, vam, v. n. i. gefrieren machen; — se, zufrieren.

Zaměrziti, zim, v. n. p. na koga, zu hassen beginnen, Feind werden.

Zaměrznuti, nem, v. a, p. gefrieren machen; — se, v. n. gefrieren.

Zamicati, ićem, v. n. i. f. Zamaknuti.

Zaminuti, nem, v. n. p. sich dem Blicke entrücken, f. Zamaknuti.

Zamirisiti, rišem, v. a. pf. zu riechen anfangen.

Zamiriti, rim, v. u. pf. stillen.

Zamiriti se, rim se, v. v. pf. zuwachsenszen; zamirila se rana, t. j. zarasla.

Zamisliti, lim, v. a. p. denken.

Zamisliti se, lim se, v. n. p. sich in Gedanken vertiefen.

Zamišljen, a, o, part. gedankenvoll, in Gedanken vertieft.

ZAN

B

504

B

ZAR

Zanimati, mam, v. u. i. einnehmen, fassen; interessiren; — se, v. n. čim, sich mit etwas befassen.

Zanimiv, a, v, adj. einnehmend, interessant.

Zanj, t. j. za njega, für ihn, hinter ihn.

Zanjihati, ham (njišem), v. u. pf. in Bewegung setzen; — se, v. r. pf. in Bewegung gerathen.

Zanka, f. Schlinge, Falle, f. Band, n. f. Uzanka.

Zanočiti, čim, v. n. p. von der Nacht überfallen wo bleiben.

Zanoktica, f. —ce, f. pl. Nagelwurzel, f.

Zanoriti, rim, v. a. p. s. Zaroniti.

Zános, m. 1. das Phantasiren, Außer- sichsein (bei Kranken); 2. der unterschiedliche (falsche) Accent.

Zanositi, sim, v. a. i. 1. vertragen, s. Zaněti; 2. — rěči u govoru, mit einem ungewöhnlichen Accent sprechen.

Zanovět, m. 1. Geißklee, m. s. Žučica; 2. Scherz, m. (Voltiggi); 3. Belästigung, f. (Vuk).

Zanovětaš, m. Plappermaul, n.

Zanovětati, čtam, v. a. i. plappernt, scherzen.

Zao, zla, zlo, adj. böse, schlimm; zla srěća, Mißgeschick, n.

Zaoblica, f. ein auf dem Spieß gebratener Frischling (den man zu Weinachts- und Osterfeiertagen zu braten pflegt).

Zaobliti, lim, v. a. p. rund machen, abrunden (einen Stock, eine Stange, u. s. w.).

Zaoděti, děnem, v. a. p. } kleiden,

Zaoděvati, vam, v. a. i. } ankleiden.

Zaoděven, a, v, part. gekleidet.

Zaogěrnuti, nem, v. a. pf. 1. den Mantel umhängen; 2. Kukuruz umhängeln.

Zaogěrtati, gěrtjem, v. u. i. 1. umhängen; 2. den Kukuruz häufeln.

Zaoguměiti se, čim se, v. n. p. n. p. brada, buschig werden.

Zaokrenuti, nem, v. u. p. } umwenden.

Zaokretati, kretjem, v. a. i. } den.

Zaokupiti, pim, v. a. p. zusetzen, treiben, vor sich hertreiben.

Zaorati, rem, v. a. p. 1. unterpfügen; 2. u tudju njivu, überackern.

Zaoriti se, rim se, v. n. p. wiederhallen.

Zaostajati, jem, v. n. i. } zurück.

Zaostati, stanem, v. n. p. } bleiben.

Zaošenuti, nem, } v. a. p. auf die

Zaošijati, jam, } Seite richten.

Zaošiljiti, ljim, v. u. p. zuspitzen.

Zaošinuti, nem, v. a. p. umschwenken.

Zaoštěrljat, a, v, adj. zugespitzt, spizig.

Zaoštravati, vam, v. u. i. } zuspitzen.

Zaoštriti, rim, v. a. p. }

Zaova, f. des Mannes Schwester, Schwägerin, f.

Zaovica, f. dim. v. Zaova.

Zaovin, a, v, adj. der Schwägerin gehörig.

Zápád, m. Untergang, m. (der Sonne, der Gestirne), Westen, m.

Západ, m. schattiger Ort.

Západati, dam, v. a. i. untergehen (von Gestirnen), fallen hinter etwas, s. Zahoditi; hineins fallen, gerathen (z. B. in Gefangenschaft); — v. a. koga što, zukommen, gebühren.

Zapadni, a, v, adj. westlich.

Zapadnjanin, m. Abendländer, m.

Zapadnji, nja, nje, adj. westlich.

Zapadnuti, nem, v. n. p. s. Zapasti.

Zapaha, f. Anhauch, m.

Zapahati, ham, v. u. pf. anhauchen, anblasen.

Zapájati, jam, v. u. i. tränken.

Zapalangati, gam, v. u. pf. verriegeln.

ZAP

505

ZAP

Zapaliti, lim, v. u. p. anzünden.

Zapaljivati, ljujem, v. a. i. f. Zapaliti.

Zapamtiti, mtim, v. a. p. gedenken, in
Gedächtniß behalten.

Zapanjen, a, o, part. starr vor Verwunderung.

Zapanjiti se, njim se, v. n. p. stuzen,
starr werden vor Verwunderung.

Zapanuti, nem, v. n. p. f. Zapasti.

Zapapriti, prim, v. a. p. pfeffern, ein-
pfeffern, mit Paprika würzen.

Zapara, f. 1. Schwüle, f. 2. Verlegenheit, f.

Zaparan, rna, o, adj. schwül.

Zaparati, ram, v. u. pf. aufrißen, aufstrennen.

Zaparavati, vam, v. a. pf. } n. p. bu-

Zaparivati, vam, v. u. i. } re, mit

Zapariti, rim, v. u. p. } heissem
Wasser reinigen.

Zapasati, pašem, v. a. pf. in Haufen
ziehen, zapasale koze preko strane;
umzingeln, zapasala vojska oko sela.

Zapasti, adem, v. n. p. f. Zapadati;
— snig, Schnee in einer Menge
fallen.

Zapašiti, šim, v. a. p. zum Pascha
machen.

Zapatak, tka. m. das Erworbene (an
Wieh).

Zapatiti, atim, v. a. p. erwerben, zu
etwas kommen.

Zapazariti se, rim se, c. r. p. im
Handeln sich vertiefen.

Zapaziti, zim, v. a. p. 1. merken, he-
merken; 2. lieb gewinnen; — se,
v. n. f. Upoznati se.

Zapazljiv, a, o, adj. bemerkbar.

Zapažati, žam, v. a. i. f. Zapaziti.

Zapečatiti, atim, v. u. p. versiegeln,
stempeln.

Zapečatjenje, n. Versiegelung, f. Sper-
re, f.

Zapečatjivati, tjujem, v. a. i. f. Zapečatiti.

Zapećak, ćka, m. Winkel hinter dem
Osen, m.

Zapeći, pečem, v. a. p. etwas anbrennen, anbacken; —sunce, heisß, brennend werden (die Sonne).

Zapeći se, pečem se, v. r. pf. 1. sich verbacken; 2. zapekla se duša u njemu, kaže se kad tko dugo živi; 3. zapekao se čověk, kad za dugo nemože napolje da izide.

Zapeljati, ljam, v. a. p. f. Zavesti.

Zapeljavati, vam, v. a. i. f. Zavoditi.

Zapěniti, nim, v. u. p. schäumen,
schäumig machen; — se, v. n. an-
fangen zu schäumen.

Záperak, rka, m. n. p. u kukuruza,
duvana, Geiz, m. (beim Kukuruz).

Zapéti, pnem, v. u. § n. p. f. Zapinjati

Zapetljati, ljam, v. a. p. petlje ste-
gnuti, die Schlingen zusammenziehen,
zuknüpfen.

Zapetnica, f. das hintere Theil des
opanak.

Zapěvalja, f. Klageweib, n.

Zapěvati, vam, v. a. p. anstimmen,
zu singen anfangen.

Zapěvka, f. Klaggesang, m. Todtenklage, f.

Zapèrdati, dam, v. a. i. } (gemein)

Zapèrděti, dim, v. a. p. } 1. befar-
zen; 2. stören, auf eine ungebührliche
Art unter einander bringen, unter-
brechen, hindern; 3. stänkern.

Zapèrdica, f. (niedrig) Stänker, m. 2.
lästige Frage, f.

Zapèrdivati, dujem, v. a. i. (niedrig)
f. Zapèrdati.

Zapèrdnut, a, o, adj. vergeßlich.

Zapèrkenjati se, njam se, v. r. pf.
losstürzen.

ZAP

507

ZAP

Zapopiti, pim, v. a. p. 1. zum Priester weihen; jemanden zum Priesterstand verhelfen; 2. daher (komisch) einen bei den Haaren kriegen (wie der Bischof den Candidaten).

Zapor, m. 1. Sperre (am Rade), f. 2. Fallbaum, m.

Zapored, adv. nacheinander.

Zaporica, f. 1. s. Zapor; 2. Stange, f. Riegel, m.

Zaporiti, rim, v. a. p. anschliessen.

Zaporka, f. Clausel, f.

Zapost, m. (cern.) Anfang des Fastens.

Zapostaviti, vim, v. a. p. | hintan-

Zapostavljati, ljam, v. a. i. | sezen, nachsezen.

Zapotiti, tim, v. a. p. n. p. konja, in Schweiß bringen, s. Oznojiti.

Zapověd, f. Befehl, m.

Zapovědanje, n. Befehlen, n.

Zapovědatelj, m. s. Zapovědnik.

Zapovědati, dam, v. u. i. | beseh-

Zapověditi, dim, v. a. p. | len.

Zapovědnictvo, n. Besehlshaberamt, n.

Zapovědnik, m. Besehlshaber, m.

Zapověst, f. s. Zapověd.

Zapověrnuti, nem, v. a. p. wiederholen, immer wieder zurückkommen auf etwas.

Zapoviděti, vělim, v. a. p. s. Zapověditi.

Zapovratjati, tjam, v. u. i. s. Zapověrnuti.

Zapoznati se, znam se, v. n. p. erkannt werden.

Zapožariti, rim, v. a. p. n. p. šumu, abbrennen (z. B. den Wald).

Zapraći, pragnem, v. n. p. (cern.) verseigen, zapragla (zapragnula) stoka, t. j. prestala davati mlěko.

Zaprašiti, šim, v. u. p. Staub erregen, Staub machen.

Zapratiti, tim, v. a. p. verschicken, verbannen.

ZAP

Zapratjati, tjam, v. a. i. verschicken, s. Zapratiti.

Zaprěčati, čam, v. u. p. 1. versflechten, 2. s. Zaprěčiti.

Zaprěčiti, čim, v. a. p. 1. querüberlegen; 2. verhindern; 3. verriegeln; 4. verbieten.

Zapreći, egnem i prežem, v. a. p. 1. konje, einspannen; 2. rukave, skute, ausschürzen.

Zapredati, dam, v. a. i. längst for dern.

Zaprega, f. s. Pregača.

Zapregnuti, gnem, v. u. p. s. Zapreći.

Zaprěka, f. Hinderniß, n. Verbot, n.

Zaprekovati, kujem, v. a. pf. (rag.) verbieten.

Zapremati, mam, v. a. i. einnehmen.

Zaprešiti, šim, v. n. p. eilen.

Zápret, m. mit Asche bedecktes Feuer.

Zaprětati, etjem, v. u. i. t. j. oganj, mit Asche zudecken.

Zaprěti, prem, v. a. p. zusperren.

Zaprititi, čtim, v. a. p. 1. drohen; 2. drohen, verbieten.

Zaprezati, ežem, v. a. i. gürten, vor-schürzen, s. Zapreći.

Zaprišten, a, o, part. 1. geschwürvoll; 2. s. Razljutjen.

Zaprištiti se, stim se, v. n. p. 1. Geschwür, Blattern bekommen; 2. — od jeda, s. Razljutiti se.

Zaprositi, sim, v. a. p. s. Prositi.

Zaprotiti, otim, v. u. p. zum Erzpriester (prota) machen.

Zapsovati, sujem, v. u. p. zu schimpfen beginnen.

*Zapt, m. Zucht, f. 2. Sequester, m. (Pet.)

*Zaptiti, ptim, v. a. i. in Zucht halten.

Zapucati, cam, v. n. pf. knallen.

Zapučak, čka, m. der Theil des Kleides, wo es zugeknöpft wird.

Zapuhati, pušem, v. a. pf. blasen.

ZAR

509

ZAS

Zaručiti, čim, v. u. p. } 1. verlo-

Zaručivati, čujem, v. a. i. } ben; 2. n. p. lonac, košaru, torbu itd. ver- wenden (anfüllen).

Zaručnica, f. Verlobte, Braut, f.

Zaručnik, m. Verlobter, Bräutigam, f.

Zarudak, dka, m. der Anflug der Röthe am Obst (z. B. der Kirschen).

Zaruděti, dim, v. n. p. roth werden (vom Obste); der Zeitigung nahe kommen.

Zaruditi, dim, v. a. p. aufkäuseln.

Zarudjivati, djujem, v. a. i. f. Zaru- diti; — v. n. i. f. Zaruděti.

Zarukati, učem, v. a. p. erbrüllen, f. Zarikati.

Zarukavje, } n. die Stickerei am Aer-

Zarukavlje, } mel.

Zaruke, f. pl. f. Zaruci.

Zarumeniti se, nim se, v. n. p. errö- then.

Zarunjaviti, vim, v. n. p. haarig, zot- tig werden.

Zasad, m. Pflanzung, f.

Zasaditi, dim, v. u. p. pflanzen.

Zasadjivati, djujem, v. a. i. f. Zasa- diti.

Zasebice, adv. nacheinander.

Zasecati, cam, v. a. i. 1. n. p. děrvo, anhauen; 2. put, verhauen.

Zasěći, čěem, v. a. p. 1. einhauen, ein- schneiden; 2. — put, verhauen.

Zasěda, f. Hinterhalt, m. Nachstel- lung, f.

Zasědač, m. der im Hinterhalt Lie- gende.

Zasědati, dam, v. a. & n. i. 1. nach- stellen, lauern; 2. ausschlagen; 3. sich verschlagen, f. Zasěsti.

Zasědnik, m. Nachsteller, Auflaue- rer, m.

Zasědnuti, nem, v. u. & n. p. f. Za- sěsti.

Zasěka, f. Verhau, m.

Zasěna, f. 1. Beschattung, f. 2. Blend- werk, n. f. Obsěna.

Zasěnac, nca, m. Mondschatten, m.

Zasěnak, nka, m. u. p. u zasěnku, im Mondschatten.

Zasěniti, nim, v. u. p. 1. beschatten; 2. verblenden, f. Obsěniti.

Zasěsti, sědem, v. a. & n. p. f. Za- sědati.

Zasijati, ijem, } v. n. p. er-

Zasijati se, ijam se, } glänzen.

Zasiliti, lim, v. n. pf. gewaltig werden.

Zasinuti, nem, v. n. p. f. Zasijati.

Zasipač, m. měra u vodenici kojom se žito zasipa u koš, Getreidemaß vvn 10 oka in der Mühle.

Zasipati, pam u. pljem, v. u. i. f. Zasuti.

Zasiriti, rim, v. a. p. anlaben, das Lab in die Milch schürten, f. Usi- riti.

Zasisati, sam, v. n. pf. kad žena na novo zatrudni, a još děte nije od- bila, onda se kaže: zasisalo děte V u k.

Zasititi, sitim, v. a. p. sättigen.

Zasjati, sjam, v. n. p. f. Zasijati.

Zaskakati se, kače se, v. n. i. auf- springen.

Zaskočiti, čim, v. a. p. anfallen, über- raschen; — se, v. n. f. Zaskakati se.

Zaslada, f. Nachtisch, m. Consect, Des- fert, n.

Zasladiti, dim, v. u. p. versüßen.

Zasladjivati, djujem, v. u. i. f. Zasla- diti.

Zaslanjati, njam, v. u. i. bedecken, be- schirmen.

Zaslěpiti, pim, v. a. p. blenden; —, v. n. erblinden, blind werden.

Zasliniti, nim, v. a. p. begeisern.

Zaslon, m. 1. Wehre, f. Schirm, m. 2. Schürze, f. Vortuch, n. f. Pre- gača.

ZAS

510

8-

ZAS

Zasloniti, nim, v. a. p. bedecken, beschirmen.

Zaslunjati, njam, v. a. i. s. Zaslanjati.

Zasluga, f. Verdienst, n.

Zaslušati, šam, v. a. p. hören.

Zaslužan, žna, o, adj. verdienstvoll.

Zaslužiti, žim, v. a. p. | verdie-

Zasluživati, žujem, v. a. i. | nen.

Zasmakati, mačem, v. a. i. würzen, s. Zasmočiti, Začiniti.

Zasměrděti, dim, v. a. p. Gestank von sich geben, stinken.

Zasmijati se, jem se, v. n. p. auslachen.

Zasmočak, čka, m. s. Začina.

Zasmočiti, čim, v. a. p. würzen (eine Speise mit Fett), s. Začiniti.

Zasmoliti, lim. v. a. p. verpichen.

Zasmraditi, dim, v. a. p. anstänkern, Gestank verbreiten.

Zasnovati, snujem, v. u. p. anlegen, den Bau beginnen.

Zasnuti, nem, v. n. p. einschlafen.

Zasobice, adv. nach einander.

Zasopce, adv. nacheinander.

Zasovnica, f. Thorriegel, m.

Zaspati, spim, v. n. p. | einschlafen.

Zaspavati, vam, v. n. i. |

Zasramiti, mim, v. u. p. beschämen.

Zasrati, serem, v. u. p. bescheißen.

Zastajati, stojim, v. n. p. verweilen.

Zastajati, jem, v. a. i. treffen, finden; — se, verweilen.

Zastati, stanem, v. a. p. treffen, finden; — se, v. n. sich befinden, sein.

Zastav, m. (Gund.) s. Zaslon.

Zastava, f. 1. Fahne, Flagge, f. 2. lebter Platz unten am Tische, dem Hausberrn gegenüber; lebter, hinterster Ort; u sastavi, zulebt, am Ende.

Zastave, f. pf. (male i velike) vez na čarapama, kao vodjice, Art Stickerei.

Zastaviti, vim. v. a. p. 1. zurückhalten, aufhalten; 2. verpfänden.

Zastavnica, f. krajna daska u kreveta, das Eckbrett im Bette.

Zastavnik, m. Fähnrich, m.

Zastěrti, strem, v. a. p. verhüllen, verdecken (mit einem Vorhang), s. Zastirati, Zastrěti.

Zastići, stignem, v. u. p. s. Zasti gnuti.

Zastiděti, dim, v. a. p. beschrämen.

Zastignuti, nem, v. a. p. erreichen, überraßen.

Zastirač, m. ein Teppich, welchen man im Zimmer auf den Fußboden ausbreitet.

Zastirati, rem, v. a. i. bebreiten, verdecken, verhüllen (mit einem Vorhang).

Zastor, m. 1. Vorhang, m. 2. s. Zastorak.

Zastorak, rka, m. ein Luch, womit man einen vollen Sackchen bebreitet, um ihn zumachen zu können.

Zastraniti, nim, v. n. p. | 1. ei-

Zastranjivati, njujem, v. n. i. | nen
Berg quer steigen; 2. abweichen vom rechten Pfad.

Zastrěliti, lim, v. a. i. 1. erschießen; 2. den Pfeil abschießen.

Zastrěti, strem, v. n. p. s. Zastirati.

Zästrug, m. | hölzernes Gefäß mit De-

Zästruga, f. | ckel für Räse, Kaviar (auf Reisen).

Zastrugati, užem, v. a. p. anfangen zu schaben.

Zastuděti, dim, v. n. p. kalt, kutt werden.

Zastupati, pam, v. a. i. | 1. in den,

Zastupiti, pim, v. a. p. | Weg treten, hindern, bedecken; 2. vertreten die Stelle eines Andern einnehmen.

Zastupljenje, n. (slov.) Himmelfahrt Christi, f. s. Spasovo.

Zasnučak, čka, m. der Wickel (von Teig).

ZAS

511

ZAT

Zasukati, učem, v. a. p. 1. n. p. běrkove, eindrehen; 2. n. p. rukave, zurücksslagen, zurücksschürzen.

Zasukijati, jam, v. a. p. n. p. pušku, t. j. sabiti sukiju u nju, laden.

Zasukivati, ukujem, v. v. i. f. Zasukati.

Zasunka, f. Riegel, Schloßriegel, m.

Zasušiti, šim, v. n. p. vertrocknen.

Zasušivati, šujem, v. a. i. f. Zasušiti.

Zasuti, spem, v. a. p. 1. verschütten; 2. hineinschütten.

Zasužnjiti, njim, v. a. p. gefangen nehmen.

Zasve da, conj. f. Premda.

Zasvědočiti, čim, v. v. p. bezeugen.

Zasvětliti, lim, v. a. pf. beleuchten; — se, v. n. pf. erqlänzen.

Zasvěrběti, bim, v. n. pf. jucken.

Zasvirati, ram, v. a. p. ansangen

Zasviriti, rim. ein Instrument zu blasen.

Zašao, šla, v. part. f. Zaći.

Zašastje, n. Verirrung, f. Fehler, m.

Zašećeriti, rim, v. a. p. verzuckern.

Zašiljiti, ljim, v. a. p. zuſpizen.

Zašiljivati, ljujem, v. a. i. f. Zašiljiti.

Zašiti, ijem, v. u. p. | zunähen.

Zašivati, vam, v. a. i. | Zaškripiti.

Zaškripiti, pim, v. n. p. knarren.

Zašteděti, dim, v. a. p. ersparen.

Zaštipivati, pujem, v. u. i. kneisen, kneipen.

Zaštita, f. Schuß, m. Beschirmung, f.

Zastititelj, m. Beschirmer, Beschützer, m.

Zaštititi, štitim, v. a. p. | beschirr.

Zaštitjivati, tjujem, v. a. i. | men, beschüzen.

Zaštitnik, m. f. Zaštititelf.

Zašto, 1. adv. warum; 2. conj. weil, f. Jer.

Zasuškati, škam, v. n. p. 1. zu rauschen (mit trockenem Lqub) beginnen (wie die fliehende Eidechse); 2. zu trospein anfangen.

Zasuštati, tim, v. a. p. rauschen.

Zašutěti, { tim, v. n. p. verstummen.

Zasutiti, {

Zataći, taknem, v. a. p. hinter — stecken; verstopfen.

Zataja, f. Schlupswinkel, m. f. Zaklon.

Zatajati, jam, v. a. i. f. Zatajiti.

Zatajiti, jim, v. a. p. abläugnen, verlaugnen; verheimlichen.

Zataknuti, nem, v. a. p. f. Zataći.

Zatamaniti, nim, v. u. p. gänzlich zu Grunde richten; — se, v. n. völlig zu Grunde gehen.

Zatapkati, kam, v. u. p. zutreten, zustampfen.

Zatavanak, nka, m. kleiner, ebener Platz im Gebirge.

Zatěcati, čěem, v. a. i. treffen, antreffen; überraschen; aufstecken (cvět na kapu); —se, v. n. 1. anlaufen (zum Ueberspringen); 2. sich befinden; 3 geloben, anheischig machen.

Zateći, čěem, v. a. p. f. Zatěcati.

Zateg, m. Spannung, f.

Zategnuti, gnem, v. a. p. 1. spannen, ziehen, anziehen; 2. zaudern; — se, v. n. sich sträuben.

Zatělak, tioka, m. Genick, n. Na-

Zatěljak, ljka, cken, m.

Zatěrati, ram, v. a. p. 1. hineintreiben; 2. hinter — treiben; 3. hineinschlagen; — se, v. n. losstürzen.

Zatěravati, vam, v. a. i. f. Zatě-

Zatěrivati, rujem, rati.

Zatesati, ešem, v. a. p. mit der Zimmerart anhauen.

Zatezanje, n. Spannen, Sträuben, n. Aufschub, m. Bögerung, f.

ZAT

513

ZAV

— se, v. r. i. sich (in die Welt) hineinwerfen.

Zaturčati, čam, v. n. pf. anfangen türkisch zu reden.

Zaturiti, rim, v. u. p. s. Zaturati.

Zatušiti, šim, v. u. p. dämpfen, ersticken.

Zatvarati, ram, v. a. i. 1. zumachen; 2. sperren, verschließen; 3. einsperren, in's Gefängniß setzen, s. Zatvorati, Zatvoriti.

Zatvor, m. 1. Sperre, f. 2. Kerker, Arrest, m. 3. Verhärtung des Unterleibs, f.

Zatvorati, ram, v. u. i. s. Zatvarati.

Zatvoren, a, o, part. zugemacht, gesperrt, verschlossen, eingesperrt, eingekerkert.

Zatvorenik, m. Gefangene, m.

Zatvoriti, rim, v. a. p. s. Zatvarati.

Zaučati, čim, v. a. pf. zu heulen anfangen (vom Wind, Meere).

Zaučiti, čim, v. a. pf. zu singen anfangen (von den türk. Sängern in der Moschee).

Zaudarati, ram, v. n. i. riechen nach etwas.

Zaudariti, rim, v. u. p. s. Zaudarati.

Zaudati se, dam se, v. n. p. s. Udati se.

Zaufati, fam, v. n. p. vertrauen.

Zaulariti, rim, v. a. p. n. p. konja, halstern.

Zauljiti, ljim, v. a. p. einmachen, zurichten mit Dehl.

Zaupiti, pijem, v. a. pf. aufrufen.

Zaurlati, lam, v. a. p. aufheulen.

Zaustaviti, vim, v. a. p. hemmen, halten, aufhalten; — se, v. n. stillstehen.

Zaustavljati, ljam, v. a. i. s. Zaustaviti.

Zaustegnuti, nem, v. u. pf. zurückhalten, zurückziehen.

Zaustiti, stim, v. n. p. den Mund öffnen zum sprechen; zausti da reče, pa opet neče.

Zauš, m. das Umdrehen des Schiffs, das stromaufwärts fährt.

Zaušak, ška, m. Ohrfeige, f.

Zaušiti, šim, v. a. p. ohrseigen, eine Ohrfeige versehen; — se, v. r. pf. n. p. ladja, umgedreht werden (vom Schiff, das stromaufwärts fährt).

Zaušnica, f. s. Zaušak.

Zaušnici, m. pl. Ohrdrüsen, f. pl. (glandulae parotides).

Zauzdati, dam, v. a. p. zäumen.

Zauzdavati, vam, v. a. i. s. Zauzdati.

Zauzeti, zmem, v. a. p. fassen, einnehmen; — se s kim, sich zusammen thun, s. Sdružiti se; — se za što, za koga, sich um etwas annehmen.

Zauzimati, mam, v. u. i. s. Zauzeti.

Zauzlati, lam, v. u. p. verknüpfen, verbinden.

Zava, f. (vojv.) s. Zaova.

Zavabiti, bim, v. a. pf. anlocken.

Zavada, f. Zwist, Streit, m.

Zavaditi, dim, v. a. p. koga s kim, entzweien; — se, v. r. pf. sich entzweien, sich verfeinden.

Zavadjati, djam, v. a. i. s. Zavaditi.

Zavadjati, djam, v. u. i. s. Zavoditi.

Zavaliti, lim, v. a. p. niederwälzen, durch Hingewälztes verzäunen.

Zavaljenik, m. (tako u Cërnoj gori zovu Turke, koji žive dalje od grano nice, jer nijesu junaci, kao n. p. Nikšičani, Vuk), der Feigling.

Zavaljivati, ljujem, v. a. i. s. Zavaliti.

Zavapiti, pim, v. a. p. außschreien.

Zavarati, ram, v. a. p. täuschen.

Zavaravanje, n. Täuschung, f.

Zavaravati, vam, v. a. i. koga oder kome oči, täuschen, das Nuge von Iemand.

34

ZAV

-3 515 &-

ZAV

Zavèrzan, m. f. Zavèrzalo.

Zavèrzivati, zujem, v. u. i. Vorwände machen.

Zavèrzti, zem, v. a. p. binden (mit der Halster den Ochsen); — se, v. n. sich verwickeln, sich verstricken.

Zavičaj, m. der Ort, wo man geboren ist, und woran man sich gewöhnt hat, Heimath, f.

Zavidan, dna, v., adj. neidisch.

Zaviděti, dim, v. a. i. komu što, he-
neiden.

Zavidljiv, a, o, adj. f. Zavidan.

Zavidnik, m. Reider, Mißgönner, m.

Zavijač, m. 1. ein Käfer, der die Blät-
ter am Weinstocke Zigarrenartig ein-
dreht; 2. Verband (z. B. einer
Wunde), m.

Zavijača, f. 1. Art Kopfsbedeckung der Frauen; 2. Posen (Semmel schnitten in Hirn, Eier und Milch gebacken).

Zavijati, jam, v. a. i. 1. n. p. rānu, verbinden, einwickeln; 2. zavija me u tèrbuhu, es grimmt mich im Bauche, f. Zavěvati.

Zavijati, jam, v. a. i. 1. verwehen, u.
p. sněg put; 2. brüllen, heulen.

Zaviknuti, nem, v. u. p. ausschreien, f.
Viknuti.

Zaviličiti, čim, v. n. pf. n. p. koga,
den Halfterstrick statt des Gebisses
anlegen.

Zavinuti, nem, v. a. p. f. Zavijati.

Zavirati. ram i rem, v. a. i. 1. n. p.
kolo, sperren (das Rad); 2. — v. n.
anfangen zu steden.

Zaviriti, rim, v. a. p. hinein blicken;
den Blick werfen.

Zavirivati, rujem, v. a. & n. p.
Zavirkivati, kujem, v. a. & n. i.
dim.
Zavirnuti, nem, v. a. & n. p.
Zavisan, sna, o, adj. abhängig.
Zavisěti, sim, v. n. i. abhängen.

Zavirnuti, nem, v. a. & n. p.
Zavisari, sna, o, adj. abhängig.
Zavisěti, sim, v. n. i. abhängen.

Zavist, f. Reid, m. f. Nenavist, Ne-
navidost.

Zavitak, tka, m. Etwas eingewickeltes,
Paket, n. Umschlag, m. Couvert, n.

Zaviti, vijem, v. a. p. 1. verbinden,
einwickeln; 2. (cèrn.) heulen, f. Za-
vijati.

Zavitlati, lam, v. a. p. 1. die Winde in
Bewegung bringen; 2. schwingen, um
zu schleudern.

Zavito, tla, n. Wickel, m.

Zavlačiti, čim, v. a. i. 1. hinein zie-
hen; 2. in die Länge ziehen, zögern;
3. eggen, f. Branati; — se, v. n. kamo,
u što, sich einschleichen, sich hinein-
ziehen.

Zavladati, dam, v. n. p. čim, zu re-
gieren anfangen, erobern, unter seine
Herrschaft bringen.

Zavladičiti, čim, v. a. p. zum Bischof
weißen; — se, zum Bischof geweihet
werden.

Zavanimati, mam, v. a. p. što koga
f. Zanimati.

Zavod, m. Stiftung, Anstalt, f.

Zavoditelj, m. Verführer, Verleiter, m.

Zavoditi, dim, v. a. i. 1. hinter etwas
führen; 2. verführen, verleiten; 3.
kolo, wenden, drehen.

Zavodniti, nim, v. a. p. etwas wässern
(z. B. den Wein).

Zavoj, m. 1. za ranu, Verband, m.
Binde, f. Umschlag, m. 2. Krümmung,
f. (z. B. einer Straße, einer Stiege
erder eines Klusses); stube na —,
Schneckenstiege, f. 3. u svèrdla,
Schneckenlinie, f.

Zavojak, jka, m. Vocke, Wickel, f.
(pret.) f. Uvojak.

Zavojica, f. put na zavojicu, Schne-
ckenweg, Schneckengang, m.

Zavojit, a, v., adj. schneckenförmig;
—to dèrvo, verdrehtes, gewundenes
Holz.

34*

ZAŽ

517

ZEB

gedrückt (z. B. die Augen); etwas gepreßt; fest geschnürt.

Zažeti, žmem, v. a. p. zudrücken.

Zažgati, žgem, v. a. p. } anzün-

Zažigati, žigam i žižem, v. a. i. } den.

Zažimati, mam i mljem, v. a. p. n. p. oči, drüken, zusammenziehen, pressen, s. Ožimati; — ruke konopcem, uzicom, fest binden, schnüren.

Zažmati, žmim, v. n. p. die Augen schließen.

Zažmiriti, }

rim, v. u. p. blinzen.

Zažmurke, adv. (žmurečke) mit geschlossenen Augen.

Zažuboriti, rim, v. n. pf. rieseln, säuseln.

Zažutěti, utim, } v. n. p. gelblich

Zažutěti se, utim se, } erglänzen', gelb erscheinen.

Zažutiti, tim, v. a. pf. gelb machen.

Zažutnuti, nem, v. n. p. gelblich werden.

Zažvaliti, lim, v. a. p. konja, zäumen, Baum anlegen.

Zbabiti se, bim se, v. n. p. s. Sbabitı se.

Zbaciti, cim, v. a. p. s. Sbaciti.

Zbantovati, tujem, v. a. p. (slov.) 1. s. Směsti, Smětati; 2. s. Uvrěditi, Vrědjati.

Zběg, m. s. Sběg.

Zbijati, jam, v. a. i. s. Sbijati.

Zbilja, adv. s. Sbilja.

Zbiljan, ljna, o, adj. s. Sbiljan.

Zbiljski, adv. s. Sbiljski.

Zbiti, zbijem, v. a. p. s. Sbiti.

Zbivatř se, va se, v. u. i. s. Sbivati se.

Zbog, praep. s. Sbog.

Zbor, m. s. Sbor.

Zborište, n. s. Sborište.

Zboriti, rim, v. a. p. s. Sboriti.

Zdanje, n. (russ.) s. Zgrada.

Zděla, f. Schüssel, f.

Zdenac, nca, m. Duelle, f. Brunn, m.

Zdepast, a, o, adj. unterseßt, plump.

Zdepati, am, v. a. p. Etwas plump machen.

Zděrmati, mam, v. a. p. erschüttern.

Zděrpiti se, pim se, v. r. pf. sich überwesen.

Zděržati se, žam se, v. r. pf. sich aufhalten.

Zdrav, a, o, adj. gesund; ganz unverleßt; zdrav zdravcat, kerngesund; —a Maria, das Gebet Ave Maria; das Geläute Ave Maria in der Früh und Abends bei den römisch-katholischen Christen.

Zdravac, vca, m. eine Gebirgspfanne, welche die Mönche, wenn sie in's Dorf kommen, dem Hausherrn und den Frauen darbieten.

Zdravcat, a, o, }

adj. s. Zdrav.

Zdravica, f. das Antrinken der Gesundheit, Toast, m.

Zdraviti, vim, v. n. i. 1. gesund werden, genesen; 2. Gesundheit zutrinken.

Zdravje, }

n. Gesundheit, f.

Zdravlje, }

Zdravo, adv. tüchtig, stark.

Zdrobiti, bim, v. a. p. zerbröckeln.

Zdrozgati, gam, v. a. p. zerquetschen.

Združiti, žim, v. a. pf. koga s kim, gesellen; — se, v. r. pf. s kim, sich zu Jemand gesellen.

Zduhač, m. (cèrn.) 1. vědovit čověk'Sonntagskind, n. 2. unruhiger, stößiger Ochs.

Zdvojiti, jim, v. n. p. s. Sdvojiti.

Zdvornji, nja, nje, adj. s. Sdvornji.

Zeba, f. Tink, m.

Zebati, bam, v. u. i. aussprossen, schießen, s. Zenuti.

Zebsti, bem, v. n. i. 1. frieren; kätav sam dan zebao, ich habe den ganzen Tag Kälte ausgestauden; zebu

ZET

519

ZID

Zetovski, ska, o, adj. der Schwieger- föhne; —, adv. wie ein Schwieger- sohn.

Zěv, m. 1. Deffnung des Mundes, f. 2. Gähnen, n. 3. die Deffnung der Kette, der Sprung, das Fach, Ge- lese (bei den Webern).

*Zevak, vka, m. Bequemlichkeit, f.

Zěvalica, f. das Löwenmaul, antir- rhinum, Linn.

Zěvati, vam, c. u. i. gähnen, f. Zě- hati.

Zevkariti, rim, c. n. i. bequem leben.

Zěvnuti, nem, v. n. p. ein Mal gäh- nen; anfangen zu gähnen.

Zěrcalo, n. Spiegel, m.

Zgaditi se, dim se, c. u. p. ſ. Sga- diti se.

Zgaziti, zim, v. u. pf. niedertreten.

Zgadjati, djam, v. a. i. ſ. Sgadjati.

Zgèrbiti, bim, v. a. p. biegen, krünmen, ſ. Sgèrbiti.

Zgèrčiti se, čim se, i u. p. ſ. Sgèr- čiti se.

Zgèrnuti, nem, v. a. p. ſ. Sgèrnuti.

Zgèrtati, rtjem, v. u. i. ſ. Sgèrtati.

Zglabak, bka, m. ſ. Sgloba.

Zgled, m. ſ. Sgled.

Zglèdati, dam, v. a. p. ſ. Sgledati.

Zglob, m. 1. Gelenk, n. 2. Chepaar, n. (muž i žena).

Zgloba, f. Gelenk, n. Fuge, Zusam- meufügung, f. ſ. Sgloba.

Zglobljen, a, o. part. gefügt.

Zglobiti, bim, v. a. p. ſ. Sglobiti.

Zgnječiti, čim, v. u. p. ſ. Sgnječiti.

Zgoda, f. ſ. Sgoda.

Zgodan, dna, o, adj. ſ. Sgodan.

Zgoditi, dim, v. u. p. ſ. Sgoditi.

Zgolja, adv. (cèrn.) sasvim, durchaus.

Zgon, m. (dalm.) onaj komad zemlje iz- medju dva mèrginja (ſ. d.).

Zgorěti, rim, v. a. pf. zusammenbrennen, verbrennen.

Zgotoviti, vim, c. a. p. fertig ma- chen.

Zgrabiti, bim, v. a. p. ſ. Sgrabiti.

Zgrabljiv, a, o, adj. reißend, räube- riſch, ſ. Sgrabljiv, Grabežljiv.

Zgrada, f. 1. Gebäude, n. 2. Zaun, m.

Zgranov, m. ungestümer Mensch, m.

Zgranuti se, nem se, v. r. pf. rasend werden.

Zgrěšiti, šim, c. u. p. ſ. Sgrěšiti, Sagrěšiti.

Zgrijati, jem, v. u. p. ſ. Sgrijati.

Zgrizati, zam, v. u. i. ſ. Sgrizati.

Zgrizti, zem, v. a. p. ſ. Sgrizti.

Zgrominjati se, njam se, v. n. p. niederstürzen, haufenweise fallen. Sgrominjati se.

Zgroziti se, zim se, v. n. p. ſ. Sgro- ziti se.

Zgruhati, ham, ſ. Zgruvati.

Zgrušati se, šam se, v. n. p. ſ. Sgru- šati se.

Zgrušiti, šim, v. a. pf. zerstoßen.

Zgruvati, vam, v. a. p. zerstoßen.

Zgubitak, tka, m. ſ. Sgubitak.

Zgubiti, bim, v. u. p. ſ. Sgubiti.

Zguliti, lim, v. a. p. ſ. Sguliti.

Zguriti se, rim se, v. n. p. sich zu- sammenziehen vor Kälte.

Zgusnuti, nem, v. n. p. ſ. Sgusnuti.

Zgužvati, vam, v. u. pf. verdrücken, zerknittern.

Zi, dodaje se (osobito u cèrnoj gori samo njoizi se govori po svemu narodu) iza mnogih rěčih, Nachſülbe, pлеonastisch (ohne Bedeutung.)

Zibati, bljem, v. a. i. wiegen, schau- kein.

Zibka, f. Wiege, f. ſ. Kolěvka.

Zid, m. Mauer, f.

Zidac, dca, m. dim. ſ. Zid.

Zidar, m. Maurer, m.

ZVÈ

525

ŽAL

Zvèrčka, f. 1. Nasenstüber, Schneller, m. 2. Brumkreisel, m.

Zvèrka, Geschnurre, n.

Zvèrketnuti, nem, v. a. pf. auf den Kopf schlagen, daß es schnurrt.

Zvèrknuti, ne, v. n. pf. schnurren.

Zvèrst, m. Art weichen Steins (cèrn.) kamen, od koga se kad se stuče měse crepnje, Vuk.

Zvizga, f. Gepfeife, n.

Zviznuti, znem, v. n. p. einen Pfiff thun.

Zviznuti, znem, v. a. p. einen Hieb geben (po ušima), daß es pfeift.

Zvižd, m. Pfiff, m. Gezisch, n.

Zviždati, dam i dim, v. n. i. pfeisen, zischen.

Zvižduk, m. das Gepfeife.

Zvocati, cam, v. a. i. mit Zähnen schnappen, klappen (wie der Hund, Storch).

Zvocnuti, cnem, v. a. p. s. Zvocati.

Zvon, m. 1. Klang, m. 2. s. Zvono.

Zvonac, nca, m. s. Zvonce.

Zvonar, m. 1. Glockengießer, m. 2. Glöckner, Küster, m. 3. Glockenträger (z. B. Widder), m.

Zvonara, f. 1. Glockengießerei, f. 2. Glockenthurm, m. s. Zvonik.

Zvonarica, f. 1. Glockengießerin, f. 2. Glöcknerin, Küsterin, f.

Zvonaričin, a, o, adj. der zvonarica gehörig.

Zvonarka, f. Frau eines Glockengießers oder Meßners, f.

Zvonarov, a, o, adj. des zvonar.

Zvonarski, ska, o, adj. den Glöcknern oder Glockengiefern eigen.

Zvoncati, cam, v. a. i. schnappen, s. Zvocati.

Zvonce, n. 1. dim. s. Zvono; 2. Glockenblume, f.

Zvonić, m. Glockenblume, f.

Zvonik, m. Glockenthurm, m.

Zvoniti, nim, v. n. i. läuten, klingen

(einen Klang von sich geben); —, v. a. n. p. pódne, zdravu Mariu, na večernju, läuten (die Glocke anziehen).

Zvonjenje, n. Läuten, n.

Zvono, n. (gen. pl. zvónah), Glocke, f.

Zvučati, čim, v. n. i. s. Zvečati.

Zvuk, m. Klang, Schall, m. Knall, m.

Ž.

Žaba, f. Frosch, m. — kornjata, s. Kornjača.

Žabac, bca, m. Froschmännchen, n.

Žabetina, f. aug. s. Žaba.

Žabica, f. 1. dim. Fröschlein, n. 2. Verzierung am obersten Theil des Pitschtoleenschaftes, f. 3. Frosch (Rakete); 4. ono gvoždje na kapiji, gdě se osovina od kapije okretje.

Žabice, f. pl. Halsdrüsen.

Žabić, m. junger Frosch.

Žabji, ja, je, adj. Frosch-, den Fröschen eigen.

Žablji, lja, lje, adj. s. Žabji.

Žabnjak, m. 1. Froschlaich, Froschsprung, m. 2. Pfüze, f. 3. Sumpfzannichelli, f. zannichellia palustris, s. Okrěk.

Žabokrečina, f. s. Žabnjak 1.

Žaburina, f. s. Žabetina.

Žacnuti, cnem, v. a. p. stechen (wie die Biene).

Žagriti, rim, v. u. i. u. p. zelen kuruz, sengen.

Žakan, kna, m. Diakon, m.

Žal, m. Ufer, Gestade, n. Küste, f.

Žal, indecl. s. Žao, adv.

Žalac, žaoca i žalca, m. Stachel, m.

Žalba, f. Beschwerde, f. s. Žaoba.

żIL

B 529

żIV

Žiljer, m. Beisaß, Häusler, m.

Žilo, m. ein Magerer (dem man die Adern sieht).

Žimati, žimljem, v. u. i. (in der Zusammensetzung mit iz, iza, o, na za), pressen, drücken, s. Žěti.

Žiočiti, čim, v. a. i. n. p. krov t. j. pribijati žioke za rogove, latten.

Žioka, f. Latte, f.

Žir, m. 1. die Frucht der Waldbäume überhaupt, welche den Waldthieren zum Dutter dient; 2. Eicheln, f. pl. j. Želud.

Žiran, rna, o, adj. n. p. polje, šuma, fruchtbar; —no stado, eichelfressend.

Žirka, f. Eichel, f.

Žiriti, rim, v. a. i. u. p. svinje, mit Eicheln mästen.

Žiropadja, f. Zeit des Eichelfalls, f.

Žirovan, vna, o, 1 mit Eicheln gemästet; 2. fruchtbar an Eicheln (z. B. das Jahr).

Žirovina, f. Eichelung, f.

Žirovnica, f. Eichelmaßgeld, n. Bezahlung für die Schweine, welche in die Eichelung getrieben werden.

Žirovnjak, m. ein mit Eicheln gemästetes Schwein.

Žitak, tka, m. 1. Leben, n. 2. Lebensmittel, pl. s. Život. 3. f. Stoka.

Žitara, f. n. p. ladja, Getreideschiff, n.

Žitak, tka, o, adj. f. Židak.

Žitan, tna, o, adj. 1. reich an Getreide (z. B. das Jahr); 2. Getreide.

Žitar, m. Getreidehändler, Fruchthändler, m.

Žitarica, f. 1. žena, Fruchthändlerin, f. 2. ladja, Getreideschiff, n.

Žitelj, m. (russ.) f. Stanovnik.

Žitji, tja, tje, adj. comp. f. Žitak, Židak.

Žitje, n. (cern.) Leben, n.

Žitkoća,

Žitkost, } f. Dünne, Festigkeit, f.

Žitnica, f. Scheuer, f. Fruchtboden, Speicher, m.

Žito, n. 1. Getreide, n. 2. Weizen, m. 3. (croat.) so viel wie Proso (s. d.); 4. izpod žita (otisao), heimlich, auf einem Schleichwege.

Žitorod, m. Fruchtgedeihen, n. kod nas je ove godine dobar žitorod, heuer stecht bei uns das Getreide schön.

Živ, a, o, adj. 1. lebend, lebendig; 2. lebhaft; 3. živa želja, heiser Wunsch; živa željo! lieber, heis erwünschter! živa muka, t. j. velika, große Pein; živa zgoda, trefflich; svašta živa, allerlei; neima ziva mira, hat gar keine Ruhe; nezna ništa živa, gar nichts; 4. živa rana, Krebs, m. Krebskrankheit, f. s. Živina 4.; 5. živi oganj, a) Art Ausschlag am Kopf; b) oganj koji se vadi tatući dvoje lipovo děrvljadi jedno o drugo dokle se ne upale, pa kažu da pepelom od ovoga ognja valja posuti one kraste i proći će, Vuk.

Živa, f. Duecksilber, n.

Živac, vca, m. Nerve, m. Spannader, f. kamen, Feuerstein, m.

Živad, f. coll. Hausgeslügel, n. s. Perad.

Živahan, hna, o, adj. lebhaft, munter.

Živalj, vlja, m. Element, n.

Živariti, rim, v. n. i. kümmerlich leben, darben.

Živa trava, f. Reiherschnabel, m. erodium ciconium.

Živěti, vem i vim, v. n. i. leben.

Živica, f. živi plot, Baumhecke, f. grüner, lebender Zaun, m.

Živić, m. der Sproß aus den Wurzeln eines jungen Baumes.

35

ŽUB

-3 531 &-

ZUT

Žubor, m. f. Žuber.

Žuboriti, rim, v. n. i. zwitschern, lis-
peln, sänseln, rieseln.

Žuborkati, kam, v. n. i. kispeln.

Žuč, m. Galle, f.

Žučica, f. (rag.) Geißtlee, m. cýtisus.
(Zanovět).

Žućak, m. 1. Spielmarke, f. 2. Tuka-
ten, m.

Žućanica, f. 1. Cichoric, f. 2. Gelb-
sücht, f.

Žučkarast, | a, o, adj. gelblich.
Žučkast,

Žudan, dna, o, adj. 1. begierig; 2. durstig.

Žuděti, dim. | v. n. i. wünschen, be-
žuditi, dim. | gehren, f. Želěti.

Žudnja, f. Wunsch, m. Begierde, f.

Žuhak, hka, v, adj. bitter, f. Gorak.

Žnhkčina, | f. Bitterkeit, f.
Žuhkoča,

Žuja, f. Goldansel, Golddrossel, f.

Žuja, f. gelbes falbes Schwein.

Žujan, m. f. Žutonja.

Žujica, f. f. Stopica. 2.

Žuk, a, o, adj. f. Žuhak.

Žuka, f. Ginster, m. spartium jun-
ceum, Linn.

Žukov, a, o, adj. von Ginster.

Žukovina, f. Ginsterholz, n. Holz von
Weidenbaum, n.

Žukva, f. Ginster, Weidenbaum, m.

Žuliti, lim, v. a. i. f. Žuljiti.

Žulj, m. Schwiele, f. žuljevi, m pl.
Hämorrheiden, goldene Ader, f.

Žuljati, ljam, v. a. i. f. Žuljiti.

Žuljav, | a, v. adj. etwas geschwol-

Žuljaív, | len.

Žuljiti, ljam, v. a. i. drücken (der Schuh),
Schwielen machen.

Žumanjak, m. f. Žumance.

Žumance, -ca i ceta, n. Cierdotter, m.

Žuna, | f. Specht, m. — cèrna,

Žunja, | Schwarzspecht, — zelena,
Grünspecht, m.

Župa, f. 1. Pfarrei, f. 2. Hausgenos-
sen; 3. Söniges Land.

Župan, m. Gespann; — vèrhovni ili
veliki, Obergespann, m.

Župan, pna, o, adj. n. p. zemlja,
sonnig.

Župania, f. 1. Gesellschaft, f. 2. (u
Slav.) Pfarrer, f.

Župnički, čka, o, adj. den Pfarrern
gehörig, Pfarr-

Župnik, m. Pfarrer, m.

Žura, f. 1. ein kleiner und dürrer Mensch;
2. Pferdekrankheit (Koller?).

Žurav, a, o, adj. klein und dürr.

Žurba, f. Gedränge, n. Eile, f. (beim
Richten der Soldaten, wenn sie sich
herstellen).

Žurenje, n. Spuden, n.

Žuriti se, rim se, v. n. i. sich spüden,
eilen.

Žustar, stra, v, adj. f. Okretan, Hi-
tar, Sèrdèan.

Žut, a, o, adj. gelb.

Žutac, tca, m. Dukaten, m. Gold-
stück, n.

Žutak, m. f. Žutac.

Žutarica, f. 1. (žutovoljka) Gold-
ammer, f. (corn); 2. Beiname einer
Ziege, einer Henne.

Žutěnica, f. Gelbsucht, f.

Žutěti, tim, v. n. i. gelb werden.

Žutica, f. 1. Gelbsucht, f. 2. Duka-
ten, m. 3. Art Birnen; 4. gut ge-
bleichte Leinwand; 5. die Gelbe (n.
p. naranča, Pomeranze).

Žutilica, f. (žutilova trava), f. Zano-
vět.

Žutilo, n. gelbe Farbe, f.

Žutina, f. Gelbe, f.

Žutiti, tim, v. a. i. gelben, gelb ma-
chen; — se, v. a. gelb sein, gelb
ersehen.

Žutjahan, hna, v, adj. etwas gelb,
gelblicht.

35 *

ČED

563

IST

Čedad, m. grad u Furlanskoj, Cividale.

Čeh, m. Böhme, m.

Černómelj, m. grad u Kranjskoj,
Tschernembl.

Česka (zemlja), f. Böhmen, n.

Česki Brod, m. grad u Českoj, Böh-
misch-Brod.

Danez, m. Däne, m.

Danezka, f. Dänemark, n.

Dania,
Danski, ka, o, adj. dänisch.

Demesak, ska, m. grad u Sirii, Da-
maskuß.

Demeskinja, f. Damaszenerin; f. —
sablja, Damaszener-Säbel.

Dèrvenik, m. otok u Dalmacii, Zi-
rona.

Djakovo, n. tèrg. u Slavonii, Dia-
kovar.

Dněpar, pra, m. rěka „ novoj Rusii,
Dnieper, m.

Dněstar, stra, m. rěka u Rusii, Dnie-
ster, m.

Don, m. rěka u Rusii, Don, m.

Drač, m. grad u Arbanii, Durazzo.

Drava, f. rěka u Hěrvatskoj, Drave,
Drau, f.

Draždjani, m. pl. grad u Saskoj,
Dresden.

Drinopolje, n. Adrianopel.

Dubrovnik, m. Ragusa.

Dunaj, m. Donau, f.
Dunav,

Dvorac, rca, m. tèrg. u Českoj, Hof.

Ečava, f. rěka u gornjoj Italii,
Etsch, f.

Egipat, pta, m. (zemlja), Egypten, n.

Egiptjanin, m. ein Egyptier.

Egiptjanka, f. Egyptierin, f.

Erdelj, m. Siebenbürgen, n.

Èršava, f. Orsova.

Francez, m. Franzose, m.

Francezka (zemlja), f. Frankreich, n.

Francuz, m. f. Francez.

Frankobrod, m. grad u Němačkoj,
Frankfurt.

Fužina, f. selo u Hěrvatskoj, Fuccine.

Gdansko, m. grad u Pomorju pru-
skom, Danzig.

Gěrčka (zemlja), f. Griechenland, n.

Gèrk, m. Grieche, m.

Ginevra, f. grad u Švajcarskoj, Genf.

Gjur, m. grad u Ugarskoj, Raab.

Gjurgjevac, vca, m. tèrg u Hěrvat-
skoj, St. Georgen.

Gnjezno, n. grad u Poljskoj, Gne-
sen.

Gorica, f. grad „ kraljevini Ilirskoj,
Görz.

Gradac, dca, m. Graß.

Gruž, m. luka kod Dubrovnika, Gra-
vosa.

Halič, m. grad u Poljskoj, Gatsch.

Heb, m. grad u Českoj, Eger.

Hercegovac, vca, m. Einer aus der
Herzegowina.

Hercegovački, a, o, adj. herzegovisch.

Hercegovina, f. die Herzegowina, du-
catus S. Sabbae.

Hercegovka, f. Eine aus H.

Hěrvat, m. Kroat, m.

Hěrvatska (zemlja), f. Kroatien, n.

Holomuc, m. f. Olomuc.

Holstin, m. pokrajina u Němačkoj,
Holstein.

Hradišče, n. grad u Moravskoj, Hra-
disch.

Hranice, f. pl. tèrg. u Českoj, Weiß-
kirch.

Htetovo, n. grad u Bugarskoj, Kal-
kandelen.

Hvalinsko Móre, n. Kaspisches Meer, n.

Hvar, m. otok i grad na njem u Dal-
macii, Lesina.

Idria, f. Idria.

Iliria, f. Ilirien, n.

Ipava, f. tèrg. u Kranjskoj, Wippach.

Iztok, m. Morgenland, n. Levante, f.

36 *

KRI

565

MOD

Križevac, vca, m. } grad u Hěr-
Križevci, vacah, m. pl. } vatskoj,
Kreuz.

Kroměriž, m. grad u Moravskoj, Krem-
fier.

Kroměžir, m. f. Kroměriž.

Krumlava, f. grad u Českoj, Krumau.

Krumperk, m. selo u Kranjskoj, Kraut-
berg.

Krupina, f. grad u gornjoj Ugarskoj,
Karpjen.

Kupa, f. rěka u Hěrvatskoj, Kulpa.

Kutna Gora, f. grad u Českoj, Kut-
tenberg.

Laba, f. rěka u Českoj, Elbe, f.

Labin, m. grad u Istrii, Albona.

Lacmanin, m. ſ. Talian.

Lacmanska (zemlja), f. f. Talianska.

Lastove, n. otok u Dalmacii, La-
gosta.

Laško Město, n. těrgovište u Šta-
jerskoj, Tüffer.

Lavov, m. glavni grad u Galicii, Lem-
berg.

Ledec, m. grad u Českoj, Laat.

Leb, m. Pole, m. ſ. Poljak.

Leš, m. grad u Arbanii, Alessio.

Leška (zemlja), f. Polen, n.

Levoča, f. grad u gornjoj Ugarskoj,
Leutschau.

Liberk, m. grad u Českoj, Reichen-
berg.

Ličanin, m. Likaner, m.

Lika, f. potok i pokrajina u Hěr-
vatskoj, Lica.

Lipiska, f. } Leipzig.
Łipsko, n. }

Litava, f. potok u Austrii, Laitha.

Litia, f. těrg. u Kranjskoj, Littai.

Litoměrice, f. pl. grad u Českoj, Leit-
merisz.

Litva, f. Lithauen.

Ljubljana, f. glavni grad u Kranjskoj,
Laibach.

Loka, f. selo u Kranjskoj, Laak.

Loket, kta, m. grad u Českoj, El-
bogen.

Lopud, m. otok u Dalmacii, isola di
mezzo.

Lorena, f. Lothringen, n.

Lošinj, m. grad na otoku Osoru.
Lussin.

Lož, m. } grad u Kranjskoj, Laas.

Lubjetova, f. grad u gornjoj Ugar-
skoj, Libethen.

Lučenac, nca, m. grad u Ugarskoj,
Loffonz.

Lužica, f. Laufitz, f.

Mačva, f. okružje u Sěrbii, Matſchwa,
Matſchowien.

Madjar, } m. Maghare, m.
Madžar, } m.
Magjar, }

Maćedonia, f. MaceDONIEN.

Marianske Laznje, f. pl. toplice s
kiselom vodom u Českoj, Marienbad.

Marica, f. rěka u Rumelii kod Dri-
nopolja, Hebrus, m.

Matun, m. grad u Istrii, Montona.

Medjumurje, n. zemlja medju rěkama
Murom i Dravom, Murinfel, f.

Men, m. rěka u Němačkoj, Main.

Metlika, f. těrg. u Kranjskoj, Mött-
ling.

Mikulov, m. grad u Moravskoj, Ni-
kolsburg.

Milan, m. Mailand.

Mirna, f. selo u Kranjskoj, Neudegg.
*Misir, m. f. Egipat.

Miškovac, vca, m. grad u Ugarskoj,
Miskolz.

Mišnica, f. grad i pokrajina u Sa-
skoj, Meiſen.

Mletci, těkah, m. pl. Beneburg.

Mlět, m. otok u Dalmacii, Wereta.

Modra, f. grad u gornjoj Ugarskoj,
Modern.

SRÈ

569

VLA

Srěm. m. pokrajina u Slavonii. Sir-
mien, n.

Stambol, m. f. Carigrad.

Stolni Biograd. m. grad u Ugarskoj,
Stuhlweissenburg.

Ston, m. grad u Dalmacii, Stagno.

Stonski Rát, m. poluotok u Dalma-
cii, Sabioncello, f. Pelésac.

Struma, f. potok u Maćedonii. Stri-
mon.

Subotica. f. Maria-Thereiskopel.

Subotiste. n. Steinamanger, Szom-
bathely.

Sulet, m. otok u Dalmacii, Solta.

Sveta Gora, f. Berg Athos.

Ščavnica, f. grad u gornjoj Ugarskoj,
Schemnitz.

Šerjahov, m. Schirgišwalden.

Šibenik, m. grad u Dalmacii, Sebe-
nico.

Šipan, m. otok u Dalmacii. Giup-
pana.

Škoſja Loka, f. grad u Kranjskoj,
Lack, Bischoſ Lact

Škotska (zemlja), f. Schettlan.

Šopron, m. Dedenburg.

Štitnik, m. tèrg u Ugarskoj, Csetnek.

Šumadija, f. pokrajina u Serbii. Ge-
biet in Serbien zwischen den Flüssen
Kolubara und Morava.

Švajcarska (zemlja), f. Schweiz, f.

Talian, m. ein Italiener.

Talianska (zemlja), f. Italien, n

Tamiz, m. rěka, Themſe, f.

Tekovska županija u Ugarskoj. Bar-
scher Gespannſchaft.

Těrſt, m. Irteſt.

Těrsteno, n. (kod Dubrovnika). Can-
nosa.

Těržić, m. grad u Ilirii, Monſalcone.

Tisa, f. rěka, Theiß, f.

Topšina, f. grad u Ugarskoj, Topſchau.

Trebnje, n. selo u Kranjskoj, Tref-
Trebno, ſen.

Trogir. m. grad u Dalmacii, Trau.

Turjak, m. tèrg. u Kranjskoj, Auer-
iperg.

Uka, f. gora u Istrii, Monte Mag-
giore.

Ukrajina, f. pokrajina u južnoj Rusii,
Ukraine, f.

Unieov. m. grad u Moravskoj, Mäh-
reich-Neustadt.

Vac, f. m. grad u Ugarskoj, Mai-
Vatov. I žen.

Varadin, m. tvěrdjava u Slavonii,
Peterwardein; — veliki, grad u
Ugarskoj, Oerſwardem.

Velesit, m. planina izmedju Hěr-
vatske i Dalmacie.

Velesovo. n. selo u Kranjskoj, Mi-
chelstätten.

Velika Banja, f. grad u Ugarskoj,
Krauenbach.

Věrnuka, f. tèrg. u Kranjskoj, Ober-
laibach; — stara, Alt-Oberlaibach.

Věrovitica, f. tèrg u Slavonii, Vero-
vitik, Veröcze.

Věršac, ſa, m. Stadt Werscheß (im
Banat).

Věršači, a, o, adj. von Werscheß.

Věrsava, f. Warschau

Vidam, dma, f. m. grad u Furlanskoj,

Vidan, dna, f. Valine.

Viderga, f. grad u Kranjskoj, f.
Idria.

Vinkovei, vácah. m. pl. grad u Slavonskoj granici, Winkowje.

Vipava, f. tèrg. u Kranjskoj, Wip-
pach.

Vis. m. otok u Dalmacii, Lissa.

Visla, f. rěka, Weichſel, f.

Višenjan, m. zelo u Istrii, Visi-
gnano.

Višnja Gora, f. tèrg. u Kranjskoj,
Weichſelburg.

Višnjana, f. tèrg. u Istrii, Visinada.

Vlah, m. Walache, m.

VLA

570

ŽUŽ

Vlaška (zemlja), f. Wallachei, f.

Vodinjan, m. tèrg. u Istrii, Dignuno.

Vojvodina, f. } die Vojvodina (Woi-
Vojvodovina, f. } wödshaft im südli-
Vojvodstvo, n. } chen Ungarn).

Vrana, f. selo u Dalmacii, Aurana.

Vratislav, m. Breslau.

Začesanje, n. selo u Hèrvatskoj, Ča-
sma.

Zadar, dra, m. grad u Dalmacii, Zara.

Zagreb, m. Agram.

Zagrebački, a, o, adj. Agramer.

Zagrebačkinja, } f. Agramerin, f.
Zagrebkinja,

Zagrebčanin, m. Agramer, m.

Zapad, m. zapadna strana světa, West,
Westen, m.

Zatičina, f. selo u Kranjskoj, Sittich.

Zavèršje, n. tèrg. u Istrii, Piemonte.

Zemun, m. grad u Slavonii, Semlin.

Zeta, f. rěka i zemlja oko te vode
izmedju Hercegovine, Arbanie, Cèr-
negore i jezera Skadarskoga.

Zilja, f. potok u Koruskoj, Gailfluß, m.

Zlatni Prag, m. f. Prag.

Zlokomorov, m. Senftenberg.

Zminj, m. grad u Istrii, Gimino.

Znojmo, grad u Moravskoj,znaim.

Zvikov, m. grad u Českoj, Klingen-
berg.

Zvolen, m. grad u Ugarskoj, Altsohl;
zvolenska županija, Sohler Gespann-
schaft, f.

Žatac, tca, m. grad u Českoj,
Saaz.

Želézno Mesto, n. grad u Ugarskoj,
Eisenstadt, f. Kis Marton.

Želézna županija, f. Eisenburger Ge-
spannschaft, f.

Žirija, f. otok u Dalmacii, Zuri.

Žlutica, f. grad u Českoj, Ludisch.

Žmirna, f. grad u maloj Azii, Smirna.

Žumberak, rka, m. grad i kotar u
Hèrvatskoj, Sichelburg.

Žumberčanin, m. Sichelburger, m.
r-rinja, f. —rin, f.

Žužemberk, m. tèrg. u Kranjskoj,
Saisenberg.

Euer Durchlaucht!

Es gereicht mir zur besonderen Ehre, dieses Werk
schmücken zu dürfen mit dem ruhmreichen Namen
Obrenović, dem Euer Durchlaucht durch seltene
Eigenschaften des Geistes und Herzens, welche die
Menschenwürde überall und zu allen Zeiten erheben
und ehren, neuen und höheren Glanz verleihen.

Der Gnade Euer Durchlaucht verdanken viele ser-
bische Jünglinge ihre wissenschaftliche oder künstle-
rische Ausbildung; die Wissenschaft und insbesondere
das flavische Element findet in Euer Durchlaucht den
freigebigsten Mäcen; das sind bekannte Thatsachen:
aber im Stillen schafft Ihre segenreiche Hand des

Nachträge und Berichtigungen

zum
deutsch-ilrischen Theile *).

Abdanken, Truppen, razpustiti vojsku.

Abgangszeugniß, n. svědočanstvo o
odlazku.

Abtreibung der Leibesfrucht, a. uzrokovano pometnutje.

Abwesend sein, a. izbivati.

Abwesenheit, a. izbivanje.

Activ-orderung, a. imovno iskanje;
—stand, a. imovno stanje.

Actuar, c. spisivalac.

Agitation (Aufwieglung), f. podbunji-
vanje.

Agnat, a. rod, srodnik po debeloj kěrvi.

Aliquoter Theil, nekoliki dio.

Altersklasse, c. razred po godinama,
a. dobni razred.

Amendment eines Gesetzvorschlages,
a. poprava predloženoga zakona.

Amtswegen, von, a. ureda radi.

Andichten, Jemanden ein Verbrechen,

a. slágati kakvo zločinstvo na
koga.

Angeblich, a. prokazno.

Angeřoben, etwas, zavětovati što;
sich angeřoben, zavětovati se; —
ungsdekret, zavětovnica.

Anhänger, a. pristaša.

Anlage der Steuer, udarenje poreza;
— des Baues, zamet zgrade.

Annehmbar, a. prihvatljiv.

Anlage, a. narok.

Anschreibung (Einverleibung), f. upis,
uknjižba.

Anstalt treffen, a. narediti.

Anstand, zabav; Anstände machen, za-
bavljati čemu; —os, bezzabavan.

Austiften, a. podgovarati, podtutkavati.

Anweisen, a. doznačiti.

Anzeigekanzlei, f. objavna pisar-
nica.

*) a. bed. adde, füge bei, ima se dodati.

c. bed. corrige, verbessere, ima se poptaviti.

Arbeit=geber, m. radnjodavac; —
nehmer, m. radnjoprimac; —s-
haus, n. radionica; —szeugniß, n.
(Zeugniß, daß Jemand eine Arbeit
hat), svědočanstvo o radnji; (Zeug-
niß, daß Jemand zur Arbeit fāhig
ist), svědočanstvo o sposobnosti za
radnju.

Armutbs=zeugniß, a. svědočanstvo o
siromaštvu.

Arriergarde, a. otraga.

Ascendenten, a. predji, uzhodnici.

Assentirungs-, a. vojnoprimni.

Assignant, a. doznačnik.

Assignat, a. doznačenik; —ar, u.
doznačevnik; —ion, a. doznaka.

Aezungsgebühr, u. prepitnina.

Auffordern, a. pozvati.

Aufforderung (ämtliche), službeni, u-
redovni poziv.

Aufforderungs-, (in Zus.) pozivni.

Aufgabsspost, f. predajna pošta.

Aufgreifen, verdächtige Leute, hvatati,
loviti sumnjive osobe.

Aufhalten (verzögern), zatezati.

Ausfladeschein, m. tovarno pismo, j.
Frachtschein.

Aufnahme (des Eides), c. prisiganje;
Aufnahmsbefund über einen Schaden
u. s. w., pismo o pronadjenoj šteti
i t. d.; Aufnahmsprotocoll, n. o-
pisni napisnik.

Auffeher (unterster Kategorie), m. pri-
paznik, latov.

Aufsichtskörper, m. nadgledni zhor,
nadgledništvo.

Ausfindig machen, (durch private Per-
sonen, z. B. einen Diebstahl oder ein
anderes Verbrechen), prosočiti.

Ausfinder (in diesem Sinne), m. sok;
—lohn, m. sočhina.

Ausfuhrpaß, m. izvoznica.

Ausgedinge, c. priuzděržaj.

Ausrücken (vom Militär), izšetovati.

Ausrufen, a. prozivati.

Ausſchuß (der Waare), obirak.

Austragen, einen Streit (ausgleichen),
poravnatise kime, poravnati koga
s kime; (beendigen), opraviti, do-
věršiti.

Autokratie, f. (die Würde), samoděržtvo.

Bäckerwerkstatt, f. měšaonica.

Bau-befund, m. razgled gradjevine;
— befundsprotokoll, n. napisnik o
izvedenju gradjevine; —zulage, f.
doplatak gradjevnim urednicima.

Baufällig, adj. poděrtan, porušan.

Bedeuten, u. uputiti; es wird Ihnen
bedeutet, upućujete se.

Befähigungsdecret, n. odlučnica o
sposobnosti.

Beförderung, (Promotion), a. promicaj.

Befriedigung, a. povola.

Begründen, a. obrazložiti.

Beispanner, m. (Pferd), logov.

Beitragspflicht, f. dužnost prinositi,
davati pomoć, prinosna dužnost.

Belegen, a. eine Schrift —, ohložiti
kakvo pismo.

Bemerkung, a. primetba.

Benefiziant, m. nagradjenik.

Benefizvorstellung, (Belohnungsvor-
stellung der Künstler), f. nagradna
prestava

Bergfabrikenwerk, u. delo rudarske
tvorionice.

Beschenkter, a. obdarenik.

Besteuerter, m. porezovnik.

Bestrafung, a. kažnjenje.

Betrieb eines Gewerbes, u. rukovanje,
těranje oběrta.

Beurtheilung, f. prosud.

Bewegliches Gut, u. gibivo, pomično
dobro.

Bezirkshauptmann, m. kotarski sat-
nik; (in Kroatien und Slavonien),
podžupan.

Bezug, (Einnahme), a. berivo, vucivo.

Bilanz, a. obravnica; —iren, obravnati.

Blauvitriol, m. konjski kamen.

Blutschande, u. rodoskvěrnja.

Brand, m. (gangraena), vučac, učac.

Brandlegung, f. palitba, palež.

Branntweinhaus, a. pecara.

Bravo, int. aferim, ejvala.

Brief-, a. —copierbuch, n. pismoprepisna knjiga; — marke, f. znamenka za pisma; —porto, n. poštarina za pisma; — tare, f. pismovina.

Butte, f. a. lodrica.

Cabotage, f. uzkrajno brodarenje.

Campagne-uniform, f. svagdanja odora.

Caffa-liquidation, f. pěneznička razbistra; —scontrirung, f. sračunanje.

Census, m. daća, porez, ućina imovine.

Civil-ehrenkreuz, n. gradjanski počastni križ (kěrst).

Collectivperson, f. skup.

Commissioniren, pověrenstvovati.

Communicat, n. dostavak.

Communität (privilegirte Gemeinde in der Militärgränze), f. povlaština, povlaštena obćina.

Compler, a. spoj.

Comput, n. pripitak.

Confisciren, a. ublagajniti, ublagajnici, urizniti.

Consens, c. privola.

Consul, u. posaonik; —at, posaubina.

Consulent, m. savětovatelj.

Contumacia, a. oglušak.

Contumaciren Jemand, osuditi koga s ogluška.

Convocation der Gläubiger, saziv věrovnikah; — sedict, n. sazivno pismo.

Corporation, s. Korperschaft.

Dachstange, f. pritisak.

Datum, a. datak.

Decken (sicherstellen), a. pokriti.

Decursive Rate, a. potonji dělak.

Depot, (Niederlage von Waaren), n. skladište; — (Ergänzungstruppen), doknadnici, doknadništvo; Regigiments—, n. pukovnijsko doknadništvo.

Depot-, skladišni, doknadnički; — officier, m. doknadnički častnik, častnik kod doknadništva.

Deputat, u. měrtik; —smann, a. měrtičnik.

Devolutionsrecht, n. ošastno pravo.

Dichter, a. spěvalc.

Dichtkunst, f. a. spěvaostvo.

Diensteintritt, m. nastup službe.

Documentiren, u. obložiti, obispraviti.

Dunkelzelle, f. mračna izha.

Durchsuchung, a. premetačina.

Eidesstättiges Bekanntniß, priznanje u město prisege, zakletve.

Einfall, a. usěrt.

Eingriff, a. zahvat.

Einkommensteuer, c. dohodnina.

Einleiten, einen Rechtsstreit —, povesti parnicu.

Einleitung, a. povedha.

Einnahme, (am Gelde), a. primutak.

Einnahms-affe, f. dohodna, pobirna, primna pěnezuica.

Einnengen, sich, v. i. unositi se u što; —ung, f. unos, unešenje.

Einquartirungszettel, m. cedulja za nastanjivanje, ukonačivanje.

Eindrücken, (einschalten), a. uvěrstiti; —ung- (Einschaltungs-) gebühr, u. uvěrstnina.

Einsam, adj. samotan.

Einsicht, a. ugled; — der Origina- lien, ugled izvornikah.

Einziehen, v. a. z. B. die Caffaanweisungen, ustegnuti pěnezničke doznake.

Visgrube, u. ledenik

Entität, f. sućnost.

Entsagung, a. odreka.

Erbantretung, Erbschaftsantretung, u. 
nastup naslědstva.

Erhabene Person, a. uznešena osoba.

Erhebungen pflegen, c. izvidjati.

Erliegen, die Urkunden — beim Gerichte, isprave su kod suda ili pri sudu.

Erniedrigung, f. ništenje, poništenje.

Erschwerungsumstand, m. otegoćujuća okolnost.

Erschwingen, v. n. smoći, smagati.

Erstgenannte, m. (in der Klage), pěrvoimenovani, prijeimenovani u tužbi, koji je pěrvi ili prije imenovan u tužbi.

Erweislich, c. dokaživ.

Erwerbsteuer, a. tečevinarina, zaslužbarina.

Erzmörder, m. prekěrvnik.

Eventualität, a. dogodičnost; — eventualiter, eventuell, a. dogodice.

Expeditskanzlei, f. odpravna pisarnica.

Fackel, u. palja.

Fällig, adj. der Wechsel wird fällig, měnica će prispěti, dospěti.

Falschmünzer, m. krivi novčar.

Falsificat, n. krivotvorina; —en, f. krivotvorje; —or, m. krivotvornik.

Heud, n. podarbina.

Fiscus, a. (als Amt), blagajništvo, blagaoništvo, blagarstvo, rizništvo.

Fließpapier, a. probojna hartija.

Flüssigmachen, v. a. eine Entschädigung, einen Gehalt —, utečajiti naknadu, platu i t. d.

Form, f. (Gestalt), a. oblik.

Formal, (fërmlich), adj. pravilan.

Frei machen, v. a. einen Verhling —, načiniti šegerta kalsom

Frevler, m. uvrěditelj.

Galla-montur, (Uniform), f. svečana odora.

Gauchhafer, m. vlasulja.

Gedingarbeit, f. najmljena radnja.

Gefällsamt, c. dohodarni ured; — erträgniß, n. dohodarni dobitak; —wesen, n. dohodarstvo.

Gegen ein Gericht appelliren, pozvati se proti sudu.

Geisteskrank, adj. duhonemoćan, duhonemoćnik; —heit, f. nemoć duha.

Gelbaußuhrverbet, a. zabrana izvoziti novce.

Gelingen, v. n. prikladovati, poći za rukom; es gelingt ihm, prikladuje mu, polazi mu za rukom.

Geltend machen, einen Grund, a. upirati se na kakav razlog, činiti valjati kakav razlog.

Genossenschaftsgericht, n. jednostaležni sud.

Gerüst, a. lazila.

Geschäftskreis, a. poslokrug

Gesellen, (in Zus.) kalfački.

Gesetzwrig, a. protuzakonit.

Gesichtspunkt, m. gledište i. t. d.

Gestell (der Schragen), n. nogaci

Gewähr, ein an die Gewähr Gebrachter, a. upisan u zemljišnicu kao posednik.

Gewährleistungsurkunde, f. poručanstveno pismo.

Gewaltthater, u. zulumčar.

Gewehrschneller, m. (das Zungel am Gewehre), obaraća, odponac.

Gewerk, n. (Arbeit), radnja; (Werkstätte), radionica; (Arbeiter), radnik; (Zunfts), ceh; —sherr, m. gospodar radnje.

Gewinn, m. (abgehender Gewinn, zugehender Schaden), izmičući dobitak, nastajuća šteta.

Gleich, zu gleichen Theilen betheilen, razdeliti na jednake dělove.

Gleich kommen, biti jednak.

Grundbesitz, a. zemljoposéd.

Guldenfuß, m. forintsko měrilo.

Guthabung, a. imalina, c. što ima tko tražiti.

Hasen, a. pristan.

Hasen-, (in Zuf.) pristanski.

Haftungsentbindung, f. razveza od odgovornosti; —urkunde, a. odgovornostna, obvezna isprava.

Halbmond, m. dvizak.

Haltung (drehende), a. preteće vladanje.

Handhaben, c. rukovati.

Hauptlesung, f. glavno ždrěbanje.

Herabwürdigung der Religion, c. ohezdostojivanje věrozakona.

Identität, f. istovetnost.

Idiot, m. sebar.

Individuelle Vertheilung, razdeljenje na glave.

Inhabung. a. děržanje. imanje, imovanje.

Inländer, a. ovostranac.

Innerhalb eines Tages, na oblastnicu.

Inspector, a. nadzornik.

Inspicient, m. nadgledalac, nadziralac.

Instruction (Voruntersuchung), a. prediztraga.

Insurgent (Landsturmsmann), m. statt ustajnik verb. podiža. podižnik

Insurrection, f. buna; (Landsturm), podignutje, podignutak.

Intrigue, a. pletke.

Jedesmalig, a. svagdašnji.

Juxta, per juxtam, od prilike, pismo ili isprava od iste prilike, spondobno ili poredno pismo ili isprava, porednica, po porednici.

Kanzlei-bote, m. pisarnički glasnik, navěstnik; —dicner, m. pisarnički sluga.

Kategorie, f. razděla.

Kindesmord, a. čedomorstvo.

Kirchenrauch, a. svetosilje; —rauber, m. svetosilnik.

Kostenanschlag, —überschlag, m. troškovni proračun.

Kunstausstellung, f. izložba, izloga umétovinah, umotvorinah.

Kurbel, f. a. zaponac.

Landsturm, m. statt ustanak verb. podignutje, podignutak.

Larve, f. (Geſichts—), obrazina, čuvida.

Lärmkanone, f. glasnjak, glasnjača, haberdak, habernik, habernjača.

Lärmstange, f. vitiljača, panos, smolenica.

Lehen, a. podarbina.

Lehricht, f. (Bergwerk), rudni zakup.

Lehrcurfs, m. poučni, školski tečaj.

Marsch, a. šetovanje.

Maschinenfabrikant, m. kretaljar.

Scharpie, f. u. svilac.

A.

A, a, pèrvo slovo od azbuke nè-
mačke; wer A sagt muß auch B
sagen, tko počne, trěba da i svěrši;
weber A noch B, ni de ni me; Al
und O (Alfa und Omega), početak
i svěrha.

Aal, m. jegulja; wenn er schwerer als
ein Pfund ist, ugor; —baum, m.
vasčje groždje, pasje groždje; —
beere, f. cèrni ribiz, cèrna ribizla
(plod); —bcerstrauch, m. cèrni ri-
biz (stablo); — eidechse, f. jegu-
ljasti gušter; — en, v. a. loviti,
hvatati jegulje; nahvatati jeguljah;
—fang, m. hvatanje, lov jeguljah;
—fänger, m. jeguljar; — förmig,
adj. jeguljast, ugorast; — adv.
jeguljasto, ugorasto; —frau, f.
jeguljarica; (ein Fisch), balavica
(riba); —gabel, f. osti, ostve, f. pl.;
—hälter, m. jegulnjak, ugornjak;
—haut, f. koža od jegulje; —ka-
sten, m. garda, zagrada za lovit
jegulje; —korb, m. věrša za hva-
tat jegulje; —lege, f. f. Aalwehr;
—mutter, f. balavica (riba); —pricke,
f. f. Aalgabel; —puppe, f. vabilo
za lovit jegulje, — quappe, f. f.
Aalraupe; — quaſt, m. smotak na
šibi za lovit jegulje; —raupe, f.
menjak, manić (riba); —reuse, f.

ſ. Aalkorb; — stecher, m. f. Aal-
gabel; —streif, m. cèrna pruga ko-
nju na ledjih; —streifen, —strich,
f. Aalstreif; —suppe, f. juha, čorba
od jegulje; — teich, m. jegulnjak
ugornjak, ribnjak za jegulje; —
wehr, n. u. f. preteg, pregrada,
zagrada za jegulje.

Aar, m. oró, orao, oral; —beere, —
tirsche, f. brekinja.

Aas, n. stěrv, stěrvina, měrcina, leš;
žder, mamac, meka, mama, na-
mama; —blatter, f. gnojna krasta.

Aasen, v. a. mekn, mamac, stěrvinu
metati; mezdriti, strugati meso
s kože, omezdriti, ostrugati.

Aaſſliege, f. zlatnica, mesna muha;
—fressig, —fressend, adj. měrcino-
jedan, stěrvinojedan; tko se měr-
cinom hrani; —geier, m. lešinar
(oró); —geruch, —gestank, m. smrad,
směrdež stěrvinski; — gierig, adj.
stěrvinoželjan, željan stěrvine, děrt
na měrcinu; —grube, —kuhle, f.
Schindgrube; — haſt, —ig, adj.
stěrvinast, stěrvan; měrcinski; ga-
dan, gnjusan; adv. po stěrvini; kao
stěrvina; gadno, gnjusno; —käſer, m.
měrtvenjak, govnovalj, govnara,
měrcinski, stěrvinski gundevalj; —
kopf, m. (Bauk.), ovnujska glava; —

1

Aaß

3 2 3

Abbähen

krähe, f. vrana; — pocke, f. Aasblatter; —seite, f. mezdra (od kože); —vo- gel, m. stěrvinska, měrcinska ptica, ptica stěrvinojedna.

Aaß, f. Aas.

Ab, adv. od; drei Schritte vom Weg —, tri koraka od puta; die Spiße ist —, odkinuo se, odkěrhnuo se ěrt; der Kopf ist —, ode glava, poletěla glava; Kopf —, dolě s glavom, dolě glavu; vom Wege — gehen, zabluditi, zabasati, izlaziti s puta; Hut —, dolě šešir, dolě sa šeširom (klobukom); Fluß —, níz vodu, níz rěku; Berg —, níz hěrdo. pod nogu; auf und — gehen, šetati, íči gorě dolě; einen Gulden auf oder —, jedna forinta vise il manje; — und zu gehen, dolazit i odlazit.

Abächzen, sich, v. r. iztrošit se od velika stenjanja, uzdisanja.

Abackern, v. a. orati, odorati, odora- vati, oruć razdvojiti, razbrazditi.

Abammen, v. a. odbiti, odhijati (děte od sise).

Abänderlich, adj. proměnjiv, měnjav; (Sprachl.) sklanjav; —n, v. a. preinačiti, měnjati, podrugačiti; (Sprachl.), sklanjati; — den Vor- saß, odumiti; —ung, f. měnja- nje, proměnjivanje, preinaka, prei- načenje; proměna; (Sprachl.), skla- njanje.

Abängsten, —igen, v. a. mučiti, ki- niti, uznemiriti, izmučiti; einem etwas —, plašnjom, strašenjem što od koga dobiti; sich —, v. r. mu- čiti se, moriti se, ginuti, izmučiti se, skončati se, poginuti od stra- ha, od muke; —igung, f. skonča- vanje; těskoća, muka, kina, strah.

Abarbeiten, v. a. einen Stein —, od- valiti, odmaknuti kamen, izraditi,

izdělat ga; die Unebenheiten —, gladiti, poravnati, ugladiti; ein Schiff vom Strande —, odtisnuti brod, ladju; Kleider —, izderati haljine poslujući; seine Schulden —, odradjivati dugove, odduživati se radnjom; abgearbeitetes Pferd, umoran, utrudjen konj; (zu Ende arbeiten), svěršiti, dovrěšiti, svěr- šivati; sich —, v. r. moriti se, ubiti se poslom.

Abärgern, v. a. mučiti, jěditi, ljutiti, sěrditi, namučiti, najěditi, razjě- diti, naljutiti, razsěrditi.

Abärnten, v. a. žeti, požeti, nažeti.

Abart, f. věrsta. raznost, razlikost; —en, f. Ausarten; —ig, adj. odrodjen, odrodan.

Abäschern, v. a. vaditi, těrti, čistiti, očistiti vrućim pepelom.

Abäßen, v. a. jěsti, pásti, běrstiti, pojěsti.

Abäspern, f. Abäschern sich, v. r.

Abästen, v. a. kresati, okresati (gra- nje), ohaštriti, oklaštriti; —ung, f. kresanje (granja), ohaštrenje, oklaštrenje; das was bei der — ab- fällt, okresine, f. pl.

Abäthmen, v. a. einen Schmelztiegel —, usiati, usiavati topionicu; — ung, f. usiavanje (topionice).

Abäzen, v. a. vaditi, izvaditi jědkom vodom il jědkim srědstvom.

Abäugeln, v. a. izgledati, tražiti trag (očima bez pseta).

Abäußeren, v. a. těrati; iztěrati (kmeta sa svoga selišta); —ung, f. iztě- ranje, těranje sa selišta.

Abbacken, v. a. peći, izpeći; — v. n. prepeći se, prepicati se; abgebacke- nes Brot, prepečen kruh, hlěb.

Abbaden, v. a. kupati, okupati; — v. n. okupati se.

Abbähen, v. a. pěržiti, pražiti, izpěržiti

Abbinden

3

4

3

Abbrausen

diti, izgladiti plovućim kame-
nom.

Abbinden, v. a. odvezati, odrěšiti,
oprostiti, odveživati, odršivati,
opraštati; ein Kalb —, odbiti, za-
lučiti tele; eine Warze —, podve-
zati bradavicu; ein Faß —, na-
biti bačvu, lagav, bure; ein Ge-
bäude —, povezati svekoliko po
sgradi (što je trebalo poveza!);
—ung, f. (bei den Mundärzten),
podvez; podvezanje, podveživanje.

Abbiß, m. odgrizak, ugrizak, griz-
tina; (eine Pflanze), zakusak (rastjä),
Scabiosa succisa, Linn.

Abbitte, f. izpričanje, izpričavanje,
odpros, moljenje.

Abbitten, v. a. moliti, prosit za opro-
štenje, izpričat se, izpričavat se;
dobiti silom od molitve; die Lei-
stung einer Schuldigkeit —, prositi,
moliti tko, da sě od dužnosti ka-
kove odrěši; sich etwas —, f. Verbitten.

Abbittlich, adj. prostiv, oprostiv.

Abbläken, v. a. (Silbergeschirr), svět-
lati, osvětlati, čistiti, očistiti.

Abblasen, v. a. duvati, puhati, du-
nuti, odduvati, odpuhati, odpuhnuti;
trubljom, rogom glasiti, oglašivati,
razglašivati, oglasiti, razglasiti, na
véstiti, trubiti, raztrubiti, odtru-
biti; ein Lied —, svirati, igrati,
izasvirati, izigrati pěsmu; der
Wächter bläst die Stunden ab, stra-
žar navěšta trubljom, rogom ure;
ein Fest —, raztrubiti, razglasiti,
trubljom svetkovinu.

Abblaffen, f. Abschießen, Verschießen.

Abblatten, v. a. komiti, okomiti,
brati, obirati, pobirati, obrati, po-
brati listje; (vom Rothwilde), běr-
stiti, poběrstiti.

Abhlättern, v. a. f. Abblatten; sich —,
v. r. gubiti, izgubiti listje; listat

se, razlistat se, cěpat se, kolit se,
razcěpat se na listove.

Abblattung, Abblätterung, f. listanje,
koljenje, cěpkanje.

Abblauen, v. n. pustiti, puštat mo-
drilo.

Abbläuen, v. a. (die Wäsche), mo-
driti, pomodriti (rubje); (durchprü-
gehn), mlatiti, biti, lupati, izmla-
titi, izbiti, izlupati do modricah,
izlěmati.

Abbleichen, v. a. (Leinwand), běliti,
oběliti (platno); (von Farben), blě-
diti, prolaziti, poblěditi, proći
(boja).

Abblühen, v. n. ocvasti, gubiti, iz-
gubiti cvětje.

Abblühen, n. ocvatnja.

Abblüthen, v. a. kidati, těrgati, brati,
pokidati, potěrgati, obrati cvětje.

Abbohnen, f. Bohnen.

Abbohren, v. a. věrtati, bušiti, iz-
věrtati, probušiti, prověrtati.

Abborgen, v. a. uzajmiti, posuditi,
uzajmljivati, posudjivati, zaimò
uzeti, na věru uzeti, uzimati što u
koga.

Abboßeln, v. a. napraviti, načiniti,
kalup, tvorilo od čega.

Abbrand, m. (in den Schmelzhütten),
požeg.

Abbrändler, m. pogorělac.

Abbrassen, v. a. bracati pod větar,
okrenuti, oběrnuti, okretati, obra-
tjati pod větar (jadra).

Abbraten, v. a. peći, izpeći, popeći.

Abbrauchen, f. Abnützen.

Abbrauen, v. a. variti, izvariti, do-
variti, poveriti (pivo).

Abbraunen, v. a. pustiti, puštati uga-
situ boju.

Abbräunen, v. a. pěržiti, izpěržiti, pri-
pěržiti.

Abbrausen, v. a. kipěti, vrěti, oki.

Abbrechen

5

Abbruch

pěti, ovrěti; izkipět se, izavrět se.

Abbrechen, v. a. (Blumen, Obst), těrgati, brati, otěrgnuti, odtěrgati, ubrati, potěrgati, pobrati; einen Zahn —, lomiti, kěršiti, slomiti zub; ein Schloß —, odbiti, odbiati bravu; einer Flasche den Hals —, lomiti, slomiti vrat ploski; einem Pferde die Eisen —, razkovati, razkivati konja; die Spiße von einem Messer —, odkinuti, odlomiti, odkěrhnuti èrt od noža; ein Lager —, dizati, dignuti tabor; ein Zelt —, dignuti, pokupiti, dizati, kúpiti šator; den Flachs —, tući, tèrti, iztući lan; die Hunde —, razstaviti, razstavljati pse; sich etwas —, uzkratiti, kratiti što sebi; einem etwas am Lohne —, odkinuti, odtěrgnuti, odkidati što komu od platje; sich etwas am Munde, an seiner Nahrung —, šediti, prište diti na ustih, odtěrgnuti, odkinuti što sebi od ustih; die Unterhandlungen, ein Gespräch —, prešěći, pretěrgnuti, prekinuti, prekidati dogovore, razgovor, pogadjanje; wir wollen hiervon —, nemojmo, nećemo o tom više govoriti; laßt uns jetzt hier —, stanimo sad tü; kurz —, u kratko prekinuti, pretěrgnuti; abgebrochene Seufzer, Worte —, presěčeni, prekinjeni uzdasi, rěči; fig. ein vom Zaune abgebrochener Streit, gotova kavga, nenadana svadja; eine Brücke —, rušiti, porušiti, razoriti, razvěrči most; ein Haus —, valjati, rušiti, obarati, razvaliti, porušiti, razrušiti, razoriti, oboriti kuću; — v. n. razbiti se, razbijat se; odlomiti se, odkěrhnuti se, lomiti se, kěršiti se, odbiti so, odbijati se; mitten in der

Rede —, stati, prestati, zapeti, stajati, prestajati, zapinjati u srěd govora.

Abbrechung, f. Abbrechen, n. razvaljivanje, razgradjivanje, razorenje, razgrada, razor.

Abbreiten, v. a. (das Kupferblech), razbiti, razbijati, protegnuti, protezati.

Abbrennen, v. a. paliti, žgati, sažigati, opaliti, popaliti, sažgati, u pepeo obratiti, obratjati; eine Kao none —, paliti, žgati, izbaciti, opaliti, izpaliti, užgati, užditi top; die Ziegel —, peći, izpeći opeke; — v. n. gorěti, izgorěti, sagorěti, opalit so, užgat se, uždit se, porogorěti, obratit se, obratjat se u pepeo; das Gewehr brennt schnell ab, puška dobro pali; das Zündpulver ist abgebrannt, planula je tavica od puške; dieses Holz brennt schnell ab, ovo dèrvo bèrzo gori, bèrzo izgara; das Feuer — lassen, pustiti, puštat, da izgori oganj; ein Abgebraunter, f. Abbrändler.

Abbreviatur, Abbreviren, f. Abkürzung, Abkürzen.

Abbring-en, v. a. skinuti, skidati; vaditi, izvaditi; snimati, snimiti; dotěrgnuti; einen vom rechten Wege —, kvariti, pokvariti, zavesti, zavoditi koga s dobra puta; einen von seinem Vorsaße —, odvěrnuti, odvratiti, odgovoriti, odvratjati, odgovarati koga od nakanjenja njegova; einen von einer irrigen Meinung —, izbiti, izbijati komu iz glave bludnu kakovu misó; —ung, f. dotěrgnutje.

Abbröckeln, v. a. kěršiti, odkěrnjivati, měrviti, drobiti, odkěrhnutí, razměrviti, razdrobiti.

Abbruch, m. f. Abbrechung, Abbrechen; odkinutje, odtěrgnutje, odlomak,

Abbrüchig

3 6

P

Abdecker

okèrnjak, uštèrb, šteta, krivo; auf den
— verkaußen, prodati, prodavati na
razor, da se razori; einem — thun,
krivo komu činiti, učiniti, škoditi
komu; an der Gesundheit — thun,
uditi, škoditi, nauditi, naškoditi
zdravlju; sich — thun, uzkratiti,
kratiti što sebi, krivo si činiti;
ich muß ohne — bezahlt werden,
tröba me izplatiti bez uštèrba.

Abbrüchig, adj. kèrk; štetan, vrědono-
nosan.

Abbrühen, v. a. pariti, popariti.

Abbrüllen, v. a. (ein Lied), rikati, iz-
rikati (pěsmu).

Abbrunsten, v. n. izgoniti se, izpu-
djati se, prestati goniti se, pudjati
se (od zveradi).

Abbuden, v. a. dignuti, dići, dizati
šatru.

Abbügeln, v. a. tiglati, potiglati.

Abbuhlen, v. a. izljubiti, ljubeć izdvo-
riti, ljubeć zadobiti, dobivati; sich
— v. r. trošiti se, iztrošiti se od
velika bluda.

Abbürden, v. a. raztovariti, razpèrtiti,
raztovarati, razpèrtjivati.

Abbürsten, v. a. ksfati, okefati, iz-
kefati, četkom očistiti.

Abbüßen, v. a. platiti, platjati, tèr-
pěti, činiti, učiniti pokoru radi
čega; prati, oprati (grěh); — durch
Krankheit, odbolovati; — durch Lie-
gen, odležavati; —ung, f. pokora.

Abc, n. azbuka, alfabet, abeceda; fig.
početak; —buch, n. abecedar, buk-
var; — Schüler, — Schüler, m. abece-
darac, bukvarac; — taſel, f. abe-
cedna tabula, azbučna daska.

Abconterfeien, f. Abmaken.

Abcopiren, f. Abzeichnen, Abschreiben.

Abdach, n. (in der Baukunft), strěsica.

Abdachen, v. a. razkriti, odkriti; sku-
čiti, nagnuti, skučivati, nagibati;

škèrpati; eine Mauer —, praviti,
napraviti krovak na zid, pokrivati
zid; sich —, (von einer Gegend),
visěti, pod nogu, niz bèrdo iti,
nagibat se, obarat se, skučena biti
(od okolinah).

Abdachung, f. krutost, naklonost; (in
der Bauk), nagib; škarap.

Abdämmen, v. u. zagatiti, pregra-
diti, odbiti, gatiti, pregradjivati,
odbijati vodu (naspom).

Abdampf-en, v. a. odpajivati; — v. n.
pušit se, kadit se, izpušiti se,
izkaditi se; japiti, va-piti, la-
piti, větriti, izvětriti; — ung,
f. izjapljenje, izvapljenje, izvě-
trenje, japljenje, vapljenje, vě-
trenje.

Abdank-en, v. a. odpustiti, odpraviti
(koga iz službe); ein Schiff Alters
halber —, ostaviti, ostavljati star
brod; — v. n. ostaviti službu, za-
hvalit se na službi, odreći se do-
stojanstva; —ung, f. ostavka, od-
pust, odpuštenje, odpravljenje, za-
hvala; —ungsrede, f. zabvala;
—ungschein, m. odpust, ostavka.

Abdarben, v. a. štediti, prištediti na
čem; ich habe es mir an meinem
Munde abgedarbt, prištedio sam
si od ustah; — v. n. slabiti, lošaviti,
oslabiti od velike patnje.

Abdarren, v. a. sušiti, osušiti; vaditi,
izvaditi voće, žito iz pušnice (su-
šionice).

Abdeckeln, v. u. odkriti, odkrivati.

Abdecken, v. u. (ein Haus), odkriti,
odkrivati (kuću); (den Tisch) —,
spremati, spremiti, pospremiti, kù-
piti, pokupiti stol, tèrpezu; ein
Thier —, derati, guliti, odrěti,
oderati, oguliti živinće.

Abdecker, m. živoder, derač, derenčin;
— ei, f. živoderstvo, živoderski,

Abdeichen

7

Abeisern

derački zanat; živodernica, živoderska, deračka kuća.

Abdeichen, f. Abdämmen.

Abdiciren, v. a. odpraviti koga, odpustiti koga, ostaviti, zahvaliti, odreći se (čega).

Abbicken, v. a. einen Saft —, skrutiti, skrutjivati, sgustiti, sguštjivati sok; — v. n. sgusnuti, sgušnjivati, skrutnuti.

Abdielen, v. a. tiniti, pretiniti; obiti, obijati daskama; den Fußboden —, patosati, poditi, podpoditi.

Abbienen, v. a. služiti, odslužiti.

Abbingen, v. a. odkinuti, odkidati što na cěni; najmiti, najmljivati što u koga.

Abbisputiren, f. Abstreiten.

Abdocken, v. a. odsukati, odsukivati.

Abdorren, v. n. venuti, sušit se, uvenuti, sahnuti, osušit se i pasti.

Abbörren, v. a. sušiti, sasušiti, f. Abdarren.

Abdraht, m. (bei den Zinngießern), točine, strugotine, f. pl.

Abdrängen, f. Abdringen, Wegdrängen.

Abdrechsfeln, v. a. strugati, točiti, ostrugati, zastrugati, otočiti, stočiti.

Abdrehen, v. a. sukati, věrtěti, odsukati, odvěrtěti, zasukati, zavártěti; věrteć odkinuti, odkidati; einem Vogel den Kopf —, zakrenuti, zakretati vratom ptici; den Schlüssel —, slomiti, prelomiti bradu od ključa, f. Abdrechsfeln.

Abdreschen, v. a. mlatiti, věršiti, omlatiti, pomlatiti, ověršiti; mlatěć, věršeć platiti, zaslužiti; (ab-prügeln), mlatiti, lupati, izmlatiti, izlupati; abgedroschenes Stroh, prazna slama; das haben sie längst mit einander abgedroschen, o tom su se oni već odavna dogovorili, razum'li.

Abdringen, v. a. izvući, izvlačiti što iz koga, oteti, otimati što komu prětnjami, strahom itd; — etwaš, ein Geständniß, Versprechen, natěrati koga na što, da što izpovědi, obeća; —ung, f. otetje, otimanje; sila, nasilje.

Abdrohen, v. a. dobiti, dobivati što prětnjami od koga.

Abdruck, m. odtisak, štampa; kalup, utisak, kopia, prilika, slika; — eines Gewehres, okres; (an den Schießgewehren), oponac, obarača; gornji zub; (bei den Buchdruckern), otisak, pritisk, tisk, priměrak; (Eremplar), iztisak, prokus, eksemplar; preštampa; (in der Naturgeschichte), tiskokamen.

Abdrücken, v. a. štampati; tiskati, těštiti, utěštiti; naštampati, preštampati.

Abdrücken, v. a. odtisnuti, odtiskivati; (ein Gewehr), paliti, užigati, odapinjati, obarati, okidati, opatiti, užgati, užditi, odapeti, oboriti, okresati, okinuti (pušku); (einen Pfeil), odapeti, pustiti (strělu); das Herz —, cěpati, razčepati, parati, razparati sěrce; — v. n. vom Lande —, odtisnuti se, odtiskivati se od kraja.

Abbruschregister, n. kazalo mlatnje.

Abdunkeln, v. a. měrčiti, oměrčiti.

Abdunsten, f. Abdampfen.

Abdünsten, v. a. činiti, pustiti, dati da izvapi, izvětri štogod.

Abebnen, v. a. ravnati, poravnati, izravnati; ujednačiti; —ung, f. ravnanje, poravnjivanje; izravnanje.

Abecken, v. a. na ugle, na čoške napravljati, graditi, napraviti, sagraditi.

Abeisern, sich, v. r. trošit se, morit se, prekidat se, izmorit se, pre-

Abeisen

B S C

Aber

kinut se vičuć, sèrdeć se na
što.

Abeisen, v. a. vaditi, izvaditi led;
— v. n. popustiti, odkráviti se,
ojužiti se led.

Abend, m. večer, veče; (Westen), zapad, zahod; diesen, večeras; zu — essen, večerati; es wird —, směrknjiva se, mrak se hvata; gegen —, pred večer, pod večer; (gegen Westen), prema zapadu, na zapad, od zapada; der heilige —, badnjak, badnji (večer); es ist noch nicht aller Tage —, doć će sunce i pred moja (tvoja itd.) vrata.

Abendandacht, f. pohožnost, molitva večernja, —arbeit, f. večernji posó; —besuch, m. večernji pohod, pošet; —brot, —essen, n. večera; —dämmerung, f. pěrvi večernji mrak, večernji sumrak, sumračje, suton; in der —, mrakom, po mraku; — falter, m. věštica, večernji leptir; —gebet, n. večernja molitva; —gegend, f. zapad, zapadnja strana; —gesellschaft, f. večernje družtvo; —glocke, f. zdrava maria; —land, n. zapadnja zemlja, děržava, strana, zapadnji kraj; —länder, m. stanovnik zapada; — pl. zapadjani, narodi, puci zapadnji, narodi od zapada; —ländisch, adj. zapadnji; — adv. zapadnji, po zapadnji, na zapadnju; —lich, adj. večernji, zapadnji; —licht, n. fig. večernjica (zvězda); večer; —lied, n. večernja pěsma; —luft, f. večernji zrak; —luft, f. večernja zabava, radost, razkoš; —mahl, n. poslědnja, tajna večera; pričest; zum — gehen, pričestiti se, pričeštjivati se, ić se pričestiti; einem das — geben, pričestiti koga; —mahlbrot, n. ostia, poskura;

—mahlzeit, f. večera; —messe, —mette, f. večernja; —musik, f. večernja muzika, večernjica (muzika); —opfer, n. žěrtva večernja, posvetilište večernje; —punkt, m. (Astron.) zapadnja piknja, zapadnja točka; —regen, m. večernja kiša, dažd večernji; —roth, n. —röthe, f. večernje rumenilo, večernja rumen, večernji žar.

Abends, adv. u večer, pod večer, na večer; gestern —, sinoć; heute —, večeras; vorgestern —, preksinoć; morgens und —, u jutro i u večer, jutrom i večerom.

Abendschein, m. f. —dämmerung; —segen, m. f. —gebet; —seite, f. zapadnja strana, zapadnji kraj; —sonne, f. zalazeće, zapadajuće, zahodeće, počivajuće sunce; —ständchen, n. f. —musik; —stern, m. večernjica (zvězda), zvězda večernja; —stillstand, m. (Astron.) večernji stan; —stunde, f. večernja ura, večernje vrěme, večer; thau, m. večernja rosa; —tisch, m. večera; —uhr, f. zapadnja sunčanica (ura); —vogel, f. —falter; —völker, n. pl. f. —länder, pl.; —wärts, adv. na zapad, prema zapadu, k zapadu; od zapada; —weite, f. (Astron.) zapadnja širina; —wind, m. večernji větar, večernjak, zahodnik, f. Westwind; —zeit, f. večer, večernje vrěme.

Abenteuer, n. neobična, čudna sgoda, slučaj, prigoda; auf — ausgehen, skitati se po svetu, slučaje traziti; —rer, m. prigodnjak, slučajnik; leventa, protuha, klatež; —lich, adj. čudan, čudnovit, osobit; —lichkeit, f. osobitost, čudnovitost; čudo.

Aber, conj. ali, nu, ma; a; pak,

Aberacht

→ 9 ←

Abfassten

opet; pako, paka; es ist ein Aber
dabei, nije čist posó; tausend und
— tausend, tisuća i tisuća.

Aberacht, f. Oberacht.

Aberben, f. Erben.

Aberglaube, m. praznověrstvo, prazno-
věrje.

Abergläubig, adj. praznověran.

Aberkennen, v. a. (aberkannt), odosu-
diti, odpresuditi, odosudjivati, od-
presudjivati što komu, f. Absprechen.

Abermal, adv. opet, opeta, pak; još
jedanput, po drugi put, s nova.

Abermalig, adj. opetašnji, drugi, nov,
ponovljen.

Abernten, f. Abärnten.

Aberraute, f. Stabwurz.

Aberwieß, m. ludost, bezumnost; ne-
razum; —eln, v. n. ludovati; —ig,
adj. lud, bezuman.

Abeschern, f. Abäschern.

Abessen, v. a. jěsti, pojěsti.

Abschachen, v. a. tiniti, pretiniti.

Absädmen, v. a. trěbiti, otrěbiti (ma-
hune od pasulja itd.)

Absfahren, v. a. odkinuti, odbiti, od-
kidati, odbijati; derati, razderati;
truditi, moriti, utruditi, izmoriti;
oddužit se, odduživat se vožnjom;
voziti, izvesti; — v. n. odvezti
se, odvoziti se, poći, polaziti, kre-
nuti; omicat se, omaknut se;
(sterben), umrěti, preminuti; oda-
peti, odapinjati, otići, odlaziti, iz-
micati.

Absahrt, f. polazak, odlazak; směrt;
—sflagge, f. polazna zastava, stěg,
barjak, horugva; —sgeld, n. odlaz-
nina; —recht, f. Abzugšrecht; —
schoß, m. f. Abzugsgeld; —sschuß,
m. polazni puškomet, polazni o-
kres, polazno pucanje (pušakah,
topovah).

Abfall, m. padanje, padnutje; razlika,

raznica; (des Waffers), opadanje,
opad; (Spreu), plěva; (Schutt),
razvaline, f. pl.; (von der Religion
c.), odmet, odpad, odběg; (bei den
Fleischhackern), drobno, n.; Abfälle,
pl. odpadci, m. pl. tarotine; strugoti-
ne, trine, okujine, f. pl.; opiljci; od-
lomci; ustrižci, m. pl.; trěštje;
(von der Landwirtschaft) dohodak
poljskoga kućanstva; (Abdachung),
nagib; (in der Schiffahrt), zahod,
zabas; in — kommen, gubiti, izgu-
biti cěnu, vrědnoću; doći u ne-
volju, nači se u nevolji.

Abfallen, v. n. pasti, padati; opadati,
sušit se, měršaviti, opasti, osušit
se, oměršaviti; (von der Religion
c.), odpasti, odmetnut se, odběg-
nuti, odpadati, odmetat se, odbé-
gavati; odreći se, ostaviti, odri-
cat se, ostavljati; (von Farben),
razlikovat se; (vom Wasser), pa-
dati, opadati, pasti; (in der Schiff-
fahrt), zabasati, zaći, zahoditi, za-
laziti; — n. padanje, odpadanje,
opadanje; (eines Schiffes), zahod,
zabas, basanje, zalaženje.

Abschallig, adj. padajuć, odpadajuć;
opadajuć; odpadan, odmetan,

Absangen, v. a. loviti, hvatati, ulo-
viti; preoteti, preotimati; ein wilbes
Schwein—, ubiti vepra jataganom.

Absärben, v. a. dati, davati poslědnju
boju, poslědnje mastilo, — v. n.
pustiti; pnštati, gubiti boju.

Abfaseln, Abfasern, v. n. čimkat se,
sipat se, osut se.

Abfassen, v. a. sastaviti, spisati,
učrediti; — das Urtheil, načiniti,
sastaviti presudu; —ung, f. sasta-
vak, spis; učreda; —er, m. sasta-
vitelj, spisatelj; učrednik.

Abfassten, v. a. postiti za što, postom
platiti, odpostiti, odpaštati.

Absfüllen

→ 11

B

Abgesagt

čist; odveženje, odvoženje; —ungs-
mittel, n. pročist, čistiv lék.

Abfüllen, v. a. odtočiti, odtakati (iz
bačeve); odliti; odsuti, odsipati (iz
vrěče).

Abfurchen, v. a. brazditi, potezati
brazdu.

Abfüttern, v. u. nahraniti, nakèr-
miti.

Abgabe, f. predaja, predanje, izru-
čenje; (Steuer), danak, dača, na
met, porez, štikra; carina; taksa;
— vom Acker, obrok.

Abgähren, v. n. vrěti, kipěti, povrěti, pokipěti.

Abgang, m. polazak, odlazak; pro-
daja, prodja; gubitak, manjkanje;
nedostatak; gänzlicher —, nesta-
šica; — (Abtretung), ustup, ustup-
ljenje, — eines Erben, kad neima
naslědnika — der Leibesfrucht, po-
věrgnutje, pometnutje; — aus die-
sem Leben, směrt; aus — rechtlicher
Beweise, što neima pravnih doka-
zah; in — kommen, gubiti cěnu,
propadati.

Abgängig, adj. manjkajuć.

Abgänglich, adj. dobre prodaje, pro-
lanz.

Abgärben, v. a. strojiti, ostrojiti;
fig. lupati, biti, izlupati, izbiti.

Abgeben, v. a. izručati, izručiti, pre-
davati, predati; platjati, platiti
daču; einen Kaufmann —, tèr-
govati; sich mit etwas —, zani-
mati se, zabavljati se čime; sich
mit einem —, družiti se, drugovati
s kime — ein Zeugniß, svědočiti;
— einen Ausspruch, izreći presudu
— eine Erklärung, očitovati se.

Abgebrannt, adj. izgoren, popaljen; ein —er, pogorělac.

Abgedroschen, adj. ovèrsen, umlatjen;
fig. preveć poznat.

Abgefäumt, adj. opènjen; fig. previ-
jan, lukav, fin.

Abgehen, v. n. odlaziti, otići; ukèr-
cati se; uzmicati, uzmaknuti; manj-
kati, kaliti; udaljiti se; prolaziti
(od robe itd.); mit Tode —, um-
rěti, preminuti, prestaviti se; von
einem Amte —, stupiti iz službe;
von seiner Forderung —, odreći se
svojeg prava; von seiner Meinung
—, misao proměniti, odumiti; —
von seinem Rechte, odreći se svo-
ga prava; — lassen, odpraviti, po-
slati; izpustiti, neračunati; es
geht ihm nichts ab, dobro mu
je; es wird nicht ohne Streit —,
neće bit ništa bez inata, neće proć
bez svadje.

Abgeigen, f. Abfiedeln.

Abgeißen, v. a. bičevati, bičem stući,
derati, izderati.

Abgeizen, v. a. f. Abbarben.

Abgelben, v. n. pustiti, puštat žutilo.

Abgelebt, adj. star, mator, ostario;
fig. iztrošen.

Abgeleg'en, adj. zabitan, udaljen;
od ruke; —er Wein, staro vino;
—heit, f. zabit, udaljenost; daljina,
dalečina.

Abgemattet, adj. trùdan, utrudjen,
umoran.

Abgeneigt, adj. protivan, nepriklonjen;
nepriatelj; —heit, f. nepriklonstvo;
nepriateljstvo.

Abgenußt, adj. iznošen; izderan, po-
deran.

Abgeordnete, m. odaslanik, poslanik,
poklisar.

Abgereedere Maßen, adv. polag dogo-
vora, po dogovoru.

Abgerichtet, adj. priviknut, naučen;
biran.

Abgesagt, adj. ein abgesagter Feind, očit,
glavan nepriat lj.

Abgesandte

3

12

&-

Abhaaren

Abgesandt-e; m. odaslanik, poslanik, poklisar; —in, f. poklisarka.

Abgeschieden, adj. razlučen, razdružen, usamljen; —e Seelen, pokojne duše; —heit, f. samoća, zabit.

Abgeschliffen, adj. izbrušen; ugladjen; fig. uljudan, dvoran.

Abgeschmackt, adj. neslan, netečan, suhoparan, bljutav; —heit, f. netečnost, netek; fig. budalaština, ludoria.

Abgewinnen, v. a. einem etwas —, dobivati, dobiti što od koga; dem Feinde eine Schlacht —, nadvladati, poběditi nepriatelja; einem den Vorsprung —, preteći, preticati koga; einer Sache Geschmackt —, naći, nalaziti teka u čem.

Abgewöhn-en, v. a. odučiti; sich etwas —, odučiti se, odviknuti se od čega; —ung, f. oduka.

Abgezäumt, adj. razuzdan, bez uzde.

Abgezehrt, adj. měršav, nevoljan, iztrošen, lošav.

Abgezogenheit, f. f. Abgeschiedenheit.

Abgieß-en, v. a. odliti, odlěvati; in eine Form —, saliti, salěvati; —ung, f. odlěvanje; salěvanje; odlitje, salitje.

Abglanz, m. odsiv.

Abglätten, v. a. gladiti, ugladiti, izgladiti.

Abglättung, f. gladjenje.

Abgleich-en, v. a. jednačiti, sjednačiti; fig. ravnati, sravnati, poravnati, naravnati; —ung, f. jednačenje, ravnanje.

Abgleiten, v. n. omicati se, omaknuti se, puzati se, popuznuti se, sklizati se, poskliznuti.

Abglitschen, f. Abgleiten.

Abglimmen, v. n. gasnuti, ugasiti se.

Abglühen, v. a. usiati, razběliti, usiavati.

Abgott, m. nebog, idol, kumir, holvan, krivi bog; fig. (Liebling), razkošje, drago, duša; er macht einen — aus ihm, čuva, gleda ga kao oči u glavi.

Abgötter, m. krivobožac; —in, f. krivobožica; —ei, f. krivobožtvo.

Abgöttisch, adj. krivobožan; —adv. krivobožno; einen — verehren, koga preko měre štovati.

Abgraben, v. a. kopati, odkopati; odrězati, razstaviti jamom; obkopati, obkapati; einen Fluß —, odbiti, odbijati vodu; einen Teich —, izsušiti mlaku, izvesti vodu iz bare.

Abgrämen, sich, v. r. žalovati, jadovati, ginuti od jada, poginuti, skončat se od tuge.

Abgränz-en, v. a. ograničiti; —ung, f. ograničenje.

Abgrasen, v. a. kositi, pokositi; žeti, požeti; (abweiden), pásti, popásti.

Abgreifen, v. a. opipati; těrti, otěrti, glodati, oglodati čestim pipanjem.

Abgrenzen, v. a. razlučiti, razstaviti medjašem, graničiti, medjašiti, ograničiti; —ung, f. ograničenje.

Abgrund, m. bezdno, bezdan, propast, jaz. ponor.

Abgrünen, v. n. pustiti, puštat zelenilo.

Abgucken, f. Absehen.

Abgunst, f. nenavidost, zavist, nena>vist; zlohotnost.

Abgünstig, adj. nenavidan; zlohotan.

Abgürten, v. a. odpasati, odpašivati.

Abgurten, v. a. odkopčati, odkopčevati podprugu.

Abguß, m. odlěvanje; prelěvanje; odtok, curak; (gegoffene Figur), slěv.

Abgüten, f. Absinden.

Abhaaren, v. n. ćelaviti, gubiti, po-

Abhacken

3

13

§

Abhezen

gubiti dlaku; — v. u. ostrugati, guliti dlaku.

Abhacken, v. a. sěći, odsěći, posěći; rěžati, odrěžati.

Abhäften, v. a. odkopčati, razkopčati, odpùtiti, odkopčavati, razkopčavati, odpùtjivati.

Abhägen, v. u. pregraditi (šumu, lìvadu), zagajiti, pregradjivati, zaga-jivati.

Abhageln, v. i. prestati, prestajati (krupa, tuča, gràd).

Abhaken, v. a. f. Abhåkeln.

Abhåkeln, c. a. odkučiti, odkučivati.

Abhälstern, v. a. razoglavati, skinuti, skidati ular, oglav.

Abhalt=en, v. a. zaustavljati, zaustaviti, nepripuštati, nepripustiti; einen von etwas—, nedati komu što činiti, nedat komu k čemu; — eine Tagsgabe, děržati ročište; — das Standrecht über jemanden, suditi překim sudom; —ung, f. prěčenje, zapřeka.

Abhandeln, v. a. pogoditi se, poga-djati se; kupovati, kupiti; odki-dati, odkinuti što na čeni; můdn-lich oder schriftlich —, ustmeno ili pismeno štogod razpraviti; — die Verlassenschaft, razpraviti zaostav-štinu.

Abhanden kommen, v. n. gubiti se, izgubiti se, nestajati, nestanutı.

Abhandlung, f. razprava, razpravljanje, govorenje, razgovor; —Bgeschäft, n. razpravni posao; — Stagsgart, f. ročište za razpravni posao.

Abhang, m. (eines Bergeš), bók, stèr-men, stèrmina, obrónak, nadol, od-lagost, brěg.

Abhangen, v. n. visěti; (von einer GEGEND, Berg, Wald), noriti; von einem oder etwas —, visěti, zavi-sěti od koga, stojati u čem.

Abhäng=en, v. a. odvěsiti, odvěšivati;

—ig, adj. stèrm, skučen, nagnjen; zavisan; —machen, podvěrći pod vlast čiju; —keit, f. nagib; skrutost, naklonost; stèrmen, stèrmenitost; fig. (eines Volkes ic.), zavisnost.

Abhären, f. Abhaaren.

Abhärmen, sich, f. Abgrämen.

Abharren, v. a. čekati, dočekati.

Abhärten, v. a. (das Eiſen), kaliti; sich —, v. r. tvèrdnuti, otvèrdnuti, priviknuti svakoj nevolji.

Abharzen, v. a. brati, obrati, pobrati smolu.

Abhaspeln, v. u. odmatati, odmotati; smotati.

Abhauen, v. a. sěći, odsěći, posěći; odvrakati (glavu); (Gras ic.), kositi, pokositi.

Abhäufeln, v. a. na kupce, hèrpice metati, pometati.

Abhauung, f. sěčenje, odsěčenje; odsěcanje; košenje, košnja, kositha.

Abhäuten, v. a. derati, oderati, guliti, oguliti (kožu).

Abheben, v. a. dignuti, dizati; odmaknuti, odmicati; die Karten —, presěći, predignuti; snimiti, snimitati.

Abheften, v. a. odkučiti, odkučivati.

Abheilen, v. n. lěčiti se, zalěčiti se; ozdraviti, ozdravljati.

Abhelf=en, v. a. (her—), pomoći, pomagati postavit dolě; einer Sache —, pomoći, pomagati čemu; — den Gebrechen, ukloniti mane, doskočiti manama; — er, m. pomagać, pomocnik; popravitelj; — lich, adj. pomozljiv, čemu se pomoći može.

Abhellen, f. Abkären.

Abherzen, v. a. ljubiti, izljubiti, gèrliti, izgèrliti, cělivati, dragovati.

Abhezen, v. a. moriti, umoriti goneč, hajkom.

Abheucheln

3

14

3

Abklaftern

Abheucheln, v. a. licumèrstvom do-
biti, zadobiti, izmamiti.

Abheuern, f. Abmiethen.

Abheußen, sich, v. i. izrikati se, izkri-
ćati se.

Abhilfe, f. pomoć, l'k.

Abhinken, v. n. šepati, hramati, od-
šepati, odhramati.

Abhobeln, v. a. blanjati, oblanjati;
strugati, ostrugati; einen Menschen
—, izobraziti, izobraživati koga.

Abhold, f. Abgeneigt.

Abholen, v. a. doći, poći, dolaziti,
polaziti, ići po što; odněti štogod;
— lassen, poslati, slati, pošiljati
po što.

Abholzen, v. u. sěći, posěći, poraziti
šumu.

Abhorchen, v. u. čuti, začuti, saslu-
šati od koga, prisluhivanjem saznati.

Abhör-en, v. a. pitati, izpitati, izpitki-
vati, saslušati, preslušati (svědoke);
učiti se, naučiti se što slušajući;
eine Rechnung —, pregledati, pre-
gledavati račune; —ung, f. slu-
šanje, poslušanje; izpit.

Abhub, m. mèrve, ostanci; (im Kar-
tenspiel), predignute karte.

Abhülfe, f. s. Abhilfe.

Abhülsen, v. a. ljuštriti, oljuštriti,
komiti, okomiti, trěbiti, otrěbiti,
lúpiti, olúpiti.

Abhungern, sich, v. r. izgladovati se,
trošiti se, iztrošiti se, moriti se,
umoriti se gladom.

Abhüten, v. u. dati, činiti pásti, po-
pásti.

Abirr-en, v. n. bluditi, zabluditi, zaići,
basati, zabasati; — ung, f. zabas,
bludnja; bludjenje.

Abjagen, v. a. otimati, oteti; moriti,
umoriti těrajući; sich —, v. r. iz-
mučiti se, utruditi se (lovom ili
těrkom).

Abjochen, v. a. odprezati, odpregnuti,
snimiti, snimati jaram, odjarmiti.

Abkälben, v. n. teliti se, oteliti se.

Abkämmen, v. u. češljati, očešljati,
snimiti češljem.

Abkanzeln, v. a. glasiti, razglasiti s
predikaonice; fig. karati, poka-
rati.

Abkappen, v. a. vaditi, izvaditi kapu
s glave; sěći, posěći, odsěći (si-
drenjak); obrězati věrhe (na děrvju);
fig. izkarati.

Abkargen, v. u. lišiti lakomostju, sku-
postju koga; sich etwas —, samomu
sebi štogod od lakomosti, skuposti
odkinuti.

Abkarten, v. a. (eine Sache), kovati,
sakovati kakovo nakanjenje; osno-
vati štogod u potaji.

Abkauen, v a. žvakat, odžvakati, pož-
vakati.

Abkauf, m. odkup; kupovina; —en,
v. a. kúpiti, kupovati; što od koga;
eine Straße —, izkupiti, odkupiti,
izkupljivati, odkupljivati.

Abkäufer, m. kúpac, —in, f. kupova-
lica.

Abkehlen, v. a. klati, zaklati.

Abkehr, f. odvratjenje; —en, v. a.
(mit dem Besen), mesti, izmesti,
pomesti; (wegwenden), oběrnuti,
odvratiti, odvratjati na stran; —
icht, n. smet, smetje; —ung, f.
izmet; pometanje; odvratjanje.

Abkeltern, v. a. ožéti, ožimati (u pre-
ši); izprešati.

Abkippen, v. a. (die Feder), věršak od
pera odrězati; poskliznuti se, po-
sěrnuti.

Abklassen, v. n. abstehen, nicht gut
schließen (von Thüren), zijati.

Abklappen, v. u. spustiti, spuštati,
sniziti.

Abklaftern, v. u. měriti, izměriti,

Kämmerchen

361

Kappe

Kämmerchen, n. kamarica, komorica.

Kammer-collegium, n. komora, kama-
ra; —commissär, m. komisar ko-
morski; —diener, m. ložničar, po-
steljnik.

Kämmer-er, m. komornik; (in Zus.)
komornički; —ei, f. komora; bla-
gajnica.

Kammer-frau, f. komorkinja, dvor
kinja; —fräulein, u. gospodična,
gospojka dvorska; —gefälle, pl.
dohodei komorski; —gericht, n.
sud, sudiste komorsko; —gut, n.
dobro, imanje komorsko; —herr,
m. komornik; —jäger, m. komor-
ni lovac; —jungfer, f. komorki-
nja, dvorkinja; —junker, m. ple-
mić dvorski; —lakci, m. sluga
dvorski; —magd, f. —mädchen, n.
dvorkinja; —procurator, m. odvět-
nik komore; —rath, m. blagajni
věćnik; —schlüssel, m. ključ od
komore; zlatan ključić; —stuhl, f.
Nachtstuhl; —thür, f. vrata od ko-
more; —trauer, f. cèrnina, žalo-
vanje domaće.

Kammertuch, n. kambra, kambrik.

Kamm-fett, n. salo od grive; —fut-
ter, n. tok od češlja; —macher,
m. češljar; —tab, n. zubato kolo,
zubat točak; —schast, m. děržalo od
češlja; —wolle, f. mikana, gèrga-
šana vuna.

Kampf, m. boj, borba; bitka.

Kämpf-en, v. n. tući se, biti se, bo-
riti se; mit dem Iyde —, boriti
se s dušom; —er, m. bojnik, voj-
ničar, ratnik; zatočnik.

Kampf-plaß, m. mejdan, mejdanište;
bojište, ratište; —richter, m. su-
dac od hoja.

Kampher, f. Campher.

Kannefaß, f. Cannevaß.

Kanafter, f. Knafter.

Kandelzucker, m. kandirani šećer.

Kaninchen, n. kunac, kunjelj, kunje-
ljić; —gehage, n. ograda za ku-
njelje.

Kanker, f. Spinne.

Kännchen, n. malen ibrik.

Kann-e, f. kanta, ibrik; —engießer,
m. kositlar; fig. politik; —en-
fraut, n. kositerna trava, konjski
rep (trava); —enweise, adv. na
kante, ibrik po ibrik, kanta za
kantom.

Kanonade, f. pucanje topovah, puc-
njava.

Kanon-e, f. top; —enkugel, f. zèrno
od topa; —enpulver, n. prah, ba-
rut topovski; —enschlacht, m. boj
topovski; —enschuß, m. hitac od
topa; —ieren, v. a. pucat iz to-
povah; —ierer, m. topnik.

Kant-e, f. kanat, stranica, sèrh, kraj,
stran; (Spitze), čipka; —haken, m.
kučalica, čaklja; —ig, adj. sèrho-
vit, uglat.

Kanzel, f. predikaonica.

Kanzellei, f. kancelaria, pisarnica; (in
Zusamm.) pisarnički; —gebühr, f.
pisarina, pisarnička pristojbina; —
schreiber, Kanzellist, m. kancelista,
pisar kancelarijski; —schrift, f.
pismo od kancelarie; —styl, m.
stil od kancelarie; —wesen, n. pi-
sarničtvo.

Kanzelredner, m. predikač, propově-
dalac.

Kanzler, m. kancelar, pečatnik.

Kapaun, m. kopun; —en, v. a. ko-
piti, škopiti, skopiti, uškopiti.

Kaper, f. Caper.

Kaper, f. kapara.

Kappe, f. kapa; (eines Mönches), ka-
milavka, kapa; (eines Pferdes),
žvala; (am Schmelzosen), kapa,
napa.

Kappen

362

K

Katehet

Kappen, v. a. (die Hähne), kopiti, škoppiti; das Ankertau —, presěći sindrenjak; die Bäume —, kresati, okresati děrvje; (begatten, vomGFügel), gaziti.

Kapp-fenster, —loch, n. uminal, prozor
na krovu; —hahn, f. Kapaun; —
zaum, m. oglav, ular, oglavnik.

Kapsel, f. tok, kutia, skatula, kapak.
Karat, n. karat.

Karausche, f. karas (riba). Cyprinus carassius, Linn.

Karavane, f. karavana, karvan.

Karbatsche, f. korbač, biě; —n, v. a.
biti, tepsti, šibati korbačem, biće-
vati.

Karvetche, f. greben. gėrdaša, keła za
konje; —n, v. a. grebenati, gėr-
dašati, kešati, češati konje.

Karfunkel, f. Carbunkel.

Karg, adj. skup, siromah, siromašan,
oskudan; —en, v. n. skupariti,
tvėrd, škėrt, stišljiv biti; —heit, f.
skupost, škėrtost.

Kärglich, adj. skup, siromašan, oskudan; — adv. tanko, skupo, o-skudno.

Karnies, n. korniž, atula; —hobel, m. korniž (vėrsta od blanje).

Karpfen, m. šaran, krap.

Karre, f. tačka, taljižke, kara.

Karren, m. kola, taljige, dvokolica.

Karren, v. a. vozit u kolih; — v. n.
bit obsudjen na karu.

Karren-gaul, m. taljigaš (konj); —
schieber, m. tačkar; —voll, m. voz.

Kärrner, m. voznik.

Karst, m. kramp, dvozuba motika; —
en, v. a. kopati krampom.

Kartätsche, f. kartača.

Karte, f. karta.

Karten, v. a. snovati, osnovati što-
god; — v. n. kartati se, igrati se
na karte.

Karten-blatt, n. karta; —geld, n. platja
za karte; —haus, n. kuća kartena;
—macher, m. kartar; —papier, n.
karten papir; —spiel, n. kartanje;
igra na karte; —spieler, m. kartas.

Karthaune, f. top veliki.

Kartoffel, f. krumpir zemljačica.

Käsartig, adj. sirovit.

Käse, m. sir; —form, f. tvorilo (za
sir); —haus, n. —kammer, f. sir
nica; —korb, m. koš, košić za sir;
—kuchen, m. pogača sa sirom; —
lab, n. sirište; —made, —milbe,
f. cěrv od sira; —milch, —molke,
f. sirutka, surutka.

Käsen, v. n. siriti se, usiriti se; —
v. a. siriti, usiriti.

Käsicht, adj. sirovit.

Kastanie, f. kesten, kostanj (plod);
—nbaum, m. kesten, kostanj (der-
vo); —nbraun, adj. kestenov, ko-
stanjev; —nwald, m. kestenik.

Kästchen, n. ormarić; škrinjica; kovčežić.

Kastei-en, v. u. trapiti, pokoriti; —
ung, f. trapljenje, pokora.

Kasten, m. ormar; škrinja, kovčeg.

Kastenamt, n. (objectiv), ured od prihodakah; (subjectiv), prihodarstvo, prihodarski ured.

Kastner, m. prihodar.

Kastrol, n. f. Castrolle.

Katalog, m. katalog, popis.

Katarrh, m. nazeba, nastida, nahla-
da; —alfscher, n. ognjica od na-
zebe; —alisch, adj. od nazehe, od
nastide.

Kataster, m. porezača, poreznik.

Katastral-, (in Zus.) adj. porezački,
poreznički, katastralni.

Katech-et, m. kateketa, učitelj u vě-
ri; —isation, f. nauk kėrstjanski;
—isiren, v. a. učit nauk kėrstjan-
ski; —ismus, m. katekizam.

Kategorie

-3 363

Kehlbuchstab

Kategorie, f. razred.

Kater, m. mačak.

Katheber, m. katedra, stolica.

Kathedralkirche, f. cèrkva stolna.

Katheter, m. katetar, cěvčica rad
Iagljega mižanja u kirurgii.

Katholik, m. katolik; —in, f. kato-
ličanka, katoličkinja.

Katholisch, adj. katoličanski, kato-
lički.

Katoptrik, f. katoptrika.

Kattun, m. katun, platno pamučno.

Käzchen, n. mače; mačica, maca;
(an Bäumen), resa.

Katzbalg-en, sich, v. τ. dèrpati se,
dèrpiti se, dèrmati se; —erei, f.
dèrpanje, dèrpljenje-

Katz-e, f. mačka; mačak; (Geldgür-
tel), praća, ćemer; (an Bäumen),
f. Käzchen.

Kazhen-auge, n. mačje oko; — ge-
schrei, n. mauk, maukanje; —gold,
n. iskra žuta; —filber, n. iskra
běla; —sprung, m. mačji skok;
es ist nur ein — biß dahin, samo
su dva tri koraka do tamo.

Kauderwälisch, n. jezik ciganski; go-
vor nerazumljiv; — reden, plesti,
nerazumljivo govoriti.

Kauen, Käuen, v. u. žvakati.

Kauern, v. n. èuènuti; èuèati.

Kauf, m. kupnja, kupovina; kupo-
vanje, pazar; — und Verkauf,
tèržha, tèrgovanje; —brief, m. ku-
povno pismo; kupovnica, teržbe-
nica; —en, v. a. kupiti; kupo-
vati.

Käufer, m. kupac, kupilja; —in, f.
kupovnica, kupilica.

Kauffahr-er, m. kapitan od broda
tèrgovačkoga; brod tèrgovački; —
teisflotte, f. flota tèrgovačka; —tei-
schiff, n. brod tèrgovački.

Kauf-gegenstand, m. kupovina; —han-

del, m. pazar, tèrgovina; —haus,
n. doganja; tèržište; — und Han-
delsherz, m. tèrgovac; —laden, m.
daćan, prodaonica; —leute, pl.
tèrgovci.

Käuflisch, adj. kupovan; — adv. —
an sich bringen, kupiti; — über-
lassen, prodati.

Kauf-lustig, adj. koi hoće da kupi,
kupac; —mann, m. tèrgovac;
(Käufer), kupać; —männisch, adj.
tèrgovački; —mannschaft, f. tèr-
govci; tèrgovina, tèrgovačtvo,
tèržtvo; —mannsdiener, m. sluga,
kalja tèrgovački; —mannsfrau, f.
tèrgovkinja; —mannsgut, n. —
mannswaare, f. roba, espap; —
platz, m. tèržište, kupovište; —
schilling, m. cěna; kupovnina; ka-
para, uvěra.

Kaulbarsch, m. vèrsta od maloga o-
kuna (riba), perca cernua, L.

Kaum, adv. jedva, težko.

Kauz, m. Käuzchen, n. éuk; ein rei-
cher —, hogatuš; ein närrischer —,
ludjak, šaljivčina.

Kaviar, f. Caviar.

Kebš-ehe, f. priležničtvo; —mann, m.
priležnik; —weiß, n. priležnica,
hotnica.

Keck, adj. dèrzan, dèrzovit, bezobra-
zan; —heit, f. dèrzost, dèrzovi-
tost, bezobraznost; —lich, adv.
slobodno, bez obzira.

Kegel, m. čunj, kuglin; (an Pfer-
den), pleći konjske; (an Kanonen),
nišan; er hat weder Kind noch —,
neima nigdě nikoga; —bahn, f.
kuglana; —sörmig, adj. čunjevit;
—n, v. a. igrati se na čunje; —
schnitt, m. sěk čunjev; —schub, f.
Kegelbahn; —spiel, n. kuglanje.

Kehl-buchstab, — laut, m. gèrleni
glas, gèrleno slovo.

Kindern

-3 366

B-

Kirschgarten

m. —môrderin, f. ubojica děteta,
čedokěrvnica; — mutter, f. pri-
malja, babica.

Kindern, v. n. roditi; šaliti se, dětiniti.

Kinder-schule, f. škola děčinska; —
spiel, n. igra děčinska; —sprache,
f. jezik děčinski; —wärterin, f.
dadilja, pestinja; —zucht, f. go-
jenje, odhranjenje.

Kinoes-beine, pl. n. von —n an, od
malena, od dětinstva; —kind, n.
unuk; unuka; —něthen, pl. f.
muka, kina (u porodu); —statt, f.
einen an — annehmen, posiniti,
uzeti pod svoje. f. Adoptiren.

Kinderheit, f. dětinstvo.

Kindisch, adj. děčinski.

Kindlich, adj. sinovlji.

Kinderlaufe, f. kěrštenje, kěrst.

Kinn, n. brada, podbradak; —backen,
m. čeljust, vilica; —kette, f. pod-
bradač, lančić (od uzde); —lade,
f. Kinnbacken.

Kirpe, f. provala, razor, razsap; auſ
der — stehen, hotét se provalit,
srušit; (Rand), kraj, ruh.

Kippen, v. n. Ijuljati se, vožkati se;
padati, rušiti se; —v. u. podig-
nuti; nagnuti; — und wippen,
rubiti, obrězivat novce.

Kipper und Wipper, m. obrězivalac no-
vacah.

Kipperei, f. obrězivanje novacah.

Kirche, f. cěrkva; templo, kram.

Kirchen-, (in Zus.) cěrkveni-

Kirchen-áltesse, m. starešina cěrkovni;
—amt, n. cěrkveni ured; služba
cěrkovna; —bann, m. prokfestvo,
anatema; —buch, n. matica; obi-
čajnik, ritual; —buße, f. pokora
očita; —bieb, m. tat, kradljivac
cěrkovni, svetokradac; —diener,
m. sluga cěrkovni; cěrkvenjak,
cěrkovnjak; —dienst, m. služba

cěrkovna, služba božja; —fest, n.
oproštenje, panaćur; —gänger, m.
cěrkvar; —geräthe, n. sprava cěr-
kovna; —geistichte, f. historia cěr-
kovna; —gut, n. —vermögen, n.
cěrkvena imovina; —lied, n. —
gesang, m. pěsma, pěsan cěrkovna;
—patron, m. zavětnik (titor cěr-
kve); —pfleger, m. starešina cěr-
kovni; —raub, m. svetoplěn; —
räuber, m. svetoplěnac, tat cěr-
kovni; —rechnung, f. račun cěr-
kovni; —recht, n. pravo cěrkovno;
—sänger, m. pěvac (cěrkovni); —
ſchmuck, m. ures cěrkovni; —staat,
m. děržava papinska; —väter, pl.
m. sveti otci; —versammlung, f.
sabor; —vogt, m. nadglednik cěr-
kve; —vorsteher, m. starešina cěr-
kovni (— na).

Kirch-gang, m. hod, put do cěrkve;
—hof, m. porta, dvorište oko
cerkve; (Gottesacker), grobje; —
lich, adj. cěrkven, cěrkovan; —
messe, —weihe, f. —weihfest, n.
oproštenje; —ner, m. zvonar, po-
žup, prakatur; —spiel, n. župa,
parokia; —sprengel, m. biskupia;
—thurm, m. zvonik; — weihe, f.
Kirchmesse; —vater, m. tutor, cěr-
kveni otac.

Kirmse, f. Kirchmesse.

Kirre, adj. pitom, domaći; fig. kro-
tak, dobar.

Kirren, v. a. pitomiti, pripitomiti;
mamiti, namamiti; — v. n. škri-
pati; (girren), gukati.

Kirsch-baum, m. crěšnja, trešnja; —
beißer, —sink, m. trešnjar (ptica);
—branntwein, m. trešnjovica.

Kirsche, f. trěšnja, crěšnja.

Kirschgarten, m. trěšnjik; —holz, n.
trěšnjovina; —fern, m. koštica od
trěšnje.

Kissen

367

Klatſcherei

Kissen, u. jastuk, koktao; —ziehe, —
ziche, f. navlaka.

Kistchen, n. škrinjica.

Kiste, f. škrinja, sanduk, kovčeg.

Kitt, m. lem.

Kittel, m. suknja.

Kitten, v. u. lemiti; — n. lemljenje.

Kizel, m. svrab, sèrbež, bridjenje;
fig. volja, želja; obst; —ig, adj
škakljiv, golicav; fig. (schwierig),
škakljiv, mučan, opasan; —n, v.
a. škakljati, golicati, žečkati.

Kladde, f. straca, knjiga od pèrvoga
bilježenja, priručna knjiga.

Klaffen, v. n. zijati; puknuti; (schwa-
ben), bèrbljati, čavèrljati.

Kläffen, v. n. lajati, žeskati, čev-
kati.

Klafter, n. klaftar, fat, sežanj; —
holz, n. dèrva u fate složena.

Klaftern, v. u. slagat u fate.

Klagbar, adj. obtuživ, tuživ; tužen,
obtužen.

Klage, f. tužba, žaoba; — gegen Ic-
mand, tužba na koga; (in Zus.)
tužbeni; (Wehklage), tuga, tugo-
vanje, jauk; —frau, f. pokajnica;
—lied, n. plać; ein — anstimmen,
narikovati.

Klagen, v. u. tužiti, obtužiti koga;
— v. n. tužiti se; jaukati, pla-
kati; einem etwas —, potužiti se
komu rad čega; — über Iemand,
(fich beschweren), tužiti se na koga.

Kläger, m. tužbenik, tužitelj; —in,
f. tužbenica.

Klageschrift, f. tužbenica, tužba.

Klaggedicht, n. žalospěv, elegia.

Kläglich, adj. tužan, žalostan, ne-
voljan,

Klagschrift, f. tužba, tužbenica.

Klamm, adj. uzak; těsan; (sekten,
als vom Gelde), rědak.

Klammer, f. skoba, spoja, klanſa.

Klammern, v. a. skopčati, spojiti,
sklanfati; stisnuti.

Klang, m. glas, zveket.

Klappe, f. (an einer Pumpe), jezičac;
(an einer Kanne), zaklopac; (an
einer Flöte), klapa; (an einem
Kleide), navratak, suvratak.

Klappen, v. u. zaklopiti se; poklo-
piti se.

Klapper, f. klepetalo; klepalo; ča-
gërtaljka, vërtaljka; — jagd, f.
hajka, lov s bukom i klopotom;
—mühle, f. mlin; (Plappermaul),
blebetuša, klepalo.

Klappern, v. u. klopotati, klepetati;
čagërtati, vërcati; mit den Zäh-
nen), evokotati zubmi.

Klapper-nuß, f. klokočika; —rose, f.
turčinak, divji mak; mak poljski;
—schlange, f. klopotuša (zmija);
—storch, f. Storch; —handschuß,
m. rukavica bez pèrstih.

Klappz, m. pljuska.

Klapptisch, m. stol, tèrpeza krilata.

Klar, adj. jasan, bistar, čist, vedar.

Kläre, f. tančina.

Klären, v. a. čistiti; ocistiti; procè-
diti; sich —, v. r. vedriti se.

Klarheit, f. bistroća, vedrina; fig.
razgovětnost, razumljivost.

Klatſch, m. pljuska; buka, klopot.

Klatſchbüchſe, f. puškarica (od zove).

Klatsche), f. muharnik; fig. blebetu-
ša, klepalo.

Klatschen, v. n. klopotati, klepati;
mit einer Weitsche —, pucati, pra-
skati s kandžiom; in die Hände —,
pljeskati; fig. (auschwaben), bèrb-
ljati, blebetati; ogovarati, razno-
siti, otipati.

Klätscher, m. klepalo, blebetuša; —
in, f. blebetuša.

Klatſcherei, f. blebetanje, bèrhljanje;
ogovaranje, otipanje.

Klingen

369

Knabe

tel, m. lemoznica, torbica za mi-
lostinju; —n, v. n. zvoniti; za-
zvoniti, pozvoniti.

Klingen, v. n. zvoniti; zvečati, zve-
ketati; glasiti; die Ohren — mir,
uši mi zveče.

Klinggedicht, n. sonet.

Klinke, f. kvaka.

Klinse, f. pukotina.

Klippe, f. stěna, greben (morski);
fig. zapřěka.

Klipper, f. Klempner.

Klippern, v. n. brenkati; klopotati,
ropotati.

Klippig, adj. pun stěnah, grebenah.

Klipp-fram, m. sitniš, krama; —krá-
mer, m. kramar; —werk, n. sitniš.

Klirren, v. n. zvečati, zveketati;
škripati.

Klitsch, m. pljuska; prasak; —en, v.
n. pljesnuti; pleskati; prasnuti;
praskati.

Kloben, m. kluba, kolce; (an der
Wage), ručica; (von Flachs), ruči-
ca lana.

Klöpfel, m. (einer Glocke), klatno,
klepac; (einer Trommel), šibalo,
paletić; (zu Spizen), vreteno.

Klopf-en, v. n. & a. tući, udarati;
kucati; (ein Pferd) —, utući ko-
nja; den Flachs —, lan tući; das
Herz Hopft, bije, udara, kuca mi
sěrce; an die Thür —, kucat na
vrata; —er, m. kucalac; alka,
biočug, kucalo, karika.

Klopffechter, m. hèrvalac, borac.

Klopf-hengst, m. konj utučen; —holz,
n. malj.

Klopfjagen, f. Klapperjagd.

Klöppel, f. Klöpfel; —kissen, n. —
lade, f. Klöpfel-kissen, n. —lade, f.
jastučić za čipke.

Klöppeln, Klöpfeln, v. a. plesti; Spi-
ben —, čipke délati.

Kloß, m. (von Erde), gruda, grumen;
(Art Speise), valjušak, valjuška.

Klößchen, n. valjuščica, grudica.

Kloster, n. manastir, namastir, samo-
stan.

Kloster- (in Zus.) samostanski, mana-
stirski; —bruder, m. laik; —dis-
ciplin, f. samostanski zapt; —frau,
—jungfrau, —schwester, f. duvna,
koludrica, opatica; —geistliche, m.
samostanik, kaludjer, fratar; —le-
ben, n. život kaludjerski.

Klösterlich, adj. kaludjerski; mana-
stirski; samostanski.

Klosterregel, f. pravilnik samostan-
ski.

Kloß, m. panj, klada.

Klußt, f. provalia, prosěd, pukotina.

Klüftig, adj. provaljen; razpucan.

Klug, adj. opazan, opipan, mudar,
razuman, pametan; lukav; nicht —
werden aus einer Sache, neznat
što tko hoće, nemoć se opametit
čime.

Klögel-n, v. n. mudrovati; —ei, f.
mudrovanje.

Klugheit, f. opaz, opip; mudrost,
pamet.

Klügler, m. cěpidlaka.

Klüglich, Klug, adv. s opipom, mu-
dro, pametno; lukavo; šegavo.

Klumpchen, n. grudica, grumenčić;
komadić; hèrpica.

Klumpen, m. gruda, grumen, ko-
mad, hèrpa.

Klümper, m. grumen; —ig, adj. gru-
menit, grudast.

Klümpern, sich, v. r. grudati se.

Alunker, f. měrva, grudica.

Kluppe, f. škripalica; kljěštice.

Klystier, n. kristir; —en, v. a. kri-
stirati; — spriže, f. stěrcalica,
stěrcaljka od kristira.

Knabe, m. děte, dětić, momak.

24

Knack

370

Knistergeld

Knack, Knacks, m. škrip, prasak; — interj. prask!

Knacken, v. n. škripati, praskati, pucati; — v. a. Nüsse—, grizti orahe.

Knackwurst, f. kobasica suha.

Knall, m. prasak, trěsak; —büchse, f. puškarica, pucalica (od zove, ba zovine); —en, o. n. pucati, praskati, trěskati; —gold, n. złato praskajuće; —pulver, n. prah praskajući.

Knapp, adj. t'san, uzak; fig. oskudan, kratak; rědak; — adv. s nategom, jedva; baš dobro.

Knappe, m. momak; štitnik.

Knappen, f. Hinken.

Knarpeln, v. n. škripati; praskati; glodati, grizti.

Knappchaft, f. (im Vergw.) rudarsko bratinstvo.

Knarre, f. čagėrtaljka, vėrtaljka.

Knarren, v. n. škripati; čagėrtati, vėreati.

Knafter, m. kanastar (duhan); —bart, m. mėrmljalo.

Knafern, v. n. praskati, pucati.

Knäuel, m. klupko; —n, v. a. montati na klupko.

Knauf, m. glava (od stupa).

Knaupeln, v. n. grizti, glodati.

Knauser, m. tvėrdica, skupac, škėrtac; —ei, f. skuparia, škėrtost; —ig, adj. tvėrd, skup, škėrt; —n, v. n. skupariti, tvėrd, škėrt biti.

Knebel, m. navojac, paletić; (Fingerge lenk), članak, sgloba; (in's Mtaul zu stecken), čep; (am Ende einer Rette), kuka; —bart, m. bėrk; —n, v. a. svezati, stegnuti; Dienenchen —, začepiti usti; —spieß, m. kopje, sulica.

Knecht, m. sluga; rob; momak; —isch, ad. robski; —schaft, f. robusto; —sdienst, m. služba.

Kneif, m. nož; kosir.

Kneifen, v. a. tipati; uštipnuti.

Kneipe, f. (Zange), kljěšte; (gemeines Wirthshaus), kěrčma; (im Leibe), zavijanje.

Kneipen, f. Kneifen.

Kneipzange, f. kljěšte

Kneifen, v. a. strugati (kožu).

Kneten, v. a. měsiti.

Knefscheit, f. lopatica.

Knefschen, v. a. gnječiti; sgnječiti.

Kne ttrog, f. Backtrog.

Knick, m. prasak; kėrc.

Knicken, v. n. kėrcnuti; (biegen), svinut kolěno; (fnaufern), skupariti; — v. a. slomiti, prelomiti, prebiti; einen Floh —, ubiti buhu; — er, m. tvėrdica, skupac, škertac; —erei, f. skuparia, škėrtost; —e-rig, adj. tvėrd, skup, škert; —ern, v. n. skupariti, tvėrd, škert biti.

Knicks, m. naklon; pukotina.

Knie, n. kolěno; —band, n. podveza, povežnja; —beuge, f. —bug, m. podkolěnica; —beugung, f. priklon, priklonjenje; —būgel, —riemen, m. nakolěnik.

Knie-gūrtel, m. f. Knieband; —kehle, f. Kniebeuge.

Knie, v. n. klečati; kleknuti.

Knie-riemen, f. Kniebügel; —scheibe, f. čašica.

Kniff, m. štip, uštip; (Lift), hitrost, varka, lukavština.

Knipp, m. Knippchen, n. zvėrčka, skėrpuša; — schlagen, zvėrcati; zvėrcnuti.

Knipps, Knirps, m. žura, maljenica, manjak, kvėržljavac.

Knirren, f. Knarren.

Knirschen, v. n. škripati; — n. škripa, škripanje.

Knistergeld, n. šljoka, varak.

Knistern

371

Kohlgarten

Knistern, v. n. pucati, praskati.

Knittel, f. Knüttel.

Knoblauch, m. česan, češnjak, luk běli.

Knöchel, m. sgloba, gležanj, koštica, članak.

Knochen, m. kost; —dreher, m. tokar od kosti; —lehre, f. kostoslovje.

Knöchern, adj. košten, od kosti.

Knochig, adj. koštat, koštast.

Knocke, f. ručica lana.

Knödel, m. valjuška, valjušak.

Knoll-en, m. kvěrga; ein — Brot, komad kruha; (an Kräutern), gomolj, luk, česno; —enwurzel, f. gomoljasti korěn, bambulina; —ig, adj. kvěrgav.

Knopf, m. dugme, putac, puce, gumb; čvor, uzao, jabuka, jabučica, glavica.

Knöpfchen, n. dugmešce, pučić, putašce.

Knöpfen, v. a. putiti, kopčati, zaputiti, zakopčati.

Knopfgießer, m. pučar, dugmetar.

Knöpfig, f. Knorrig.

Knopf-loch, n. rupiča od puceta; — macher, m. gumbar.

Knopper, pl. f. Gallapfel.

Knorpel, m. hèrstavica, hèrskavica; —ig, adj. hèrstav, hèrskav.

Knorr-en, m. čvor; f. Knöchel; —icht, —ig, adj. čvorast.

Knoſpe, f. pup, pupoljak, pupak.

Knoſpen, v. n. pupiti se.

Knösvicht, adj. pupoljast.

Knöteln, v. a. uzlati, zauzlati.

Knoten, m. Knötchen, n. uzao, čvor; (Fruchtknoten) jajce; da steckt der —, tů je čvor; —perücke, f. vlasulja uzlata; —ſvoſ, m. kijača, éula.

Knotig, adj. uzlat.

Knülle, f. gužva.

Knüllen, v. a. gužvati, sgužvati, šgnjeciti.

Knüpfen, v. a. vezati, svezati.

Knüppel, f. Knüttel.

Knurren, v. n. měrmljati, kvěréati.

Knute, f. knuta, korbač, bić.

Knüttel, m. kijača, éula, paletić; — holz, n. paletići, děrva tanka; — verse, pl. zli, neslani versi, nezgromni stihovi.

Kvaren, f. Duacken.

Kobalt, m. kobalt.

Koben, m. kotac, svinjac.

Kober, m. koš, košara.

Kobold, m. tintilin, malik, malićac.

Koch, m. kuhar; —buch, n. knjiga od kuhanja.

Kochen, v. u. kuhati; — v. n. kuhati, kipčti, vrěti; es köcht gleich bei ihm, odmah se razljuti.

Köcher, m. těrkač, tul, tulac, tobolac.

Köchin, f. kuharica.

Koch-kunſt, f. kuhanje, kuharstvo; — löffel, m. kuhača, varjača; —ſalz, n. sol kuhinjska; —topf, m. lonac, gèrnac.

Köder, m. mama, mamac, namama, jeska; —n, v. a. mamiti, namamiti, vabiti, najeskati.

Koſent, m. pivo polovno.

Koffer, m. sanduk, kovčeg.

Kohl, m. broskva, kupus, kelj.

Kohle, f. ugljen.

Kohlen-brenner, m. ugljevar; —dampf, m. para od ugljevja; —feuer, n. žeravka, žeravica; —korb, m. koš (za ugljevje); —meiler, m. kopa (hèrpa dèrvja za palit ugljevje); —ſaure, f. kiselina ugljevita; — ſtaub, m. prah od ugljevja; —topf, m. grionica.

Köhler, f. Kohlenbrekner.

Kohlfeuer, f. Kohlenfeuer.

Kohl-garten, m. vèrt kuhinjski; — gärtner, m. vèrtlar; —kopf, m. glava

24 *

Kohlrabi

-3 372

E-

Kopf

broskve; —meise, f. sěnica (ptica);
—pfanne, f. žeravnica.

Kohlrabi, m. koraba.

Kohlschwarz, adj. cèrn kao ugljen.

Kohl-stängel, —strunk, m. struk, tèrčak
od broskve.

Kolbe, f. Kolben, m. glava, glavica;
debelo, palka; (Flinten —), kundak,
okas; (Keule), buzdovan, topuzina;
(Destillir —), tikva; (von Kufuruz),
klip; (ein geschorner Kopf), ćela,
tikva.

Kolbenrecht, f. Faustrecht.

Kolbig, adj. glavat, glavičast.

Kolibri, m. kolibrić (ptičica)..

Kolik, f. griža, zavijanje.

Koller, m. (der Pferde), vèrtoglavica,
běs konjski; lederner —, ogèrljaj
kožni; —ig, adj. běsan, vèrtoglav.

Kollern, v. a. kotèrljati, koturati,
valjati; — v. n. valjati se, kotu-
rati se, kotèrljati se; (von Pferden),
běsniti, vèrtoglaviti; (im Leibe), kru-
liti.

Kolon, n. dvě piknje.

Koloß, m. kolos, gorostas; —al, —
alisch, adj. gorostasan.

Komet, m. kometa, repača (zvězda).

Komiker, m. komik.

Komisch, adj. komičan, komički, smě-
šan.

Komma, n. čěrka, čěrknja.

Komm-en, v. n. doći, dospěti, stići;
davon —, uteći, spasiti se; hinter
twas —, doznati, saznati; um et-
was —, izgubiti štogod; um's Le-
ben —, poginuti; es kommt ein Ge-
witter, nevrême se spravlja; an den
Tag —, doći na světlo, na vidělo;
einem nicht von der Seite —, prijonut
za koga; wie kommt es? kako je
to? es komme wie es wolle, nek
bude kako mu drago; ich kann nicht
an ihn —, nemogu do njega; ne-

mogu se š njim sastati; wie hoch
kommt Ihnen das? što vas to ko-
šta, stoji; es kommt auf jeden so
viel, na svakoga zapada toliko; ich
kann nicht auf seinen Namen —,
nemogu se sětit, kako se zove; es
kam mir in den Sinn, palo mi na
pamet, na um; aus den Schulden —,
odužiti se, osloboditi se duga; auf
twas —, domisliti se, doverći se,
sětiti se čemu; in Schweiß —, ozno-
jiti se; über etwas —, saznati; zu
twas —, steći, dostići; es kann —,
može biti, moguće je; unter die
Leute —, ići, doći med ljude; pro-
glasiti se, razglasiti se; von Kräf-
ten —, slabiti, oslabiti; wenn es
dahin kommt, ako do toga dodje;
wenn ich über dich komme! ako te
uhvatim! —end, adj. dojduć, do-
šasti.

Komödiant, m. komediant, prikazalac;
—in, f. komediantica, prikazalica.

Komödie, f. komedia; —nhaus, n. tea-
tar, kazališ'e, kazaonica; —nzettel,
m. cedulja od komedie.

Komst, m. kombost, gruševina; —
kraut, n. kombost.

König, m. kralj; —in, f. kraljica;
—lich, adj. kraljevski, kraljev;
—reich, n. kraljestvo, kraljevina;
—skrone, f. kruna kraljevska; —
swasser, n. voda kraljevska; —s-
würde, f. čast kraljevska, kralje-
stvo; —thum, n. kraljestvo.

Können, v. a. moći, znati; ich kann
nichts dafür, ja nisam kriv, ja ne-
znam česa.

Kopal, m. kopal.

Kopeke, f. kopejka.

Kopf, m. glava; fig. um, razum; (le-
berschrift) nadpis; —arbeit, f. rad-
nja glavom, trud uma; —binde, f.
rubina, poculica, sveza; —brechen,

Köpfen

373

K

Körper

n. razbijanje glave; —brechend, adj.
trudan, mućan, težak.

Köpfen, v. a. sěći, odsěći glavu, věrške
kresati (na děrvju).

Kopf-geld, n. —steuer, f. glavnica, (t.)
glavarina; —hänger, m. bogo-
molja, lizimir; —hängerei, f. lizi-
mirstvo; —kohl, m. broskva gla-
vata; —kissen, n. uzglavje; —ma-
schine, f. gilotina; —nicken, n. kli-
manje glavom, magnutje glavom,
naklon; —puß, m. ures od glave;
—salat, m. salata glavata; —schmer-
zen, pl. m. —weß, n. glavobolja;
—steuer, f. (t.) glavarina; —tuch, n.
peća, tumbanac; —verlebung, f.
ozleda glave; —wunde, f. rana na
glavi; —zeug, kapa, poculica.

Koppe, f. verh, věrhunac, věršak.

Koppel, f. ogèrlin, vez, ograda, město
od lova; —n, v. a. vezati, svezati;
Pferde —, putiti, sputiti; (mit
einem Zaume umgeben), ograditi;
—riemen, m. ogèrlin, remen (za ve-
zati pse).

Koppen, v. a. kresati, okresati, podrě-
zati věrške; — v. n. (von Pfer-
den), jasle grizti; (laut ausstoßen
aus dem Magen), podrigivati se.

Koralle, f. koralj, korao.

Korallen-farbig, —roth, adj. koraljan,
nakoralj; —fischer, m. koraljar;
—fischerei, f. lovitva koralja; —
moos, n. mahovina koraljeva.

Korb, m. koš, košić, košara, košarica,
kotarica; fig. odgon, odbitje, prazan odgovor; den — geben, odbiti, odvèréi.

Körbchen, n. košić, košarica, kotarica.

Korbmacher, m. pletikotarica.

Korduan, m. korduvan.

Koriander, m. koriandula.

Korinthe, f. grozdjice.

Kork, —baum, m. —holz, n. pluta;

—stöpfel, m. čep plutov; —fohle,
f. plutov podplat; —zieher, m.
vadočepa.

Korn, n. zěrno; (Getreide), žito; (Rog-
gen), raž; (am Schießgewehr), nišan,
teža, měra; — und Kern der Mün-
zen, teža i jezgra novca; türkisches
—, kukuruz; auf das — nehmen,
uzeti na oko; auf dem — haben,
směrati, kaniti, imati na oku.

Korn- (in Zusamm.) žitni; —acker, m.
—feld, n. žitno polje; —ähre, f.
klas; —blume, f. sagafilje (cvět),
gopa; —boden, m. žitnica, hambar;
—brand, m. snit, glavnica; —
branntwein, m. rakia od žita.

Körnchen, n. zěrnce.

Kornel-holz, n. drěnovina; —kirsche,
f. drěnjina; —kirschbaum, —baum,
m. drěn (děrvo).

Körnen, v. n. zěrniti se; — v. a.
drobiti, razdrobiti, směrviti; vabiti,
mamiti.

Körner-erträgniß, n. plod, (t.) izdašnost
u zěrnu; — schüttung, f. davanje
zěrna.

Korn-handel, m. tèrgovina sa žitom,
žitarstvo; —händler, m. žitar.

Körnicht, adj. zěrnast.

Körnig, adj. zěrnat.

Korn-jahr, n. plodna godina, žitorod;
—jude, m. —wucherer, prekupac;
—kammer, f. žitnica; —preis, m.
žitna cěna; —reich, adj. žitan, ži-
torodan; —schiff, n. žitarica (ladja);
—sieb, n. rešeto.

Körnung, f. mamac, namama, jeska.

Korn-wucher, m. žitna lihva; — wu-
cherer, m. žitni lihvar; —wurm,
m. žižak, roguša.

Körper, m. tělo; (Gesellschaft), zbor,
družba, družtvo; (bücherliches Gut)
zemljište, stvar; (Gesammtheit) u-
kupnost; (in Zus.) tělesni; —lich,

Kosen

374

Krampe

tělesan; —messung, f. stereometria,
těloměrje; — schaft, f. zbor; —
welt, f. svět tělesni.

Kosen, v. n. milovati, dragovati; za-
bavljati se.

Kost, f. košta, hrana.

Kostbar, adj. skúp, dragocěn, bezčen;
—keit, f. dragocěnost.

Kosten, pl. f. troškovi, tratnja; (Aus-
lagen) razhodei; (in Zusamm.) troš-
kovni.

Kosten, v. u. kušati, okusiti, okušati;
— v. n. stojati, koštati, dolaziti.

Kostenfrei, adj. bez troška.

Kostfrei, adj. tko ima slobodan stol.

Kostgänger, m. hranovnik, koštar;
—in, f. hranovnica, koštarica.

Kostgeber, m. hranionik; —gelb, n. pla-
tja za hranu, hranovina; —haus,
n. hranionica.

Köftlich, adj. krasan, lěp; razkošan;
dragocěn.

Kostspielig, adj. drag, skup.

Kostverächter, m. prigovaralac, za-
bavljalac, obirač.

Koth, m. glih, blato; djubre, balega;
—bürste, f. četka, kefa za blato.

Köthe, f. gležanj (u konja); kućarica,
koliba, krovnjača; (Schrank) ormar.

Kothig, adj. blatan, kalan.

Kothlache, f. kaljuža.

Koben, v. n. bljuvati, rigati, metati.

Krabbe, f. rak morski; eine kleine —,
klepec.

Krabbeln, v. u. grebsti, kopati, če-
pěrkati; — v. n. milěti, puziti,
plaziti.

Krač, i. prask! kèrc !

Krach, m. prasak.

Krachen, v. n. pucati, praskati, kèr-
cati; — n. pucanje, praska, praska-
nje.

Krachmandel, f. badem, mendula u
ljuski.

Krächzen, v. n. graktati; (jammern),
stenjati, uzdisati, cvilěti; — n.
graktanje.

Kracke, f. kljuse, měrcina, stěrvina.

Krackeel, m. f. Zank.

Kraft, f. moć; snaga; jakost; sila,
krěpost; in — treten, stupiti u
krěpost; — eines Besehls, po, usled
zapověsti; —brühe, f. juha, čorba
pokrěpna.

Kräftig, adj. jak, snažan, silan, si-
lovit; uzmožan, uzmožit; krěpak;
(nährend), pokrěpan.

Kraft-Ios, adj. slab, iztrošen, oslab-
ljen, razslabljen; nemoćan; —lo-
ſigkeit, f. slabot, nemoć; —mehl,
n. štirka, inkaša; —ſuppe, f. f.
Kraftbrühe; —voll, adj. jak, čvěrst;
krěpak; —wasser, n. voda sěrdačna.

Kragen, m: jaka, kolier.

Kragstein, m. zub, kal.

Krähe, f. vrana.

Krähen, v. n. kukurěkati; — n. ku-
kurěk, kukurěkanje.

Krähenauge, n. vranje oko; kurje oko;
(Brechnuß), orah otrovni.

Krahn, m. vito, kluba.

Kralle, f. pandja, nokat, granſa.

Krallen, v. a. grebsti, ogrebsti nok-
tima.

Kram, m. krama, těrgovina; roba;
fig. (Sache), stvar, posao; —bude,
f. krama, dućan.

Kramen, v. n. kramariti; sitnariti,
prebirati, prevraćati.

Krämer, m. kramar, sitnar, grošićar;
—ei, f. krama, roba, sitnarstvo,
grošićarenje; —eibefugniß, n. pravo
sitnarenja; — gewicht, n. f. Han-
delsgewicht.

Kramladen, m. krama, dućan.

Krammetsvogel, m. bravenjak, drozd,
drozag.

Krampe, f. kuka, čenkin; skoba, spoja.

Krámpe

375

Krebs

Krámpe, f. obod, krilo (od šešira).

Krämpel, f. grebeni, gèrdaše; —n, v. a. grebenati. gèrdašati.

Krämpen, v. u. uzvinuti obod, kri-lo.

Krampf, m. gèrè; —ader, f. žila na-duta, otečena; —artig, —hast, adj. gèrèovit.

Krämpfig, adj. podvèržen gèrèu; sègèr-čen.

Kranich, m. ždrao.

Krank, adj. bolestan, nemoćan, bolan; —werden, obolěti, razbolěti se; —sein, bolovati; ein —er, m. bo-lestnik; eine —e, f. bolestnica.

Kränkein, v. n. boležljiv biti.

Kranken, v. n. holovati.

Kränken, v. u. uvrěditi, uvrědjivati; razžaliti, razžalostiti; žalostiti.

Kranken-bett, —lager, n. postelja, krevet bolestnički; auf dem —lie-gen, bolovati, bolan biti; —haus, n. bolnica; —stube, f. bolnica, soba za bolestnika; —wärter, m. nastojnik kod bolestnika, bolni-čar; —wärterin, f. nastojnica, bolničarka.

Krankhaft, adj. boležljiv.

Krankheit, f. bolest, nemoć, bolovanje; —skosten, pl. m. troškovi oko bo-lesti.

Kränklich, adj. boležljiv.

Kränkung, f. (einer Person), uvrěda; žalost, tuga; (Verlebung), ozleda; (eines Rechtss), povrěda.

Kranz, m. venac; korniž; atula.

Kränzchen, n. věnčić; fig. (Gesell-schaft), posěd, posělo.

Kränzen, v. a. věnčati, ověnčati.

Krapf, Krapfen, m. Kräppel, Krappel-chen n. sanjak.

Krappe, m. f. Färberröthe.

Krazbeere, f. f. Brombeere.

Krazbürste, f. četka (gvozdena).

Kraze, f. Krazeisen, n. strugač, stèr-gulja; grebeni, gèrdaše.

Kraze, f. (Krankheit), šuga, svrab, srab; (Feilicht), pilotine, tarotine; strugotine; daš geht in die —, kvari se.

Krazen, v. a. češati, grehsti; stru-gati; die Wolle —, grebenati vunu.

Kräzer, m. strugač, stèrgulja; vado-čepa; fig. (Schlechter Wein), kise-ljak, kiselica.

Kraßfuß, m. nezgroman naklon.

Kräbig, adj. šugav, svrabljiv.

Kraus, adj. krudav, rud, rudast.

Krausbeere, f. f. Stachelbeere.

Krause, f. kudra; (Halskrau se), nahrangolier.

Kräuseln, v. u. ruditi, zavijati.

Krausemünze, f. metvica, metva rudaesta.

Kraus-haarig, adj. rudokos; —kupf, m. rudaš, kudravac.

Kraut, n. trava, zelje, bilje, kupus, list; prah, barut; Kräuter, pl. trave, bilja.

Kräuter-bad n. kupalo od bilja; —buch, n. travarica (knjiga); —frau, f. travara, travarica (žena); —käse, m. zelen sir; —kenner, m. travar; —kissen, —säckchen, n. jastučić, vrěćica puna bilja; —kunde, f. botanika, travoslovje; —kundige, m. botanik, travar; —sammlung, f. sbirka od travah; —suppe, f. juha, čorba od bilja; —trank, m. pitje od travah; —wein, m. vino s bilojem.

Krautgarten, m. věrt kuhinjski.

Kreatur, f. f. Creatur.

Krebs, m. rak; (Geschwür), rak, živo; (Sternbild), rak; —artig, adj. rakovit; —auge, n. oko račje; —gang, m. den — gehen, ići kao rak, ići natražke.

Krebſen

376

K-

Kriebelgarten

Krebſen, v. u. loviti, hvatati rake.

Krebs-schaden, m. rak, živo; —ſchale,
f. ljuska od raka; —ſcheere, f.
kljěste račeje.

Kreide, f. kreda; bei einem in die —
gerathen, zadužiti se u koga; auf
die — zehren, živět na dug.

Kreiden, v. a. mazati, namazati, om-
zati kredom.

Kreiden-artig, Kreidicht, adj. kredan,
kredovit; —weiß, adj. bio kao
kreda.

Kreis, m. krug, okrug; (eines Landes),
okoliſ, kotar, okružje.

Kreis- (in Zusamm.) okružni; —amt,
n. okružje; —arzt, f. okružni lě-
kar.

Kreischen, v. n. cvěrčati, škripati;
— v. a. prigati.

Kreisel, m. zvěrk; —n, v. n. věrtěti se.

Kreisen, a. n. kružiti, věrtěti se.

Kreis-förmig, adj. okrugao, obal; —
gebiet, n. okružno područje; —
lauf, m. kolotěk, öbticanje, obtok.

Kreißen, v. n. stenjati, imati muke
od poroda.

Kreis-regierung, f. okružna vlada; —
ſtadt, f. okružni varoſ, glavni grad
od okoliſa; —vertretung, f. okružno
zastupstvo; (die Vertreter), okružno
zastupničtvo.

Krempe, f. f. Krämpe.

Krepiren, v. n. cěrknuti, lipsati.

Krepp, m. & f. krep.

Kresse, f. glavoč (riba).

Kresse, f. dragušac, kerestovnik; hren
divji (trava).

Kreuz, n. kěrst, križ; (an Thieren),
sapi; (an Menschen), kěrsta, križa.

Kreuz- (in Zusamm.) križev, kěrstovni; —art, f. oběstranica, dvopernica (sěkira); —beere, f. gloginja cěrna; —bein, n. kěrsta, križa (na tělu);

— blume, f. kěrstušak (trava); —
brav, adj. vrědan, jako pošten; —
dorn, m. glog cěrni; —en, v. n.
križati, skitati se po moru; ſich
—, v. r. križati se, kěrstiti se;
sěći se; —enzian, m. križatica
(trava). Gentiana cruciata, Linn.

Kreuzer, m. krajcara; —(zur See), gu-
sar morski.

Kreuz-erfindung, f. našastje sv. križa;
—erhöhung, f. uzdignutje sv. križa;
—fahne, f. kěrstaš (barjak); —
fahrer, m. križar; gusar, lupež
morski; —gang, m. razkrižje, raz-
kěrstica; (in den Klöstern), hodnica
prekrižena, preprěčena.

Kreuzig-en, v. a. razpeti; sein Fleisch
—, trapiti tělo; ſich —, v. r. kri-
žati se, kěrstiti se; —ung, f.
razpinjanje, razpetje, propetje.

Kreuzlaßm, adj. hrom, prebijenih kèr-
stah.

Kreuz-partikeln, pl. f. čestice od čast-
noga dreva; —ritter, m. križar,
vitez kèrstonosni; —ſchnabel, —
vogel, m. krivokljunac (ptica); —
ſpinne, f. pauk kèrstonosni; —
träger, m. kèrstonoša; —weg, m.
razkrižje, razkèrstica; (in den Kir-
chen), križni put, put križa; —
weise, adv. na križ, nakèrstice; —
woche, f. križeva, kèrstovna. ne-
dělja; —zeichen, u. (statt der Inter-
schrift), kèrstić, križac (znamenje
kèrsta město podpisa); seine Aus-
sage mit —zeichen bemerken, pod
svoju izpovědku postaviti kèrstić;
—zug, m. križoboj, kèrstoboj, vojna
sveta.

Kricklich, adj. mučan, težak, trudan;
sanjav, pun predsudah.

Kriebel-kopf, m. tvèrdoglavac; —trank-
heit, f. svèrbež, svrab; —n, v. n.
kopirati, koporiti; (jucken), svèr-

Kriechen

377

g-

Krönen

biti, briděti; — v. a. češati; škakljati.

Kriech-en, v. n. milěti, puziti, plaziti; —ente, f. kverkvedula (patka).

Krieg, m. rat; fig. kavga, inat; —en, v. n. ratovati, vojevati.

Kriegen, v. a. primiti, uloviti, uhvatiti, spodbiti; dobiti, steći, zadobiti.

Kriegend, Kriegführend, adj. vojujuć, ratujuć.

Krieger, m. ratnik, vojnik, vojničar; —isch, adj. ubojit, vojan, vojnički.

Kriegs-baukunst, f. arkitektura vojnička; fortifikacia; —baumeister, m. gradilac ratni; —bedürfnisse, pl. n. djebana, zaira, potrěboće vojničke;

Kriegs- (in Zusamm.), (die Armee betreffend), vojni; (die Kriegsführung betreffend), ratni; —camerad, m. suvojnik, drug od vojske; —casse, f. kasa, hazna vojnička; —dienst, m. služba vojnička; —erklärung, f. objava rata; —feuer, n. oganj, vatra, plamen od rata; —flotte, f. flota vojna; —fuß, m. ratni način; das Militär auf —fuß sehen, erediti vojsku na ratni način; —gebrauch, m. običaj vojni; —gefangene, m. sužanj ratni; —geräth, w. sprava, përtljag vojni; —gericht, n. vojni sud; —gott, m. Marte, Davor, bog od rata; —hcer, n. vojska, ordia; —held, m. junak; —kasse, f. s. Kriegscasse, —knecht, m. s. Soldat; —kosten, pl. troškovi ratni; —kunst, f. nauka od rata, taktika; —läufte, pl. vrěme ratno; —lif, f. varka vojna; —macht, f. sila bojna; —mann, m. vojnik, vojničar; —minister, m. vojni ministar; —ratth, m. vojno věće; vojni věćnik; —recht, n. pravo vojno; vojni sud; zakoni vojni;

—rechtlich Jemand behandeln, suditi koga po vojnom pravu, staviti koga pod vojni sud; —rüstung, f. priprava k ratu; —schiff, n. bojni brod; —steuer, f. harač, namet bojni; —unruhen, pl. razmirice, nemir od rata; —volf, n. vojska, vojnici; —wesen, n. rat, poslovi bojni, vojničtvo; —zahlamt, n. vojna plaćaonica; —zucht, f. nauka vojna, zapt vojni; —zug, m. f. Feldzug; —zustand, m. stanje rata.

Krimpen, v. n. sběgnuti se, sbiti se, stisnuti se, svrěti se (od sukna); — v. a. močiti, kvasiti sukno.

Kringel, f. krug; peretac, perec.

Krinne, f. pukotina; žlěb, brazda, jarak.

Krippe, f. jasle; plot, ograda; pregrada.

Krippen, v. a. sagnati; sagibati; previnuti.

Krippen, v. n. jasle grizti; —beissen, n. griženje jaslih; —beisser, m. konj koi grize jasle.

Kristal, f. Krystal.

Kritik, f. kritika; razsuda; —er, m. kritik; razsudnik.

Kritistren, v. u. kritizirati; suditi; razsuditi.

Kritisch, adj. kritičan; kritički; pogibelan, opasan.

Kritteln, v. a. & n. huliti, kuditi, švanjiti; protresati, rešetati.

Krittler, m. kudilac, rešetalo.

Krittlich, f. Krittlich.

Križeln, v. a. čěrkati, čěrčkati; — v. n. škripati.

Kröbs, f. Gröbs.

Krokodill, m. krokodil, kukudrio.

Krone, f. kruna; (in Zus.) krunovni.

Krönen, v. u. kruniti; krunisati; okruniti.

Kronenthaler

-3

378

-

Kugel

Kronenthaler, m. škuda križevača, kërstaš.

Kronerbe, m. naslědnik krune; — gehörn, n. kruna (u rogovah jele-
novih); — gold, n. zlato od ma-
nje vrědnosti; —gut, n. krunovno
dobro; —land, n. krunovina; —
leuchter, m. lustar, světnjak, čoka;
—prinz, m. naslědnik krune; —
prinzessin, f. principica naslědna.

Kronrad, n. kolo zubato.

Kronsbeere, f. Preiselbeere.

K önung, f. krunisanje.

Kropf, m. guša.

Kröpfen, v. a. kljukati, naděvati (pi-
lad); — v. n. (bei den Jägern),
jěsti; smotati, svinuti.

Kröpfer, m. (Kropftaube), golub gu-
šav.

Kropfgans, f. bučac, nenasit (ptica);
—ig, adj. gušav; —taube, f. go-
lub gušav.

Kröps, f. Griebs.

Kröschen, v. n. evěrěcati, skripati.

Krüte, f. gubavica, žaba krastava;
—nstein, m. žabji kamen.

Krücke, f. štaka; (Oſengabel), vile
od peći.

Krug, m. věrč, kěrčag, koršov; kon-
dir; (Schenke), kěrčma.

Krüger, m. kěrčmar.

Krume, f. Krümchen, a. měrva, měr-
vica.

Krümelig, adj. što se měrvi.

Krůmeln, v. a. drobiti, měrviti, kru-
šiti.

Krumm, adj. kriv; skučen, priku-
čen; vijugav, savit, uvit; —ſchlie-
ſen Jemand, okovati unakěrst,
nakriž; —beinig, adj. krivonog.

Krümme, Krümmung, f. krivina, gèr-
ba; (Schlängeln), krivudanje, vi-
juganje; zavoj; (die — eines Flus-
ſes), okuka.

Krümmen, v. a. kriviti, skriviti, na-
kriviti; saviti; zavinuti; ſich —,
v. r. saviti se, nagnuti se, nakri-
viti se, skučiti se; vijugati se,
krivudati se.

Krummholzbaum, m. bor gorski,
Pinus montana, L., —öf, n. ulje
od bora gorskoga.

Krumm-stab, m. kučma, palica pa-
stěrska; —stroh, n. skěršena slama.

Krüppel, m. bogalj, sakat čověk; —
haft, adj. hogaljast.

Kruſte, f. kora, korica; krasta.

Krystall, m. kristal, golot; —en,
adj. od kristala; —glas, n. kri-
stal, staklo od goloti; —inisch,
adj. kristalan, golotan; —iſiren,
v. a. kristalizirati; —iſirung, f.
kristaliziranje; —linſe, f. zěnica
golotna.

Kübel, m. kabao; kila (měra).

Kubikwurzel, f. korěn kubički.

Kubisch, adj. kubički, kubičan.

Küche, f. kuhinja; kalte —, hladna,
měrzała jěla.

Kuchen, m. pogača, lepinja; —bä-
cher, m. simitar, pekar.

Küchen-garten, m. věrt kuhinjski; —
geschirr, —geräth, n. sprava ku-
hinjska, posudje; —gewächs, n.
pověrtlina; —junge, m. dečko,
momak kuhinjski, sudoper; —
magd, f. sudopralja, služkinja; —
meister, m. nadkuhar; —ſalz, f.
Kochsalz; —ſchrank, m. ormar ku-
hinjski; —zettel, m. zapis od jěla.

Küchlein, n. (veralt.) pile, pilić.

Kuckuck, f. Gukuk.

Kufe, f. kada, kaca, čabar; (am
Schlitten), stan (od saonicah).

Küſer, f. Böttcher.

Kugel, f. kugla, ohla, balota, buća;
Kanonen—), zěrno topovsko; (Flin-
ten —), zěrno puščano, purak;

Kugeln

379

Künstig

(Billard—), lopta; —bahn, f.KGelbahn; —büchse, f. puška (za zěrno); —förmig, adj. okrugao, obal; —lack, m. lak u zěrnu; — lehr, —maß, n. —probe, f. měrizěrno.

Kugeln, v. a. valjati; salivati zěrna, napravljati zěrna; — v. n. igrati se na oble; valjati se, koturati se.

Kugelrund, adj. okrugao, obal kao obla.

Kugelzieher, m. svěrdlić (od puške).

Kuh, f. krava; (in Buss.) kravji; — fladen, —mist, m. balega kravja; —haut, f. koža kravja; —hirt, m. kravar; —hirtin, f. kravarica; — käse, m. sir kravji.

Kühl, adj. hladan, hladovit; — werden, hladněti, zahladěti; —e, f. hlad, hladovina; —en, v. a. hladiti; ohladiti, razhladiti; sein Müthchen an einem —, izkaliti sěrce na kom; —faß, n. hladionica; —ung, f. hladjenje; hlad.

Kuhmilch, f. mlěko kravje.

Kühn, adj. děrzan, děrzovit; smion; — adv. smiono, děrzovito; —heit, f. smionstvo, smionost; děrzovitost; —lich, adv. smiono; děrzo vito.

Kuhpocken, f. Schutzblattern.

Kuh-schelle, f. klepka, zvonac kravji; —schwanz, m. rep kravji; —stall, m. štala kravja; —weizen, m. čěrmanj (trava).

Kümmel, m. kim, kumin.

Kummer, m. briga, skèrb; žalost, tuga; zatvor sudbeni; machen Sie sich deswegen keinen —, nemojte se zato briniti, starati; Hunger und — leiden, nevoljno živěti.

Kümmerlich, adj. skèrban, brižan; nevoljan, tužan, jadan, kukavan, hudan.

Kummerlös, adj. bez brige, bez skèrbi.

Kümmern, sich, v. r. starati se, briniti se; tugovati, žalostiti se, moriti se.

Kümmerniß, f. skèrb; žalost, tuga.

Kummervoll, adj. pun žalosti, skèrbi, skèrban, brižan, nevoljan, žalostan.

Kummet, n. ham.

Kumpf, Kumpen, m. čaša, čašica.

Kund, Kundbar, adj. poznat, očit, javan, obéeznani; — machen, dati na znanje; — werden, saznati se, razglasiti se.

Kunde, Kundmann, m. kupovnik, mus̈teria, prihodnik; (auf Bestellung), naručnik.

Kunde, f. glas, věst; znanje, poznanje; bilježka; oglas.

Kundig, adj. věšt, vičan; einer Sache — sein, znati štogod, razuměti se u što, biti věšt.

Kündig-en, v. a. odkazati; —ung, f. odkaz (najma).

Kundmach-en, v. a. oglasiti, oznaniti, dati na znanje; —ung, f. proglas, oglas, obznanjenje, oznana; — ungstag, m. dan oglasă, dan, kad je što oglašeno.

Kundmann, J. Kunde.

Kundshaft, f. znanje, poznanje; glas; obznanjenje; (im Handel), mus̈teria, kupovnik; (Zeugniß), svědočba, svědočanstvo; von etwas — einziehen, ubavěstiti se o čem, razpitati, propitati; auf — ausgehen, uhoditi; — von etwas geben, glas dati, doněti, izvěstiti, ubavěstiti koga o čem.

Kundshaften, f. Auskundschaften.

Kundschafter, m. uhoda.

Künstig, adj. buduć, dojduć, došasti.

Künstig, —hin, ins —e, adv. od sa-

Kunkel

380

Küraß

da, od sele, u naprěd, u naprě-
dak.

Kunkel, f. preslica; kudélja.

Kunst, f. nauka; umětnost, hitrina,
hitrost, věština; zanat; die schö-
nen Künfte, lépi nauci; die schwarze
—, čarobia, čaranje; Künfte, pl.
hitrina, hitrost; —arbeit, f. věšto,
umětno, uměšno dělo; —ausdruck,
m. umětni izraz; —buch, n. nauk,
knjiga od nauka; —drehßler, m.
umětan tokar.

Künstelei, f. dělo umětno; fig. mu-
drovanje, mudria.

Künsteln, v. u. umětno, věšto raditi;
mudrovati nad poslom.

Kunst-feuer, n. oganj rukotvorni; —
fleiß, m. marljivost, nastojanje,
pomnja, oběrtnost; —gegenstand, m.
umetovina, predmet umětnosti; —
griff, m. hitrost, hitrina, majsto-
ria; —handel, m. těrgovina s ro-
bom umětnom, s umetovinama; —
händler, m. těrgovac od umětne
robe; —handlung, f. prodaja od
umetovah; —kammer, f. kabinet,
soba od rědkostih.

Künstler, m. umětnik, uměšnik.

Künstlich, adj. umětan, věšt, vičan;
(nicht von Natur), umětan, izhi-
tren, napravljen, načinjen; pri-
stavljen, laživ.

Kunstlos, adj. bez uměće, bez vě-
stine, neumětan, nevěšt; jednosta-
van, naravski, naravan; —mäßig,
adj. polag umetnosti; —meister,
m. nastojnik očitih kladenacah; —
product, n. (t.) umotvorina, umetovi-
na; —rad, n. kolo vodovodno; —reich,
f. Künstlich; —reiter, m. umětni
jahač; —richter, m. kritik; raz-
sudnik; —stück, n. umotvor, vě-
što, umětno dělo; (Taschenpieler—),
hitrina, majstoria; —verein, m.

družtvo za umětnost; —verständi-
ger, m. věštak; (kunsterfahren), u-
mětoznanac, poznavalac umětnosti;
—werk, n. umotvor, dělo umětno,
věšto; —wort, n. izraz, rěč od u-
mětnosti.

Küpe, f. s. Kübel.

Kupfer, n. bakar, kotlovina; (Kupfer-
stich), bakrorěz, usěk u bakru; —
bergwerk, n. ruda od kotlovine;
—braht, m. žica bakrena; —dru-
cker, m. štampar od bakrorězah;
—geld, n. bakar, bakreni novci;
—grün, n. s. Grünspan; —haltig,
adj. bakren, bakrovit; —hammer,
m. bakarnica; —handel, m. těrgo-
vina s bakrom; —händler, f. Ku-
pferslich-händler; —ig, adj. bakren;
bakrovit; —icht, adj. bakrovit;
—n, adj. bakren, od kotlovine;
—platte, f. ploča bakrena; —roth,
adj. na bakar, bakren; —schmied,
m. kotlar; —stecher, m. urěznik,
bakrorězac; —stich, m. bakrorěz,
urěz, usěk u bakru; —stichhandel,
m. těrgovina s bakrorězi; —stich-
händler, m. bakrorězar, těrgovac
od bakrorězah; —stichverlag, m.
skladište bakrorězah; —waare, f.
kotlovina; —wasser, n. bakrena
voda.

Kuppe, f. Koppe.

Kuppel, f. vez; trulo. kube.

Kuppel-ei, f. svodničtvo, podvod-
ničtvo; —n, v. a. vezati; svezati,
skopěati; (als Kuppler), svesti,
svoditi, podvesti, podvoditi; —
pelz, m. žute čizme, kolač, dar
svodniku.

Kuppler, m. svodnik, podvodnik; —
in, f. svodnica, podvodnica.

Kurbe, Kurbel, f. ručica.

Küraß, m. oklop; —ier, —ierer, m.
oklopnik.

Kürbiß

-3 381

§

Lab

Kürbiß, m. bundeva, misirača; tikva;
—flasche, f. tikva, kratuna.

Kürschner, m. kěrznar, kožuhar, éur-
čia; —handwerk, n. zanat kožu-
harski.

Kurz, adj. kratak; eine —e Brühe,
gusta juha; vor —em, malo prie;
in —em, za malo; über lang oder
kurz, prie il poslie; —um, u kra-
tko, jednom rěći; einen — halten,
děržat koga na uzdi; — hernach,
malo zatim; zu — kommen, za-
kasniti; in —en Worten, u malo
rěčih; in —er Zeit, za malo, do
malo vrěmena; — angebunden sein,
naprasit, ljutit biti; es — geben,
sich — fassen, u kratko reći; den
kürzeren ziehen, izgubiti.

Kurz-atßmig, adj. zadušljiv, neduš-
ljiv; sipljiv; —beinig, adj. krat-
konog.

Kürze, f. kratkoća, kračina, krat-
kost.

Kurzgewehr, n. sablja.

Kürzlich, adv. nedavno; u kratko,
na kratko.

Kurzsichtig, adj. kratkovid; —e, m.
& f. kratkovid; kratkovida; —
keit, f. kratak vid.

Kurzweil-e, f. šala, zabava, zanově-
tanje; — treiben, šaliti se, zano-
větati, zabavljati se; —en, v. n.
šaliti se, zabavljati se, zanovětati;
—ig, adj. ugodan, prijatan; ša-
ljiv, zabavan, zanovětan.

Kuß, m. cělov, poljubac, kušac.

Küssen, v. u. poljubiti, kušnuti, cě-
livati, cělovati.

Küssen, f. Kissen.

Kußmaßl, n. biljega od cělova.

Küste, f. igalo, jalia, žalo, kraj; pri-
morje.

Küsten-bewahrer, m. žalobran; —be-
wohner, m. primorac; —bezirk, m.

primorski kotar; —sahrer, m.
brod, brodar uzkrajni; —land, n.
primorje.

Küster, m. zvonar, cèrkvenjak, po-
žup.

Kutsche, f. kočia, karuca.

Kutschengestell, n. stan od kočie; —
himmel, m. krov od kočie; —ka-
sten, m. ormar od kočie; —ma-
cher, m. kolar, karucar; —riem,
m. remen, kaiš od kočie; —schlag,
m. vratašca od kočie; —wand, f.
postava od kočie.

Kutscher, m. kočiaš, kočiar; —bock,
m. sèdalo kočiaško, bak.

Kutschiren, v. n. kočiašiti.

Kutschpserd, n. konj od kočie.

Kütt, f. Kitt; Küttel, f. Kittel.

Kutte, f. kapa; kamilavka; die —
anlegen, ić u fratre, zabrojiti se
medju kaludjere; die — ablegen,
svěrći kapu.

Kuttel, f. —n, pl. —flecke, m. pl.
pikat.

Kutter, m. kutor (věrsta od broda).

Kuttler, m. pikatar; —in, f. pikata-
rica.

Küß, m. jare, kozlié, kozle.

Küze, f. gunj; gunjac.

Küzenstreicher, m. lastivac, ulagivač
lac, laskatelj.

Kur, m. kuksa, kus, dio od rudnika
128mi; —kränzler, m. srědnik,
srědovnik u rudah; —partirer, f.
Kurkränzler.

Kybitke, f. kibitka.

Kyrie eleison, interj. gospodine po-
miluj.

La, la, adv. tako tako.

Lab, n. sirište; buj.

Lab

382

§

Lachter

Lab, adj. bljutak, bljutav.

Labbe, f. labèrda, laloka.

Labber, adj. jačji, hladnii.

Labberdan, f. Laberdan.

Labbern, v. u. (gem.) bèrbljati, blebetati, čavèrljati; sisati.

Labebecher, m. čaša ukrèpe.

Labekühle, f. hlad, okrèpni hlad, bava.

Laben, v. a. (Milch), siriti, usiriti; sich —, v. r. siriti se, usiriti se, sgusnuti se.

Laben, v. a. (erquicken), okrèpiti, ukrèpiti, pokrèpiti; razhladiti, prohladiti; fig. těšiti; utěšiti, razveseliti; sich an etwas —, nasladjivati se, radovati se, veseliti se nada čim.

Labend, adj. pokrèpljiv, ukrèpan, pokrèpan; razhladjujuć.

Laberdan, m. slani bakalar (riba).

Labeschale, f. s. Labebecher.

Labet, n. adv. platka; — werben, platka biti.

Labe=trank, — trunk, m. pitje, naptak pokrèpljivi, umornica; —wein, m. dobro, krèpko vino.

Labialbuchstabe, m. usno, usnično slovo.

Labkraut, n. mlěkosěda (trava).

Labmagen, m. čmar.

Labor=ant, m. laborant; kimik; alkimik; —atorium, n. laboratorij; —iren, v. u. dělati, napravljati, pripravljati; tèrpěti.

Labsal, u. Labung, f. ukrěpa, pokrěpa; utěha.

Labsalben, v. u. katramati, pakliti; okatramati, opakliti.

Labyrinth, n. labirint, zahodnjak.

Lachbar, adj. naguljiv.

Lachbaum, m. naguljeno, nadèrto dèrvo; zabilježeno, granično, medjašno dèrve.

Lache, f. lokva, kaljuža; blato, glib, kal.

Lache, f. (Art des Lachens), směh; grohot; eine laute — auſſchlagen, nasmijati se na glas, u glas.

Lache, f. (eingehauenes Merkmal in Bäumen), biljega, obilježje, naguljotina.

Lächeln, v. n. směšiti se, nasměšiti se, posměnuti se, nasměhnuti se; — n. směšenje, posměh.

Lachen, v. a. (einen Baum), bilježiti; zabilježiti; naguliti, naděrti; naguljivati; guliti; einen Steig —, probiti stazu, prosěći put.

Lachen, v. n. smějati se; (über etwas —), podsměvati se, podsměhivati se čemu; sich zu Lode —, puknut od směha; überlaut —, grohotom se smijati; —, n. směh, smijanje.

Lacher, m. smijalo, smijalac; —in, f. smijalica.

Lacherhaft, adj. — sein, smijati se komu; ihm ist sehr — zu Muthe, smije mu se.

Lächерlich, adj. směšan, tamašan; — keit, f. směšnost, tamašnost.

Lächern, v. i. es lächert mich, směšno mi je, smijo bi se, smije mi se.

Lachig, adj. kaljužav.

Lächler, m. směšilac; —in, f. směšilica.

Lachluſt, f. volja od smijanja.

Lachs, m. losos (riba), su/mo salar, L.; —fang, m. lov, lovitva; lososah; —ſleisch, n. lososovina; —forelle, f. pastèrva, pastèrma lososna (riba).

Lachstein, m. medjaš, menjik (medjnjik).

Lachtaube, f. kumria.

Lachter, m. & f. s. Klafter.

Lachter

3 383 &-

Lähmen

Lachter, m. momak pekarski.

Lachterbaum, f. Lachbaum.

Lachzahn, m. prednji zub.

Lack, m. lak; (Blume), šeboj.

Lack, n. (Siegellack), vosak cèrljeni.

Lackai, m. lokaj, sluga.

Lackfeuer, n. vèrbanac (bolest).

Lackfirniß, m. kinezki lak.

Lackir-en, v. a. lakirati, omazati, namazati (lakom); —er, m. lakirnik; —ung, f. lakiranje.

Lackmuß, n. lakmus (boja).

Lachymatorium, n. suzenica.

Lactation, f. dojenje.

Lactiren, v. a. dojiti.

Lactisch, adj. —es Fieber, mlèčna groznica.

Lade, f. škrinja; kovčeg.

Ladebrief, m. pozov, poziv.

Ladegat, n. usta, gèrlo, gèrlić (od topa).

Lademaß, n. měra, měrica (za prah).

Laden, m. kapak, vratnica; (Gewölb), dućan, staćun, prodaonica.

Laden, v. a. tovariti, pèrtiti; nato-
variti, napèrtiti; eine Pflicht auf
sich —, uzeti na sebe dužnost;
ein Gewehr —, napuniti, puniti,
nabiti, nabijati pušku; (einladen),
pozvati, zvati.

Laden-diener, m. kalsa, dětić tèrgo-
vački; —fenster, n. prozor od sta-
ćuna; —stügel, m. vratnica, ka-
pak; —hüter, m. čuvar od duća-
na; fig. stara, nevaljala roba.

Laver, m. tovarnik, pèrtilac, težak.

Ladeschaufel, f. žlica (topovska).

Ladestock, m. šibka.

Ladung, f. tovarenje; nabijanje;
(Last), voz, tovar, teret; (eines
Gewehrs), hitac; (Einladung), po-
ziv; —schein, m. tovarno pismo.

Laffe, m. luda, budala, bena; golo-
bradac.

Läffel-ei, f. ženarenje; —n, v. a. &
n. ženariti, vèrtěti se oko ženah,
ulagivat im se.

Laffette, f. stan topovski, kola to-
povska; —nwand, f. stranica od
kolah topovskih.

Lage, f. posada, ležaj, položenje, na-
měštenje; stanje, bitje; (Schicht),
vèrsta, postat; (von Kanonen),
bok, stranica; dem feindlichen
Schiffe eine ganze — geben, iztu-
riti, izbaciti, opaliti cio jedan bok
na brod nepriateljski; eine — Pa-
pier, svezka papira.

Lägel, n. lagvić, barilac, tovaria.

Lager, n. (Feldlager), tabor; tabori-
šte, okò (gen. okola); (Schicht),
vèrsta, postat; (Bett), odar, po-
stelja, krevet; (eines wilben Thie-
res), bèrlog, leže; (Bodenstaß),
murga, talog; (Waarenlager), sklá-
dište, slagalište; (Krankheit), bo-
lest; (im Fechten), straža; —baum,
m. f. Lagerholz; —hier, n. staro
pivo; —buch, n. popis zemaljah;
popis robe; —holz, n. podloga,
greda, kantier; prevaljeno dervje.

Lagern, v. u. položiti, postaviti, po-
valiti, naměstiti; tabor učiniti,
napraviti, udariti; sich —, v. r.
leći, poleći, sleći se; utaboriti se;
das Korn lagert sich, sleglo se ži-
to, poleglo žito.

Lager-statt, —stätte, f. postelja, kre-
vet; leže; —zins, m. skladnina,
plata za skladište.

Lagune, f. lokva.

Lahm, adj. hrom; kljast, kljakav,
sakat; klenit, klenitav; mlěd,
mlitav, slab.

Lähm-en, v. a. mlědití, slabití; o-
slabiti, razslabiti; sakatiti; osa-
katiti; —ung, f. sakatost; kleni-
tost; slabost, mlědost, mlitavost.

Lahn

384

B-

Land

Lahn, m. lim; plosnata žica (od zlata itd.).

Laib, m. hlěb.

Laich, f. Leich.

Laichen, f. Leichen.

Laie, m. lajk; světovnjak, světski; nevěšt.

Laien-bruder, m. lajk, lajik; —prie-ster, m. světovni pop; —schwester, f. lajkinja.

Lake, f. salamura, slana voda.

Laken, n. sukno; platno; plahta.

Lakonisch, adj. lakonički; lakoničan, kratak.

Lakritze, f. sladki korěn; —nсаft, m. sok od sladkoga korěna.

Lakune, f. kěrnja, štěrba.

Lallen, v. n. tepati; — n. tepanje.

Lambertsnuß, f. léšnik lombardezki.

Lament-abel, adj. plačevan, kukavan; —ation, f. plač, lelekanje, kukanje, lelek, kuknjava, jadikovanje; —iren, v. n. plakati, eviliti, kukati, lelekati, jaukati, jadikovati, narikati.

Lamm, Lämmchen, n. jagnje, jaganjac, jaganjčić.

Lammen, Lämmern, v. n. jagnjiti se; ojagnjiti se.

Lamm-leisch, n. jagnjetina; —sbraaten, n. pečena jagnjetina.

Lampe, m. zec.

Lampe, f. Lämpchen, n. lampa, lampica, lučerna, uljenica.

Lamprete, f. lampreda (riba).

Lancier, m. kopjanik.

Land, n. zemlja, kopno; (Boden, Erdreich), zemlja; polje; njiva; (Reich, Gebiet), zemlja, pokrajina, děržava, strana, rusag; (im Gesenfatze der Stadt), selo, polje, ladanje, baština; anß — sezen, izkěrcati se; das — bauen, raditi, težati polje; hier zu —e, ovdě, u

ovih stranah; muß — gehen, ići na polje, na selo, na ladanje; ein Morgen —, jutro zemlje; fettes —, tusta zemlja.

Land-, (in Zus.) zemaljski; seoski, ladanjski; vanjski; na, po kopnu; —adel, m. plemići seoski, plemstvo seosko; —anbauer, m. težak; —bau, m. težačtvo; —bewohner, m. seljak; —edelmann, m. plemić seoski.

Landen, v. n. pristati, izkěrcati se.

Land-enge, f. prěčba.

Länderei, f. zemlja, polje, njiva.

Länderumfang, m. (des Reiches), obseg děržavnih zemaljah.

Landes-, (in Zus.) zemaljski; —anfäßig, adj. nastanjen u zemlji; —anfäßigkeit, f. nastanjenost u zemlji; —art, f. običaj koje zemlje; —kultur, f. zemljodělstvo; —eignegerner, m. tuzemac; domaći; —fürst, —herr, m. gospodar, vladalac, vladar, zemljovladar; —fürstlich, adj. vladaočki, zemljovladar ski; vladaočev; —gericht, n. zemaljski sud; —gerichtsbezirk, m. područje zemaljskoga suda; —gesetz, n. zakon děržavni; —herrlich, f. Landesfürstlich; —herrschaft, f. vladarstvo, vladanje, gospodarstvo; —hoheit, f. vladarstvo; —militär-Commando, n. zemaljsko vojno zapovědnictvo; —mutter, f. mati domovine; —obrigkeit, f. poglavarstvo děržavno; —regierung, f. vlada zemaljska; —schuld, f. dug děržavni; —sprache, f. jezik domaći, domorodni; —vater, m. otac domovine; —verfassung, f. zemaljski ustav; —verrath, m. zemljoizdaja, izdajstvo zemlje; —verräther, m. zemljoizdajica; —vertheidiger, m. zemljobranilac; —

Landflüchtig

385

§

Landspitze

vertheidigung, f. zemljobranstvo; —verweisung, f. izagnanje, pro-
gnanje iz zemlje; —währung, f. vrednoća zemaljskoga novca.

Landflüchtig, adj. poběgao, utekao; —friede, m. mir obćeni; fig. dem —n nicht trauen, nevěrovati, neuzdati se; —gemeinde, f. seoska obćina; —gericht, n. zemaljski, zaglavni sud; —graf, m. langrof; —gräfin, f. langrofica; —grafschaft, f. langrofia; —gut, n. zemlja, imanje, baština, spahiluk, (t.) vlastelovina; —handel, m. těrgovina na kopnu; —haus, n. kuća děržavna; kuća seoska, poljska; —junker, m. plemić seoski; —karte, f. karta zemljopisna, krajobraz; —krämer, m. kramar seoski; —kundig, adj. poznat, občepoznan u zemlji; věšt zemlji; —kutsche, f. kočija prevozna; —kutscher, m. kiridžija, foringaš, vozar; —läufer, f. Landstreicher; —leben, n. život poljski, seoski; —leute, pl. seljaci, (seljak), seljani, seosko ljudstvo.

Ländlich, adj. poljski, seoski; na nacin, po običaju koje zemlje; — sittlich, svaka zemlja ima svoje običaje.

Landluft, f. zrak seoski, povětarce poljsko; —macht, f. vojska, vojna moć na kopnu; —mann, m. seljak, seljanin; —messer, m. kopnoměrac, kopnoměr, zemljoměr; —meškunft, f. kopnoměrje; —milit, f. vojska narodna, pučka; —münze f. novci domaći; —pfarrer, m. župnik seoski; —pfleger, m. glava, čeonik, načelnik, poglavica od zemlje; —plage, f. bič obćeni; —ratß, m. věće pokrajinsko; savětnik zemaljskoga suda; —recht, n.

pravo domaće, zakoni děržavni; zemaljski sud; —regen, m. dažd po svoj děržavi, kiša obćena; — reise, f. put po kopnu; put na selo, na polje; —richter, m. sudac zemaljski; sudac, knez seoski; — saß, m. domaći, zemljak; seljnin, seljak; plemić.

Landshaft, f. děržava, pokrajina, zemlja; kraj, strana, okolica; (Gemälde), umotvorina od zemlje, okoline; —lich, adj. pokrajinski, zemaljski, děržavni; —maler, m. malar, pengar od okolicah.

Landschule, f. škola seoska; —schulmeister, m. školnik, meštar, učitelj seoski; —scheide, f. granica, medja; —see, m. jezero; —sitz, m. imanje, zemlja, baština; kuća seoska.

Lands-kind, n. domaći; —knecht, m. (veralt.) pěšak, vojnik, soldat; —mann, m. zemljak, domorodac; —männin, f. zemljakinja, domorodica; —mannschaft, f. domorodstvo; zemljaci; narod.

Landspitze, f. èrt (od zemlje); — stadt, f. grad, varoš pokrajinski; —stand, m. član stališah i redovah; Landstände, pl. stališi, stališi i redovi; —straße, f. drum, cesta velika; —streicher, m. skitalac, skitnica, klatež; —streicherin, f. skitalica, klatežica; —strich, m. kraj, strana, okolica, kotar; —sturm, m. bura, nevrème na kopnu; (Insurrection), ustanak; —taseß, f. vlastelovnica, knjiga od go-spodskih dobarah; —taselbeamte, m. (t.) vlastelovnik, urednik od vlastelovnice; —taselbehörde, f. vlastelovnički ured; —taselfähig, adj. sposoban za vlastelovanje; —taselpatent, n. povelja o vlastelovni-

25

Landung

386

H

Langwagen

ci; —tag, m. dieta, sabor děržavni, zemaljski; —trauer, f. žalost, cěrnina ohćena; —truppen, f. pl. vojska na kopnu; —üblich, adj. primljen, uveden, običan; — adv. po zemaljskom običaju.

Landung, f. pristanje; izkėrcanje.

Land-verderblich, adj. pogiban, opasan, pogibelan, ubitačan (za děržavu); —verkehr, m. promet na kopnu; —vogt, m. glava, poglavar od zemlje; —vogtei, f. poglavarstvo od zemlje; —voll, n. seljani, seljaci; — wärtz, adv. k kraju, na kraj; —wehr, f. tvěrdja, obrana krajinska; vojska narodna, zemaljsko braništvo; — wehrmaun, m. branič, branitelj zemaljski; —wein, m. vino domaće; —wind, m. větar s kraja; —wirth, m. gospodar, gazda, poljski kućanik; —wirthschaft, f. gospodarstvo, poljsko kućanstvo; —wirthschaftsbetrieb, m. poljsko kućenje; — wirthschaftsgesellschaft, f. družtvo gospodarstveno, družtvo poljskoga kucanstva; —zoll, m. carina zemaljska, na kopnu.

Lang, adj. dug, dugačak; velik; visok; er lag da, so — er war, srušio se je koliko je dug i širok; drei Tage —, tri dana; lebenslang, za života; auf's längste bis morgen, najdalje do sutra; tagelang, vasdan, po vasdan; über — oder kurz, prie il poslie; — arnig, adj. dugoruk; —baum, m. sěrčanica, razpust, stožnica; — bärtig, adj. bradat, dugobrad; — beinig, adj. krakat, dugonog.

Lange, adv. dugo, dugo vrěmena, za dugo; odavna; wie — bleibt er noch in Wien? dokle će ostat u Beču; wie — ist er hier? odkad

je ovdě? so —, dotle; so — Sie wollen, dokle vam drago; er wird es nicht — mehr machen, skoro će svěršiti; er denkt schon —, star je; auf wie —? dokle, doka da?

Länge, f. dužina, duljina; nach der —, uz duž; in die — ziehen, zatezati, protezati; der — nach da liegen, otegao se, protegao.

Langen, v. a. prnžiti, dati, dodati, podati; — v. n. doseći, doprěti; ich kann nicht dahin —, nemogu doseć do tamo; das Geld wird mir nicht —, neće mi doteć novci.

Längen-maßt, n. měra od duljine, duljina; —messung, f. měrenje duljine.

Langeweile, f. dug čas, čama; ich habe —, napala me čama, dug čas mi je.

Lang-haßs, m. dugovrat; —haarig, adj. dugokos.

Länglich, adj. duguljast; podug.

Lang-muth, —muthigkeit, f. milost, uztěrpljenje, uztěrpljivost, dugotěrpnost; —muthig, adj. uztěrp ljiv, milostiv.

Lang-ohr, n. (im Scherz), osal, osao, magarac, tovar; —ohrig, adj. ušat, dugouh.

Längs, Längshin, prp. uz, niz.

Langsam, adj. lěn; lagan; slab; tih; ein —er Puls, lěno, slabo bilo; — adv. po malo, polahko, lagano; lěno; tiho; —keit, f. lěnost; laganost; slabost.

Langschläfer, m. drěmčina, pospanac; —in, f. drěmčina, pospanka, pospanica.

Langsichtig, adj. dugovid.

Längst, adv. davno, odavna; f. Längs; —ens, adv. najdalje.

Langwagen, f. Langbaum.

Langweilig

387

F

Lästerin

Langweilig, adj. dug, dugačak; dosadan, dosadljiv, dojadljiv.

Langwierig, adj. dug, dugovit; —e Krankheit, duga bolest; —keit, f. duljina, dugovitost.

Lanz-e, f. kopje, sulica; —enbrechen, n. boj, mejdan; —enreiter, —träger, m. kopjanik.

Lanzette, f. backavica.

Lapp, Lappicht, f. Schlaff.

Lappen, m. rutina, tralja, kèrpina, kèrpež; (an der Leber, Lunge), krilo.

Lappen, f. Flicken.

Lapperei, Lappalie, f. malenkost, ništaria.

Läppern, v. n. sèrkati, prisèrkivati; sèrknuti, prisèrknuti; es läppert sich zusammen, nakuplja se, skuplja se.

Läpverschuld, f. podužica.

Lappig, adj. traljav, rutinav, cunjav.

Läppisch, adj. bedast, budalast; lud, neslan, bljutak.

Lärchen-baum, m. ariš (dèrvo); —schwamm, m. ariševa gljiva.

Lärm, Lärmen, m. buka, vika, krika, urnebes, larma; — schlagen, bučiti, larmati, larmu podići, torokati; udarati na uzbunak, na bunu.

Lärmen, v. n. bučiti, larmati, vikati, torokati.

Lärmglocke, f. f. Sturmglocke.

Larve, f. krabulja, krabanosica, krinka; (von Insecten), gusjenica, larva.

Lasche, f. klin (od haljine).

Lasc, f. kèrčag, vèrč.

Laß, adj. trudan, umoran, izmučen; lěn, slab.

Laßdünkel, m. ponositost, preuzetnost.

Laßeisen, n. f. Lanzette.

Lassen, v. a. pustiti, ostaviti, dopustiti, dati; činiti, zapoviděti; läßt sehen, da vidimo; ich weiß mich nicht zu —, neznam što éu; sie

weiß sich vor Freude nicht zu —, nezna što će od radosti; ich habe mir sagen —, čuo sam, kaže se; läßt euch das gesagt sein, to nek vam bude dosta; Aker —, pustiti kèrv, žilu; dieser Wein läßt sich trinken, ovo je vino pitko; sein Leben —, umrěti, poginuti; Laffet uns gehen, ajdemo, da idemo; es ließe sich viel davon sagen, mnogo bi se o tom moglo govoriti; holen —, poslati po što; Laß hören, govori, da čujem; Laß es gehen, mani se, okani se toga.

Laffen, v. n. pristojati se; gut —, pristojati se; ličiti, dobro stojati; schön —, lěpo biti, lěpo stojati; das läßt nicht, to se nepristoji; es läßt als ob —, čini se, vidi se, kao ...

Lässig, adj. slab, mlěd, mlitav; nemaran, lěn; —keit, f. nemar, nemarnost, lěnost, nehajstvo.

Läßlich, adj. prostiv, oprostiv, odputiv.

Laßreis, n. mladica (ostavljena za plod).

Laßt, f. brěme; teret; tovar, tegota; (Verbindlichkeit), dužnost; dug; zur — sein, dosadjivati, od neprilike biti; einem etwas zur — legen, potvoriti, potvarati koga; bürgerliche —, namet, poreza; —bar, adj. tetretan.

Lasten, v. n. pritiskati, pridušivati, pridavljivati.

Laster, n. opačina, porok.

Lästerer, m. psovnik, psovalac, opadnik, zloglasnik, ozloglasitelj.

Lasterhaft, adj. opak, zločest; —igkeit, f. opakost, zločestoća, opačina.

Lästerin, f. psovnica, psovalica; klevetnica, zloglasnica.

25 *

Lästerlich

388

Lauffeuer

Lästerlich, adj. sramotan; zloglasan, opsovni, hulni, opak.

Lästermaul, n. —zunge, f. usti pogane, jezik opak.

Lästern, v. a. psovati na koga; ogovarati, klevetati; opadati, ozloglasivati; roptati.

Lästerschrift, f. psovka (pisana).

Lästerthat, f. zločinstvo, opačina.

Lästerung, f. psovka, psovanje, huljenje, psost; ogovor; ogovaranje, opadanje.

Lästig, adj. nepriličan, dosadan, težak, trudan, mučan, tego tan; —keit, f. neprilika, nepriličnost.

Last-pserd, n. sehsana, konj od tovara, kljuse; —recht, n. pravo tretno; —schiff, n. brod prevozni; —thier, n. živinče od tovara; — träger, m. teretnik, bastaž, nosač; —wagen, m. tarnice, kola teretna.

Lafur, —stein, m. azur (kamen); — blau, adj. azuran, blakitan.

Latein, n. jezik latinski, latinština; —er, m. latin, latinin, latinac; —isch, adj. latinski; die —e Kirche, cěrkva rimska, zapadna, latinska.

Laterne, f. laterna, senjer; —nmacher, m. laterničar, laternar; —npfahl, m. laternik (kolac); —nträger, m. lanternar, senjerar.

Latt-e, f. žioka, letva; —en, n. a. (das Dach), metati, pribijati žioke, žiočiti; —enwerk, n. žioke, letve; rešetka od žiokah.

Lattich, m. ločika.

Latwerge, f. madjun.

Latg, m. pèrsluk; (an Beinkleidern), hèrtmača.

Lau, adj. mlak, mlačan.

Laub, n. listje, vije; — brechen, kupiti listje.

Laube, f. sěnica.

Lauberhütte, f. svetohranište (u židovah); —neſt, n. svetohranište (svetkovina u židovah).

Laub-frosch, m. žabica zelena; —holz, n. děrvje lisnato; —ig, adj. lisnat; —thaler, m. škuda franceska; —werk, n. listje.

Lauch, m. luk.

Laudemium, n. (t.) hvaljevina.

Lauer, m. (schlechter Wein), kiselica, zlo, slabo vino; (vom Branutwein), patoka.

Lauer, f. vrebanje, zasěda; auf der — sein, stehen, prežati, vrebati.

Lauerer, m. prešalac, vrebalac.

Lauern, v. n. (auf einen, auf etwas), vrebati, zasědati; prisluškivati, prisluhivati.

Lauf, m. těrk, těrčanje, těk, tečaj; (Flinten—), cěv; (bei den Jägern), noga (od zvěri); das ist der — der Welt, takov je svět; —hahn, f. těrkalište, těk, těrk; —bank, f. dubak, kola (dětinja).

Laufen, v. n. teći, těrčati; běžati; těrati se, goniti se, voditi se; das läuft wider ..., to je proti..., der Zins läuft vom Tage ..., daća ide od ...; Gefahr —, u pogibeli biti; Sturm —, juriš činiti; in sein Verderben —, sěrnuti u propast; das läuft auf eins hinaus, to je sve jedno.

Lauf-en, n. těrčanje, těrk, těk, běžanje; —er, Läufer, m. těrčalac, teklić; (in der Musik), prelaz; (Reibstein), kamen; (Spule), cěv; (der oberste Mühlstein), gornji žěrvanj; (im Schachspiel), teklić; (bei den Vogelsängern), vabac.

Läuferin, f. těrčalica, teklica.

Lauf-feuer, n. trag od baruta; (bei Soldaten), tekuća vrata; —graben, m. prokop; —hund, m. hěrt, ogar.

Läufig

389

E-

Lazareth

Läufig, Läußisch, adj. (von Thieren) — sein, těrati se, voditi se, goniti se.

Laufwagen, m. dubak, kola (dětinja); —zettel, m. razpis; odpust.

Läugbar, adj. tajiv, někav.

Lauge, f. lušija, lug, cědj.

Laugen, v. a. lužiti, lušiati, pariti.

Laugen-artig, adj. lugovit; —asche, f. pepeo, lug; —faß, n. parionica, parjenica, lužnica.

Läugnen, v. a. tajiti, někati; — n. tajenje, někanje.

Laigkeit, Laulichkeit, f. mlačina; fig. měrzlina.

Laulich, adj. mlačan, mlak.

Laune, f. volja, čud; Launen, pl. mušice; bei guter — sein, dobre volje biti; bei — sein etwas zu thun, biti od volje za učiniti štogod; — ig, adj. veseo, zabavan, šaljiv, dobre volje; —isch, adj. sětan, neveseo, zlovoljan, sěrdit; čudljiv.

Lauren, f. Lauern.

Laus, f. uš, ušenac.

Lausche, f. s. Lauer.

Lauschen, v. n. prisluškivati, prisluhivati; prežati, vrebati.

Läuse-kamm, m. češalj gusti; —krauchheit, f. s. Läusefucht; —kraut, n. ušljivica (trava).

Lausen, v a. biskati, poiskati; (zaudern), zatezati, ogužati se; (um's Geld bringen), oguliti, guliti.

Läusepulver, n. prah za uši.

Laufer, m. poiskalac; tvěrdica; —ei, f. poiskanje, biskanje; zatezanje, skuparia.

Läuse-salbe, f. mast za uši; —sucht, f. ušljiva bolest.

Läufig, adj. ušljiv; (knickerig) tvěrd, skup, stisljiv, škěrt.

Lausewenzel, m. ušljivac; (schlechter Tabak) kěržak, hěrnaut.

Laut, m. glas.

Laut, adj. glasan, glasovit; mit —er Stimme, glasno, na glas; — werden, saznati se, razglasiti se; — adv. glasno, glasovito, na glas.

Laut, prp. polag, po; — Briefen aus Paris, polag pisamah iz Pariza.

Lautbar, adj. poznat, očit, očevidan; — werden, razglasiti se, razněti se.

Laute, f. lut, lutnja.

Lauten, v. n. glasiti na .; das lautet nicht sein, to nije lépo; die Wörter lauten also, ovo su rěči; das Ge- setz lautet also, zakon glasi tako.

Läuten, v. n. zvoniti; Sturm —, zvoniti na larmu; zu Grabe —, zvoniti na měrtvaca.

Lauten-schläger, —spieler, —ist, m. lutnik; —macher, m. lutar; — steg, m. konj, konjic (od luta).

Lauter, adj. čist; světao; bistar; gol, sam; — adv. (nichts als), samo, pako, sve sam; es ist — Gold, sve je samo zlato; es sind — Lügen, sve je gola laž; —keit, f. čistoća, bistrina; istinitost, poštenost.

Läuter-n, v. a. čistiti; cěditı; očistiti; procěditi; bistriti, razbistriti; —ung, f. čištenje; cědjenje.

Lauwarm, f. Lau.

Lanwine, f. s. Lavine.

Lava, f. lava.

Lavendel, m. dešpik (trava).

Lavette, f. Lafette.

Lavine, f. usov, urvina od sněga.

Laviren, v. a. bordižati, jědrit na izvitke, izvijati se; (vorsichtig verfahren), s opipom raditi.

Larir-en, v. a. čistiti; očistiti; — v. n. blijati, litati, dristati; — mittel, n. (Laranz, f.), čistilo, pročist.

Lazareth, n. bolnica, lazaret.

Leckwein

391

Lehen

komstvo, proždělost; slatkiš; — hašt, f. Lecker; —haftigkeit, f. la-
komstvo; —maul, n. lakomac,
proždor, sladokusac.

Leckwein, m. samotok; vino izte-
klo.

Lection, f. lekcia; čitanje, predava-
nje nauka, učenje; —ßplan, m.
red učenja.

Leder, n. koža; vom — ziehen, těrg-
nuti sablju; —hand, m. vez kožni
(od knjige); —bereiter, m. kožar;
strojbar; tabak; —handel, m. těr-
govina s kožom; —händler, m.
kožar; —n, adj. kožan, od kože;
—waare, f. kožnina; —werk, n.
kože, kožnina.

Ledig, adj. (leer, erledigt), pust, prazan, izpražnjen; — sein einer Sache, biti lišen kakve stvari; (unverheirathet vom Mann), neženjen, neženjen; (vom Mädchen), neudat; er ist noch —, još nije oženjen; sie ist noch —, još nije udata; —keit, f. praznoća, izpražnjenost; neženstvo; neudaja.

Lediglich, adv. samo, ništa neg; sa-
sma, sa svim, po sve.

Leede, f. Lehde.

Leer, adj. pust; prazan; izpražnjen;
tašt; — ausgehen, nedobit ništa;
—e, f. praznoća; taština; —en,
v. a. prazniti; izprazniti.

Leſſe, f. usna, usnica; gubica.

Legalisir-en, v. a. (t.) obzakoniti iz-
pravu (uredovno potvěrditi podpis
na kakvoj izpravi i tako joj dati
zakonitu silu); —ung, f. obzako-
nitba; —ungsklausel, f. obzako-
nitbena zaporka.

Legal, adj. zakonit; —ität, f. zako-
nitost.

Legat, n. (Vermächtniß), zapis, zave-
štaj; podušje.

Legat, m. (Gesandter), poklisar, po-
slanik.

Legatar, m. zapisovnik, primatelj za-
veštaja.

Legat=ionsrath, m. věćnik kod pokli-
sarstva; —ionsssekretär, m. tajnik
kod poklisarstva.

Legehenne, f. nesica (kokoš).

Legen, v. a. staviti, postaviti, me-
tnuti, věrći, položiti; povaliti;
Eier —, nesti jaja; ein Schiff vor
Anker —, baciti, věrći sidro; an
den Tag —, očitovati, pokazati;
Rechnung über etwas —, položiti
račun o čemu; sich —, v. r. leći;
(aufhören, still werden), prestati,
stati, utěšiti se, utažiti se; sich
auf etwas —, nametnuti se, dati
se na što; sich auf die lieberliche
Seite —, plandovati, léngariti se;
sich darein —, měšati se u što;
Hand ans Werk —, početi, pri-
miti se, uloviti se česa; das Ge-
treide hat sich gelegt, poleglo je,
sleglo se je žito.

Legende, f. legenda.

Legezeit, f. vrěme nesenja (jajah),
nešnja.

Legion, f. legia, četa.

Legirzen, v. a. zapisati, ostaviti ko-
me što; měšati (rude); —ung, f.
měšanje (rudah).

Legiß-lator, m. zakonotvorac; —la-
tur, f. zakonotvorstvo.

Legitim, adj. zakonit.

Legitimation, f. izkaz; — unehelicher
Kinder, pozakonitba nezakonite
děce; —skarte, f. izkazniea.

Legitimiren, v. a. ein Kind, pozako-
niti děte; — sich, v. r. izkazati se.

Legstätte, f. skladište, slagalište.

Lehde, f. ledina.

Lehen, Lehn, Lehngut, n. feud; (in
Busf.) feudni.

Leiberwirthschaft

-3 393 &-

Leid

Leiberwirthschaft, f. kućanstvo zaži-
votno.

Leibes-beschaffenheit, f. kakvoća, sklad
těla; —bürde, f. Leibesfrucht; —
erbe, m. porod, děte; naslědnik,
rodjeni ostanak; —frucht, f. brě-
me, plod (utrobe); —gaben, pl. f.
dari tělesni; —gebrechen, n. fa-
linga, mana tělesna; —gestalt, f.
prilika, stas, uzrast; —leben, n.
bei —, za života.

Leibessen, n. jělo najmilie.

Leibes-strafe, f. pedepsa tělesna; —
ŭbung, f. věžbanje těla.

Leib-sarbe, f. boja najmilia; —garbe,
f. straža tělesna; —gedinge, n.
udovstvo, zaživotni priděržaj, u-
govor; —gedingstadt, f. město za-
životnoga priděržaja (ugovora); —
gürtel, m. pojas, pas; tkanica.

Leibhaft, —ig, adj. tělesan; prav;
glavom, sam.

Leib-jäger, m. lovac osobni; —kut-
scher, m. kočijaš osobni.

Leiblich, adj. tělesan; puten; prav;
—e Kinder, rodjena děca; —er
Bruder, rodjen, pravi brat.

Leib-medicus, f. Leibarzt; —regiment,
n. regementa osobna; —rente, f.
zaživotni prihodak; —rentenver-
trag, m. pogodba o zaživotnim
prihodcima; —schmerzen, pl. m.
těrbobolja; —schneiden, n. zavi-
janje, těrzanje (u těrbuhu); —
stuhl, m. odsebnica; —wache, f.
straža tělesna.

Leich, m. ikra.

Leichbörn, m. kurje oko, žulj.

Leiche, f. (der Fische), bijenje ribah.

Leiche, f. (ein tobter Körper), měrtac,
měrtvac, měrtvi, měrtvo tělo; po-
greb, pokop; (in Zus.) měrtački,
měrtvački, pogrebni.

Leichen, v. n. leći (od ribah).

Leichen-begängniß, n. sprovod, pokop,
pogreb; —begleitung, f. sprovod;
—beschau, f. ćes, razgled měrtva-
čki; —bitter, m. pozivač na spro-
vod; —gedicht, n. ukopna pěsan;
—gerüst, n. odar měrtački; —ko-
sten, m. pl. pogrebni troškovi; —
predigt, f. beseda pogrebna; —
raub, m. otmica měrtvacah; —
schändung, f. oskvěrnutje měrtva-
cah; —stein, m. grobni kamen;
—träger, m. nosilac (měrtvaca);
—tuch, n. pokrov, plašt měrta-
čki; —verein, m. pogrebno druž-
tvo; —wagen, m. kola měrtačka;
—zug, m. f. Leichenbegleitung.

Leichnam, m. měrtvo tělo; měrtac,
měrtvac.

Leicht, adj. lak, lahak, lagak, lasan;
malen; slab; —es Gewicht, slaba
vaga; —e Verlezung, mala oz.
leda.

Leichtfertig, adj. větren; nestašan;
—keit, f. větrenost; nestašnost.

Leichtgläubig, adj. lakověran, lake
věre; —keit, f. lakověrnost, laka
věra.

Leichtigkeit, f. lakoća, lasnoća.

Leichtsinn, m. —igkeit, f. větrenost,
nesmotrenost.

Leichtsinnig, adj. větren, lahkouman,
nesmotren.

Leichzeit, f. Leiche.

Leid, adv. žao; es thut mir —, žao
mi je.

Leid, n. mùka, kina; nevolja, zlo,
běda; žalost, tuga; krivo, kriv-
nja; einem etwas zu —e thun, u-
vrěditi koga, uěiniti mu krivo;
sich ein —es thun, raniti se, u-
biti se; Liebe und —, dobro i zlo;
im —e gehen, nositi cěrno, žaliti
koga; weder zu Lieb' noch zu —,
ni zlo ni dobro'; Niemand zu Lie-

Leiden

394

→

Leistung

be oder Leide die reine Wahrheit
ausfagen, kazati pravu istinu bez
svakog obzira.

Leiden, v. a. tèrpěti, patiti, snositi,
podnositi, stradati; dati, dopu-
stiti; Schaden —, štetovati, kva-
rovati; — n. stradanje, patnja,
mùka; žalost.

Leidend, adj. tèrpeć, stradajuć; bo-
lestan, nemoćan.

Leidenschaft, f. strast; požuda; poho-
tjenstvo; —sich, adj. strastan; po-
hotan; požudan.

Leidensgeschichte, f. mùka.

Leidentlich, adv. snosan; tèrpeć; sich
— verhalten, snositi, tèrpěti, ne-
protiviti se.

Leider, i. žali bog! žali bože!

Leivig, adj. tužan, žalostan, nevo-
ljan, kukavan; zao, zločest, po-
gan.

Leidlich, adj. snosan; srědnji, srěd-
nje ruke.

Leidtragend, adj. tužan, žalostan, u-
cviljen; žalujuć, u cěrnu; —we-
sen, n. žalost, tuga; zu meinem
großen —, na veliku moju žalost.

Leier, f. lira; es ist immer die alte
—, es bleibt immer bei einer —,
sve jedno te jedno; —mann, m.
lirovnik; —n, v. n. guděti; er
Leiert mir die Ohren davon voll,
napunio mi s tim uši.

Leih-en, v. a. uzajmiti, posuditi, zai-
mo, u zajam dati; ein Pferd —,
posuditi konja; — n. zajam;
zajmivanje; —bank, f. zajamna
banka; —bibliothek, f. posudna
knjižnica; —haus, n. zajamnica,
posudnica; —kauf, m. kupna na
věru; —vertrag, m. posudna po-
godba.

Leilaken, f. Betttuch.

Leim, Leimen, f. Lehm.

Leim, m. tutkalo, kelja, klija; (Bo-
gelleim), lěpak, veska; —en, v. a.
tutkaliti, lěpiti, keljiti, klijati; —
icht, adj. lěpiv, žilav; f. Lehmig;
—ruthe, f. šiba, šibica, prut (ob-
lěpljen); —tiegel, m. tiganj za
tutkalo; —waffer, n. voda klija-
na; —zwinge, f. preša, prešica.

Lein, m. lan; —acker, m. —feld, n.
lanište.

Leine, f. uže; konopčić, konopac.

Leinen, adj. platnen, pěrten, od lana,
lanen.

Leim-kraut, n. lan (trava); —kuchen,
m. pogača od lana; —völ, n. ulje
laneno; —samen, m. lan, sěme od
lana.

Leinwand, f. platno, bez; —en, adj.
pěrten, platnen; —handel, m. tèr-
govina s platnom; —händler, m.
platnar.

Leinweber, m. tkalac.

Leise, adj. lagan; tih; lak; ein —es
Gehör, dobar, tanak sluh.

Leisetreter, m. uhoda, špiun.

Leiste, f. letvica; kraj, okrajak;
lěvča; (Tuch—), dizga; (am mensch-
lischen Körper), dimlje.

Leisten, m. (der Schuster), kopito, ka-
lup.

Leisten, v. a. činiti, dělati, proizvo-
diti, izpuniti, raditi; Folge —,
slušati, poslušati; Dienste —, slu-
žiti, na ruku biti; einen Aid —,
zakleti se, priseći; einem Gesell-
schaft —, zabavljati koga; Genüge
—, zadovoljiti, namiriti, samiriti;
Gewähr —, jemčiti se za što;
Zahlung —, platjati.

Leisten-bruch, m. kila u dimlju; —
hobel, m. korniž (věrsta od bla-
nje); —schneider, m. kopitar, ka-
lupar.

Leistung, f. izpunjenje, izvěršenje,

Leitband

395

Leßtnachgeborner

(t.) činitba; — en und Gegenleistungen, činitbe i uzčinitbe; —s-periode, f. činitbeno doba; —s-pslicht, f. dužnost činitbena; —s-psflichtig, adj. dužan što činiti; —spflichtiger Grund, obvezano zemljište; dělo, stvor; (des Čides), prisega, zakletva.

Leitband, n. povodac, povod.

Leit-en, v. a. voditi, peljati; fig. ravnati; vladati, upravljati; —er, m. voditelj, upravitelj; f. Führer.

Leiter, f. lěstve, lotra, merdevine; (am Wagen), lěse (od kolan).

Leiter-haum, m. děrvo od lěstavah; —sprosse, f. klin od lěstavah; —wagen, m. kola s lěsom.

Leit-saden, m. fig. rukovodstvo, (t.) povodac; —feuer, n. trag od baruta; oganj privodni; —hammel, m. ovan prevodni; —hund, m. pás, hěrt prevodni; —stern, m. zvězda sěverna.

Leitung, f. vodjenje; ravnanje, upravljanje; (Wasserleitung), vodovod; —sdräht, m. povodna žica.

Lende, f. bok.

Lenden-lahm, adj. prebijena boka, hrom; —weh, n. bolest u boku.

Lenken, v. a. oběrnuti; obratjati; ravnati, upravljati; sich zur Tugend —, uputiti se putem krěposti.

Lenksam, adj. povodljiv, pokoran, poslušan, gibak; —keit, f. povodljivost, pokornost, posluh, gibkost.

Lenkseil, n. Lenkriemen, m. f. Zügel.

Lenkung, f. ravnanje, upravljanje; obratjanje.

Lenz, m. prolětje, protulětje, premlětje; —monat, m. ožujak, mart.

Leopard, m. lavoris, kàplan.

Lerche, f. ševa, škèrlac, čavèrljuga (ptica).

Lerchen-haum, f. Lärche; —falk, m. kobac (ptica); —fang, m. —streichen, n. lovitva, hvatanje ševah; —garn, n. mrěža za ševe; —schwamm, f. Lärchenschwamm.

Lernbegierde, f. želja za naukom.

Lernen, v. a. & n. učiti, učiti se.

Lernende, m. učenik.

Lern-freiheit, f. sloboda naukah; —zeit, f. vrěme, doba od nauka.

Lesbar, adj. štiv, čativ, što se čitat može.

Leše, f. pobiranje, kupljenje; berba, bratva, těrgatba.

Leše-art, f. različno čitanje; način čitanja; —buch, n. knjiga od čitanja, čitanka.

Lesen, v. a. (sammeln), brati, kùpiti, pobirati; (reinigen, aussuchen), izzirati, čistiti, trèbiti; Feder —, činkati perje.

Lesen, v. a. & n. čitati, štiti, čatiti, učiti; (Collegien —), učiti, tumačiti; über etwas — können, věšt čemu biti.

Lesen, n. (Sammeln), branje, sabiranje, kupljenje; (im Buche), čitanje, štenje; —smerth, adj. vrědan čitanja.

Lesepult, n. štionac, stionik.

Leser, m. čitatelj, štilac; (Sammler), berač, kupilac; těrgač; —in, f. čitateljica, štilica; (Sammlerin), beračica, kupilica; těrgačica; —lich, f. Lesbar.

Leseweit, f. berba, bratva, těrgatba.

Letten, m. gnjila, ilovača, glina.

Letter, f. slovo, pisme.

Lezen, f. Ergözen.

Leßt, adj. poslěduji, stražnji, krajnji, zadnji; —ens, —hin, adv. nedavno, onomadne; poslědnje.

Leßt-nachgeborner, m. mezimac; —verfallen, adj. (Termin), poslědnji,

Liebängeln

397

Liefern

Liebängeln, v. n. namigivati, gledat
se ljubljeno.

Liebchen, n. draga, ljubovnica; mein
—, dušo, draga moja, sèrce moje.

Liebden, Ew. (Euer) Liebden, vaša
dragost.

Liebe, f. ljubav, ljuvezan; milost,
dragost; prignutje.

Liebelei, f. dragovanje, asikovanje,
milovanje.

Liebeln, v. n. dragovati, ašikovati.

Lieben, v. a. ljubiti, milovati.

Liebenswürdig, adj. ljubezan; —keit,
f. ljubeznost.

Lieber, adv. prie, radie; — sein, —
wollen, — haben, thun etc., volěti;
es ist mir —, volim; ich möchte
— sterben, als dieses thun, volio
bi umrěti, poginuti, neg to uči-
niti; ich trinke lieber Wasser, vo-
lim vode piti.

Liebes-angelegenheit, f. ljubav, posao
ljuveni; —apsel, m. patlidjan
(cèrljeni); —blick, m. pogled lju-
veni; —brief, m. pismo, list lju-
veni; —dienst, m. ljubav, usluga;
—erklärung, f. očitovanje ljubavi;
—sieber, n. groznica ljuvena; —
gedanken, pl. m. misli ljuvene; —
gedicht, n. pěsan ljuvena; —ge-
schichte, f. priča, pripověst ljuve-
na; —gott, m. Leljo, Amor, Ku-
pidon, bog od ljubavi; —göttin,
f. Venera, boginja od ljubavi; —
handel, m. dragovanje, ljubav, mi-
lovanje; —krankheit, f. bolest lju-
vena; —mahl, n. těrpeza bra-
tinska; — Christi, poslědnja ve-
čera; sv. tělo, sv. sakramenat; —
trank, m. napitak ljuveni; —werk,
n. ljubav; dělo dobro, bogoljubno;
—wuth, f. běs ljuveni.

Liebevoll, adj. ljubezan, pun ljubavi.

Lieb-gewinnen, v. a. obljubiti; —ha-

ben, v. a. ljubiti, milovati; —ha-
ber, m. ljubovnik; ljubitelj, dragi;
—haberei, f. strast, ljubav; —ha-
berin, f. ljubiteljica; ljubovnica,
draga; —kosen, v. a. dragovati,
milovati; —kosung, f. dragovanje,
milovanje.

Lieblich, adj. sladak, mio, prijatan,
ugodan; —keit, f. prijatnost, u-
godnost, slast.

Liebling, m. ljubimac, milostnik; —
sibec, f. misao najmilia.

Lieblos, adj. tvèrd, nemio, nemilo-
sèrdan; —igkeit, f. nemilost, ne-
milosèrdje.

Lieb-reich, adj. ljubezan, blag; —
reiz, m. milota, milost, dragost,
razkoša, razbluda; —reizend, adj.
dragostan, razkošan, razbludan;
—schaft, f. ljubav.

Liebste, f. draga, ljubovnica; žena,
zaručnica; —r, m. dragi, ljubov-
nik; muž, zaručnik.

Lieb-stock, —stöckel, m. selen (cvět);
—werth, adj. drag, mio, ljubezan.

Lied, n. pěsma; pěsan; začinka; po-
pěvka, pěvka; —chen, n. pěsmi-
ca; pěsamce; —erbuch, n. pěsma-
rica; —erdichter, m. pěsmar.

Liederlich, adj. nemaran, nemarljiv,
lěn; zao, nevaljao; zločest, raz-
uzdan, razpušten; —keit, f. ne-
mar, nemarnost, lěnost; nevalja-
lost, zloća, razpuštenje, razuz-
danje.

Liedlohn, m. služinska plata.

Lieferant, m. nabavnik.

Liefergeb, n. nabavnina, predajni
novci.

Liefer-n, v. a. providěti, dati, naba-
viti, obskèrbiti; izručiti, predati;
(eine Arbeit), dogotoviti, svèršiti
kakvu radnju; (abgeben eine Ar-
beit), dostaviti; eine Schlacht —,

Lieferung

398

Literarisch

pobiti se; —ung, f. nabava, nabavljanje; izručenje; dogotovak, dostava.

Lieferungs-, (in Zuf.) nabavni, dogo tovni, dostavni.

Liegen, v. n. ležati; (von Städten, Dörfern etc.), ležati, biti, stojati, nahoditi se; auf den Knien —, klečati; — lassen, ostaviti, putiti; auf den Tod —, na smert bolestan, bolan biti; auf dem Bauche —, potérbuške ležati; auf dem Rücken —, ležat nauznako; — r. i. es liegt mir daran, do toga mi je; es liegt mir nichts daran, nemarim za to; es liegt nicht an mir, to od mene nevisi; es liegt mir am Herzen, na sèrcu mi leži; es liegt mir an der Brußt, steże mi pèrsi; es liegt nichts daran, ništa zato; zur Hand —, bit na ruci; der Unterschied liegt darin, razlika je u tom.

Liegend, adj. ležeć; postavljen; —e Gründe, dobra negibiva.

Liegenschaft, f. nepokretnost.

Lieutenant, m. lacman, (t.) poručnik.

Lilie, f. Iljiljan, lilj, lèr; —nweiß, adj. bio kao lèr.

Limonade, f. limunada.

Limonie, Limone, f. limun (plod), — nbaum, m. limun (dèrvo).

Linde, —nbaum, m. lipa.

Linden-haßt, m. liko, lub; —blüthe, f. cvět lipov; —holz, n. lipovina; —wald, m. lipik.

Linder-n, v. a. utěšiti, oblakšati, umiriti, utažiti; —ung, f. utěha, utěšenje, oblakšanje.

Lindwurm, m. zmaj, aždaja, pozoj.

Lineal, n. linia, linir.

Lineamente, pl. n. f. Gesichtszug.

Linie, f. linia; (ein Strich), potez; red; (Zeile), redac, redak; vér-

sta; (Verwandtschafts-), loza; (Stadtabmarkung), okrajik.

Linien-amt, n. okrajički ured; —blatt, n. list naliniran; —schiff, n. brod, korablja od linie; —soldat, m. regulaš, (t.) birmanac; —truppen, pl. regulaši, uredne čete, (t.) birmanska vojska.

Liniren, v. a. linovati, linirati.

Link, adj. lév; —e Seite, opaka strana, naličje; léva strana; die Linke, levača, šuvaka; —isch, adj. nezgrapan; —s, adv. na lévo; — sein, lévak, šuvak biti.

Linse, f. leća, sočivica; —förmig, adj. sočivast, lećast.

Lippe, f. usnica; —nlaut, m. slovo usnje.

Liquid, adj. bezsumnjiv, histar; (richtig gestellt), istinit, u redu; — ant, m. (t.) dugovni tužitelj; —at, m. tuženi dužnik; —ation, f. (t.) obezsumnjitba, razbistrivanje, razbistra; (Schuldzahlung), izplata duga; —ator, m. (der etwas klar darthut), razbistritelj; (in Schuldzachen), dugorazpravnik; —iren, v. a. razbistriti, obezsumnjiti; izplatiti dug; (eine Caffe), ogledati (pěneznicu); —irung, f. razbistra; izplata; —itât, f. bezsumnjivost; —stellung, f. izmirenje ostatakah; —um, n. bezsumnjivi dug.

Lispeln, v. n. saptati; žuboriti; žamoriti; šušnjiti.

Lift, f. varka, hitrost, hitrina, lukavština; — und Betrug, lukavština i prevara.

Liffe, f. lista; popis.

Liftig, adj. lukav, hitar.

Litanei, f. litanie.

Literarisch, adj. literaran; književan; —ator, m. književnik; —atur, f. literatura, knjižestvo, slovstvo.

Literale

399

Löhnung

Literale, n. primorje; (in Zuf.) primorski.

Liturgie, f. liturgia.

Liże, f. gajtan; plečić, trak.

Livree, f. livrea.

Lob, n. hvala, pohvala, slava, dika; —begierde, f. želja za slavom, ponosnost; —begierig, adj. željan slave, ponosit.

Loben, v. a. hvaliti, slaviti, dičiti.

Lobenwürdig, adj. dostojan hvale, slave.

Lobeserhebung, f. hvaljenje, hvala, pohvala.

Lob-gedicht, n. pohvala, hvala (pěsan); —gesang, m. —lied, n. zacinka (Gund.), himna.

Loblich, adj. slavan; hvale vrědan.

Lob-preisen, v. a. hvaliti, slaviti, veličiti; —rede, f. pohvala, hvala (govor); —redner, m. hvalitelj, veličitelj; —singen, v. n. hvale pěvati; —pyruch, m. hvala, pohvala.

Local, (in Zuf.) městni.

Localität, f. prostorija, městnost.

Locat-iv, f. danje u najam; —or, m. (t.) najmodavac.

Locativ, m. (in der Sprachlehre), městeljni (padež).

Loch, n. rupa, škulja, luknja; jama; (Gesängniß, schlechte Wohnung), tamnica, zla kuća, duplje; (Wundc), rana; auß dem leßten —c pfeisen, tanko svirati.

Lochchen, n. rupica, škuljica, luknjica; jamica, jamka.

Lochen, v. a. bušiti, věrtati, šupiti.

Löcherig, adj. šup, šupalj, šupljikast.

Lochsäge, f. pila (za pilit rupe).

Locke, f. uvojak, vitica, rudež.

Locken, v. a. mamiti, vabiti; Haare —, ruditi, uvijati kose; sich —, v. r. uvijati se, ruditi se.

Locker, adj. netvěrd, nečvěrst; slab; rahao; nenategnjen; fig. razpušten, razuzdan.

Lockig, adj. rudast, rud, kověrčast.

Lock-pfeise, f. sopilica (za vabit); —pfeise, f. mama, namama, jeska; —stimme, f. glas vabeći; —vogel, m. vabac.

Loderasche, f. pěrhavica.

Lobern, v. n. gorěti, buktati, plasanjati.

Löffel, m. žlica, ožica, kašika.

Löffelei, f. Läßleici.

Löffel-ente, f. patka širokokljuna; —gans, f. guska širokokljuna; —kraut, n. kašičak (trava); —stiel, m. děržak od žlice.

Logarithmus, m. logaritam.

Loge, f. loža.

Logik, f. logika; —er, m. logik.

Logisch, adj. logičan; logički, umnički.

Lohe, f. plamen; stroj.

Lohen, v. a. strojiti; — v. n. buktati.

Lohgar, adj. strojen.

Lohgärber, m. strojbar; —ei, f. strojbaria.

Loh-grube, f. jama strojbarska; —mühle, f. mlin za stroj.

Lohn, m. plata, platja; mito, dar, uzdarje; —arbeit, f. radnja za platu; —arbeiter, m. nadničar, najamnik.

Lohnen, v. a. naplatiti, platiti, obdariti; es lohnt sich der Mühle, vrědno je.

Lohn-kutsche, f. kočia, kola najmena; —kutscher, m. kočiaš najmeni, foringas, kiridžija; —lak ei, m. lokaj, sluga najmeni; —tag, m. težatnik za platu.

Löhnung, f. platja; (der Soldaten), vojnička plata; mito.

Lolch

400

Lóthig

Lolch, m. ljulj.

Lombard, f. Leibhaus.

Loos, n. srěća, udes; (in der Lotterie), ždrěb, kocka, cedulja; das — ist geworfen, kocka je bačena.

Loosen, v. n. kockati se, ždrěbati se.

Looszettel, m. ždrěbnica.

Lorbeer-baum, m. lovor, lavor, lovorika; —blatt, n. list lovorov.

Lorbeere, f. jagoda lovorova.

Lorbeer-Kranz, m. věnac lovorov; — zweig, m. grana lovorova.

Los, adj. odvezan; odlěpljen; prost; lišen, uhiljen; slobodan; nestasan, nemiran; razuzdan, razpusten; frisch darauf —, hajde, udri!

Los-arbeiten, v. a. odlěpiti; razstaviti; odkinuti, rěšiti; —binden, v. a. odvezati, razvezati, odrěšiti; —brechen, v. a. odkinuti, odlomiti, odkěrhati; —brennen, v. a. opaliti, užgati.

Losbrief, m. (t.) odrešnica.

Löschen, v. a. gasiti, těrnuti; kaliti; brisati, těrti; ein Schiff —, izkěrcati brod; die Waaren —, izkěrcati robu; (aus den Grundbüchern), izbrisati iz zemljišnih knjigah.

Löschgeräthe, m. pl. gasila, sprave za gašenje.

Lösch-horn, n. gasilo, gasionik; —kohle, f. ugljen ugašen; —papier, n. papir probijajući; —platz, m. (Abladungsort), izkercaliste; —ung, f. gašenje; (der Ladung), izkèrcivanje, izkèrcaj; (bücherliche), izknjižba; —sfähig, adj. izknjižljiv; —sgebühr, f. (t.) izpisna, izknjižnina.

Losdrücken, v. a. (das Gewehr), opaliti pušku.

Losse, adj. nestašan, opak, pogan, zločest, nevaljao.

Vösegeld, n. odkupnina.

Lösen, v. a. odvezati, razvezati; odrěšiti, razrěšiti; razstaviti, razčiniti, uništiti; (Loskaufen), odkupiti, izkupiti; Geld —, pazariti, těržiti; ein Gewehr —, opaliti, užgati pušku; ein Zeichen —, kupiti cedulju od ulazka.

Losgeben, v. a. izručiti; pustiti; odpustiti; —geben, v. n. razvezati se, otvoriti se; (von Gewehren), opaliti se, užgati se, puknuti; auf einen —, nasèrnuti, navaliti na koga; —kaufen, v. a. odkupiti, izkupiti; —kommen, v. n. uteći; spasiti se; —lassen, v. u. pustiti, izpustiti, razpustiti; —lassung, f. puštenje, izpuštenje; —machen, f. Losarbeiten; —reisen, v. a. odtèrgnuti, odcěpiti; —fangen, sich, v. r. odreći se nečega; —schlagen, v. a. odbiti; —schließen, v. a. odkovati, razkovati; —sprechen, v. a. odrěšiti; oslobolediti; odpustiti; —sprechung, f. odrěšenje; oslobodjenje; —trennen, f. Abtrennen.

Losung, f. (Ziehung), vučenje zdréba; znak, znamenje; (Parole), rěč, priča; (Handel), pazar.

Lösung, f. razvezivanje; paljenje, pucanje; (Loskaufung), odkup, odkupljenje.

Los-werden, v. n. odrěšiti se; oslobolediti se; razvezati se, oprostiti se; —ziehen, v. n. (auf einen —), napasti, navaliti na koga.

Loth, n. lot; (Bauk.) kalamir, flajba, olovo; spoja.

Löthe, Löthung, f. spoja, spajanje.

Löthen, v. a. spojiti; spajati.

Lóthig, adj. od lota, fin.

Löthkolben

401

F-

Lungenarterie

Löthkolben, m. spajalo.

Lothrecht, adj. po flajbi, po kalamiru.

Lotse, Lotemann, m. pilot, vodič.

Lotsgeld, n. pilotovina.

Lotterbube, m. kalaš, orjatin.

Lotterie, lutrija, lot; — loos, n. ždrěb, cedulja, srěčka (od lutrie).

Lotto, —spiel, n. lutrija; (in Buf.) lutrijski.

Löwe, m. lav.

Löwen-artig, adj. lavu spodoban; lavski; —grube, f. jama lavska; —herz, n. sèrce lav'ko; —hündchen, n. pàs lav; —mähne, f. griva lavska; —zahn, m. lesandra (trava).

Löwin, f. lavica.

Luchs, m. ris, oštrovid; —augen, pl. oči od risa; fig. oštar vid.

Lücke, f. kèrnja, štèrba; rupa, promom; —enbüser, m. fig. kèrpa, zakèrpa; Jemandes — sein, pomelo čije biti; —ig, adj. kèrnjav, štèrbav.

Luder, n. mèrcina, stèrvina; (Köder), mama, namama, jeska; fig. (eine Liederliche Weibeperson), loća, mèrcina; —n, v. n. (gem.), nevaljalo živěti; — v. a. mamiti, vabiti.

Luft, f. zrak, povětarce, vozduh; větar; —art, f. věrsta od zraka; —ball, m. balun; —blase, f. měhurié.

Lüftchen, n. větric, hladak.

Lüsten, v. a. větriti; podignuti, odkriti.

Luft-erscheinung, f. pojavljenje povětarno, prikaza u zraku; —himmel, f. Luftkreis; —ig, adj. povětaran, zračan; (leicht), lak; —kreis, m. atmosfera, dahokrug; —kugeł, f. obla povětarna; —kunde, f. zra koslovje, nauk o zraku; —loch, n. oduška; —malz, n. ječam osušen

na zraku; —messer, n. ajerometar, zrakoměr; —pumpe, f. sisaljka povětarna; —reise, f. putovanje po zraku; —röhre, f. dušnik; —salz, n. sol povětarna; —säure, f. kiselina povětarna; —schiff, n. brod povětarni; —schiffer, m. brodar povětarni; —schifffahrt, f. brodarstvo povětarno; —schloß, n. fig. ludovet; —schlösser bauen, po větru snovati; —springer, m. skakalac; —sprung, m. skok; —streich, m. promah; —zeichen, n. f. Lufterscheinung; —zieher, m. oduška (na prozoru); —zug, m. propuh; —zünder, m. samožeg.

Lug, m. obmana, obsěna, laž.

Lüge, f. laž.

Lügen, v. n. lagati; —, n. laganje; —haft, adj. lažljiv, lažan; —maul, n. laža, lažac, lažljivac.

Lügner, m. laža, lažac, lažljivac; —in, f. laža, lažica, lažljivica; —isch, adj. lažljiv, lažan.

Luke, f. rupa, škulja, okno.

Lümmel, m. orjatin, prostak, dembeo, cěpac.

Lump, m. klatež, potepuh, tepac; —en, m. tralje, kèrpina, cunja, dronjak; —engesindel, n. klateži, tepčad; —enfammler, m. cunjar; —enzucker, m. šećer, cukar cěrni; —erei, f. ništaria, trice, kučine; tepnjaria; —icht, adj. traljav, cunjav; siromašan, kukavan; stišljiv, škèrt, tvèrd, —ig, adj. traljav, odèrpan, cunjav.

Lunge, f. pluća, džigerica běla.

Lungen-arterie, f. sèrčanik; —entzündung, f. upaljenje plućah; —fieber, n. groznica od plućah; —geschwür, n. prišt na plućih; —hieb, m. fig. istina; —kraut, n. plućnjak (trava); —moos, n. mah

26

Lünse

402

E-

Mächtig

plućni; —muß, m. sćě od plućah;
—probe, f. ogled pluća; —sucht,
f. tisika, jektika, suhobolja; —
süchtig, adj. tisikav, jektičav.

Lünse, f. klinac od kolah, lunjak.

Lunte, f. fitilj.

Luſt, f. radost, veselje; razkoša, na-
slada; volja, želja, pohotjenstvo;
zabava, arajstvo; —barkeit, f.
veselje, zabava, arajdanje, svetko-
vina; —beet, n. cvětnjak; —dirne,
f. bludnica, razbludnica, loća.

Lüſten, Lüſtern, f. Gelüſten.

Lüſtern, adj. željan, požudan, poho-
tan; —heit, f. pohotnost, pohot-
ljivost.

Luſt-fahrt, f. šetnja, prošet (vozeći
se); —feuer, n. oganj razkošni;
—garten, m. (t.) razveselni vėrt;
—haus, n. kuća razkošna.

Luſtig, adj. veseo, radostan; zaba-
van, prijatan; —keit, f. veselje,
radost; —macher, m. veseljak.

Luſt-reise, f. put za zabavu; —schloß,
n. razveselni dvorovi; —feu-
che, f. bolest bludna; —spiel, n.
komedia, igra vesela; —stück, j.
Luſtbeet; —wald, m. šumica raz
veselna; —wandeln, v n. šetati,
šetati se.

Luther-aner, m. luteran; —isch, adj.
luteranski; —thum, n. luteranstvo.

Lutter, m. patoka.

Luxus, m. zalihost, (t.) nagizda; iz-
vanština; —artikel, m. nagizdna
roba; —gebäck, n. nagizdna pe-
karia.

Lyceal, (in Zuj.) licejni, nadučilišni.

Lyceum, n. licej, nadučilište.

Lyrik, f. lirika.

Lyrisch, adj. lirički; liričan.

M.

Maal, Maaß, f. Mahl, Maß.

Mache, f. posao; dělo.

Machen, v. a. napraviti, načiniti, u-
činiti; raditi, činiti, dělati; Geld
—, steći novce; den Kaufmann —,
činiti se tèrgovcem; sich —, v. r.
učiniti se; biti; sich an einen —,
obratiti se na koga; sich davon —,
otići, uteći, poběgnuti; sich nichts
daraus —, nemariti; sich mit et-
was groß —, ponositi se, hva-
stati se, veličati se čime; sich auf
den Weg —, krenuti se na put;
er hat sich viel bei dieser Sache ge-
macht, mnogo je pri tom dobio;
sich auf die Seite —, ukloniti se;
sich über einen her —, napasti ko-
ga, navaliti na koga; sich aus dem
Staube —, izmaknuti, uzet utre-
nik, otići izpod žita; einen her-
unter —, oprati, opsovati koga.

Macherei, f. posao; dělo; tvor.

Macherlohn, m. poslovina; platja
od rukuh; posao, dělo; der Schnei-
der forbert soviel —, krojač ište
za dělo, za ruke, za posao toliko.

Macht, f. moć; sila; vlast, oblast;
die europäischen Mächte, evropejske
moći, sile; —brief, m. pismo o
moći; pismo o punomoćju; —ge-
ber, m. opunomoćitelj; —haber,
m. punovlastnik; vladar; (Ermäch-
tigter), opunomoćenik, punomoć-
nik; — Handlung, f. upotrěba
moći.

Mächtig, adj. moćan, moguć, silan,
silovit, uzmožan; prostran; de

Machtlos

403

B

Maitresse

beo; einer Sprache — sein, znat
jezik koigodir; —keit, f. prostor;
debljina.

Machtlos, adj. bezmoćni; —spruch,
m. povelja, izreka moći; —wort,
n. krěpka rěč; povelja.

Machwerk, n. hèrdjavo dělo, kèrparia.

Mäckler, m. samsar; (bei Getreide-
händlern), grošićar; — gebühr, f.
samsarina, grošićarina.

Maculatur, n. mačkanica.

Mädchen, n. děvojka, cura, moma;
—raub, m. otmica.

Mad-e, f. cèrv; —ig, adj. cèrvljiv.

Magazin, n. magazin, skladište.

Magb, f. služkinja, službenica; dě-
vica, cura, moma.

Magen, m. želudac; —drücken, n.
tištenje u želudcu; —fieber, n.
groznica od želudca; —husten, m.
kašalj od želudca; —krampf, m.
gěrě u želudcu; —krankheit, f. —
weh, n. bolest u želudcu; —fra-
zer, m. (im gem. Leben), kiselica,
slabo vino; —pflaster, n. melem
za želudac; —stärkend, adj. želu-
dačan; —tropfen, m. pl. kaplje
želudačne; —wasser, n. voda že-
ludačna.

Mager, adj. suh, měršav, opao, slab;
—keit, f. měršavost, suhoća.

Magie, f. Zauberei.

Magister, m. meštar (od naukah).

Magistrat, m. poglavarstvo.

Magnat, m. velikač.

Magnet, m. gvozdoteg, magnet; —
isch, adj. magnetički, gvozdotežan;
—isiren, v. a. magnetizirati; —
ismus, m. magnetizam; —nadel,
f. igla gvozdotežna.

Magnificenz, f. velebitnost; vele-
možtvo.

Magsamen, f. Mohn.

Mahagonyholz, n. mahagonovina.

Mahd, f. kositba, košnja.

Mäh-en, v. u. kositi; —er, —der,
m. kosac.

Mahl, n. (Gastmahl), gostba, sobet,
goštenje; (Zeichen), znak, biljega,
obilježje; (auf der Haut), madež,
znamenka; (Ziel), biljega, cilj.

Mahlen, v. a. (Getreide), mlěti.

Mahl-gast, m. pomilar; —geld, n. —
groschen, m. samljevina; (als ein
Quantum des vermahlenen Getrei-
des), ujam; —mann, f. Mahlgaſt;
—noth, f. (t.) postup; —schatz, f.
Brautschatz.

Mahl-strom, m. vir, věrtlog; —zei-
chen, n. znamenje; (auf der Haut),
madež.

Mahlzeit, f. gostba, goštenje, sobet;
oběd; večera.

Mähne, f. griva.

Mahn-en, v. a. opomenuti koga ra-
di čega; opominjati; —er, m. o-
pominjalac; —erin, opominjalica;
—zettel, m. opomenica.

Mährchen, n. priča, pričica, bajka;
—haft, adj. izmišljen; čudan, čud-
novit.

Mähre, f. priča, pričica; (Pferd),
kljuse.

Mai, m. maj, svibanj; —baum, m.
maj; brěza; —blume, f. —blüm-
chen, n. jurjevica, gjurgjica, gjur-
gjic (cvět); —butter, f. majsko
maslo.

Maier, f. Meier.

Maissch, m. ćepa, laska (riba).

Maikäfer, m. kebar, skarambez majski.

Mais, m. kukuruz; —brot, n. kuku-
ruznica; —kolben, m. kukuruz;
entkrönt), okomak, šašarica; —
stroh, n. kukuruzovina, šašarovina.

Maische, f. Meische.

Maitresse, f. priležnica, priložnica;
milostnica, hotnica.

26 *

Majestät

B 404

P

Mangel

Majestät, f. veličanstvo; —isch, adj.
veličanstven.

Majestäts-, (in Zus.) veličanski, veličestveni; —beleidigung, f. uvreda veličanstva; —verbrechen, n. zločinstvo uvrěde veličanstva; — verbrecher, m. krivac uvrědjena ve ličanstva.

Major, m. major.

Majoran, m. majuran, mažurana,
sanseg.

Majorat, n. (t.) bližerodstvo.

Majorenn, f. Mündig; —ität, f. Mün-
digkeit.

Majorität, f. većina.

Makel, m. maća, oskvěrnutje; mana.

Mäckeln, v. n. (tadeln), kuditi, ko-
riti, huliti; (einen Unterhändler der
Kaufleute abgeben), srědnik, srě-
dovnik biti.

Mäkler, m. f. Mäckler.

Makrele, f. lokarda, věrnut (riba),

Makrone, f. makarun.

Mal, n. das erste —, pèrviput; die-
ses —, oviput; ein —, jedanput;
auf ein —, na jedanput; manches
—, kadkada; alle —, svakiput;
ein für alle —, za svagda.

Malachit, m. malakit (kamen).

Malaga, m. malaga (vino).

Malen, v. a. slikati, malati, molo-
vati; pengati,

Maler, m. slikar, malar, pengalac,
živopisac; —akademie, f. akademia
slikarska, malarska; —ei, f. ma-
laria, slikaria; —isch, adj. ma-
larski, malaran; —kunst, f. mala-
ria, slikarstvo; —stock, m. štapić
malarski.

Malter, n. malter (měra žitna).

Malhefer, —ritter, m. maltez, vitez
maltezkoga reda.

Malvasier, m. malvasia (vino).

Malve, f. slězovača (trava).

Malz, n. slad; —barre, f. pušnica;
—en, v. a. sladiti, slad dělati,
praviti, načinjati; —er, m. slad-
dar; —tenne, f. slado gumno;
—steuer, f. (t.) sladarina.

Mama, f. mama, mamica, majka.

Mameluk, m. mamaluk; odmetnik,
odpadnik.

Mammon, m. mamon; fig. blago, bo-
gatstvo.

Man, pr. se; — sagt, govori se,
kaže se; wenn — will, tko hoće;
— muß, trěba je, mora se; wenn
— ihn sieht, sollte — glauben, kad
ga čověk vidi, rekó bi; — hat es
mir gesagt, rečeno mi je, kazano
mi je.

Manch-er, pr. gděkoi, někoi; —hat
es geglaubt, mnogi su mislili;
—erlei, adj. različit, svakojak;
—mal, adv. kadgod, kadkada.

Mandat, n. povelja, zapověst, na-
redba, punomoćje; —arius, m.
mandatar, punomoćnik, opunomoć-
nik.

Mandel, n. (f.) petnaest, (n. p. jajah,
itd.).

Mandel, f. badem, mendula; (am
Hals), žlězda, krajnici; —baum,
m. badem, mendula (děrvo); —holz,
n. Mandel, f. f. Mangel.

Mandeln, v. a. slagati snopje.

Mandelmilch, f. mléko bademovo, sě-
menica.

Mange, Mangel, f. rolja, mangan.

Mangel, m. manjkanje, pomanjkanje,
nedostatak, oskudnost, nestašica;
(Fehler), falinga, mana; — der
Zahlung, neizplata; — der Accep-
tation, neprihvat (měnice); Mängel
auslassen, pustiti nedostatke; —haft,
adj. manjkav, nedověršen, nesvěr-
šen; —haftigkeit, f. manjkavost,
nesvěršenstvo.

Mangelholz

→ 405 ←

Markgraf

Mangelholz, n. rolja, mangan.

Mangeln, v. a. roljati, manganati.

Mangeln, v. n. manjkati, nebiti, neimati.

Mangkorn, n. směš, směsa.

Mangold, m. blitva.

Manichäer, m. manikej; fig. brižljiv věrovnik.

Manier, f. način; —lich, adj. pun načina, uljudan, dvoran; —lichkeit, načini, dvornost, uljudnost, pri-stojnost.

Manifeſt, n. razglas; —ation, f. pro-kaz; —ationseid, m. prokazna za-kletva.

Manipulation, f. rukovanje, ru-kovničtvo; postupanje, opravljanje.

Manipuliren, v. a. rukovati, oprav-ljati.

Mann, m. čověk; muž; vojnik, vojak; etwas an — bringen, prodati što.

Manna, f. mana; —gruže, f. kaša od mane.

Mannbar, adj. za udaju; doban, do-rasli; —keit, f. doraslost.

Männchen, n. čověčac; mužak, sa-mac.

Mannhaft, adj. hrabar, hrabren, sěr-čen, muževan; —igkeit, f. hrabrost, hrabrenost, sěrčenost.

Mannheit, f. mužtvo, mužnost; einem die — nehmen, uškopit koga.

Mannigfaltig, adj. razlik, različit, različan; —keit, f. razlikost, razli-čitost.

Männlich, f. Jedermann.

Männin, f. mužkara.

Mannlehen, n. feud mužki.

Männlich, adj. mužki; —keit, mužtvo, mužnost.

Mannschaft, f. ljudi, čeljad; momćad; vojnici, vojska.

Manns-bild, n. muž, mužkarac, mužka glava; —kleid, n. mužka haljina;

— leute, plur. mužki, mužkarci, mužke glave; —name, m. mužko ime; —person, f. f. Mannsbild; —schneider, m. krojač mužki; —schuster, m. postolar mužki; —stamm, m. rod po mužu.

Mannsucht, f. želja za mužem; —füchtig, adj. željna muža.

Mannszucht, f. (t.) zapt.

Manntoll, f. Mannsüchtig.

Mansch-en, v. n. běrčkati; —erei, běrčkanje.

Manschette, f. Handkrause.

Mantel, m. kabanica, japunže; plašt.

Mäntelchen, n. kabaničica; plaštić.

Mantelsack, m. f. Felleisen.

Manuale, n. priručna knjiga, pri-ručnica.

Mauufactur, f. rukotvornica, ruko-tvora; —arbeiter, m. rukotvornik; —swesen, n. rukotvorstvo.

Manuscript, n. rukopis.

Marder, m. kuna; —fell, n. koža kunja.

Märe, f. Mähre.

Märgel, f. Mergel.

Marien-bild, n. ikona, kip majke božje; —distel, f. čkalj mariin (trava); —glas, n. staklo kameno.

Marine, f. (t.) pomorstvo; (in Zus.) pomorski.

Mark, n. mozag, mozdina; sěrce, sěrčika.

Mark, f. (als Gewicht) marka; (Grenze) medja, granica.

Markasit, m. velzin.

Marke, f. biljega, znamenje, znaka, znamenka.

Marken, v. a. bilježiti; pazariti, těržiti.

Marketender, m. margetan; —in, f. margetanica; —ei, f. margetania.

Mark-graf, m. margrof; —gräſin, f. margroſica, margroſinja; —graſſchaft, f. margroſia; —gräſlich, adj. margroſov, margroſki.

Markicht

406

B

Maß

Markicht, adv. sěrčikav.

Markig, adj. jedar, sěrčikav, mož-
dinav.

Markscheid-e, f. medja, medjaš, gra-
nica; —ekunst, f. rudolučba; —er,
m. (t.) rudolučitelj.

Markstein, m. medjaš, medjik, menjik
(medjnjik).

Markt, m. vašar, sajam, pazar;
(Plaß) těržište, pijaca; (in Zusamm.)
sajamski, vašarski; —bude, f.
šatra (sajamska).

Markten, v. u. pazariti.

Marktfahrer, m. (Fierant) sajamnik,
vašardjia; —flecken, m. varošica,
varošinac, gradić, těrgovište;
—geld, n. sajamnina; —leute, pl.
sajmari; —meister, m. sudac sa-
jamski; —plaß, m. vašarište, pijaca,
těrg, těržište; —preis, m. cěna sa-
jamska; —schiff, n. brod sajamski;
—schreier, m. glumac, glumar,
čaratan; —schreierci, f. glumarstvo,
čaratanstvo; —standgeld, n. sa
jamska městovina; —tag, m. sa-
jam, dan sajamski.

Markung, f. medja, medjaš; medje,
granice.

Markzieher, m. vadimozag.

Marmor, m. mermer, mramor; —ar-
beit, f. mramorovina; —band, m.
vez mramorni; —bruch, m. —grube,
f. mramornica; —iren, v. a. mramo-
riti, mermeriti; —werk, n. mramorje.

Marmorn, adj. mramoran, mermeran,
od mramora.

Marmortisch, m. stol, těrpeza mra-
morna.

Marod-e, adj. trudan, umoran; —iren,
v. n. zaostati; robiti, plěniti.

Marone, f. marun.

Marqueur, m. markier.

Marquis, m. markez; —in, marke-
zica.

Mars, m. Marte, Davor, bog od
rata.

Marsch, m. marš, stupanje, put; (ein Musikstück), (t.) koračnica, poputnica.

Marschall, m. maršal; (fürstlicher Haus-
hosmeister) domovnik; —in, f.
maršalka.

Marsch-fertig, adj. spravan na marš;
—iren, v. n. marširati, stupati,
putovati, ići; —land, n. zemlja
blatasta, mlakovita.

Marssegel, n. jědro od koša.

Marstall, m. konjušnica gospodska.

Marter, f. mùka, kina; —bank,
raztezalo, ozledje, konjic.

Martern, v. u. mučiti, kiniti.

Märter-krone, f. kruna od mučenika;
—thum, n. mučeništvo; —tod, m.
směrt od mučenika.

Marterwoche, f. velika nedělja, veliki
tědanj.

Märtyrer, m. mučenik; —tod, f.
Märtertob.

Märtyrin, f. mučenica.

März, m. marač, mart, ožujak; —
bier, n. pivo marčeno.

Marzipan, m. marcipan.

Masche, f. petlja; oko; uzao.

Maschin-e, f. (t.) kretalja; —enfabrik,
f. kretaljarnica; —enmäßig, adj.
kao makina; —enmeister, m. kretar.

Maser, m. žila (u děrvu); (Maserholz)
žilavo děrvo.

Maser f. mrasa; —ig, adj. mrasav;
—icht, adj. žilav.

Masern, pl. f. mrase (bolest).

Masholder, m. Maßerle, f. klen, kle-
nić, konić.

Mask-e, f. maskara, krabonosa, kra-
bulja; —enball, m. bal maskarani;
—erade, f. maskarada; —iren,
v. n. maskarati, krabuljati.

Maß, f. měra, oka; věrć, boca.

Maß, n. měra, način; red; in dem

Maßen

407

Maß

—e, als die Gläubiger sich anmel-
den, redom, kako se věrovnici jav-
ljaju; gewisser —en, někako, na
někoi način.

Maßen, c. (veralt.), buduć da, videć da.

Maßgabe, Maßgebung, f. pravilo;
měrilo, měra; nach —, polag, po.

Maßgebend, adj. — sein, biti ono,
polag čega se ima děržati.

Maßig, adj. měran; trězan; uzpreg-
nut, uztegnut; srědji, srědnje
ruke; od oke, od věrča; —en, c. a.
uměriti, uztegnuti, uzpregnuti;
— die Gerichtskeosten, spustiti sudne
troškove; —keit, f. měrnost. trěz-
nost; —keitéverein, f. družtro umě-
renosti; —ung, f. měrnost, umě-
renje, uzpregnutje.

Maßliebe, f. Gänseblume.

Maßregel, f. měra, uredba, naredba;
pravilo; srědstvo.

Maßstab, m. měrilo, měra.

Maßweise, ado. na oku, na věrč.

Maßa, f. stěčajna massa; —vertreter,
zastupnik mase.

Masse, f. masa; gromada, gromila,
hěrpa, množtvo; —nanhauſung, f.
nagomilanje ljudstva.

Maſſo, adj. samotvor, cělokup; čist;
tvěrd, stavan, stanovit, krut; grub,
debeo, krupan.

Maſſ, —baum, m. jambor, jarbuo,
děrvo, katarka.

Maſſ, Maſſung, f. žirenje; pita-
nje.

Maſſtarm, m. guzno crěvo, gužnjak.

Māſſen, τ. u. gojiti; hraniti; žiriti,
pitati.

Maſſgeld, n. žirovina, žirovnica;
—jahr, n. žirovna godina; —recht,
n. pravo žirenja; —vieh, n. ži-
rovna marva.

Maſſir, m. žvatka; —baum, m.
trišlja, martina.

Maſſerk, m. koś (od jarbula); —le,
adj. bez jarbula.

Maſſchse, m. vol ugojen, upitan,
pitanac.

Maſſung, f. J. Maſſ.

Maſſvieh, n. marva ugojena.

Maſſator, m. matadur; fig. čelovo-
dja.

Material, n. tvorivo; (zum Bau) gra-
divo; gradja; lěs; (zum Brennen)
palivo; (zum Spinnen) predivo;
(Verrath) zaliha tvoriva; (Waare)
mirodije, bakalska roba.

Materialiſt, m. mirodijar, bakal.

Materialwaare, f. mirodija, bakalska
roba; —nhändler, m. mirodijar,
bakal; —nhandlung, f. mirodijarstvo,
bakalstvo; (Gewölb) mirodnica,
bakalnica.

Materie, f. materia; predmet; (Giter),
gnoj.

Materiell, adj. materialan; mate-
rialski; tělesni.

Mathematik, f. matematika; —er,
matematik.

Mathematisch, adj. matematičan; ma-
tematički.

Matraße, f. modrac, dušek, stramac.

Matrikel, f. matica.

Matriže, f. matica, kalup.

Matrone, f. gospoja, matrona.

Matriſe, m. mornar.

Maſſch, m. platka; —en, v. n. plat-
kom postati.

Matt, adj. trudan, umoran; slab,
mlitav, mlohav; (vom Glase), na-
oblačen, oblačan.

Matte, f. rogožina, hasura, stura;
(Wiese), livada, polje; (geronnene
Milch), gruševina.

Matten, matt machen, v. u. moriti,
umoriti.

Maturität, f. dozrělost.

Maß, m. blesan.

Medicus

409

8

Meinen

tiv) léčni; (subjectiv) lékarski; — alwesen, n. léčstvo; —er, m. učenik od medicine; —iren, v. n. léčiti se, uzimat lékarie; —isch, adj. léčni, lékarski; —ische Praxis, f. lékarenje; er hat große medizinische Praxis, ima mnogo posla kao lékar.

Medicus, m. lékar.

Meditiren, f. Betrachten, Nachdenken.

Meer, n. more, ocean, pučina; —aal, m. gruj, grum, ugor morski, jegulja morska; —adler, m. orao morski; —busen, m. zalév, drága, zatok; —enge, f. těsno, prodor (morski); —esfluth, f. plima; — estille, f. tišina, tišma (morska); —eswoge, —eswelle, f. val, talas morski; —fenchel, m. motar, štulac (trava); —gott, m. neptun, bog od mora; —gras, n. voga, mah (morski); —grün, adj. zelen kao more, morske boje; —hafen, m. lúka, porat; —kabe, f. mačka morska, majmun repati; —linse, f. leća, sočivica vodena; —lówe, f. Seelówe; —mann, —mensch, m. čověk morski; —rettig, m. hren; —schaun, m. pěna morska, istiva; —schaumen, adj. od pěne morske, od istive; —schwein, n. dupin, pliskavica; —strudel, m. vir, věrtlog; —ufer, n. kraj, žalo, igalo, jalia; —weib, n. sirena; —wunder, n. nakaza, neman morska; —zwiebel, f. lúk morski.

Mehl, n. mùka, brašno; —heere, f. gloginja; —beutel, m. sito; —brei, m. kaša; —handel, m. brašnarstvo, mučarstvo; —händler, m. brašnar, mučar; —ig, —icht, adj. omučen; mučan, brašnav; —kammer, f. brašnara; —kasten, m. škrinja, sандук brašnen, mučnjak; —kleister,

m. klija od mùke; —kloß, m. valjušak těsten; —pulver, n. sitan barut, sin prah; —sack, m. vrěća, torba brašnena; —speife, f. těsto; staub, m. paspalj; —thau, m. hěrdja, snět; rosa medna; —warm, m. cěrv mučni.

Mehr, adj. & adv. više; —hieten, više davati; dražati, nadmetati,

Mehr, n. više; —ausgabe, f. višji trošak; —betrag, m. višak.

Mehren, f. Vermehren.

Mehrentheils, adv. većom stranom, po najviše, s vekšinom.

Mehrere, pl. mnogi, više od njih, někoji.

Mehrheit, f. vekšina, veća strana; —malig, adj. čest; od više putih; ponovljen; —mals, adv. višekrati; više putih, već put; —zahl, f. većji broj.

Meiden, u. n. & n. bežati, ukloniti se, ugnuti se čemu; ugibati se.

Meier, m. majurnik; —in, f. majurica; —ei, f. —hof, m. majur.

Meile, f. milja.

Meilen-geld, n. miljarina; —säule, f. stup od milje; miljik; —zeiger, m. kazalo od miljah, miljokaz; milja.

Meiler, m. kopa; —kohle, f. ugljevje, ugljen.

Mein, meine, mein, pr. moj; —und dein, što je čije.

Meineid, m. krivorota, krivokletva; —ig, adv. krivorotan, krivokletan; krivoprisěžni, krivozakletni; —ige, m. krivorotnik, krivokletnik, krivoprisěžnik; —, f. krivorotnica, krivoprisěžnica, krivokletnica.

Meinen, v. n. mněti, misliti, scěniti; einen —, govorit o kom, mislit koga; es gut mit einem —, hotěti, želát komu dobro; wie — Sie es? kako vi to razumiete?

Meinerseits

410

Menschenalter

Meinerseits, adv. od moje strane.

Meinet-halben, —wegen, adv. rad, porad mene, s mene; cěća mene.

Meinige, der, die, das, pr. moj.

Meinung, f. mněnje, misao, scénjenje; mišljenje; nakanjenje.

Meisch-e, f. kom; —en, v. a. komiti; —gefäß, n. komovni sud.

Meise, f. sěnica; —nkaften, m. sěničarka.

Meißel, m. dlěto; —n, v. a. dlétsati.

Meist, adj. najviše, najveć, najvećma; die —en, veći, najveći dio; —anbot, m. najveća ponuda; —bietende, m. najviše davajući; —ens, —entheils, adv. najviše, ponajviše; većinom.

Meister, m. meštar, učitelj; majstor; —haft, adj. meštarSKI; majstorski; —hand, f. meštarSKa, majstorska ruka; —in, meštrinja, učiteljica; majstorica, majstorkinja; —lich, f. Meisterhaft.

Meistern v. a. ravnati, děržat u zaptu; kuditi, huliti.

Meister-recht, n. pravo majstorsko; —sänger, m. pěvač, trubadur; —schaft f. majstorstvo; meštarstvo; majstoria; meštria; —streich, m. čin meštarSKi, majstorski; —stück, n. tvor meštarSKi, majstorski, zanatlijski ogled, remek; (Kunststück) umotvorina.

Melancholie, f. Schwermuth.

Melde, f. loboda.

Meld-en, v. a. javiti; objaviti, obznaniti, doglasiti; mit Ehren zu —, da oprostite, s dopuštenjem govo reć; sich —, v. r. javiti se, prijaviti se za što; —ung, f. spomenak; javljenje; von einer Sache Meldung thun, doglasiti što; —zettel, m. prijavnica.

Melior-ation, f. poprava; —iren, v. u. popraviti.

Meliren, v. u. měšati,

Melisse, f. matičnjak, pčelinjak (trava).

Melk, adj. muzovan; eine — Kuh, muzara (krava).

Melken, v. a. muzti.

Melker, m. muzac; —in, f. muzica; —el, f. muznica.

Melk-faß, n. —gelte, f. dižvica, muzlica; —kuß, f. muzara.

Melodie, f. melodia; —isch, adj. melodičan; melodički.

Melone, f. dinja; —nbeet, n. dinjiste.

Memme, f. feige —, strašivica, strašivac.

Memorial, n. priručna knjiga.

Menage, f. hrana; —geld, n. hrano-vina.

Menge, f. množ, množtvo, množina.

Mengen, v. u. měšati; sich —, v. i. měšati se.

Mengsel, n. měšania, směš, směsa.

Mennig, m. minej.

Mensch, m. čověk; (in Zus.) čovečji.

Mensch, n. (gem), služkinja, čupa.

Menschen-alter, n. věk čověčanski; —feind, m. misantrop, nepriatelj světa, čověkoměrzac; —feindlich, adj. misantropski, neljudski, čověkoměrzeć; —fleisch, n. put; meso čověčansko, čověčje; —fresfer, m. ljudojedja, ljudojid; —freund, m. filantrop, priatelj čověčanstva, čověkoljubac; —freundlich, adj. čověčan, čověkoljuban; —furcht, f. strah od ljudih; —häß, m. misantropia, měržnja světa; —kind, n. sin čověčanski; —koth, m. govno, pometina; —liebe, f. čověčtvo, čověčanstvo; —möglich, adj. moguć, možan; —satzung, f. zakon čověčanski; —scheu, adj. div, divji; —verstand,

Menschheit

411

Meßelei

m. um, razum čověčanski; —werk,
n. dělo, tvor čověčanski.

Menschheit, f. čověčanstvo.

Menschlich, adj. čověčan, ljudski; —
keit, f. čověctvo.

Menschwerdung, f. uputjenje.

Mercantil, adj. što se tiče těrgovi-
ne; —gericht, n. těrgovački sud.

Mergel, m. marga, lapor (kamen);
—n, v. u. margom gnojiti.

Merken, v. a. (bezeichnen), bilježiti,
znamenovati; (bemerken), spaziti,
opaziti; paziti, pomnju imati;
sich etwas —, pantiti, zapantiti;
sich nichts — lassen, činiti se ne-
věšt čemu.

Merklich, —bar, adj. znatan, vidan,
očevidan; —mal, n. znak, zu-
menje, biljega.

Merkur, m. Merkurij; živa, živo
srebro.

Merkwürdig, adj. znatan, pomenit;
—keit, f. znatnost, pomenitost.

Merle, f. Amsel.

Merz, f. März.

Merzen, v. a. trěbiti, čistiti.

Mešant, n. misa, služba božja.

Mešbar, adj. měriv.

Meß-brief, —zettel, m. (im Schiffswesen die Bestätigung, wie viel Tonnен das Schiff hält), potvěrdnica měre, měrovnica.

Meßbuch, n. misal.

Messe, f. (in der Kirche), misa, maša,
služba božja; (im Handel), sajam
veliki, vašar.

Messen-, (in Zwei-) misni, što se tiče službe božje; —gelder, pl. n. misni novci; —stiftsbrief, m. (t.) misoosnovnica, pismo o osnovanju misah, čitanju službe božje; —stiftung, f. (t.) misoosnovak.

Mess-en, v. a. měriti; —er, m. mě-
rač, měrčin.

Messer, n. nož; —besteck, n. nožnica; —heft, n. kene, korice od noža; —schmid, m. nožar; —spitze, ért, věrh od noža.

Meßfreiheit, f. sloboština od sajma.

Meßgewand, n. riza, odělo cěrkveno.

Meßgut, n. roba, espap sajamski.

Meffias, m. mesia.

Messing, n. pirinač, měd žuti; —
draht, m. žica od pirinča; —en,
adj. pirinčan, od pirinča; —schlä-
ger, m. pirinčar.

Meß-kette, f. lanac měrni; —kunst, f. geometria, kopnoměrje.

Meßner, m. zvonar, cèrkvenjak, po-
žup.

Meßopfer, n. misa, maša, posveti-
liiste.

Meß-ruthe, f. prut měrni; —tisch, m.
—tischchen, n. stolčić měrni.

Meß-woche, f. nedělja, tědanj sajam-
ski; —zeit, f. doba sajamsko.

Metall, n. metal, ruda, (t.) kovovi-
na; tuć, brunac; —asche, f. rudni
pepeo; —druck, m. kovotisak; —
isch, adj. rudan, metalički; —
münze, f. kovani novac; —urg, m.
metalurg, rudoslovac; —urgie, f.
metalurgia, rudoslovje.

Metaph-er, f. metafora, prenos; —
orisch, adj. metaforičan; metafori-
čki, prenosan.

Metaphysik, f. metafizika; —er, m.
metafizik.

Metaphysisch, adj. metafizičan; meta-
fizičkl.

Meth, m. medica, medovina.

Methode, f. metod, način.

Mette, f. jutrenja; zornica; polnoć-
nica.

Meße, f. (Korumaß), vagan, měrov;
(schlechtes Weib), kurva, bludnica,
priležnica.

Meßelei, f. Gemebel.

Meßeln

412

H

Militär

Meßeln, v. u. tući, ubijati, sěći.

Meßen, v. n. odměriti, ušur, ujam
uzeti.

Meßgen, f. Schlachten.

Meßger, m. mesar.

Meubel, u. pokućstvo.

Meuchel-mord, m. zaledja, zaledjni-
čtvo, kèrvničtvo iz potaje; —
mörder, m. zaledjica, zaledjnik,
kèrvnik iz potaje; —mörderisch,
ado. zaledjno, kao kèrvnik iz po-
taje.

Meute, f. hajka (50—60 pasah).

Meuterei, f. buna vojnička, smutnja,
punta.

Meutmacher, m. puntar, bunovnik.

Mewe, f. galeb, kaleb (ptica).

Miauen, v. n. maukati; —, n. mauk,
maukanje.

Mich, pr. mene, me.

Mieder, n. steznik, pèrsluk; stan.

Miene, f. obraz, lice, oko; pogled,
cera; — machen, činiti se.

Mieth-e, f. najam, kiria; (in Zus.)
najamski; —en, v. a. najmiti;
najimati; —er, m. najmitelj; —
geld, n. najam, najmovina; —kut-
sche, f. kočia najmljena; —kut-
scher, m. povoznik, izvoznik; —
—ling, —sknecht, m. najamnik,
najmenik, platjenik; —mann, m.
ukućanin, kvartirnik; —pferd, u.
konj najmeni; —ung, f. najima-
nje, najam; —zins, m. najmo-
vina.

Mikroskop, n. sitnozor.

Milbe, f. cèrv; molj, grizlica.

Milch, f. mlěko; —ader, f. mlěčna
žila; —bart, m. golobradac; mah,
pèrva brada; —brei, m. kaša s
mlěkom; —brod, n. mlěni kruh;
—bruder, m. mlěčni brat, brat po
mlěku; —cur, f. mlěko, léčenje s
mlěkom; —farbe, f. mlěčna boja;

—frau, f. —mädchen, —weih, n.
mlěkarica; —gefäss, n. mlěčni sud;
—geld, n. mlěčarina; —händler,
m. mlěčar; —ig, adj. mlěčan; —
kanne, f. mlěčnica; —keller, m.
mlěkar, mlěčar; —kübel, m. f.
Melkssass; —napf, m. lonac, gèr-
nac za mlěko; —ner, m. mlěčac
(riba); —rahm, m. skorup; —
saßt, m. mlěčni sok; —sauger, m.
f. Nachtschwalbe; —schauer, m.
groza mlěčna; —schwester, f. mlěč-
na sestra, sestra po mlěku; —
speise, f. mlěko, jělo od mlěka;
—suppe, f. mlěčna juha; —straße,
f. mlěčni put, kumovska slama
(na nebu); —zahn, m. mlěčni zub.

Milde, adj. (weich, zart), mek, nje-
žan; (still, sanft), krotak. tih;
(nicht streng), milostiv, blag; (freund-
lich), prijazan, prijatan, ugodan;
(wohlthätig), milostiv, dobrostiv,
milosèrdan, čověčan; — Stiftung,
zadušbina, zadušje.

Milde, Mildigkeit, f. mekost, njež-
nost; krotkost, tihoća; milost;
blagost; prijaznost, prijatnost, u-
godnost, dobrota, milosèrdje, čo-
věćtvo.

Milder-n, v. u. oblakšati, ukrotiti;
ublažiti (n. p. presudu); omaliti
(kazan); —ung, f. oblakšanje, u-
krotjenje; ublaženje; —unggrund,
m. razlog ublaživanja, omaljiva-
nja; —ungsumstand, m. olakoću-
juća okolnost.

Mildthätig, adj. milostiv, dobrostiv,
dobrotvoran; —keit, f. milost, do-
brota, dobrotvornost.

Militär, n. vojska; — m. vojnik,
soldat; (in Zus.) vojni; —com-
mando, n. vojno zapovědnictvo;
—ersatzmann, m. vojni zaměnik;
—execution, f. izvěršba po vojsci;

Milz

3 413 &

Mißgeburt

—isch, adj. vojnički; —mannschaft, f. prosti vojnici; —pflicht, f. dužnost biti vojnik; —polizeiwache, f. vojna redarska straža.

Miliz, f. vojska, vojstvo.

Million, f. milion.

Milz, f. slezena; —sucht, f. bol slezene; ipokondria; —füchtig, adj. ipokondričav.

Minder, adj. manji; —heit, f. manjina; —jährig, adj. nedorasan, malolětan; —jährigkeit, f. nedoraslost, malolěnost.

Minder-n, v. e. pomanjšati, umaliti, smaliti; oblakšati, ukrotiti, obaliti; —ung, f. maljenje, pomanjšavanje; oblakšanje, ukrotjenje, obaljenje.

Mindestens, adv. bar, barem, za najmanje.

Mine, f. mina, lagum; ruda, rudnik.

Mineral, n. ruda, kopatno, (t.) ka menjača; (in Zus.) kamenjački; —sammlung, f. kamenjačka sbirka; —wasser, n. slatina, slana voda; —isch, adj. rudan, kopatan; —ng, m. mineralog, kamenoslovac; —vorie, f. mineralogia, kamenoslovje; —ogisch, adj. mineralogičan; mineralogički; —reich, n. carstvo rudno.

Miniatur, f. minjatura; —maier, m. minjaturnik.

Minir-en, v. a. minati, podkopati; —er, m. minar, lagumar, podkopač.

Minister, m. ministar, doglavnik; (in Zus.) ministarski (doglavnički); —ial, adj. ministarstveni, doglavski; —ium, n. ministri, ministarstvo (doglavstvo).

Minne, f. ljubav; —sänger, m. pěsnik ljaveni.

Minute, f. minuta; čas; —nzeiger, m. skazaljka od minutah.

Dir, pr. meni, mi.

Dutschbar, adj. měšav; —keit, f. měšavost.

Dischen, v. a. měšati; směšati.

Dutschmasch, m. směsa, měsania.

Dutschung, f. měšanje; směsa.

Doppel, f. mušmula (voće); —baum, m. mušmula (děrvo).

Dichtachten, v. a. prezirati, pometavati.

Dichtbehagen, f. Dichtfallen.

Dichtbieten, v. n. malo davati, malo ponudjati.

Dichtbillig-en, v. a. neodobriti, neodobravati; —ung, f. neodobrenje; neodobravanje.

Dichtrauch, m. zao užitak, zloporaba; —en, v. a. na zlo oběrnuti, zlo upotřebiti, zlo užiti, uživati, zlo se služit čime.

Dichtredit, m. zao glas, hèrdjavo ime.

Dichtdeut-en, v. a. zlo tumačiti, noapako protumačiti; —ung, f. zlo tumačenje, hèrdjavo protumačenje.

Dissen, v. a. bit bez čega; manjkat komu što; ich kann es —, to éu ja lako pregorěti; (die Abwesenheit eines Dinges gewaht werden), osětiti, da što kali.

Dicht—that, f. zločinstvo, zloća, krivda; grěh; —thäter, m. zločinac, krivnik; grěšnik.

Dichtfall, m. neugodan, neprijatan dogadaj; pomet, izmet; izmetnutje, izvěrgnutje.

Dichtfallen, v. n. nedopadati se; —, n. nezadovoljnost.

Dichtsällig, adj. neugodan, neprijatan.

Dichtgebären, v. n. pometnuti, izmetnuti, izvěrći.

Dichtgebot, n. hèrdjava ponuda.

Dichtgeburt, f. nakaza, neman; pomet, izmet; izmetnutje, izvěrgnutje.

Mißgeschick

-3 414 -

B-

Mitbesitzer

Mißgeschick, n. zla srěća, zao udes,
zla kob.

Mißgeschöpf, n. nezgromno stvorenje.

Mißgestalt, f. nakaza, nespodoba.

Mißglücken, v. n. poć zlo za rukom,
nedati se.

Mißgommen, v. a. zaviděti, nenaviděti.

Mißgreifen, v. n. promašiti, poblediti se.

Mißgriff, m. promah, promašaj, bludnja.

Mißgunst, f. nenavist, nenavidost,
zavist.

Mißgünstig, adj. nenavidan, zavidan.

Mißhängig, f. Mißhellig.

Mißhandeln, v. a. zlo gostiti, zlo častiti, zlo obhodit s kime; — v. n. grěšiti, zlo dělati.

Mißhandlung, f. zlo goštenje, zlo čaštenje, zlo postupanje; zao, hěrdjav život; grěh; falinga; zločinstvo.

Mißheirath, f. ženitha nepristojna,
neprilična.

Mißhellig, adj. neskladan, nesložan;
—keit, f. nesklad, nesloga.

Mißjahr, n. nerodica, zla godina.

Mißkennen, f. Verkennen.

Mißklang, —kaut, m. nesklad, nesložan glas.

Mißleiten, v. a. zavesti; zavoditi.

Mißlich, adj. sumnjiv, nestanovit,
dvojben; pogibelan, škakljiv; —
keit, f. nestanovitost, dvojbenost;
pogibio, opasnost.

Mißlingen, v. n. nepoć za rukom;
— n. zao poslědak.

Mißmuth, m. —igkeit, f. zla volja,
zlovoljnost, dreselje.

Mißmuthig, adj. zle volje, zlovoljan,
dreseo, sětan.

Mißrathen, v. a. odgovarati.

Mißrathen, v. n. f. Mißlingen.

Mißton, m. nesklad.

Mißtönen, v. n. neslagati se, nesudarati se.

Mißtrau-en, v. n. nevěrovati, nepouzdati se; — n. neuzdanje, nepouzdanje, nevěrovanje; —isch, adj. neuzdan, nepouzdan, sumnjiv.

Mißtritt, f. Fehltritt.

Mißvergnüg-en, n. nezadovoljnost;
—t, adj. nezadovoljan, neveseo,
dreseo.

Mißverstand, m. Mißverständniß, n.
nerazumljenje, bludnja, pometnja.

Mißverstehen, v. a. zlo razuměti, ne-
razuměti.

Mißwachs, m. nerodica, neplodnost.

Mißt, m. bunina, djubre, gnoj; —
bahre, f. gnojne taljižke; —het,
n. djubrenik, gnojnik.

Mißtel, f. lepak, imeła.

Mißten, v. a. gnoj, djubre kidati;
djubriti, gnojiti; — v. n. srati.

Miß-gabel, f. gnojne vile; —gauche,
f. gnojna voda; —grube, f. gnoj-
na jama; —haufen, m. bunište,
djubrište, gnojište; —hoř, m. bu-
nište; —käfer, m. govnovalj, gru-
devalj; —pfüße, f. gnojna kaluža;
—trage, f. Missbahre; —wagen,
—karren, m. gnojna kola.

Mit, prp. s, sa, su; (in Zus.) su—,
sa—.

Mitangeklagter, m. sutuženik.

Mitarbeit-en, v. a. pomagati; —er,
m. pomagač, pomoćnik; suradnik.

Mitbegriffen, adv. skupa, s, sa.

Mitbeklagte, m. sutuženik.

Mitbelehn-te, m. dionik feuda, su-
feudnik; —ung, f. danje sufeuda.

Mitberechtig-ter, m. (t.) supravoimac;
—ung, f. supravoimstvo.

Mitbeschuldigter, m. suokrivljenik.

Mitbesitzer, m. suvlastnik; suposidnik.

Mitbevollmächtigter

B

415

B

Mittagseffen

Mitbevollmächtigter, m. suponomoćnik.

Mitbewerber, f. Mitwerber.

Mitbringen, v. u. donesti, doněti sa
sobom.

Mitbuhler, f. Nebenbuhler.

Mitbürger, m. sugradjanin; —in, f. sugradjanka.

Mitchrist, m. brat u Isukèrstu.

Miteinander, adv. skupa, zajedno, upored.

Mitempfinden, v. a. sućutěti.

Mitempfindung, f. sućent.

Miterb-e, m. subaštinik, sunaslědnik; —in, f. subaštinica, sunaslědnica.

Miteſſen, v. n. zajedno, skupa jěsti;
—er, m. sustolnik.

Mitfahren, v. n. povezti se, voziti
se s kim; einem übel —, zlo s
kim postupati.

Mitfinder, m. sunalježnik.

Mitfolgen, v. n. ići za kim.

Mitgabe, f. dota, miraz, donos, pèr-
ćia.

Mitgeben, v. a. dati.

Mitgefangener, m. suuhvatjenik, su-
zatvornik.

Mitgefühl, n. f. Mitempfindung.

Mitgehen, v. n. ići skupa, zajedno,
etwas — lassen, ukrasti štogod.

Mitgehülſe, m. pomoćnik, pomagač;
ortak.

Mitgenoß, m. drug, drugar, suučest-
nik, sudijonik; dionik; ortak; —
in, f. druga, drugarica; ortakinja.

Mitgift, f. miraz, f. Mitgabe.

Mitglied, n. član, sučlan.

Mithalten, v. n. děržati s kim; ich
halte mit, ja nisam s razkide.

Mithelfs-en, v. n. pomoći, pomagati;
—er, m. pomoćnik, pomagač.

Mithin, adv. dake, dakle, indi, i
tako.

Mithridat, m. mitridat (sutuk).

Mittknecht, m. drug, drugar (u službi).

Mitkommen, v. n. ići, doći skupa,
zajedno.

Mitlaufen, v. n. skupa těrěca i, teći

Mittauter, Mitlaut, m. suglasnik.

Mitleid, Mitleiden, n. sužaljenje, su-
patnja, milosèrdje, milost, smi-
ljenje.

Mitleidens-würbig, —werth, adj. vrě-
dan, dostojan požaljenja, požaljiv.

Mitleidig, adj. milosèrdan, milostiv;
smiljen.

Mitmachen, v. a. činit što i drugi;
biti pri čem; die Mode —, rav-
nati se, živet po modi; alles —,
pri svačem biti.

Mittmensch, m. iskèrnji, bližnji.

Mitnehmen, v. a. uzeti sa sobom;
entkräften), oslabiti, potèrti, sa-
tèrti.

Mitnichten, adv. ne, nikako, nipošto.

Mitrechnen, v. u. sračunati, uzet u
račun.

Mitreifen, v. n. ići, putovati s kime.

Mitregent, m. suvladalac, suvladar;
—schaft, suvladarstvo.

Mitschuldig, adj. sukriv, u ortačtvu;
—e, m. ortak, pomagać, dionik
zločinstva.

Mitschuldner, m. sudužnik.

Mitschüler, m. suučenik.

Mitsingen, v. a. skupa, zajedno pě-
vati.

Mitspeisen, v. n. jěsti s kime.

Mitspielen, v. n. igrati, igrati se s
kim; einem übel —, zlo postupati
s kim.

Mittag, m. podne, poludne; jug; —s,
adv. o podne.

Mittägig, adj. poludnevan, južan.

Mittags-essen, n. —mahlzeit, f. oběd;
—kreis, m. meridian, poludnik; —

Mitte

416

Mitursache

linie, f. meridiana, poludnica; —
mahl, n. —mahlzeit, f. f. Mittags-
essen; —ruhe, f. —schlaf, m. san,
sanak, počinak poludnevni; —
seite, f. podne, južna strana; —
sonne, f. sunce poludnevno; —
stunde, f. podne, ura, doba polu-
dnevno; —tisch, m. oběd; —wärt,
adv. k jugu, k podnevu, —wind,
m. větar podnevni, jug.

Mitte, f. srěda, srědina; srědište.

Mittel, n. srědstvo, način, put;
(Mitte), srěda, srědina; (Verm-
gen), imanje, dobra, imětak, imuć-
nost; (Arznei), lěk, lěkaria; (Ver-
mittlung), srědnictvo, posrědnictvo;
(Zunst), zbor, ceh.

Mittel-, in Zus. (die Mitte betreffend),
srědinski, srědišni, srědnji; (die
Vermittlung betreffend), posrědní.

Mittelalter, n. srědnji věk.

Mittelart, f. srědnja věrsta, ruka.

Mittelbor, adj. posrědan; neizravan;
—keit, f. posrědnost; neizravnost.

Mittel-ding, n. srěda, srědina; —
farbe, f. srědnja boja; —finger, m.
srědnji pěrst; —gattung, f. srěl-
nja věrsta, fela; —größe, f. srěd-
nja veličina; —ländisch, adj. srěd-
zemaljski, srědozeman; —loch, n.
(am Billard), srědnja rupa, srěda,
srědina.

Mittel-los, adj. neimućan; —loſig-
keit, f. neimućnost, neimaština; —
loſigkeitszeugniß, n. svědočanstvo o
neimućnosti.

Mittelmann, m. čověk srědnjega sta-
liša.

Mittelmäßig, adj. srědnji, osrědnji,
srědnje ruke; —keit, f. srědnost,
osrědnost.

Mittel-maßt, m. jarbuo srědnji, veli-
ki; —mehl, n. srědnja muka,
brašno; —punkt, m. srědište; —

salz, n. srědnja sol; —schlag, f.
Mittelgattung.

Mittels-mann, m. —person, f. srěd-
nik, posrědnik; odvětnik, hodataj.

Mittelforte, f. srědnja sorta, věrsta,
fela, ruka.

Mittelft, adv. po, kroz.

Mittelstand, m. srědnji stališ; srěd-
nost, osrědnost.

Mittelste, der, die, das, adj. srědnji.

Mittel-stimme, f. srědnji glas; —
straße, f. srědnji put, srěda, srědi-
na; —stück, n. srěda, srědnji ko-
mad; —treffen, n. srědnja vojska,
sěrce od vojske; —tuch, n. srědnje
sukno; —wand, f. tin, pretin; —
weg, m. f. Mittelstraße; —wort, n.
pričastje, pridělak.

Mitten, adv. usrěd, posrěd, srěd.

Mitten durch, adv. po srědini, skroz.

Mitter-nacht, f. ponoći, ponoća; sě-
ver.

Mitternächtig, Mitternächtlich, adj.
polunoćan, ponoćan.

Mitternachtstunde, f. ponoći, doba
polunoćno; —wind, f. Nordwind;
—zeit, f. ponoći, vrěme polu-
noćno.

Mitttheil-en, v. a. priobćiti, kazati,
reći, pisati; izdati, predati; —
end, adj. priobćit; priobćujuć; —
ung, f. priobćenje; priobćivanje.

Mittler, m. srědnik, posrědnik; (Hei-
land), spasitelj, spas; —in, f.
srědnica, posrědnica.

Mittler, —e, —es, adj. srědnji.

Mittlerweile, adv. medjutim, u to.

Mittwoche, f. (Mittwochen), srěda.

Mitunter, adv. kadkada; zajedno,
skupa; s ostalim, s drugim; i,
takodjer; es ist — wahr, daß...
istina je po něšto, kadkada, da,
itd.

Mitursache, f. suuzrok, surazlog.

Mitverbrecher

→ 417 ←

Monat

Mitverbrecher, m. suzločinac; —in, f. suzločinka.

Mitverschworner, m. suokletnik, su-
rotnik.

Mitweide, f. zajednička paša.

Mitweinen, v. n. plakat s kime.

Mitwerber, m. natěcalac, suprosilac;
—in, f. natěcalica, suprosilica.

Mitwirk- en, v. a. poslovati, sudělo-
vati s kim, pomoći, pomagati; —
ung, f. pomoć, pomaganje, sudě-
lanje.

Mitwissen, u. suznanje.

Mitzeuge, m. susvědok.

Mitziehen, v. a. vući, povući s dru-
gim; — v. n. seliti se, preseliti
se s kime.

Mixtar, f. směsa.

Mobilarvermögen, n. pokretna imo-
vina, pokretno imanje.

Mobilien, f. pl. pokućstvo; gibljivo
dobro.

Modalität, f. način.

Mode, f. moda; običaj.

Model, m. měra; kalup, tvorilo.

Modell, n. izgled, ogled, osnova, o-
braz.

Modeln, v. u. slikovati; tkati na
cvětje; slěvati.

Modeltuch, n. uzor, ogled (za ve-
zilje).

Modenarr, m. budala za modom.

Moder, m. blato, glib, grez; memla,
trulež; směrdež, smrad, plěsan;
—ig, adj. grezan, blatan; truo;
plěsniv; smradan.

Modern, adj. po modi; sadanji, sa-
dašnji.

Modern, v. n. směrděti; gnjiliti,
truliti, gnjiti.

Mode-fucht, f. strast za modom; —
tracht, f. nošnja po modi.

Modisch, adj. po modi.

Mögen, v. n. hotěti, žudeti, želěti;

moći; er hat mich, ich möchte doch
kommen, molio me je, da dodjem,
da bi došao; was mag das wohl
kosten? što bi to moglo koštati?
stati? es mag sein, može biti; er
mag sagen was er will, nek kaže
što mu drago.

Möglich, adj. moguć, možan; so viel
—, na koliko je moguće; —keit,
f. mogućnost, možnost; —st, adv.
što je najviše moguće.

Mohamedaner, m. muhamedovac.

Mohn, m. mak; —sast, m. makov
sok; —samen, m. sěme makovo.

Mohr, m. mor, cěrnac; negar; a-
rap; (seidener Zeug), moar.

Möhre, f. měrkva, merlin.

Mohrenkopf, m. cěrnoglav (konj).

Wohrin, f. arapkinja; negarkinja;
morkinja.

Wohrisch, adj. arapski; morovski.

Wohrrübe, f. Möhre.

Wolch, m. mužorad, duždevnjak, bur-
njak.

Wolken, —cur, f. surutka, sirutka,
surotva; —dieb, m. lepir, leptirić,
metilj, metulj.

Wolfig, adj. surutkav.

Mollton, m. mehki glas.

Moment, m. čas, doba; (Ursache), uz-
rok; (Punkt), članak, točka; cini-
ge —e hervorheben, nekoje članke
krěpčije predložiti, izraziti.

Monarch, m. monarka, samoděržac,
samovladalac, (t.) jednovladac; —
ie, f. (die Würde), (t.) jednovlad-
stvo; (das Land), jednovladovina,
děržava, monarkia; —in, f. monar-
kinja, samoděržica, samovladalica;
—isch, adj. monarkički, (t.) jed-
novladni.

Monat, m. měsec (danah); (in Zus.)
měsečni; —geld, n. (t.) naměseč-
nica, měsečna plata; —lich, adj.

27

Mühjam

420

Murmelthier

Mühjam, adj. trudan, mučan, težak.

Mühselig, adj. skèrban, mučan, bě-
dan, nevoljan, kukavan; — keit, f.
skèrb, běda, briga, nevolja.

Mühwaltung, f. trud, skèrb, starenje.

Mulatt-e, m. polutan; —in, f. polutanka.

Mulde, f. korito.

Müller, m. mlinar; vodeničar; —in,
f. mlinarica; vodeničarka.

Mulm, m. meka zemlja puna tru-
leža; —ig, adj. prašan, truo, mek.

Multiplic-ation, f. multiplikacia, mno
ženje; —anduš, m. multiplikand,
množenik; —ator, m. multiplika-
tor, množitelj; —iren, v. a. mul-
tiplicirati, množiti.

Mumie, f. mumia.

Mumme, f. pivo braunšvajžko.

Mummel, Mummelmann, m. bauk.

Mummeln, f. Murmeln.

Mummerei, f. maskarada; (Verstel-
lung), pretvora, pretvaranje.

Mund, m. usta, usti; zubi; —art,
f. narěčje, dialekt; —bäcker, m.
měšaja, potornik.

Mündel, m. & f. sirota, (t.) zakri-
ljenik, zakriljenica.

Mündig, adj. dorasao, punodoban;
—keit, f. doraslost, punodobnost.

Mundiren, v. a. prepisati na čisto.

Mundkoch, m. kuhar dvorski; —
leim, m. klija od ribe; —loch, n.
usta, usti; (an der Kanone, Flin-
te, 1c.), gèrlo, gèrlić, usti, uštje.

Mündlich, adj. ustmen; —keit, f.
ustmenost.

Mund-pomade, f. pomada za usnice;
—portion, f. tain, porcia, obrok;
—schenk, m. peharnik, nadčašnik;
—femmel, f. žemlja, žemljička bě-
la; —stück, n. jezik, jezičac, pi-
sak.

Mündung, f. (eines Flusses), utok;

(einer Kanone), ustje, gèrlo, gèrlić.

Mund-voll, m. usti, usta; —vorrath,
m. hrana, zaira; —werk, n. jezik,
usti.

Municipal, adj. městni.

Munition, f. džebana, prah i olovo,
strělivo.

Munkeln, v. n. šaptati, prišaptivati.

Münster, n. stolna cèrkva.

Munter, adj. budan, na javi; fig.
veseo, živ, živahan; —keit, f. ja-
va; veselost, živost, živoća, ži-
vahnost.

Münz-amt, n. ured kovnice, kov-
ničtvo; —cabinet, n. kabinet od
medaljah.

Münze, f. novac, pínez; (Metall—),
mědovka, mědenjača, měděnica;
(Gedenkmünze), spomenica; (Kraut),
metvica; (Münzhaus), kovnica.

Münz-en, v. a. kovat novce; auf et-
was gemünzt sein, ciljati, směrati
na što; —er, m. novčar.

Münz-fuß, m. měrilo novacah; —
hammer, m. čekić, mlatac nov-
čarski; —haus, n. kovnica; —
kenner, m. poznavalac novacah;
—kenntniß, f. poznanje novacah;
—probe, f. ogled novacah; —pro-
biramt, n. (t.) novcoogledništvo,
novcoogledaonica; —recht, n. pra-
vo kovati novce; —regal, n. kra-
ljevština, kraljevsko pravo kovati
novce; —schein, m. novčanica; —
sorte, f. věrsta novca; —wardern,
m. izkušalac (od novacah); —we-
sen, n. novčarstvo; —wissenschaft,
f. nauk o novcih, numismatika,
novcoslovje, medaljoslovje.

Mürbe, adj. mek; nježan; blag, krotak.

Murmeln, v. a. měrmljati; šaptati.

Murmelthier, n. svizec.

Murren

421

3

Muthma en

Murren, v. n. mèrmljati, roptati.

Mürrisch, adj. mèrmljav, namèrgo-
djen, namèrčen.

Murrkopf, m. mèrmljalo, mèrmljavac.

Muš, f. Muß.

Musche, f. j. Schönpflästerchen.

Muschel, f. ljuštura, školjka; —för-
mig, adj. ljušturi, školjki spodo-
ban; —gold, n. zlatna boja; —
schale, f. čašinka, ljuštura; —
werk, n. čašinke, ljušture.

Muse, f. muza, poezia.

Muselmann, m. musloman, muhamedovac.

Musen-sohn, m. Apolov sin; poeta,
pěsnik; diak; —berg, m. Parnas.

Museum, n. muzej.

Musicalien, pl. n. (t.) gudotvorina;
—handlung, f. (t.) tèrgovina s gu-
dotvorinama; prodaja gudotvori-
nah; (Vaden), m. prodaonica gu-
dotvorinah; —verlag, m. naklada
od gudotvorinah.

Musicalisch, adj. muzikalan, gudo-
tvoran.

Musicien, v. n. muzikati, muzicirati, guditi.

Musicus, m. muzik.

Musik, f. muzika, gudba; —ant,
Musiker, m. muzlkant; —note, f,
kajda.

Musivarbeit, f. mozaik.

Muskate, f. muskatni orah, muskat.

Muskateller, m. muskat, muškatio;
—birn, f. muskatnica (kruška).

Muskaten-baum, m. orah muskatni
(dèrvo); —blume, f. cvět mu-
skatni; —nuß, f. orah muskatni,
orišak.

Muskatwein, m. f. Muskateller.

Muskel, f. mišić.

Musket-e, f. mušket, mušketa; —
ier, m. mušketir.

Muskus, f. Bisam, Moschus.

Muß, n. kaša; klia.

Muß, n. & m. sila, moraš.

Muße, f. tenan, lazno, plandovanje.

Müffen, v. n. morati, usiljen, primoran biti.

Müßig, adj. bezposlen, bez posla,
dangubeć, tko stoji zaludu; —
gang, m. bezposlenost, plandova-
nje, praznovanje, danguba.; —
gänger, m. bezposlica, danguba,
ležak.

Muster, n. priměr, izgled, obrazac,
ogled, pregledalica; kalup, tvori-
lo; muštra, ogled, uzor; —buch,
n. —karte, f. knjiga od ogledah,
izgledah; —haft, adj. izgledan,
priměran, uzorit; —n, v. a. mu-
štrati; gledati, razgledati; —rolle,
f. popis vojnikah; —schreiber, m.
pisar od kumpanie; —schule, f.
izgledna škola; —ung, f. muštra,
razgled, pregled.

Mutatis mutandis, (im Kanzleistyle),
preinačivši, što se ima preinačiti.

Muten, Mütern, v. n. linjati se,
svlačiti se.

Muter, —krebs, m. mekušac (rak).

Muth, m. hrabrost, hrabrenost, sèr-
ce; volja; wohl zu —e sein, ve-
seo biti; gutes —es sein, dobre
volje biti; wie mag ihm zu —e
sein? kako mu sad mora pri sèr-
cu biti? wie ist dir zu —e? kako
ti je pri duši?

Muthen, v. a. tražiti, iskati.

Muthig, adj. hrabar, hrabren, sèr-
čen; dobre volje, veseo.

Muthlos, adj. strašljiv, plašljiv; bez
sèrca, bojazljiv.

Muthlosigkeit, f. strašljivost, plašljivost, bojazljivost.

Muthmaß-en, v. a. sumnjati, misliti,
mněti; domišljati se, dosětiti se;
—lich, adj. věrojatan, namišljen;

Nacharten

B 423

8-

Nachgehen

v. a. nadopuniti dělo čije; dělati iza koga.

Nachart-en, v. n. věrči se, věrgnuti se u koga, metnuti se na koga; —ung, f. sličenje, spodobnost.

Nachbar, m. susěd, komšia; —in, f. susěda, komšijnica; —lič, adj. susědan; susědski, komšiinski; — schaft, f. susědstvo, komšiluk.

Nachberufen, v. a. postaviti koga za kim.

Nachbeten, v. a. ponavljati rěči.

Nachbier, n. tanko pivo.

Nachbild, n. kopia, snimak; —en, v. a. kopirati, kopiati, snimati; — ung, f. kopiranje, kopianje.

Nachbleiben, v. n. zaostati.

Nachbrechen, v. n. lomit se za čim.

Nachbringen, v. a. nositi, doněti poslie, das Versäumte —, nadoknadi, nadoměstiti, nadopuniti zanemareno.

Nachburge, m. podporuk.

Nachdem, c. iza kako, kako, pošto; pokli; — adv. poslie, za tim, kasnie.

Nachdenk-en, v. a. misliti, promisliti, promišljati; —en, n. mišljenje; promišljanje; misli; —end, adj. zamišljen, zadubljen u misli, misaron; —lič, adj. suman, dvojben; škakljiv, pogibelan; opipan, pazljiv, poman.

Nachdruck, m. těsak, potisnutje, pristiskanje ponovljeno; (eines Buches), (t.) panatisak knjigah; fig. važnost; moć, krěpkost, sila; — en, v. a. (t.) panatisnuti (knjige tudje); —er, m. poštampar, pانتiskar.

Nachdrücklich, adj. krěpak, silan, silovit.

Nacheifer, m. f. Nacheiferung; —er,

m. natěcalac; —n, v. n. natěcati se; —ung, f. natěcanje.

Nacheil-e, f. potěra; —en, v. n. těrčati, hititi za kim, poslati potěru za kim.

Nacheinander, adv. zasobce, jedan za drugim, redom, zasebice.

Nacherbe, m. podnaslědnik.

Nachen, m. čun, čunak, čamac.

Nach-ernte, f. pabirčenje.

Nachessen, v. a. jěsti za čim; — n. poslastice, zaslada.

Nachfallen, v. n. pasti poslie česa.

Nachfliegen, v. n. letět za čim.

Nachfolg-e, f. naslědovanje, slědovanie; —en, v. a. slědovati, slědit i koga u čemu; (im Amte), slědit i za kim; —er, m. naslědnik, slěditelj, slědovatelj; —erecht, n. pravo naslědovanja.

Nachforsch-en, v. n. razpitivati, obiskivati, iztraživati, propitivati; —ung, f. iztraživanje, razpis, propitivanje.

Nachfrag-e, f. traženje, pitanje, iskanje; —en, v. n. pitati, tražiti, iskati; propitati, razpitati.

Nachfüllen, v. a. dopuniti, nadopuniti, napuniti.

Nachgeb-en, v. a. pridati; — v. n. popustiti, privolěti; —en, n. —ung, f. popuštenje.

Nachgeborne, m. posměrtnik; posměrtěo.

Nachgeburt, f. pometina.

Nachgeh-en, v. n. ići za kim; der Spur —, ići po tragu; einem auf dem Fuße —, ici za kim uzastopce; seinen Geschäften —, ići za svojim poslom; dem Spieße, dem Trunke —, dati se na igru, na pitje, ići za pitjem, za igrom; —ends, adv. poslie, za tim, po tom, iza toga.

Nachgeschmack

424

Nachmittägig

Nachgeschmack, m. tudj tek, tek, koi
ostane u ustih.

Nachgiebig, adj. mek, blag, popustljiv; —keit, f. mekoća, blagost, popustljivost.

Nachgießen, v. a. nadolěti, nadolěvati.

Nachgraben, v. a. kopati.

Nachgrübeln, v. n. mozgati, razbijati
glavu, obiskivati.

Nachhall, m. odziv, jeka; odzivanje,
razlěganje; —en, v. n. odzivati
se, razlěgati se, ozvanjati.

Nachhang, m. dodatak, doknada.

Nachhängen, v. n. (einer Sache), ići
za čim, dati se, nametnuti se na
što.

Nachhauen, v. n. (im Fechten), odbiti,
odvratit udarac; (im Kriege), těrati, ići u potěru za neprijateljem.

Nachhelfen, v. a. pomoći, dopomoći

Nachher, adv. poslie, po tom, zatim,
iza toga.

Nachherbst, m. babja jesen.

Nachholen, v. a. ići po što, dončiti
štogod poslě; (das Versäumte —),
nadoknaditi, izpraviti, popraviti
zanemareno.

Nachjagen, v. n. těrati koga; ići za
čim, dati se na što.

Nachklang, m. odziv; odzivanje, o-
zvanjanje.

Nachklingen, v. n. odzivati se, ozvanjati.

Nachkommen, v. n. doći poslie; einem
Befehl —, ověršiti, obaviti, izpun-
niti zapověd; dem Versprechen —,
děržati rěč, izpuniti rěč.

Nachkommen, pl. m. potomci, sinovi,
unuci, potomstvo; —schaft, f. po-
tomstvo, unuci, potomci.

Nachkömmling, m. potomak, unuk;
naslědnik.

Nachlaß, m. ostavak; ostavština,
zaostavština; naslědstvo; popu-
štenje; odpuštenje, odpust.

Nachlassen, v. a. ostaviti (nakon se-
be); popustiti; einem etwas —,
odpustiti, oprostiti komu štogod;
— v. n. popustiti, popuštati; —
im Fleiße, zanemariti se.

Nachlassenschaft, f. Nachlaß.

Nachlässig, adj. nemaran, lěn, bezbrižan, nehajan, —keit, f. nemar, nemarnost, lěnost, nehajstvo.

Nachlaufen, v. n. einem —, těrčat za
kim, děržati se koga, ići za kim.

Nachleb'en, v. n. (einem Befehle), o-
věršivati zapověd, živěti, vladati
se polag zapovědi; —end, part.
die — enden, ostavši, zaostavši
(nakon směrti čije).

Nachlegen, v. a. dometnuti; sadit po
drugi put.

Nachles=e, f. pabirčenje, pabirkovanje;
pabirak; —en, v. a. pabirčiti, pa-
birkovati; —er, m. pabirač; —
erin, f. pabiračica.

Nachlicfern, v. a. poslie dobaviti,
priskèrbiti, poslati, dati.

Nachlosen, v. a. doždrebati.

Nachmach-en, v. a. učiniti za kim,
napraviti polag česa; —öffentliche
Greditspapiere, (t.) panačiniti, spot-
varati javne věrovne artije; —er,
m. panačinitelj, spotvaratelj; —
ung, f. panačinitba, spotvaranje,
spotvora.
[kip kakov.

Nachmalen, v. a. kopiati, kopirati

Nachmalig, adj. potonji.

Nachmals, adv. poslie, zatim.

Nachmann, m. slědnik, slědovnik.

Nachmessen, v. a. nanovo měriti.

Nachmittag, m. poslie podne, po
podne, za podne.

Nachmittägig, adj. što je poslie
podne.

Nachmittags

-3 425 &-

Nachseßen

Nachmittags, adv. poslie podne, po
podne, za podne.

Nachpfand, n. podzalog.

Nachpfänd-en, v. a. uzeti podzalog;
—ung. f. uzimanje podzaloga.

Nachräumen, v. a. spremati, pospre-
mit za kim.

Nachrechnen, v. a. računati, računat
s nova; razgledati, progledati ra-
čune.

Nachred-e, f. (üble —), ogovor, ogovaranje, klevetanje, opadanje; (ein-ner Rede), zaglavak; —en, v. a. (einem übel), ogovarati, klevetati, zloglasiti, opadati; einem etwas —, govorit što za kim, ponavljati reči.

Nachreis-e, f. put, putovanje; potě-
ra, potoć; —en, v. n. putovati
za kim; těrat koga, ići za kim u
potěru.

Nachreiten, v. n. (einem), jahati, ja-
šiti za kim, těrat koga, ići za kim
u potěru.

Nachrennen, v. n. (einem), těrčati,
těći za kim; těrat koga, ići za
kim u potěru.

Nachreue, f. kasno pokajanje.

Nachricht, f. glas, doglas, věst, iz-
věstje; (Warnung), opoměna.

Nachrichter, m. kěrvnik, věšar.

Nachrichtlich, adv. na glas, na zna-
nje.

Nachrücken, v. n. ići, doći za kim.

Nachruf, m. javni glas za kim; po-
slědnje, krajnje reči.

Nachruhm, m. glas, ime, slava.

Nachrühmen, v. a. (einem etwas —),
govoriti za kim što dobra, hvaliti
ga iza ledjah.

Nachsagen, v. a. govoriti, reći za
kim.

Nachsag, m. manja, druga zasada;
zaglavak.

Nachschall, ic. f. Nachhall, ic.

Nachschicken, v. a. poslati za kim.

Nachschießen, v. a. (Geld), s nova
dati, još dati, spraviti, sakupiti;
dopuniti, nadopuniti ono što fali;
— v. n. sěrnuti, navaliti za kim;
pucat iza koga, pucat za kim.

Nachschlag, m. lažljivi, krivi novci;
nota dopunjivajuća (u muzici).

Nachschlagen, v. a. (in einem Buche)
iskati, tražiti; (Geld), panakovati
novac kakav; — v. n. f. Nach-
arten.

Nachschlags-, (in Zus.) pokazni; —
Protokoll, n. pokaznik; —Regi-
ster, m. pokazalo.

Nachschleichen, v. n. vući se za kim,
kradom za kim ići.

Nachschleppen, v. a. dovući, privući;
vući za sobom, smucati.

Nachschlüssel, m. kriv, lažljiv, tatski ključ.

Nachschmecken, v. n. udarati, davati
po čem.

Nachschreiben, v. a. kopiati, kopirati,
prepisati; pisati za kim.

Nachschreien, v. n. (einem), kričati,
vikati za kim.

Nachschrift, f. poslie pisano; pripi-
sak, dodatak k pismu.

Nachschuld, f. potonji dug; —ner,
m. poddužnik.

Nachschuß, m. hitac za kim; dodat-
tak; nadometak; (am Gelde), do-
plata.

Nachsegeln, v. n. jědriti za kim.

Nachsehen, v. a. gledati za kim;
einem etwas —, gledati komu kroz
pěrste; odpustiti, oprostiti što
komu; etwas —, progledati, raz-
gledati štogod.

Nachsenden, f. Nachschicken.

Nachseß-en, v. a. metnuti poslie, sta-
viti niže; zapostaviti, manje cě-

Nachtsicht

→ 426 ←

→

Nachtkleid

niti; — v. n. einem —, těrati koga, ici za kim u potěru; —en, n. —ung, f. potěra, potoč; zapostavljanje.

Nachtsicht, f. oproštenje, milost; odpust (n. p. godinah); uztěrpljenje, odgod; —ig, adj. milostiv; uztěrpljiv, potěrpljiv.

Nachsinnen, v. n. misliti, razmišljati, promišljati; —, n. razmišljanje, promišljanje.

Nachsommer, m. babje lěto.

Nachspiel, n. komadić potonji.

Nachspotten, v. u. rugati se komu.

Nachsprechen, v. a. govoriti za kim, ponavljati rěči.

Nachspringen, v. n. skočiti, skakati za kim, pucati dalje i dalje.

Nachspür-en, v. u. & n. njušiti; tražiti, iskati, vrebati na koga; —ung, f. vrebanje.

Nächst, prp. blizu, kod, pri; poslie, za, iza; najbliže; die —vergangene Nacht, zadnja, poslědnja noć.

Nachstand, f. Rückstand.

Nächste, adj. bližnji, najbližnji; — m. iskèrnji, bližnji; —r Tage, ovih danah; der — Preis, poslědnja cěna; die — Gelegenheit, pěrva prilika; das — Jahr darauf, slědeća godina, godina druga za tim.

Nachstech-en, v. a. bosti za kim; paurezati (n. p. gèrb); —er, m. paurezatelj; —ung, f. paurezak.

Nachsteh-en, v. n. stojati za kim; slěditi; biti za kim, biti manji od koga; —end, adj. slědeći.

Nachstell-en, v. n. einem —, prežati, loviti, hvatati koga; — dem Leben, raditi kome o glavi; —ung, f. zasěda.

Nachstempein, v. u. (nachträglich stempein), udariti potonji biljeg; hinzu

zustempeln), dobiljegovati; (nachmachen), pabiljegovati.

Nächstens, adv. s pèrvom prigodom, pri pèrvoj prilici, do malo, do malo danah.

Nachsteuer, f. namet, poreza potonja; —n, v. a. još poreze platiti, platit porezu s nova.

Nachstich, m. kopia, paurezak.

Nachstoppeln, v. u. pabirčiti, pabirkovati.

Nachstreb-en, v. n. težit za čim; radit o čem; —en, n. —ung, f. traženje, teženje.

Nachsuch-en, v. n. tražiti, iskati, proiskivati, iztraživati; —ung, f. traženje, iztraživanje, proiskivanje.

Nacht, f. noć; bei der —, in der — po noći; ob noć, noćju, noći; (in Zus.) noćni; —angeln, f. pl. strukovi (m. pl.); —arbeit, f. dělo, poslovanje noćno; java; —arbeiter, m. poslenik, rabotnik noćni; fig. čistizahod, tko zahode čisti i prazni.

Nachten, v. n. noćiti se, směrknjivati se.

Nacht-essen, n. večera; —eule, f. éuk; sova, sovuljaga; —falter, f. Nachtvogel; —frost, m. mraz noćni; —geschirr, n. burežnjak, věrčina; —gespenst, n. noćnica; —gleiche, f. jednakonoćje; —haube, f. kapa spavaća.

Nachtheil, m. šteta, škoda, kvar, o. šteta (zdravlja); —ig, adj. štetan, škodan, kvaran, protivan.

Nacht-hemd, n. spavaća košulja; —herberge, f. f. Nachtlager.

Nachthun, f. Nachmachen.

Nachtigall, f. slavić, slavuj, slavulj.

Nachtisch, m. zaslada, poslaštice, slatkiš.

Nacht-kleid, n. spavaća haljina; —

Nägelchen

-3 428 -

Namhaft

ner —, čavao, ekser; hölzerner
—, klin, klinac; —bohrer, m.
čavlenjak.

Nägelchen, n. noktić; čavlić, ekser-
čić.

Nägelein, f. Gewürznägelein.

Nagel-fest, adj. pribijen. zabijen ča-
vlom; —geschwür, n. poganac pod
noktom; —hammer, m. —schmiede,
f. čavlarnica; —kopf, m. glavica
od čavla; —maal, n. rana, zna-
menje od čavla.

Nageln, v. u. pribiti, prikovati (ča-
vli).

Nagel-neu, adj. nov novcat; —
schmied, m. čavlar; —wurzel, f.
zanoktica.

Nagen, v. u. & n. grizti; glodati.

Nahe, ndj. bliz, bližnji, susědan; —
adv. blizu.

Nähe, f. bližina; susědstvo.

Nahen, v. n. sich —, v. r. približiti
se; ići, dolaziti.

Nähen, v. u. šiti, sašiti; —, n. ši-
venje, šivnja.

Näher, m. šilac, švelac.

Näher, comp. bliži; — adv. bliže.

Näher-kauſ, m. —recht, n. pèrven-
stvo.

Näher-n, v. u. primaknuti, približiti;
—ung, f. približenje.

Nähkiffen, n. šivaći jastučić.

Nahme, f. Name.

Nähmlich, f. Nämlich.

Näh-nadel, f. igla šivaća, šivatka;
—pult, f. Nähkiffen; —rahmen, m.
djerdjeſ.

Nähren, v. n. & u. hraniti, gojiti,
pitati, kěrmiti.

Nahrhaft, adj. hranjiv, gojiv; pru-
dan, probitačan; —igkeit, f. hra-
njivost, gojivost, prudnoća, probi-
tačnost.

Nähring, m. napěrstak, napěrstnjak.

Nährkraft, f. hranjivost, gojivost,
moć, krěpost hranjiva, gojiva.

Nahrlos, adj. bez kruha, bez hrane;
neprudan, nehranjiv, negojiv; fig.
nekoristan, neharan, nezahvalan
(n. p. zanat, itd.).

Nahrlosigkeit, f. nedaća, siromaštvo;
zla, huda vrěmena.

Nährstand, m. stališ hraniteljski.

Nahrung, f. hrana, jištje; hlěb, kruh;
oběrt, kućanstvo; —serwerb, m.
zaslužba, zarad; —šmittel, n. jě-
stivo, hrana, jištje; —ſaſt, m.
sok hranjivi; —ſorge, f. skěrb
za živěti.

Näh-schule, f. šivaća škola; —ſeide,
f. šivaća svila.

Naßt, f. šav.

Nähterei, f. šivnja, šivenje, šivo,
švelo.

Nähterin, f. šilica, šilja, švelja.

Nähtisch, m. šivaći stol, těrpeza ši-
vaća.

Nähzeug, n. sprava šivaća.

Name, m. ime; glas; im —n des
Gerichts, u ime suda.

Namen-buch, n. bukvar; imenik; —
Liste, f. imenik, popis imenah; —
los, adj. bezimen, bez imena, bez-
imenjak; fig. neizrečen; —regi-
ster, n. imenik, popis imenah; —
stag, m. god, dan godovni, imen-
dan; —träger, —svetter, m. (im
gem. Leben), imenjak; —unter-
schreiber, m. podpisnik imena; —
sverzeichniß, n. imenik; —szeug, m.
podpis imena.

Namentlich, adj. imenit; — adv. po
imenu, imenom, na ime, po-
mence.

Namhaft, adj. znatan; glasovit; ei-
nen — machen, imenovati koga,
kazati koga po imenu; javiti; —
machung, f. imenovanje; javljenje.

Nämlich

429

§-

Naturalien

Nämlich, adj. isti, on isti; — adv. to će reći, to jest, na ime.

Napf, m. čaša, plitica, zdělica.

Naphta, f. nafta.

Narbe, f. brazgotina, rana zalěčena; (im Leber), hrapa.

Narben, v. n. zarasti, zalěčiti se; (bei den Gärbern), strugati dlaku.

Narbenseite, f. lice od kože, kèrzno.

Narbig, adj. brazgotinav; hrapav.

Narr, m. bena, budala, luda, ludjak; sich einen — en an einer Sache gefressen haben, zaljubiti se u što.

Narren, v. n. ludovati; — v. u. rугati se komu, porugivati se s kim.

Narren-haus, n. ludnica; —kappe, f. ludjačka kapa; —kolbe, f. rogoz; —poffe, f. ludoria, ludost, budalaština; —seil, n. fig. einen am — herumsühren, vodit koga za nos; —theidung, f. ludoria, budalaština.

Narrheit, f. ludoria, budalaština; (Irrsinn), ludost.

Närrin, f. luda, bena.

Närrisch, adj. lud, benast, budalast; —werden, poluděti, pobudaliti.

Narrwall, m. narval (riba morska velika).

Narziffe, f. sunovrat, lužanja (cvět).

Naschen, v. u. lizati, ljubiti poslaštice, oblaporan biti.

Näscher, m. lizalac, oblapor, slaštičar; —ei, f. poslaštice, slatkiš.

Naschhaftigkeit, f. oblapornost, lakomost.

Näschig, Naschhaft, adj. lakom, oblaporan.

Naschwerk, n. slaštice, poslaštice, slatkiš.

Nase, f. nos; (Werweiß), ukor; die — rümpfen, napěrčiti nos; sich die — begießen, opiti se; einem eine —

drehen, prevariti koga, nasaditi ga.

Naschhorn, n. nosorog.

Nasen-band, n. nagubac; —bein, n. nosna kost; —bluten, n. kèrv iz nosa; —buchstab, —laut, m. nosno slovo, nosni glas; —stügel, m. krilo od nosa; —geschwür, n. poganac na nosu; —gewächs, n. guka nosna; —knorpel, m. hèrska-vica nosna; —loch, n. nozdèrva; —quetsche, f. plosnat sanduk (měrtački); —rümpfen, n. ruganje, pometavanje; —stüber, m. skèrpuša, zvèrčka; —tuch, f. Schnupfstuch.

Naseweis, adj. pèrpošan; bezobrazan, preuzetan; sveznalica; —heit, f. pèrpošenje; bezobraznost, preuzetnost; sveznaličtvo.

Nashorn, f. Naschorn.

Nas, adj. mokar, vlažan, nakvašen.

Nässe, f. mokrina, vlaga.

Nässen, v. n. promakati, probijati.

Näßlich, adj. mokrahan, vlažahan.

Nation, f. narod.

National, adj. narodnji, narodan.

Nationale, n. (t.) rodovnica; opis o-sobnosti.

National-isiren, v. u. (t.) unaroditi, onaroditi koga; —ität, f. narodnost; —versammlung, f. narodna skupština.

Nativität, f. rodjenje, porodjenje, porod; einem die — stellen, prorokovati, vračati komu po zvězdah.

Matter, f. aspida, ljutica (zmija; —zunge, f. fig. ljut, pogan jezik.

Natur, f. narav, narava, priroda; éud; kakvoća; in Natura leisten, (t.) dati što u stvarima, u sućanstvu što činiti; (in Zusamm.) prirodni.

Naturalien, pl. proizvodi naravski, prirodine; rědkosti naravske; —

Necken

431

→

Netto

Neck-en, v. a. dražiti, ljutiti, zadir-
kivati; —erei, f. draženje, zadir
kivanje; —isch, adj. zabavan,
směšan, šaljiv.

Neffe, m. sinovac; netjak.

Regation, f. nijekanje.

Regativo, adj. nijekajući, protivni.

Regiren, v. a. nijekati, bašiti, pro-
tiviti se čemu.

Neger, m. negar; arap, cèrnac; —
in, f. negarkinja; arapkinja, cèrn-
ka.

Nehmen, v. a. uzeti; oteti; primiti,
spodbiti; kupiti; sich die Mühle —,
truditi se, tèrsiti se; übel —,
zaměriti, primiti za zlo; einen
Anfang —, početi, početi se; ein
Ende —, svèršiti, svèršiti se;
Schaden —, štetovati, kvarovati;
ranjen biti; Semanden das Wort
—, nastaviti čij govor; (entzie-
hen), prekinuti, zabraniti komu
besědu; zu sich —, jěsti; metnuti,
věrći u žep; uzeti, primiti k sei-
hi; sich eine Frau —, oženiti se;
sich in Acht —, paziti se, čuvati
se; in Augenschein —, razgledati
što; einen Dienst —, stupiti u
službu; Theil —, učestvovati u
čemu.

Nehmtlich, f. Nämlich.

Neid, m. zavist, nenavist, nenavi-
dost; —en, f. Beneiden; —er, m.
nenavidnik, zavidnik; —hart, m.
nenavidnik, zavidnik; —isch, adj.
zavidan, nenavidan, nenavistan.

Neidnagel, f. Niednagel.

Neige, f. izmak.

Neig-en, v. a. nagnuti, prignuti;
prikloniti, nakloniti; sich —, v.r.
nagnuti se, prignuti se; pokloniti
se, prikloniti se, nakloniti se;
sich zu etwas —, prignut bit na
što, dèrt biti na što, težiti za

čim; —ung, f. (Beugung), nagi-
banje, prigibanje; (Juneigung),
prignutje, nagnutje.

Mein, adv. ne.

Mektar, m. nektar, pitje božansko.

Melt-e, f. karanfil, garofan (cvět);
enstor, f. cvatnja od karanfilah;
enöhl, n. ulje od karanfila; —
enstock, m. karanfil, garofan (gèrm).

Nemlich, f. Nämlich.

Nennbar, adj. tko se imenovat može.

Nenn-en, v. a. imenovati, zvati, na-
zvati; —er, m. (in der Nechen-
kunft), imenitelj; —ung, f. imeno-
vanje; —werth, m. imenovaa cě-
na; —wort, n. ime.

Nerve, f. živac; žila.

Nerven-fieber, n. vrućica; —krank-
heit, f. slabost živčena; —schaft, m.
sok živčeni; —system, n. sistema
od živacah.

Nervig, adj. žilav, čvěrst, jak, snažan.

Nessel, f. kopriva, žara; —fieber, n.
—sucht, f. koprivna groznica;
(skerletna groznica s bubuljicama);
—garn, n. predja koprivna, od ko-
prive; —tuch, n. muselin.

Nest, n. gnjězdo; (Bett), postelja;
leže.

Nestei, n. polog, položak.

Nestel, f. zasučak (od kosah); žuž-
nja, sveza, oputa.

Nesteln, v. a. vezati, petljati; save-
zati, spetljati.

Nestküchlein, Nethböckchen, n. najposlěd-
nje pile; fig. mezimac; mezi-
mica.

Nestling, m. golić, goliš, golušava
ptica.

Nett, adj. čist; krasan, lép; pristao;
—igkeit, f. čistoća; lépost, lěpota;
pristalost.

Netto, adv. baš uprav, ravno, ni

Neż

-3 432

3

Nichtig

manje ni više; čisto, bez dare; —
ertrag, m. čist dohodak.

Neż, n. mrěža, predja; (Darinhaut),
pelenica, mahramica; die —e stel-
len, razastrěti, razapeti mrěže;
fig. einem die —e stellen, zasědati
komu.

Neßbecher, m. Neßschüsselchen, n. mo-
čionica, sudić za močit.

Neßbruch, m. proder pelenice, ma-
hramice.

Neßen, v. a. močiti, kvasiti, vlažiti.

Neß-förmig, adj. mrěžast; —haut, f.
(im Auge), mrěžica.

Neu, adj. nov; drugi; sadanji, sa-
dašnji; fig. nevěšt; —aufgelegt,
adj. preštampan, s nova prestam-
pan; —backen, adj. frižak.

Neubruch, m. kěrčevina, kěrě.

Neue, m. novak.

Neuerdings, adv. opet.

Neuerer, m. (t.) novotar.

Neuerlich, adv. onomadne, nedavno.

Neuerung, f. novota, obnovljenje, ob-
navljanje; (in Zus.) novotni; —§=
fucht, f. (t.) novotarstvo.

Neugeboren, adj. novorodjen.

Neugestaltung, f. novo uredjivanje.

Neugier, —be, f. želja znati, pit-
ljivost, ljubopitnost; —ig, adj.
znatiželjan, pitljiv, ljubopitan.

Neuheit, f. novost.

Neujahr, n. nova godina, mlado lě-
to; —sgeschenk, n. dobra ruka;
—swunſch, m. čestitanje nove go-
dine.

Neuigkeit, f. novina.

Neulich, adj. onomadnji; — adv. o-
nomadne.

Neuling, m. novak.

Neumodisch, adj. nov, po modi sa-
dašnjoj, novoj.

Neumond, m. mlad měsec, měna,
mladj.

Neun, num. devet; —auge, f. piškor,
čikov (potočni).

Neune, f. Neuner, m. devetka, deve-
tica; deveterica, devetorica.

Neunerlei, adv. deveterověrstan.

Neunfach, adv. deveterogub, devete-
rostruk.

Neunhundert, num. devet sto, deret
stotinah.

Neunjährig, adj. od devet godinah;
—mal, adv. devet putih, devet
kratih; —monatlich, adj. od devet
měsecih, —tägig, ad. od devet
danah.

Neunte, adj. deveti.

Neuntehalb, adj. osam i pol.

Neunte!, n. devetina, deveto.

Neuntens, adv. deveto.

Neunzehn, num. devetnaest, devet-
nest; —te, adj. devetnesti.

Neunzig, num. devetdeset; —er, m,
starac od devetdeset godinah; —
ſte, adj. devetdeseti.

Neutestamentalisch, adj. od novoga te-
stamenta, zakona.

Neutral, adj. nijednostran; —itât, f.
nijednostranost.

Nicht, adv. ne.

Nicht, m. (Bergw.) tucia.

Nicht-achtung, f. nepoštovanje, ne-
paz; neověršavanje, pogèrda; —
arzt, m. nelěkar; —befolgung, f.
neověršavanje.

Nichte, f. netjakinja; sinovica, si-
novkinja.

Nicht-erfüllung, f. neizpunjenje, ne-
izpuna; neizpunjavanje; —erſchei-
nung, f. nedošastje; —gebrauch,
m. neporaba.

Nichtig, adj. prazan, taſt; nevaljao,
nevaljan, uniſten; —werden, iz-
gubiti valjanost; etwas für — er-
klären, izreći da što nevalja; —
erklärung, f. izreka uniſtenosti;

Nichts

3 433 &

Niederrennen

—keit, f. praznost, taština; nevaljalost, (t.) uništenost; (Mullität), (t.) uništba; (in Zus.) uništbeni.

Nichts, adv. ništa.

Nichtsdestoweniger, adv. ništanemanje, svakako, ipak, opet, sa svim tim.

Nichtssein, v. n. nebiti; — n. nebitje.

Nichtsnüßig, adj. nevaljao, nevaljan, neprudan; —keit, f. nevaljalost, ništarnost.

Nichtswürdig, adj. nevrědan, malovrědan, nevaljao, ništaran; —keit, f. nevrědnost, malovrědnost, ništarnost.

Nicht, m. Nicken, n. znamenje učinjeno glavom, klimanje glavom.

Nickle, m. (gem.) loća, smucka.

Nickle, m. (ein Halbmetall), nikol.

Nicken, v. n. mahati, mahnuti glavom; migati; magnuti; (schlumern), klimati; drěmati.

Nie, adv. nikad, nigda, nigdar, věk, věku.

Nieder, adj. nizak; dolnji; ein Mensch von —em Stande, čověk nizka roda; Hohe und —e, mali i veliki; — adv. dolě, na dolinu, na tle; auf- und — gehen im Zimmer, šetati se po sobi gore dolě.

Niederbeugen, v. a. prignuti; sniziti, poniziti, poraziti.

Niederbrechen, v. a. slomiti, polomiti, odlomiti; ein Haus —, srušiti, razvaliti, porušiti kuću.

Niederbrennen, v. a. sažgati, opaliti, izgorěti, obratit u pepeo.

Niederbücken, sich, v. r. prignuti se, pognuti se, sagnuti se.

Niederdrücken, v. a. pritisnuti; einen —, pogaziti, potlačiti koga.

Niederfahren, v. n. snići, sići; — v. a. potěrti (s koli).

Niederfallen, v. n. pasti; vor einem —, pasti nica pred koga.

Niedergang, m. zahod, zapad.

Niedergehen, f. Untergehen, Sinken.

Niedergericht, n. dolnji sud.

Niedergeschlagen, adj. porušen, tužan, neveseo, žalostan, dreseo; —heit, f. porušenje, tuga, dreselje, žalost.

Niederhauen, v. u. posěći, poklati, pod mač okrenuti.

Niederhocken, v. n. čučnuti, čunuti.

Niederknien, v. n. kleknuti.

Niederkommen, v. n. (mit einem Kinde), roditi, poroditi, obabiti se.

Niederkunft, f. porod.

Niederlag-e, f. poraz; (von Waaren), shrana; skladište, magazin; hambar; —sgebühr, f. skladnina; — verwandter, m. (t.) sukladnik.

Niederlassen, v. a. spustiti; sich —, v. r. sěsti, posaditi se; (an einem Ort), doseliti se, naseliti se, nastaniti se; —ung, f. spuštanje; spuštenje; naseljenje, nastanjenje.

Niederlegen, v. u. metnuti; položiti; povaliti; ein Amt —, ostaviti službu; die Waffen —, položiti otružje; Geld bei einem —, dati na ostavu novce; sich —, v. r. leći; povaliti se, —ung, f. položenje; povaljenje; ostavljenje (službe); ostava.

Niedermachen, v. u. spustiti; poraziti, opsovati; posěći, poklati, pod mač okrenuti.

Niedermeßeln, v. u. poraziti, potući, posěći, izsěći, na sabtje razněti.

Niederleißen, v. a. poraziti, porušiti, razvaliti; odkinuti, skinuti; —ung, f. —en, n. poraženje, porušenje; skinutje.

Niederreiten, v. a. potěrti, pogaziti (konjem).

Niederrennen, v. u. pogaziti těrčuč.

28

Niedersäbeln

434

H

Nochmalig

Niedersäbeln, v. a. posěči, izsěči, pod
sablju okrenuti.

Niederschießen, v. a. ubit iz puške;
— v. n. sletěti, pasti, oboriti se.

Niederschlag, m. (in der Chemie), o-
borina.

Niederschlagen, v. a. oklatiti, oboriti,
sklatiti; die Augen —, oboriti oči,
poniknuti; den Muth —, sniziti,
poraziti hrabrenost čiju; die Hoff-
nung —, oteti ušanje komu; die
Hitze, die Wallung —, utažiti vru-
činu; (in der Chemie), oboriti; —
v. n. cědit se, pasti, oboriti se.

Niederschreiben, v. n. napisati, stavit
u pismo.

Niederseßen, v. a. posaditi; staviti;
metnuti; položiti; —sich —, v. r.
posaditi se, sěsti.

Niedersinken, v. n. ponirati, tonuti;
pasti, oboriti se, sgruvati se, sru-
šiti se.

Niederstoßen, v. a. srušiti, oboriti,
svaliti; (mit dem Degen), ubiti,
probosti.

Niederstürzen, v. u. pasti, srušiti se,
posěrnuti, oboriti se, stěrmoglav
pasti; — v. a. oboriti, stěrmo-
glav baciti.

Niederträchtig, adj. potišten, pomet-
nút, zavěržen, zabačen; —keit, f.
potištenje, pometnutje, zavěrž-
nost. zabačenost.

Niedertreten, v. a. pogaziti, sgaziti.

Niedertrinken, v. a. opiti, opojiti;
nadpiti.

Niederung, f. dolina; niza.

Niederwärts, adv. dole, na dolinu,
na tle.

Niederwerfen, v. a. bacit, na tle; pre-
věrnuti; oboriti, srušiti; sich vor
einem —, baciti se pred koga.

Niederziehen, v. a. povaliti; potegnuti,
povući dolě.

Niedlich, adj. lěp, krasan, mio; ma-
len, malahan; čist; prijatan, ugo-
dan, —keit, f. lěpota, milota,
krasota; čistoća; ugodnost, pri-
jatnost.

Niedrig, adj. nizak; prost, potišten;
—keit, f. nižina; prostota, po-
tištenost.

Niemals, f. Ric.

Niemand, pr. nitko, nijedan.

Nierze, f. bubreg; —enbraten, m.
pečenjka od bubregah; —enstein,
m. kamen u bubrezih.

Nieseln, v. «. kroz nos govoriti,
huntati.

Niesen, v. n. kihnuti; kihati; —, n.
kihanje.

Niese-pulver, n. prah za kihanje;
—wurz, f. čemerika (trava).

Niesbrauch, m. uživanje, užitak.

Niet, «. zavěrnjen, priudaren čavao.

Niete, f. (in Lotterien), prazna ce-
dulja.

Nieten, v. a. zavěrnuti, priudariti
čavao; —fest, adv. prekovano;
—nagel, m. čavao za priudariti,
zavěrnuti; priudaren, zavěrnjen
čavao; (am Finger), zanoktica.

Nilsfert, n. vodeni, potočni konj.

Nimmer, —mehr, adv. nikad, nigda,
nigdar, věk, věku; —satt, m.
nesit; nesit, nenasit (ptica).

Nippen, v. n. okusiti; pijuckati;
pijucnuti.

Nirgend, Nirkend, adv. nigdě.

Nische, f. uložina, uložnica.

Nisse, Niß, f. gnjida.

Nisten, v. n. gnjězditi.

Nir, m. duh vodeni, bog vodeni.

Nire, f. vila vodena.

Mobilitiren, v. a. oplemeniti koga.

Noch, adv. jos, jošte, jošter; —
conj. ni, nit, niti.

Nochmalig, adj. ponovljen, opetnji.

Nochmals

435

Nothleidend

Nochmals, adv. još jedan put, opet,
s nova

Nomad-en, pl. nomadi, skitajući se
narod; —иш, adj. nomadski,

Monn-e, f. duvna, kaludjerica, ko-
ludrica, samostanica; —enklöster,
n. ženski namastir, samostan ko-
ludarski.

Nopren, v. a. stipati, tèrgati.

Nord, Norden, m. sèver, ponoèa; —
bahn, f. sèverna željeznica.

Nördlich, adj. sèveran, ponoèan;
adv. k sèveru, prema sèveru, na
sèver.

Nordlich, adj. sèveran, ponoèan

Nord-oft, m. sèvero-istok; —östlich,
adj. sèvero-istoèan; — adv. k
sèvero-istoku, na sèvero-istok; —
rel, m. pol, stožer, sèverni; —
licht, u. —schein, m. sèverna zora;
—see, f. more sèverno; —seite, f.
sèverna strana; —stern, m. sè-
verna zvèzda; —west, m. sèvero-
zapad; —westlich, adj. sèvero-zap-
padan, adj. k sèvero-zapadu, na
sèvero-zapad; —wind, m. sèver.

Norm, f. pravilo; —al, adj. pravilnički; (adv.) po pravilu, pravilno; —ale, n. pravilo; (Vor-schrift) propis; —alienbuch, n. pravilnik.

Normatag, m. vele praznik.

Normiren, v. u. dati, načiniti pro-
pis

Nöbel, κ měrica, litra.

Nota. f. (Rechnung) račun; (Zuschrift)
dopis.

Notar, m. bilježnik; —iat, n. (t.)
bilježništvo; —iatš (in Zuš.), bi-
lježnički; —iatšgebühr, f. (t.) bi-
lježnina; —iatšinstitut, n. biljež-
ništvo.

Note, f. nota, bilježka; (Musik—),
aota, kajda; (Tienstschreiben) služ

beno pismo, uredovni dopis; —n,
wechseln, dopisivati o čemu; (Bank-
note) banka, banknota; —nwechsel,
m. dopisivanje.

Notenbuch, n. knjiga muzikalna; —
papier, n. papir muzikalni; —
schreiber, m. kajdar.

Noth, adv. potrěbno, trěbi.

Noth, f. potrěba, nužda; nevolja,
běda; preša; mùka; pogibio, opas-
nost; mit genauer —, jedva, s ve-
likom mukom; im Fall der —, da
se sgodi kakova potrěba, u po-
trěbi, u nuždi, ako bude potrěba;
die schwere —, padavica, velika
bolest; zur —, za nevolju, za po-
tribu; —adresse, f. nuždopis; —
adressat, m. nuždovnik; —anker,
m. usanje (veliką sidro); —brun-
nen, m. požarni bunar; —dringenb,
adj. napreśan, silan; —durst, f.
potrěba, nužda; nevolja; sila;
seine — verrichten, ié od sebe; —
dürstig, adj. potrěban, oskudan;
—dürstigkeit, f. potrěba, oskudnost,
(t.) neimanština; —fall, m. po-
trěba, nužda, nevolja, sila; —hel-
fer, m. pomoćnik u potrěbi; —
hülſc, f. pomoć u potrěbi.

Nöthig, adj. potrěban, potrěbit; nuž
dan.

Nöthige, κ. potrěboća, potrěbština.

Nöthig-en, v. u. siliti, prisiliti, pri-
morati, silovati; nuditi, prinuditi;
—ung, f. prisiljenje, usiljenje; si-
lovanje, nudjenje.

Noth-leidend, adj. potrěban, nevoljan,
oskudan; —luże, f. nuždna laž,
laž u potrěbi; —maſt, m. zalib,
zališan jarbuo; —nagel, m. čavao
u potrěbi; —peinlich, adj. zagla-
van; —rſennig, m. priſtedjen no-
vac, novci sačuvani; —ſchuß, m.
znamenje od pogiběli; —ſtall, m.

28 *

Nothwerk

436

B

Nußung

obor; —taufe, f. kěrštenje u potrěbi; —wehr, f. branitba života; —wendig, adj. potrěban, potrěbit, nuždan; —keit, f. potrěboća, potrěbitost; (Unumgänglichkeit) neobhodnost.

Nothwerk, n. dělo potrěbito; nužda, potrěba.

Nothzucht, Nothzüchtigung, f. sila, si lovanje.

Nothzüchtigen, v. a. silovati, silu nániči.

Notion, f. (t) dohodarska presuda; —iren, v. a. izreći dohodarsku presudu věrhu koga.

Notiren, v. a. bilježiti, znamenovati.

Notiz, f. bilježka, věst, izvěstje, znanje.

Notorisch, adj. poznat, poznan, obče znanı, očevidan.

Novation, f. f. Neuerung.

Novelle, f. priča, gatnja.

November, m. novembar, studeni.

Nu, n. in einem —, u jedan čas, „ jedan mah.

Nüchtern, adj. tašt; trězan; mit —em Magen, na tašte, našte sěrca; — heit, f. taština, naština; trěznost.

Rudel, f. rězanac; makarun; —hölz, n. oklagija.

Rudeln, v. a. klijukati (guske, itd.).

Null, f. nula; — und nichtig sein, neimati nikakove valjanosti; — itát, f. uništba.

Nummer, f. broj; —iren, v. u. brojiti, izbrojiti.

Nun, adv. sada; nu; dakle; pak; von — an, od sad, odsele, u napřědak.

Nunmehr, adv. sada, sadar; sad već, sad jur.

Nuntius, m. (t.) papinski vele poslanik.

Nur, v. samo, tek, ne...neg.

Nuß, f. orah (voče); —baum, m. orah (děrvo); —baumen, —bäumen, adj. orahov; —farben, —braun, adj. orahov; —hölz, n. orahovina; —kern, m. jezgra od oraha; —knacker, m. klješte za orahe; —krähe, f. —häher, —knacker, m. kreja, kreštelica, sojka; —öhl, n. ulje orahovo; —schale, f. ljuska, oljuština orahova; —verkäufer, m. orašar; —wald, m. orašje.

Nuth, f. utora; —hobel, m. taranj, utornjak.

Nutschen, v. n. sisati.

Nuß, Nüße, adv. nichts — sein, nevaljao biti, malovrědan biti, nevaljati ništa.

Nußanwendung, f. nauk, korist, obratjenje na korist.

Nußbar, adj. koristan, prudan, probitačan.

Nußeigen-thum, n. vlastničtvo koristi; —thümer, m. vlastnik koristi.

Nužen, m. korist, hasna, fajda, probitak, plod.

Nužen, Nüžen, v. n. pruditi, koristiti, hasniti, služiti; — v. u. služiti se čime, na korist obračiti.

Nußholz, n. lěs, gradja.

Nüßlich, adj. koristan, prudan, hasnovit; —keit, f. korist, hasna, hasnovitost, probitačnost.

Nußlos, adj. zaludan; tašt, prazan; nekoristan.

Nußnieß-er, m. uživalac; —erin, f. uživalica; —ung, f. Nießbrauch.

Nuß-recht, n. pravo na korist; —sache, f. (t.) koristovina, uživnina.

Nußung, f. uživanje užitak, korist; potrěba, potrěbovanje, poraba; dohodei.

Nymphe

3 437

B

Oberhaupt

Nymphe, f. ninfa, vila; (liederliche Dirne) bludnica, loća.

D.

D! i. o, ah, oh!

Ob, conj. li, l'; als —, kao da.

Obacht, f. pomnja, briga, staranje, nastojanje; sich in — nehmen, pазити се, čuvati се.

Obbemeldet, adj. gori rečen, gori spomenut.

Obdach, n. krov, konak, stan.

Obbuction, f. (einer Leiche) razpora; (Beschau) razgled měrtvaca, ćeš; —sbehund, m. razporno izvěštje.

Obelisk, m. obelisk.

Oben, adv. gori; na věrhu; vrn — herab, odozgo; — an gehen, pěrvi ići, pěrvi biti; noch — drein, i suviše, još věrh toga; — hin, ni simo ni tamo, koje kako.

Oben-ein, —drein, adv. suviše, věrh toga, osim toga; —hin, f. Oben.

Ober, adj. gornji; věrhovni; (in Zussamm.) nad-, veliki.

Oberacht, f. viša protěra.

Ober-admiral, m. veliki admiral; — alte, —álteste, m. nadstarešina; —amt, n. veliki ured; —amtmann, m. veliki sudia, sudac; — arzt, m. nadlékar; —ausfeher, m. glavni nadzornik; —aufsicht, f. glavni nadzor; —befehl, m. (t.) nadzapovědnětvo; —befehlshaber, m. nadzapovědnik; —hein, f. Ueberbein.

Obere, m. poglavar, starešina.

Obereigen-thum, n. nadvlastitost,

(t.) nadsobstvenost; nadvlastničtvo; —thümer, m. nadvlastnik, nadsobstvenik.

Obereinnehmer, m. věrhovni prima-lac.

Oberfläch-e, f. skorup, pověršaj, lice, pověršje; —lich, adj. plitak, poskorupan, pověršan; —lichkeit, f. pověršnost.

Ober-förster, m. veliki lugar, šumar; —forstmeister, m. veliki meštar od šumah, lugovah; —gericht, n. sud věrhovni; sud zaglavni; —gewehr, n. puška; kopje.

Oberhalb, prp. na, nad, više, po věrh, věrhu, iz nad.

Oberhand, f. šaka; fig. pěrvenstvo; die — behalten, oděržat mejdan.

Ober-haupt, n. glava, glavar, poglavica; —haus, n. gornji pod, gornji kat (od kuće); gornja sbornica (u parlamentu englezkom); —hemd, n. gornja košulja; —herr, m. glava, poglavar, glavar; nadvlastelj; —herrschaft, f. gospodstvo, nadvlasteljstvo; —hofgericht, n. sud dvorski věrhovni; —hofrichster, m. věrhovni sudac dvorski; —hofmarschall, m. veliki maršal dvorski; —hofmeister, m. veliki meštar dvorski; —hosprediger, m. pěrvi propovědalac dvorski; —in, f. (eines Stiftes) glavarica; —jäger, m. pěrvi lovac; —jägermeister, m. veliki lovac; —kiefer, m. gornja vilica, čeljust; desna gornja; —kleid, n. gornja haljina; —küchenmeister, m. veliki kuhar; —land, n. gornja zemlja; —länder, m. gornjozemac; —länderin, f. gornjozemica; —leder, n. naplat (od obuće); —lefze, f. —lippe, f. gornja usna, usnica; —leib, m. tělo, pěrsi; —offizier, m. viši oficir

Oberst

3 438

8-

Obwohl.

—parlament, n. gornja sbornica,
gornji parlamenat; —pfarrer, —prie-
ster, m. protopop, arkipop, ar-
kijerej; —postamt, n. věrhovna,
velika pošta; —postmeister, m.
věrhovni, veliki meštar od pošte;
—richter, m. veliki sudac; —rinde,
f. gornja kora; —rock, f. Ueber-
rock; —schwelle, f. gornji prag;
—ſitz, m. pěrvo mešto, začelje,
gornje čelo.

Oberst, adj. najvišji; najveći; věr-
hovni, pěrvi; zu —, na věrhu;
das Unterste zu — kehren, prevra-
titi, okrenuti što gore to dolě.

Oberstallmeister, m. veliki konjušnik.

Oberstburggraf, m. naddvornik.

Oberste, (Obrist), m. oběrstar, pu-
kovnik.

Oberstelle, f. f. Oberſitz.

Obersthofkammerer, m. veliki (věr-
hovni) dvorski komornik.

Oberstlieutenant, m. podpukovnik.

Obertheil, m. gornji dio; —vormund,
m. pěrvi tutor, zastupnik.

Oberwähnt, adj. gore spomenuti;
javljeni, rečeni, imenovani.

Oberwärts, adv. uz, uz běrdo, gore,
u vis; —welt, f. svět, svět pod-
sunčani; —zahn, m. gornji zub.

Obgedacht, Obgemeldet, Obgenannt, f.
Oberwähnt.

Obgleich, Obschon, Obwohl, Obzwar,
e. akroprem, prem ako, prem da,
za sve da.

Obhut, f. pomnja, nastojanje, obrana,
zaštita.

Obig, adj. gori rečen, gori spome-
nút.

Object, n. stvar, predmet; (Grund)
zemljište.

Oblat-e, f. oblanta, oblia; ostia (za
pečatit); —enbäcker, m. oblantar.

Obliegen, v. n. (einer Sache) ta-

bavljati se čime; es liegt mir ob,
dužan sam, děržan sam, moja je
dužnost; —heit, f. dužnost, děr-
žanstvo.

Obligat, adj. propisan.

Obligation, f. obveznica, zadužnica;
f. Schuldverschreibung.

Obligatorisch, adj. obvezan, děržan.

Obligo, n. (Verpflichtung) obveza.

Obmann, m. pěrvaš, pěrvoměstnik.

Obrigkeit, f. poglavarstvo, glavarstvo;
—lich, adj. poglavarski, pogla-
varstveni, glavarski.

Obrist, f. Oberste m.

Obschon, f. Obgleich.

Obschweben, f. Bevorsteher.

Observanz, f. običaj; f. Hertommen.

Observation, f. motrenje.

Obſieg-en, v. a. dobiti parnicu; —er,
m. dobitnik.

Obsorg-e, f. staranje; —er, m. sta-
ratelj.

Obſt, n. voće; —baum, m. voćka;
—darre, f. pušnica; —garten, m.
voćnjak, voćar; —handel, m.
voćarstvo; —händler, m. voćar;
—händlerin, f. voćarica; —hüter,
m. pudar, stražar (od voća); —
jahr, n. godina voćem plodna;
—kammer, f. voćnica; —lese, f.
branje voća; —stengel, m. pe-
teljka, děržak; —wein, m. jabu
kovača; kruškovača; —werk, n.
voće; —zeit, f. vrémé, doba od
voća.

Obwalten, v. n. vladati, gospoditi;
biti; es waltet kein Zweifel ob,
neima dvojbe nikakove; die —be
Gefahr, pogibio prěteća; aus —
den Ursachen, iz uzrokah, koji se
u tom nalaze; dein Vortheil wal-
tet hiebei ob, tu se radi o tvojoj
koristi.

Obwohl, f. Obgleich.

Ocean

B 439

B

Del

Ocean, m. ocean, more, pučina.

Dher, m. okra.

Dchs, (Dchſe), m. vol; bik, bak.

Dchſen-bremſe, f. obad; —ſleisch, n. govedina; —hast, f. Dchſenmäßig; —haut, f. koža volovska, volujska; —hirt, m. volar, govedar; —kalb, n. telac; —kopf, m. glava volovska; fig. glupan, blesan; — mäßig, vadj. volovski, govedji, govedski; —poſt, f. volovska pošta; —ſtall, m. volovska štala; —treiber, m. volar; —ziemer, m. žila volovska; —zunge, f. volovski jezik; (ein Kraut) jezik volovski (trava).

Octav, n. osmina; —Band, m. oktav.

Octave, f. osmina; oktava.

Oktober, m. oktobar, listopad.

Oculiren, f. Augeln.

Oculiſt, f. Augenarzt.

Ove, f. oda, začinka.

Dede, adj. pust, pustošan, divji, nenaseljen, neobrađjen, —r Grund, pustoselina, pusto zemljište.

Dede, f. pustinja, pustoš, pustara.

Ddem, f. Athem.

Dder, c. ali, ili.

Dſen, m. peć, ſuruna; —bank, f. klupčica (okó peći); —gabel, f. bruklje, roglje od peći; —heizer, m. palitelj, kuritelj peći; —loch, n. usti od peći; —rohr, n. —röhre, f. cév od peći; —ſtange, f. žarač, žarilo; —thür, f. vrata od peći; —wisch, m. pomelo, pometača.

Dſen, adj. otvoren; odpèrt; (aufrichtig), otvoren, odpèrt, istinit, iskren; die Einficht steht Jedermann —; svakom je dopušteno što viditi.

Dſenbar, adj. očit, očevidan; odkrit; poznát, javan; —en, v. a. očitovati; odkriti; prokazati; razglaziti;

—ung, f. očitovanje; razglazenje.

Dſsenheit, f. fig. istinitost, otvorenost, iskrenost.

Dſsenherzig, adj. iskren, istinit, otvoren, odpèrt; —keit, f. iskrenost, istinitost.

Dſſentlich, adj. očit, javan; —adv. očito; — oder geheim, očito ili javno; —keit, f. očitost, javnost.

Dſſert, n. ponuda.

Dſſiciant, m. službenik; odredjenik; urednik.

Dſſizier, m. oſcir, častnik; (in Zus.) častnički.

Dſſizin, f. dućan, staćun; (Buchbrückerei), štamparia, tiskarnica; (Apotheke), apoteka, lékarnica; (Bartierslußbe), berbernica.

Dſſizios, Dſſiziell, adj. uredovni, službeni; im — en Wege, uredovnim putem.

Dſſn-en, v. a. otvoriti, odprěti; odčepiti; odkriti; —ung, f. otvor; otvaranje; odčepljivanje; keine —ung haben, zatvoren biti.

Dſt, adv. često, više kratih, više putih.

Dſter, Dſtmalig, adj. čest, ponovljen.

Dſters, adv. čestje, više kratih, više putih.

Dſel, n. ulje, zejtin; —baum, m. maslina; —beere, f. maslinka, maslina (plod); —en, v. a. uljiti nauljiti, pozejtiniti; —farbe, f. farba, boja od ulja, ulje; —faß, n. uljenica; —ſecken, m. měrlja od ulja; —garten, m. maslinik; —göße, m. fig. glupan, blesan; —handel, m. těrgovina s uljem; —händler, m. uljar; —händlerin, f. uljarica; —ig, adj. uljan; uljast; —kuchen, m. pogača od ulja; —maslina; —beere, f. maslinka, maslina (plod); —en, v. a. uljiti nauljiti, pozejtiniti; —farbe, f. farba, boja od ulja, ulje; —faß, n. uljenica; —ſecken, m. měrlja od ulja; —garten, m. maslinik; —göße, m. fig. glupan, blesan; —handel, m. těrgovina s uljem; —händler, m. uljar; —händlerin, f. uljarica; —ig, adj. uljan; uljast; —kuchen, m. pogača od ulja; —ma—

Dheim

→ 440

3

Optisch

lerei, f. uljna malaria; —mühle, f. mlin za ulje; —müller, —schläger, m. uljar; —ung, f. (lecht), poslednje pomazanje; —zweig, m. grana maslinova.

Dheim, m. (väterlicher Seits) stric; (mütterlicher Seits) ujak.

Ohne, prp. bez; osim, razma, izvan.

Ohnerachtet, Ohngeachtet, f. Ungeachtet.

Ohngefähr, f. Ungeführ.

Ohnmacht, f. nesvěst, nesvěstica, obeznanje; slabost, nemoć; in — fallen, obeznaniti se, onesvěstnuti.

Ohnmächtig, adj. slab, nemoćan; obeznanjen, u nesvěsti; —werden, obeznaniti se, onesvěstnuti.

Dehr, n. uho; ručica; uši (od igle, itd.).

Dhr, n. uho; fig. sluh; sich etwas hinter die —en schreiben, pamtiti štogod; er hat es hinter den —en, lukav je, šarovit je.

Dhrband, f. Ortband.

Dehren, v. u. uši, ručicu napraviti; uděnuti, uděti, navěrći, uvěrći (iglu).

Dhren-beichte, f. ušna izpověd; — bläser, m. glasonoša, prišaptalac; —bläserin, f. glasonoša; —brausen, n. šum u ušiuh; —gehenk, —gehänge, n. měndjuša, nauhvica; obodac, bèrnjica; —klingen, n. zveket u ušiuh; —schmalz, n. slih; zeuge, m. (t.) uhočulac, svědok čuvši ušima svojim; —zwang, m. ušna bolest, uhobolja.

Dhr-eule, f. jeina, sova, sovuljaga; —feige, f. zaušnica, zaušak, čuška; —finger, m. mezimac, mali pěrst; —läppchen, n. krajac od uha; —löffel, m. čistilica (za uši); —ring, m. obodac, měndjuša, nauh-

vica; —wurm, Dehrling, m. uho, laža.

Dekonom, m. gospodar, gazda, kućanik; —ie, f. gospodarstvo, kućanstvo; —isch, adj. gospodarski, kućanski.

Dlive, Dlivenbaum, f. Delbeere, Delbaum.

Dliven-farbe, f. boja maslinova; — farbig, adj. maslinov; —kern, m. koštica maslinova.

Dmen, n. kob.

Dnyr, Dnychstein, m. onić.

Dpal, m. opao.

Dper, f. opera.

Dperat, n. sastavak, izradak.

Dparation, f. preduzetje, posao.

Dperist, m. pěvač od opere; —in, f. pěvačica od opere.

Dperment, n. orpiment, sićan žuti.

Dpern-gucker, m. durbin teatarski; — haus, n. teatar za operu; —sanger, f. Dperist.

Dpser, n. žěrtva, posvetilište; prilog; prinos; zavět; —altar, m. žěrtvenik; —geld, n. prilog; prinos; —messer, n. nož sveti.

Dpser-n, v. a. posvetiti, žěrtvovati; prilog dati, doněti, donět na posvetilište; zaklati; zavětovati; —n, n. —ung, f. žěrtvovanje, posvetjenje, priloženje; zavětovanje.

Dpserpriester, m. žerac, pop, žěrtvitelj; —in, f. žerica, popinja, žěrtviteljica.

Dpser-schale, f. plitica; —thier, n. zěrtva, živinče za zaklanje; — wein, m. vino žěrtveno.

Dpium, n. afiun, drěmak.

Opposition, f. suprota; (in Zus.) suprotni.

Optik, f. optika, vidoslovje; —us, m. optik.

Optisch, adj. optičan; optički.

Drakel

-3 441 -

8-

Drlean

Drakel, n. orakuo, proročište.

Drang-e, f. naranča (voće); —enbaum, m. naranča (dèrvo); —enfarben, — engelb, adj. narančev; —engärt- ner, m. narančar; —erie, f. nara- nančik; f. Pomeranze.

Oratorium, n. oratorij; cèrkvica, molište.

Orchester, n. orkestar.

Orden, m. red; (geistlicher), samostanstvo, kaludjerstvo.

Orbens-, (in Zus.) redovni; —band, n. trak (reda), redovna vèrpca; —bruder, m. brat (reda kojega); kaludjer; —geistliche, m. samostanik, kaludjer, fratar, redovnik; —kette, f. lanac (reda); —meister, m. meštar reda kojega; —regel, f. samostanska ili redovna pravila; —ritter, m. kavalier reda kojega; —schwester, f. kaludjerica, duvna, dumna, koludrica; —statuten, n. pl. samostanske ili redovne ustanove; —zeichen, n. znamenje reda kojega.

Orbentlich, adj. uredjen; pošten; u- redan, redovit; redan; običan; — adv. po redu, u redu; kako trè- ba, kako valja; ljudski, pošteno; obično.

Orber, f. red, zapověd; naredba; ruka.

Ordinanz, f. ordinacia (u vojnikah).

Ordinár, adj. običan; prost.

Ordinariat, n. duhovno poglavarstvo.

Orbinir-en, v. a. zapovědati; naručiti; prepisati; einen Geistlichen —, rediti; —ung, Ordnation, f. zapověd; naruka; prepis; red; redjenje.

Ordn-en, v. a. rediti, urediti, razrediti, razporediti; porediti; narediti; prirediti; —er, m. ureditelj, učrednik; —ung, f. red, poredak;

razredjenje; priredjenje; naredjenje; (Reihe), čreda, vèrsta; in —bringen, u red metnuti; Ruhe und —, pokoj i poredak; zur —rufen, zvati na red; nach der —, po redu, jedan za drugim; etmaßist an der —, sad je red na što; —ungsmäßig, adv. uredno, po redu; —ungstrafe, f. poredačka kanzan; —ungswidrig, adv. neuredno, proti redu.

Ordre, f. (bei Wechseln), nared; (milit.) zapověst.

Organ, n. organ; orudje; glas; srèdstvo; (Mittbeilungsmittel), občilo; (überhaupt), radilo; (von Personen), redovnici; (Vermittler), posrědnik; —isch, adj. organički, ustrojni, uredjaini, obširni (zakon).

Organisir-en, v. a. urediti, razrediti, u red metnuti; —ung, f. uredjenje, uredjivanje.

Organiëmus, m. ustroj, uredjaj.

Organist, m. organista.

Orgel, f. orgulje; —bauer, m. orguljar; —n, v. a. orguljati, udarat u orgulje; —pfetfe, f. cěv od orguljah; —register, —zug, m. igra od orguljah; —treter, f. Bälgentreter; —werk, n. orgulje.

Orient, m. istok; —alisch, adj. istočan; —iren, sich, v. r. vladati se, ravnati se.

Original, n. izvornik, originao; matica, izvorno pismo, prapis, pèrvopis (isprave).

Original, OrIGINELL, adj. originalan; izvoran, pèrvotni, pèrvopočetni.

Orion, m. oriun, štapi, babini štapi (zvězda).

Orkan, m. uragan; vihar, oluja, bura.

Orlean, m. oriana.

Orlogsschiff

442

Pachten

Orlogsschiff, n. brod, korablja bojna.

Ornat, m. ures, naprava.

Ort, m. město; strana; kraj; an
Ort und Stelle, městimice.

Ortband, n. věrh, èrt od nožnice.

Ortbeschreibung, f. topografie, opis
města kakova, městopisje.

Orthoovor, f. Rechtgläubig.

Orthographie, f. Rechtschreibung.

Dertlich, adj. městan, městovan; —
keit, f. městnost; město.

Ortowan, m. stěrnadica pověrtna
(ptica).

Orts-, (in Zus.) městni; —beschaffen-
heit, f. narava, éud města.

Ortschaft, f. město; strana; kraj.

Ortsheit, n. ždrěbčanik.

Orts-thaler, —gulden, m. cetvěrti dio
talira, forinte.

Ost, Osten, m. istok, izhod.

Osterabend, m. nadvečerje vazmeno,
večer pred uskěrsom; —ei, n.
cěrveno, vazmeno jaje, pisanica;
—fest, n. vazam, uskěrs; —fla-
den, m. uskěršnji, vazmeni kolač;
—lamm, n. vazmeni janjac, ja-
ganjac uskěršnji.

Oesterlich, adj. vazmen, uskěršnji.

Osterluzei, f. vučja jabuka (trava).

Ostern, f. vazam, uskěrs; vaskrese-
nie.

Oster-tag, m. dan vazmeni; —woche,
f. uskěršnja nedělja, vazmeni tje-
dan.

Destlich, adj. istočan.

Ostwärts, adv. k istoku, na istok.

Ostwind, m. istočnjak, uztoka.

Otter, f. (Fischotter), vidra; (eine
Schlange), vipera, ljutica (zmija);
—gezücht, n. zminji skot; —zun-
ge, f. zminji jezik; fig. pogan,
zločest jezik.

Oval, f. Eirund.

Drhoft, n. oksoft (věrsta od měre).

P.

Paar, n. par; dvojica; dva; ein —
Tage, Wochen, nékoliko danah, ne-
děljah; zu —en treiben, upokoriti,
uzaptiti; ein schönes —, lépa dvo-
jica, lép par; ein — Worte, dvé,
tri réći; —en, v. a. pariti, sje-
diniti, sdružiti; sich —, v. r. pa-
riti se, sdružiti se; —weise, adv.
dva po dva, dva a dva.

Pabst, f. Papst.

Päpfister, f. Papist.

Pacht, m. Pachtung, f. najam; aren-
da, (t.) zakup; (in Zus.) zakupni;
—abgabe, f. —geld, n. (t.) za-
kupnina; —anschlag, m. ucěna od
zakupa; —bauer, m. kmet aren-
daoski; —brief, —contract, m.
list, pogodba zakupna.

Pachten, v. u. najmiti, uzet pod a-
rendu, zakupiti.

Pächter, m. najmitelj, arendator, (t.)
zakupnik; —in, f. najmiteljica, a-
rendatorka.

Pacht-geld, n. zakupnina; — gut,
—stück, n. zakupština; —jahr, n.
godina od arende; —lustig, adj.
najmit hoteći; —schilling, m. f.
Pachtgeld; —weise, adv. pod a-
rendu, pod najam; —zins, m. za-
kupnina.

Paciscenten, pl. pogodbenici.

Pack, m. & n. smotak; rukovet;
čom, denjak; svežanj, zavezak.

Pack, n. (von Menschen), smet, sme-
tje, djubre od ljudih.

Pachten, v. a. (fassen), uhvatiti, uhi

Packer

3 443

P

Pappe

titi, uloviti, spodbiti, sćepati;
(einpacken), spremati, spravljati;
sich —, v. r. nositi se, tornjati se,
pobirati se.

Packer, m. tovarnik.

Packet, Päckchen, n. smotak; svě-
žanj; zavezak; denjak; rukovet;
čom.

Packetboot, n. pakebot, brod po-
štarski.

Päckgeräth, f. Gepäck.

Pack-haus, n. —hof, m. divona; ma-
gazin; —knecht, m. pratežar, pra-
težnik; —leinwand, f. platno gru-
bo za zamatati; —navel, f. ču-
valduz, samaruša, igla velika; —
papier, n. papir za zamotat, papir
grubi; —pferd, n. sehsana, konj
pratežni; —sattel, m. samar; —
stock, m. —scheit, n. batina, cěpka,
děrvo (od prateži); —tuch, n. f.
Packleinwand; —wagen, m. kola
pratežna.

Pact, m. (Pactum), f. Vertrag.

Pådageg, m. dětovod, učitelj dětce.

Page, f. Edelknabe.

Pagin-a, f. stranka, strana, list; —
iren, v. a. naznačiti strane bro-
jem.

Pagobe, f. pagoda.

Palatin, m. palatin, nadvornik.

Pallasch, m. paloš, pala.

Pallaſt, m. palača, palata.

Pallisade, f. kolje.

Palme, f. Palmbaum, m. palma, pao-
ma, poma; paoma, grana od pal-
me; (Blüthenknospen der Weiden),
maca, mačica; (ein Maß), dlan.

Palin-fonntag, m. cvětna nedělja; —
wein, m. palmovo vino; —zucker,
m. palmov cukar, šećer, —zweig,
m. grana od pome.

Pan, m Pan, bog pastirski.

Panacee, f. (griech.) svelěk.

Pandekten, pl. pandekte.

Pandore, f. pandora.

Panele, f. Panelwerk, n. panele.

Panier, n. barjak, stěg, zastava.

Panster, —rad, n. veliko kolo vode-
nično.

Panthevn, n. panteon, svebožje.

Panther, Pantherthier, n. pantera.

Pantoffel, m. papuča; cipela; —
holz, n. —baum, m. plut. pluta.

Pantomim-e, f. pantomima; —isch,
adj. pantomimićan; pantomimički;
—spieler, m. pantomim.

Panzer, m. pancier, oklop; —hand-
schuh, m. gvozdena, ljuskava ru-
kavica; —hemd, n. gvozdena, lju-
skava košulja; —kette, f. kolajna
ljuskava.

Panzern, v. u. oklopiti, oklopom o-
děnuti.

Panzerthier, n. armadil.

Pävnie, f. božur (cvět).

Papa, m. tata, ćaća, ćačko, ćako.

Papagei, m. papiga, papagao.

Papera, f. Blappern, Plauderr.

Papier, n. papir, artija, knjiga; et-
waš zu — bringen, staviti što na
pismo; —en, adj. od papira, pa-
piran, arten, od artie; —fabrik, f.
artijana, tvorionica od artije; —
fenster, n. prozor od papira; —
geld, n. papirni novac; —handel,
m. tèrgovina s artijom; —händler,
m. tèrgovac od papira; —laus, f.
grizlica; —lumpen, pl. tralje, cu-
nje; —macher, m. papirar; —
mühle, f. papirnica, artijana; —
scheere, f. škare za papir; —sten-
peil, m. biljega za artiju.

Papist, m. papista, papinac; —isch, adj. papistički.

Pappe, f. (Brei), kaša, čiriz, klija od mûke.

Pappe, f. f. Pappendeckel.

Pappel

-3 444 &-

Partitur

Pappel, f. slezovača (trava).

Pappel, f. —baum, m. topola, jag-
njed, jablan; das adj. davon, ja-
blanski, jablanov, jagnědov, topo-
lov; —holz, n. jagnjědovina, ja-
blanovina, topolovina; —wald, m.
topolik, topoljak.

Pappen, v. u. lěpiti, klijati.

Pappendeckel, m. kartun, tvěrd, de-
beo papir.

Pappenstiel, m. malenkost, ništaria.

Papst, m. papa.

Päpstlich, adj. papin; papinski.

Papst-thum, n. papinstvo; —wahl, f.
izabiranje pape.

Par, Paren, f. Paar, Paaren.

Parabel, f. parabola; prilika, pri-
čica.

Parade, f. parada; —pferd, n. je
dek, konj od parade; —plaß, m.
piaca od parade; —zimmer, n.
soba od parade.

Paradies, n. raj; nebo; —apfel, m.
paradia, rajska jabuka; —baum,
m. divja maslina, dafina; —feige,
f. smokva rajska; —holz, n. aloe-
vina.

Paradiesiich, adj. ragski; vele lěp.

Paradiesvogel, m. rajska ptica.

Parabiren, v. n. paradirati, činiti,
pravit paradu.

Paradox, adj. čudan, čudnovit, ta-
mašan.

Parallel, adj. istorazstupan.

Paraplüe, n. f. Regenschirm.

Parasol, n. f. Sonnenschirm.

Parce, f. Parka.

Parcell-e, f. čestica; —iren, v. u.
razděliti zemljište na čestice, raz-
komaditi zemljište.

Parcial, na čestice.

Parchent, f. Barchent.

Parder, f. Panter.

Pardon, m. oproštenje, oprost; po-

šteda, milost, pomilovanje; — ge-
ben, oprostiti; —niren, v. a. par-
donirati, oprostiti, oproštenje dati.

Pare, f. (einer Urkunde), (t.) istopis
(isprave).

Parentation, f. besěda pogrebna, u-
kopna.

Parenthese, f. (Einschluß), parenteza,
zatvor, uključak.

Parere, n. ärztliches, lékarsko mně-
nje.

Parforcejagd, f. veliki lov, hajka.

Pari, n. al —, u istoj vřednosti.

Pariren, v. a. (auspariren), odbiti,
odvratiti, odvěrnuti; — v. n. (ge-
horchen), slušati, pokoran biti;
(wetten), obkladiti se, okladiti
se.

Park, m. park; šumica; zvěrinjak.

Parlament, n. parlamenat, sborište;
—är, m. ugovornik.

Parmesankäse, m. parmezan, sir par-
mezanski.

Parochie, f. župa; župno područje.

Parole, f. parola; réč.

Part, m. dio; stranka.

Partei, f. stranka; stranci, stranja-
ni; —gänger, m. stranac, stra-
njanin; —isch, —lich, adj. pristran,
jednostran; —lichkeit, f. pristra-
nost, jednostranost; —los, f. Un-
parteiisch; —sache, f. posebnička,
zasebnička stvar; —sucht, f. stra-
njanstvo.

Particulär, adj. posebnički, zasebni-
čki; — adv. děl po děl.

Particulare, n. izkaz.

Partie, f. partia, partida; dio; broj,
komad; družtvo; (Heirath), ženit-
ba; eine gute — machen, dobro
se oženiti, udati.

Partisane, f. oštroperac, sulica per-
jata.

Partitur, f. partitu:a.

Patrone

446

8

Percent

větnik; —at, n. odvětničtvo, za-
štitničtvo, (t.) zavětniš'tvo.

Patrone, f. šíšek; kalup; naboj.

Patronin, f. zaštitnica, odvětnica.

Patrontasche, f. šíšekluk, patronaš'.

Patsch, i. pljusk, pljus!

Patsche, f. běda; einen aus der —
ziehen, izvuć koga iz blata.

Patsche, f. Patschhändchen, n. ruka,
ručica.

Patschen, v. n. herěkati; — v. u.
pljusnuti.

Paßig, adj. ponosit; — thun, kočiti
se, kokošiti se, veličati se.

Pauke, f. talambas.

Pauken, v. n. udarát u talambas;
fig. lupati, biti, tući koga.

Paukenklöpfer, m. šibalo, vreteno
(za bit talambas).

Pauker, m. talambasar.

Pausch, š. Pausch.

Pauschal-e, n. odsěčnica; —gelder,
pl. n. (t.) odsěčnina.

Päuschel, m. (Bergb.) hat, čekić (ru-
darski).

Pauschen, v. a. těrti, tući, biti ru-
de; topiti.

Pauschgeding, n. priděržaj odsěčni.

Pausc, f. pauza, stanka, odahnutje.

Pausiren, v. n. prestati, stati odah-
nuti.

Pavian, m. babnin (věrsta od maj-
muna).

Pech, n. smola; pakao; —artig, adj.
smolat; —baum, m. omorika (děr-
vo); —brenner, m. smolar; —
brath, —faden, m. dretva; —en,
v. a. napravljati smolu; smoliti;
—sackel, f. mašala smolna; —
hütte, f. smolarnica; —ig, adj.
smolan, smolat; —kappe, — haube,
f. smolna kapa; —kranz, m. smol-
ni věnac; —ofen, m. smolarska
pec; —pflaster, n. smolenica; —

schwarz, adj. cěrn kao smola, cěrn
kao pakao; —tanne, f. s. Pech-
baum.

Pedal, n. podnožnici (od orguljah).

Pedant, m. pedant; —erei, f. pedan-
teria; —išch, adj. pedantički.

Pedell, m. bedel, sluga akademički.

Pegasuš, m. pegaz, konj krilati (u
pričoslovju).

Pein, f. mùka, kina; bolest, pečal.

Peinig-en, v. a. mućiti, kiniti; uda-
rit na muke; —er, m. mučitelj,
mučilac, mučionik; —ung, f. mù-
ka, kina; mučenje, kinjenje.

Peintich, adj. mućan, težak; žalo-
stan; dosadan; dasb —e Gericht,
zaglavni, zločinstveni sud.

Peitsche, f. korbač, hić, kandžia.

Peitschen, v. a. hičevati, korbačem,
kandžiom tepsti; mit Ruthen —,
šibati.

Pelican, m. gem, bučac, najazit, ne-
nasit.

Pelz, m. (von Thieren), kěrzno, ko-
ža; (Kleidungstück), kožuh, šuba,
čurak.

Pelzen, v. a. čěpati, kalamiti.

Pelz-handschuh, m. kosmata rukavica;
—kragen, m. jaka, ovratnik ko-
smati; —mütze, f. šubara, šuš-
njara; —stieſel, pl. kosmate čiz-
me; —waare, f. Pelzwerk, n. kos-
mata roba.

Vendul, n. šetalica; f. Perpendikel.

Vennal, n. pernjak.

Pension, f. (das Ausgedienthaben), iz-
služba; (Gehalt), plata, izslužnič-
ka, penzia; (Kostgeld), hranovi-
na; —at, n. pitomište, odhrani-
lište; —iren, v. a. staviti koga
u izslužnost; —Bstand, m. izsluž-
nost.

Beonie, f. Päonie.

Percent, n. nastotnica; etwas mit 3,

Pfuschen

451

B

Pistol

Pfusch-en, o. n. kèrpariti, zanatariti,
kvarit zanat; in etwas —, mě
šati se, pačati se u što; —er, m.
kvari-zanat, nadrimeštar; —erei, f.
kèrparia.

Pfüß-e, f. kaluža, kao, glib; —en-
wasser, n. voda kalužna; —naß,
adj. okaljen, okalužen.

Phänomen, n. fenomen, pojavljenje,
pojava.

Phantasie, n. f. Fantasie.

Pharao, —spiel, n. farao (igra); —nš-
maus, f. faraunov miš.

Phariseer, m. farizej.

Philosoph, m. filozof, mudrac, mudro-
ljubac; —ie, f. filozofia, mudro-
ljubje; —iren, v. n. filozofirati,
mudrovati, umno razložiti; —isch,
adj. filozofički, mudar, mudrolju-
ban.

Physik, f. fizika, naravoslovje; —
er, m. fizik, naravoslovac.

Physiognom, m. fiziognom, licoslo-
vac; —ie, fiziognomia, oblijeje; —
isch, adj. fiziognomički.

Physisch, adj. prirodan, fizički; fizi-
čan, —e Person, pojedina oso-
ba.

Pichen, v. a. smoliti; — v. n. pijuc-
kati; — u. smoljenje; pijucka-
nje.

Pike, Pickel, f. Bicke, Bickel.

Pickenhäring, m. lakèrdiaš, tamašnik,
směšnik, luda; čauš.

Pickenhaube, f. kaciga.

Picken, v. a. kljuvati, kucati.

Pickenick, n. piknik.

Picket, n. piket, četa; (im Spiel), pi-
ket.

Pietist, m. bogomoljac; licuměr, li-
cuměrac; —erei, f. bogomoljstvo ;
licuměrstvo.

Pik (in der Karte), „ pik, zelena
boja (u kartah).

Pike, f. kopje, sulica; —nier, m.
kopjanik.

Pilger, Pilgrim, m. hodočastnik, put-
nik pobožni; —flasche, f. tikvica,
tikva; —in, f. hodočastnica, po-
božna putnica; —schaft, —fahrt,
Pilgrimschaft, f. hodočastje, hodo-
častvo, pobožno putovanje; —stab,
m. štap, batina putnička; —ta-
sche, f. torba putnička, bisage.

Pille, f. pilula.

Pilot, m. pilot.

Pilz, m. f. Bilz.

Pimpelmeise, f. modra sěnica.

Pimpernuß, f. klokočika (plod); —
baum, m. klokočika (děrvo).

Pimpinelle, f. bedrinac, bedrenik;
jarčia trava.

Pin, m. Pinie, f. pinj (plod).

Pinien-baum, m. pinj (děrvo); —
kern, m. pinjuo, zěrno od pinja.

Pinne, f. čavlić, brukvica.

Pinsel, m. pernik; fig. blesan, glu-
pan; —n, v. a. mazati; — v. n.
cvilčti, jaukati, jadikovati; —stiel,
m. děržak od pernika; —trog, m.
kablica (za pernik prati).

Pinte, f. pinta; oka, věrč.

Pionnier, m. obkopnik; —corps, n.
obkopništvo.

Pipe, f. bačva.

Pipen, v. n. pijukati.

Pippa, f. Pippa.

Pique, f. Pike; Piquet, f. Piket.

Pirolt, m. f. Goldamsel. [nica (děrvo).

Pisang, m. rajska smokva, smokve-

Pisse, f. burež, mokraća, mižež, pi-
šača; —n, v. a. mižati, pišati,
mokriti.

Pistopf, m. burežnjak, věrčina.

Pistazie, f. klokočika (plod); —nbaum,
m. klokočika (děrvo).

Pistol, n. Pistołe, f. pistolja, pištolj,
samokres,

29 *

Pistole

452

Platzgold

Pistole, f. pistola.

Pistolen-holfter, m. kubura, tok od pištolje; —schuß, m. hitac iz pištolje.

Placat, n. razglas, proglas, (t.) privoj.

Placken, v. n. (heim Feuern der Solzen), neuredno pucati, praskati; — v. a. lépiti; sbijati; (plagen, quälen), mučiti, kiniti; sich mit etwas —, mučiti se, kiniti se, patiti se čime.

Placker, m. mučitelj, mučilac; neurendan prasak; —ei, f. mùka, kina, patnja; trud, briga.

Plage, f. mùka, kina; briga, trud, skèrb; (Landplage), bič; —geist, m. mučitelj, mučilac, muka, dosada.

Plagen, v. a. mučiti, kiniti; dosadjivati, dojadjivati, dodijavati.

Plageteufel, Plager, f. Plagegeist.

Plan, adj. ravan; jednak; plosnat; fig. jasan, očevidan.

Plan, m. plan, osnova; (Ebcene) ravnica, ravnina; — und Riß, osnova i nacèrt.

Planet, m. planeta, zvězda pomična; —enbahn, f. kolotečina, put, pěrtina planetska.

Planir-en, v. a. ravnati, sravnati, poravnati; ugladiti; Parier —, prati papir; —wasser, n. klijana voda.

Planke, f. daska, trenica; taraba.

Plänkeln, o. n. puškati se, puškarati se; — n. puškanje, puškaranje.

Planschen, Plantschen, v. a. běrčkati, paljuzgati, pljuskat po vodi.

Plapper-er, m. —maul, n. —tache, f. blebetuša, běrbljavac; —ei, f. blebet, blebetanje, běrbljanje; —haft, adj. běrbljav, blebetav; —haftigkeit, f. běrbljavost, blebeta-

vost; —n, o. n. berbljati, blebetati.

Plärren, v. n. drečati, revati, placati.

Platina, f. platina.

Plätschern. v. a. S. n. běrčkati, paljuzgati, pljuskat po vodi.

Platt, adj. ravan; plosan, plosnat; gladak; jasan; —deutsch, adj. nizko-němački, prosto němački.

Platte, f. ploča, plojka, ploska; list; skrila; (ein geschorner Kopf), plěšina, čela; (eines Nagels), glavica, glava; (ebene Fläche), ravnica, ravnina.

Platteisen, n. Plätte, f. utia, tigla.

Platteisse, f. iverak, švolja (riba).

Platten, Plätten, v. a. tanjiti, ploštiti, plosniti; gladiti, laštiti; ravnati, poravnjivati; tiglati.

Plätter, m. ploštilac, tanjilac.

Platterdings, adv. baš, upravo, po sve, po svema.

Platt-fisch, m. f. Platteise; —heit, f. plosnoča, plosnatost, plosnina; fig. prostoča; —laus, f. Filzlaus; —mühle, f. lamarnica; —naše, f. plosnat nos.

Platz, m. prasak, praska; trěska, trěsak.

Platz, m. město; piaca, těržište; (Raum), město, prostor; (Fladen), lepinja; — nehmen, sěsti; auf dem —e bleiben, poginuti; (Amt, Dienst), služba, město, čast.

Platz-, (in Zus.) městni; —adjutant, m. adjutant od piace; —büchse, f. Klatschbüchse.

Plagen, v. n. puknuti, trěsnuti, lupnuti; pucati, trěskati, lupati.

Plähen, v. a. pljusnuti; pljuskati; lupiti, udariti.

Pläher, m. praska, trěska, pljuska.

Platzgold, f. Knallgold..

Platzhalter

453

F

Polizei

Platzhalter, m. naměstnik; —major,
m. major od piace.

Platzpulver, f. Knallpulver.

Platzregen, m. ploha, plahovita kiša.

Plandauer, m. bèrbljavac; —in, f.
bèrbljavica; —ei, f. bèrbljanje;
—haft, adj. bèrbljav; —haftigkeit,
f. bèrbljavost; —maul, m. f. Plau-
derer.

Plaudern, v. n. bèrbljati.

Plaudertasche, f. blebetuša, bèrblja-
vac, bèrbljavica.

Plenar-, (in Zus.) občenit.

Plinsen, Plinzen, f. Blinzen.

Plöze, f. cèrvenoperka (riba).

Plößlich, adj. prik, nagao, nenadan;
— adv. naglo, iz nenada.

Pluderhosen, f. pl. dimlie.

Plump, i. pljus, pljusk, ljusk!

Plump, adj. neotesan, nespretan, ne-
skladan.

Plumpen, v. n. pljusnuti, pasti, ljus-
nuti (u vodu).

Plumpheit, f. neskladnost, neotesa-
nost, nespretnost.

Plunder, m. tralje; odèrtine; cunje;
trice; starež, starštine, kuntanje.

Plünderer, m. robilac, plěnilac.

Plunderkanmer, f. soba za starež;
—kram, k. odèrtine; tralje; tri-
ce; starež, staretine; krama od
staretinah.

Plünder-n, v. u. plěniti, robiti, pljač-
kati; —ung, f. plěnjenje, roblje-
nje, plačkanje, pljačka.

Plüsch, m. pliš, vunena kadifa.

Pöbel, m. puk; ljudinstvo; prostaci;
haft, adj. ljudinski, prostački; —
sprache, f. prostački jezik; —volf,
n. ljudinstvo, prostaci; —wort, n.
prostačka, prosta rěč.

Pocharbeiter, m. (im Bergw.) radnik
u rudnoj stupi, lomac.

Pochen, v. u. & n. kucati; tući, lu-

pati, biti, udarati; razbiti, razbi-
jati; Erz—, stupati rudu; (lärmen),
bučiti, vikati; auf etwas —, upi-
rati se u što; ponositi se čime.

Pocher, m. (beim Vergbaue), lomac;
(Prahler), hvastalac, torlak.

Poch-mühle, f. —werk, n. rudni
mlin, stupa rudna.

Pocke, 1c. f. Blatter, 1c.

Podagr-a, n. guta, ulozi u noguh;
—isch, adj. gutav; —ist, m. gu-
tavac.

Pvesie, f. poezia, pěsničtvo.

Pvet, m. poeta, pěsnik; —ik, f. poe-
tika; —isch, adj. poetičan, pěsan;
poetički, pěsnički.

Pöckel, m. salamura; —fleisch, n.
slano meso; —n, v. a. soliti, po-
soliti, věrć u salamuru.

Pokuliren, v. n. (im g. Leh.), piti,
pijuckati.

Pol, m. pol, stožer.

Polar-stern, m. polarna zvězda; —
kreis, —zirkel, m. okrug, krug po-
larni.

Polei, m. puliš, puljašak (trava).

Polhöhe, f. polarna visina.

Polireisen, n. laštilo, gladilo.

Polir-en, v. a. laštiti, gladiti; ula-
štiti, ugladiti; —er, m. laštilac;
feile, f. lima za laštenje; —stahl,
m. laštilo, gladilo; —stock, m. la-
štilo, gladilo; —zahn, m. laštilo,
gladilo; —ung, Politur, f. lašti-
na; laštenje; gladčina, gladjenje.

Politik, f. politika.

Politisch, adj. političan; politički.

Polizei, f. policia, redarstvo; (in
Zus.) redarstveni; —anit, n. re-
darstveni ured; —aussicht, redar-
stveni nadgled; —beamter, m.
službenik redarstveni; —commis-
fär, m. redarstveni pověrenik; —
commissariat, n. redarstveno pově-

Polize

454

Post

reništvo; —direction, f. redarstveno ravnateljstvo; —ordnung, f. red od policie; —übertretung, f. redarstveni prekěršaj.

Polize, f. (bei den Kaufleuten), obsěguranje.

Poll, m. Pollmehl, n. izsévci.

Polster, m. jastuk, koktao; —n, v. a. napuniti, nabiti (perjem, strunom, itd.); —tanž, m. jastuk.

Polter-abend, m. pirno, svatbeno nadvečerje; —er, m. měrmljalo; vikalo, kričalo; —geist, m. tintilin, malik, maličac; —kammer, f. soba za starež; —n, v. n. štropotati; vikati, kričati, bučiti; —stock, m. jargola (od timuna).

Polyandrie, f. mnogomužtvo; —gazmie, f. poligamia, mnogoženstvo.

Polyp, m. polip.

Pomade, f. pomada.

Pomeranze, f. naranča (voće); —nbaum, m. naranča (děrvo); —nschale, f. ljuska, oljuština, kora od naranče.

Pommer, m. pomoranac, pomorski pás.

Pomp, m. gizda, velikolěpje; —haft, adj. gizdav, velikolěpan.

Pontak, m. pontak (vino).

Pontonier-Corps, n. mostovničtvo.

Pony, m. (Pferdchen), duplaš.

Popanz, m. strašilo.

Popel, f. Roz.

Populär, adj. pučan; pučanski, pučki.

Popularität, f. pučanstvo.

Porcellan, f. Porzellan.

Porphyr, m. porfir; —en, adj. porfiran, od porfira.

Port, f. Hafen.

Portal, n. dveri, vrata.

Portechaise, f. nosiljka, nosionica.

Portefeuille, n. (Briestasche), listnica, karaman; (Minister—), (t.) osobina.

Portemonnaie, n. f. Geldbeutel.

Portier, m. vratar.

Portion, f. obrok.

Porto, n. poštarina; Brief—, listovina; —frei, adj. bez poštarine.

Porträt, n. priličje; —maler, m. priličnik, slikar, malar, pengalac od priličjah.

Portulak, n. tušak (trava).

Porzellan, n. porculana; —en, adj. od porculane; —erde, f. porculanska zemlja, porculana; —scheste, m. šarac (konj).

Posament, n. pasaman; —irer, m. pojasar.

Posaune, f. trublja; —n, v. n. trubititi; —nbläser, —r, m. trubnik.

Positiv, adj. postanovit, stavan, jamaćan; —adv. stanovito, postavno, jamačno, zaista, doista.

Positiv, n. male orgulje.

Positur, f. Stellung.

Posse, f. lakèrdia, šala, ludost, ludoria, tamaša.

Vossen, m. pèrkos; Jemanden einen —spielen, pèrkos komu učiniti, pèrkositi komu; einem etwas zum —thun, učinit komu što uz pèrkos.

Vossen, i. ludorie, trice!

Vossen-haft, adj. směšan, tamašan, šaljiv, zabavan; —macher, —reißer, m. lakèrdiaš, šaljivčina, tamašnik; —spiel, n. lakèrdia, tamaša.

Vossirlich, adj. směšan, zabavan, tamašan; —keit, f. směšnost, tamašnost.

Post, f. (Artikel), članak; (in einem Handlungsbuche), stavka, svota.

Post, f. pošta; (in Zus.) poštarski; —abgang, —ablauf, m. odlaz pošte; —amt n. pošta, čin od pošte; —beamte, —bediente, m. u;

Postement

-3 455 -

Prádestination

rednik, činovnik poštarski; —
bedienung, f. služba pri pošti; —
bote, m. glasnik, knjigonoša; —
conducteur, m. poštarski provodnik.

Postement, n. podnožje.

Posten, m. město; služba; čast; u-
red; (Geldposten), skupa nova-
ca.

Postenlauf, m. tečaj poštah; der —
ist offen, pošte idu.

Posteriorität, f. zatimstvo.

Posterität, f. potomstvo.

Post-erpedient, m. poštarski odprav-
nik; —erpedition, f. poštarska od-
prava.

Post-frei, adj. prost od poštarine; —
geld, n. poštarina; —halter, m.
poštar; —haus, n. pošta; —horn,
n. rog poštarski.

Postille, f. knjiga od predikah.

Postillion, m. poštarski sluga.

Postjournal, n. poštarski dnevnik.

Post-kalesche, f. kočia poštarska; —
karte, f. (Landkarte), karta poštar-
ska; —knecht, f. Postillon; —kut-
sche, f. kočia poštarska; —meister,
m. poštar, meštar od pošte; —
ordnung, f. red od pošte; —pa-
pier, n. poštarski, fini papir; —
pferd, n. poštarski konj; —rece-
piffe, n. poštarska primka; —säule,
f. milja, stup od milje; —schein,
m. teskera poštarska; —schiff, n.
brod poštarski; —schreiber, m. pi-
sar kod pošte.

Postscript, n. s. Nachschrift.

Post-station, f. poštarska postojka;
—straße, f. put, cesta poštarska;
—tag, m. dan od pošte; —verge-
hen, n. poštarski prestupak; —
verwalter, m. nastojnik od pošte;
—wagen, m. kola poštarska; —
weg, m. s. Poststraße; —wesen, n.
poštarstvo; —zeichen, n. znamenje

od pošte; —zug, m. sprega po-
štarska.

Postulant, m. zahtěvalac.

Postulat, n. zahtěv.

Postuliren, v. u. zahtěvati.

Potage, f. juha, čorba.

Potentat, m. moćnik, mogućnik, vla-
dar.

Pottasche, f. potaša, pepeo; —nſie-
der, m. pepeljar.

Pottfisch, m. kit (riba).

Poß! Poßtausend! (Poß Henker! Poß
Wetter !) aj gle, nuto djavola, do
djavola, do vraga!

Präbend-e, f. zadušbina, f. Pfründe;
—ist, m. zadušbinar.

Pracher, Prachern, f. Bettler, Bet-
teln.

Pracht, f. gizda, velikolěpje; svět-
lost, sjajnost; —aufwand, m. raz-
košan trošak; —ausgabe, f. raz-
košno izdanje; —bett, n. odar,
postelja od parade; —himmel, m.
nebo.

Prächtig, adj. krasan, gizdav, veli-
kolěpan; sjajan, světao.

Pracht-kegel, m. obelisk; —werk, n.
knjiga velikolěpna, gizdavo, kra-
sno dělo; —zimmer, n. soba od
parade, uresna soba.

Präcipitat, n. oborina.

Präcipitiren, v. u. (in der Chemie),
oboriti.

Präcis, adj. točni.

Practicant, m. věžbenik.

Practiciren, v. a. (sich zu einem Amte
vorbilden), věžbati se u čemu; (als
Arzt etc.), prakticirati, těrati (lě-
karstvo) kakvu umětnost.

Practicus, m. praktik.

Practik, f. praktika.

Practisch, adj. praktičan; praktički
činstven, dělotvoran.

Prádestination, f. predosudba.

Prádicat

456

Preis

Prádicat, n. nazov, nazivak.

Prádicant, f. Prediger.

Präfect, m. prefekt, nadstojnik.

Prägeeisen, n. kalup.

Prägen, v. a. utištěti, pritisnuti, utisnuti; Geld —, kovati novce; ins Gedächtniß —, pamtiti, zabit u glavu.

Prägestock, m. f. Prägeeisen.

Prahl-en, v. n. ponositi se, hvaliti se, veličati se, dičiti se, hvastati, torlati; —en, n. —eri, f. torlanje, veličanje, hvastanje, hvasta; —er, m. torlak, hvastalac, hvalisav; —eri, f. f. Prahlen; —erin, f. torlakinja, hvastalica, hvalisava; —erisch, adj. torlav, hvastav, ponosit; —haft, adj. torlav, ponosit, hvastav; —haftigkeit, f. torlavost, ponositost, torlanje, hvasta, hvastanje; —hans, f. Prahter; —sucht, f. Prahlhaftigkeit.

Prahm, m. kompa, skela.

Prájubiciren, v. u. predhodno što presuditi.

Prálat, m. prelat, glavoredovnik; —ur, f. prelatura, glavoredovničtvo.

Prálegat, n. predzapis.

Práliminare, n. predhodni račun.

Prall, adj. napet, nategnut, nategnjen, napregnut.

Prall, m. odskok, odboj, odudar; —en, v. n. odskočiti; odskakati, otepsti se, otipati se; odbiti se; odbijati se; —en, n. odskakanje, otipanje, odbijanje, odudaranje.

Prämie, f. dar, uzdar, nagrada, naknada; (Tare), odredbina; (Affecu-ranz—), osigurnina.

Prangen, v. n. sjati; veličati se, gizdati se.

Pranger, m. těrlica, kara.

Pránumer-ant, m. predbrojnik; —a—

tion, f. predbrojenje, predbroj; —iren, v. a. predbrojiti; predbrajati.

Präposition, f. f. Vorwort.

Präsent, n. dar, poklon.

Präsentation, f. predstava na kakvu oblast; (eines Wechsels), predočba (měnice za izplatu).

Präsentatum, n. dan predstave.

Präsentiren, v. a. predstaviti koga; predočiti (měnicu).

Praßer, m. praz (kamen dragi).

Präsident, m. predsědnik.

Präsidiren, v. n. predsědovati.

Präsidium, n. (Person), (t.) predšědstvo; (Würde), predsějničtvo.

Praß, m. hèrpa, gomila staretine.

Prasselgold, f. Knallgold.

Prasseln, v. n. praskati, pucati; —n. praska, praskanje, pucanje.

Prass-en, v. n. častiti se, razmetno, razsipno živěti; —er, m. razsipnik, razmetnik.

Prästiren, v. a. učiniti, zadovoljiti.

Präsum-iren, v. a. predmněvati; —tion, f. predmněva.

Prátext, m. izgovor, izlika, f. Vorwand.

Präventiv, adj. (t.) predodvratni.

Pravis, f. věžba; običaj.

Predig-en, v. u. predikati, pripovědati, propovědati; Aufruhr —, ubuniti; —er, m. predikatur, predikač, pripovědnik, pripovědalac, propovědnik.

Predigt, f. prědika, propověd, besěda duhovna, rěć božja; —amt, n. predikačtvo, propovějničtvo; —buch, n. knjiga od prědikah.

Preis, m. cěna; (Belohnung), nagrade, platja, dar; (Vob), hvala, pohvala; —aufgabe, f. f. Preisfrage; —ausschreibung, f. razpis nagrade; —courant, m. cěnik, popis od eě-

Preisen

457

Privrlegien

nah; —frage, f. uzdarno pitanje,
zadaća uzdarna, razpis nagrade.

Preisen, v. a. hvaliti, slaviti, dičiti,
veličiti; cěniti, ucěniti; eine Waa-
re —, cěniti robu; einen glücklich
—, děržat koga za srětna; Gott
loben und —, slaviti i hvaliti
Boga.

Preisgeben, v. a. dati; ostaviti, pu-
stiti; — der Gefahr, izvěrdić koga
pogibelji.

Preis-schrift, f. obdareno pismo; —
würdig, adj. hvale, slave dosto-
jan; dara vrědan; —würdigkeit, f.
hvala, slava, dika; —zuerkennung,
f. prisuda nagrade.

Preiselsbeere, f. Preiselsbeere.

Prelle, f. stupica, železje.

Prell-en, v. n. odskakati, odbijati
se; — v. a. odbijati, otipati;
prevariti; —er, m. odboj; varali-
ca; —erei, f. fig. varanje, preva-
ra; —schuß, m. pucanje, puknutje
na odboj.

Press-e, f. preša; těsak; (Drucker-
presse), štampa, tisak, pečatna; —
en, v. u. gnjesti; stiskati; oži-
mati, prešati, věrć u těsak; (be-
drücken), gnjesti, tlačiti, daviti;
—er, m. prešar, tiskar, tlačitelj.

Press-freiheit, f. sloboda štampe; —
gesetz, n. zakon o štampi, o tisku.

Pressglanz, m. lastina, světlost.

Pressvergehen, n. prekěršaj štampe.

Prickeln, v. a. badati, bosti, bockati.

Priester, m. redovnik, duhovnik, sve-
tjenik, pop; —amt, n. redov-
ničtvo, svetjeničtvo, popovstvo;
—in, f. redovnica, svetjenica, po-
pinja; — lich, adj. redovnički,
svetjenički, popovski; —roč, m.
popovska haljina; —schaft, f. re-
dovničtvo, svetjeničtvo, popov-
stvo; —stand, m. redovničtvo, po

povstvo, stališ redovnički; —
thum, n. redovničtvo, popovstvo,
svetjeničtvo; —weihe, f. red re-
dovnički.

Primaner, m. učenik od pèrve go-
dine.

Primas, m. primas, pèrvostolnik.

Primat, n. primacia, pèrvenstvo.

Primawechsel, m. pèrva měnica.

Prime, f. pèrvi red; pèrva.

Primogenitur, f. pèrvorodjenstvo.

Princip, n. načelo.

Principal, m. principao; gospodar;
—in, f. principalica, principaoka;
gospodarica.

Prinz, m. princip; —effin, f. prin
cipkinja; —effinsteuer, f. miraz,
pèrëia, dota principkinje koje; —
lich, adj. principov, principski;
—metall, m. principov bakar, żu-
ta kotlovina.

Prior, m. priur, nadstojnik; —at,
n. priurstvo, nadstojničtvo; —in,
f. priurica, nadstojnica.

Priorität, f. pèrvenstvo.

Prise, f. pèrstovet; plèn.

Prijšna, n. prizma; —tisch, adj.
prizmatički, prizmatičan.

Britsche, f. (des Harlekins), lopatica,
sablja (dèrvena); (in Hauptwachen),
lěsa, postelja, krevet; (beim Fe-
derballspiel), lěsica, lopatica; (in
den Schulen), štapić; (am Schlit-
ten), sědalo (iza saonicah).

Britschen, v. a. klopnuti, udariti (šta-
pićem); tepsti, šibati děcu.

Privat, adj. poseban, posebnički;
—hetheiligter, m. dotični posebnik;
—ier, m. posebnik; —istren, v. n.
biti posebnik; —mann, m. poseb-
nik.

Privet, n. zahod, f. Abtritt.

Privilegi-en, (in Zus.) povlastični;
—ren, v. a. povlastiti; —entare, f.

Probat

B 458 B

Proportion

povlastnina; —ium, n. povlastica.

Probat, adj. dokazan; izkušen; —es Heilmittel, lék iskustvom potvèrdjen.

Probe, f. proba; dokaz; izkušenje; izkušanje, podkušanje; ogled; (Muster vom Tuch) pregledalica (sukna, čohe); (Stempelinstrument) ogledka; —, (in Zus.) ogledni; —blatt, n. —bogen, m. proba, izkušak; —gold, n. podkusno, prokusno zlato; —haltig, adj. tvèrd, potvèrdjen; —jahr, u. godina od ogleda.

Proben, v. u. probati, pokušati, prokušati, podkušati.

Probe-predigt, f. predika od prokušanja; —filber, n. prokusno, podkusno srebro; —stück, n. stvar na ogled; —zeit, f. vrěme od ogleda.

Probir-en, f. Proben; —er, m. probalac, provalac, podkušalac, prokušalac; —nadel, f. prokusna, podkusna igla; —stein, m. kušnik, prokusni, podkusni kamen; —wage, f. prokusna, podkusna měra, vaga.

Problem, n. problema, zadaća; —atisch, adj. problematičan; problematički; nestavan, dvojben, nestnovit.

Probst, m. prepozit; —ei, f. prepozitura.

Procedur, f. sndni postupak.

Procent, n. procent, nastotnica; —enabzug, m. nastotnički odbitak.

Proces, m. f. Prozeß.

Procession, f. procesia, prošenje.

Proclam-ation, f. proglas; —iren, v. a. proglasiti.

Procura, m. punomoćje; —tor, m punomoćnik.

Procurator, m. punomoćnik, Staatss—, děržavni odvětnik.

Producent, m. dobivatelj, proizvoditelj. proizvodnik.

Produciren, v. a. (Naturerzeugniffe) dobivati lětinu; (Kunsterzeugniffe) proizvoditi; eine Urkunde —, pokazati ispravu.

Product, n. (Naturerzeugniß) plod; (Kunsterzeugniß) proizvod; (Resultat) proiztok; —enpreis, m. cěna plodovah.

Productiv, adj. plodni, plodovit, plodonosan.

Profan, adj. neposvetjen; světovan; pogan.

Proße, f. zavet; —, m. zavěštjenik.

Profession, f. zanat; zanimanje; —ist, m. zanatnik, zanatljia.

Professor, m. profesor.

Professur, f. profesura.

Profil, n. profio.

Profit, m. profit, korist, dobitak.

Profoß, m. profuz, zatvornik.

Prolog, m. prolog, predgovor, proslovje.

Programm, m. programa.

Prohibitiv, adj. zabranski, prepovedni; —system, n. prepovědna sustava.

Project, m. projekt.

Prolong-ation, f. produženje; —iren, v. a. produžiti.

Promotion, f. povis.

Promoviren, v. u. povisiti.

Promulgiren, v. a. razglasiti (zakon).

Prophet, m. prorok; —in, f. proročica; —isch, adj. proročanski.

Prophezei-en, v. a. prorokovati; —ung, f. prorokovanje; proročanstvo.

Propination, f. (eines Getränkes), (t.) pravo točenja.

Proponiren, v. u, predložiti.

Proportion, f. razměra; —irt, —irlich, adj. razměran.

Proposition

459

B

Publiciren

Proposition, f. predlog.

Propst, f. Probst.

Prorog-ation, f. odgoda; —iren, v. a. odgoditi.

Prosa, f. proza; —iker, m. prozaista, prozaik; —isch, adj. prozaičan; prozaički.

Proscribirter, m. prognanik.

Proselyt, m. obratjeni, obratjenik; —enmacherei, f. běs, běsnoća od obratjivanja.

Prosdie, f. prozodia.

Prospect, m. vid; pogled; ogled.

Protection, f. (Schutz), zaštita.

Protegiren, v. a. štititi; zaštititi; braniti.

Protest, m. (eines Wechsels), (t.) prosvěd; (Widerspruch), protivljenje.

Protestant, m. protestant; —in, f. protestantkinja; —isch, adj. protestantički.

Protest=aufnahme, f. oprosvědovanje; —gebühr, f. prosvědnina; —kosten, pl. prosvědni troškovi.

Protestiren, v. n. (einen Wechsel) prosvědovati; (widersprechen), protiviti se čemu.

Prototoll, n. protokol, napisnik, matica; —iren, v. a. staviti u napisnik; —ist, m. napisovnik; —süßner, m. voditelj napisnika; —snummer, f. napisnički broj.

Prozen, v. n. pěrkositi; — v. u. dignuti, pripraviti top.

Prozig, f. Trozig.

Proz-fette, f. lanac (u kolah topovskih); —nagel, m. klin (u kolah topovskih); —wagen, m. kola topovska.

Proviant, m. hrana, jěstivo, zaira, djebana; —haus, n. bambar, magazin za jěstivo; —meister, m. na stojnik od zaire, (t) zairnik.

Provinz, f. pokrajina, zemlja.

Provinzal, adj. pokrajinski.

Provision, f. (bei Wechseln), (t.) providaba; (Worrath), zaliha, oškèrba; (Entgelt) plata, odbitak.

Provisor, m. provizur, providnik; oškèrbnik (n. p. lékarnice).

Provisorisch, adj. privrěmeni.

Provisorium, n. privrěmenstvo.

Provocation, f. zaziv, zazivanje.

Provociren, v. a. zazvati; prouzrokovati.

Prozeß, m. pravda, pria, parnica, parba; (in Zuf.) parnički.

Prozessiren, v. n. pravdati se.

Prozess-kosten, pl. troškovi parnički; —ordnung, f. red parnički; —sache, f. stvar parnička, parnica.

Prudel, m. para, sapa; (bei den Jägern), kao, kaluža; —n, v. n. klokotati; vrěti.

Prüf-en, v. a. izkušati, podkušati, prokušati; izpitivati koga o čemu; eine Urkunde —, pregledati ispravu jeli prava ili nije; —ung, f. izkušanje, podkušanje, prokušanje; izpit; pregled, —ungs candidate, m. (t.) izpitivanac; —ungsform, f. izpitni način; —ungstare, f. izpitnina; —ungschrift, f. propis o izpitu.

Prügel, m. batina; —ei, f. boj; batine; —n, v. a. tući, biti, batinati.

Brunelle, f. Brunelle.

Prunk, m. gizda, velikolépje, parada, naprava; —en, f. Prangen; —voll, adj. gizdav, nagizdan, velikolépan.

Psalm, m. psalam; —ist, m. psalmista, psalamnik.

Psalter, m. Psalmbuch, n. saltěr.

Publication, f. proglašenje, razglazenje, objava.

Publiciren, v. u. proglasiti, razglasiti, objaviti.

Publicität

-3 460 -

Puz

Publicität, f. javnost.

Publicum, n. občinstvo.

Pudding, m. puding.

Pudel, m. bradaš (věrsta od psa); (Versehen), falinga, pogrěška, pomajkanje; —může, f. šubara, kosmata kapa. [promasiti.

Pudeln, v. n. (im gem. Leben) faliti;

Pudelnärrisch, adj. šaljiv, směšan.

Puder, m. prah (za kose); —büchse, —schachtel, f. prašnica; —mantel, m. ogernjač; —n, v. u. prašiti; naprašiti; —quast, m. kita (za prašenje.

Puff, i. lup, trěsk, tof!

Puff, m. udarac, trěska; (Zeitungs- puff), ismišljotina, laž.

Puff-en, v. a. tući, lupati, udarati; — v. u. lupnuti, trěsnuti, tof- nuti; —er, m. mali samokres, pištolja od žepa.

Puls, m. bilo; —ader, f. odihavica (žila); —schlag, m. bijenje, ku- canje bila.

Pult, m. štionac.

Pulver, n. (Schießpulver), barut, prah; (zur Arznei), prah, prašak; —flasche, f. barutna kesa; —horn, n. ba rutni rog; —isiren, —n, v. a. saterti, samleti u prah; —kammer, f. barutnica; —mühle, f. barutni mlin; —müller, m. mlinar od ba- ruta; —thurm, m. —magazin, n. barutana; —tonne, f. —fass, n. bačva za barut; —wagen, m. kola barutna; —wurst, f. kobasica.

Pumpe, f. sisaljka.

Pumpen, v. a. vući na sisaljku.

Pumpen-schwengel, m. ručica od sisaljke; —stock, —stempel, m. čev od sisaljke; —werk, n. sisaljka, makina od sisaljke.

Pumpernickel, m. vestfalski kruh, hleb od mekinjah.

Punkt, m. točka; članak; piknja.

Punktation, f. (eines Vertrags) sastavak o glavnim točkama pogodbe.

Punktlich, adj. točan; —keit, f. točnost.

Punktiren, v. u. bosti; točke, piknje dělati.

Punktur, f. bod.

Punsch, m. punač; —napf, m. —schale, f. čaša za punač.

Punzir-en, v. a. uredovno udarati ogledku srebra i zlata; —ung, f. uredovno udaranje ogledke srebra i zlata.

Pupille, f. (Waise) sirota; (Mündel), zakriljenik, zakriljenica; (mindertjätig überhaupt), malolětnik, malolětnica, manješa; (im Auge), zěnica; —nqelder, pl. sirotinski novci.

Puppe, f. Püppchen, n. lutka; (vom Schmetterling), nina.

Puppen-främer, —macher, m. lutkar; —spiel, n. lutke; dětinja igra; fig. děčaria.

Purganz, f. pročist.

Purgir-en, v. u. čistiti, pročistiti, očistiti; — v. n. čistiti se, pročist uzimati; —end, adj. čistiv, pročistiv; —pulver, n. čistiv prah, prašak; —mittel, n. pročist, čistiv lék; —trank, m. —tränkchen, n. čistiv napitak.

Purpur, m. —kleid, n. rumelka, grimiz; —farben, —roth, adj. grimizan, rumen; —lippen, pl. f. rumene usti, usne, usnice rumene; —schnecke, f. grimiz, grimizov puž.

Purzeln, f. Purzeln.

Pustel, f. hubuljica, čibuljica.

Puz, m. ures, naprava, uakit; —en, v. a. (reinigen), čistiti; (schmücken), kititi, resiti, napravljati; das Licht —, useknuti svěču; den Bart —, bradu briti, bričiti; die Sterne —

Pyramide

461

8

Duarte

sich, zvězde lete, padaju; fig. je-
manden —, oprati, osapunati
koga; —händler, —macher, m. u-
resar; —händlerin, —macherin, f.
uresarica, uresarka; —scheere, f.
s. Lichtscheere; —tisch, m. lièni sto-
lac; —zimmer, n. —stube, f. lièna
soba; soba od parade.

Pyramide, f. piramida; —nförmig,
adj. piramidast.

Pyrolyt, m. s. Goldamsel.

Q+

Duaal, f. mùka, f. Dual.

Duabbe, f. Duappe.

Duabbelig, adj. dèrktjué, trepetjué,
treptajué; tust; nadùt, naduven,
bucmast.

Duabbeln, v. n. dèrktati, tresti se,
trepetati.

Duackeln, v. n. klimati se, dèrmati
se, vožkati se.

Duacksalber, m. čaratan; —in, f. ca-
ratanka; —ei, f. čaratanstvo, ča-
ratania; —n, v. n. čarataniti.

Duader, —stein, m. —stück, n. skrila,
ploča četverouglata.

Quadrant, m. kvadrant.

Quadrat, n. kvadrat, četverokutje;
—fuß, m. kvadratna noga; —meile,
f. kvadratna milja; —ur, f. kva-
dratura; —wurzel, f. kvadratni ko-
ren; —zah! f. kvadratni broj.

Quadriren, v. a. kvadrati; skvadrati;
— v. n. (passen), pristojati se, li-
čiti.

Quadrupel, m. četverostruko; —
adj. četverostruk.

Duakeln, v. n. bèrbljati, blebetati.

Duacken, v. n. kreketati.

Duäken, v. n. skičati; cvèrčati, kve-
čati.

Duäker, Duäker, m. kvaker.

Dual, f. mùka; kina.

Duäl-en, v. a. mučiti, kiniti, —er,
—geist, m. mučitelj; mùka.

Dualification, f. (t.) sposobnost; —
sgutachten, n. mněnje o sposob-
nosti.

Dualificiren, sich, v. r. (t.) osposo-
biti se; qualificirt sein, biti spo-
soban.

Dualität, f. kakvoća; (Gúte), do-
brota.

Dualitativ, adj. kakvoćan.

Dualm, m. dim, gusta para; —en,
v. n. dimiti se, pušiti se.

Dualster, m. hrakotina, sopolina.

Quantität, f. kolikoća; (Maß), mě-
ra; (Menge), množtvo.

Quantitativ, adj. kolićan.

Quantsweise, adv. samo tako, rad
oka.

Duantum, n. einer Sache, količina
stvari.

Duappe, f. manić; žabić (riba).

Duarantaine, f. kvarantina, četèrde-
setnica, četresnica; —anstalt, f.
četresnički zavod.

Duark, (Duarg), m. frižak, mek sir;
gruševina čista; (Koth), glib, bla-
to, kao; (Plunder), trice, ništaria,
stvar od ništa; —käse, m. stri-
ljata.

Quart, n. četvèrt; —al, n. tri mě-
seca, četvèrt godine; — adj. čet-
vèrtgodni; —aliter, adv. četvèrt-
godno, svake četvèrti godine; —
ansfieber, n. četvèrtodanica, četver-
todanja groznica; —ant, m. knji-
ga u četvèrtu.

Duarte, f. (in der Musik), četvèrta.

Quartett

B 462 B

Quittiren

Quartett, n. kvartet.

Quartier, n. četvěrt; (an Schuhen),
peta; (Wohnung), kvartir, stan;
(Racht—), noćište; konak; —hei-
trag, m. doplata za stan; —en,
v. a. nastaniti, razrediti po kvar-
tirih; —geld, n. (t.) stanovina,
konakovina; —meister, m. stano-
redja; —zettel, m. teskera, cedu-
lja od kvartira.

Quartseite, f. strana od čatvěrta.

Quarz, m. běljutak; —icht, adj. bě-
ljutkast; —ig, adj. běljutkav.

Quast, m. kita, kista.

Duästchen, n. kitica, kistica.

Duästion, f. zapit; —söchreiben, n.
uredovno zapitno pismo.

Duatember, m. kvatre; (t.) četvěrt
godište, četvěrtlětje; —gelder, pl.
n. (Bergw.) (t.) četvěrtgodnina,
četvěrlětnina.

Duatschen, v. n. běrěkati, pljuskati.

Duecke, f. Dueckengras, n. slak po-
zemljuh (trava)

Duecksilber, n. živa, živo srebro.

Duehle, f. s. Handtuch.

Dueßle, f. vir, vrělo, izvor, vrutak,
vrulja; —en, v. n. izvirati, vrěti;
izticati, proticati; (aufquellen),
narasti; dignuti se; nabubriti se;
— v. a. močiti; —sand, m. pěsak
iz vrěla; —wassler, n. živa voda.

Duendel, m. majkina dušica (trava).

Duentchen, n. dram.

Duer, adj. prěk, preprěčan; — adv.
prěko, poprěko, u poprěko; —
art, f. oběstranica (sěkira); —
balken, m. prěvornica.

Duere, f. prěko; širina; in die —,
nach der — liegen, poprěko ležati;
in die Länge und in die —, poprěk
i uz duž; fig. in’s Kreuz und in
sie — reden, nesmotěrno, bez pa-
meti govoriti; es geht alles in die

—, svekoliko idje na opako; es ist
mir etwas in die — gekommen,
stalo mi je něšto na put.

Duer-seld, adv. prěko poljah i liva-
dah; —flöte, f. flauta poprěčna;
—gasse, f. poprěčna ulica.

Duerl, m. mećaica; —en, v. u. mě-
šati.

Duer-linie, f. linia poprěčna; —
pſeife, f. sopila, svirka poprěčna;
—pſeifer, m. svirac; —ſač, m. bi-
sage, dvanke; —ſattel, m. žensko
sedlo; —ſtraße, f. put, ulica po-
prěčna; —ſtrich, m. potez prěki;
fig. zaprěka; —weg, m. prěčac,
prěk put.

Duerüber, adv. prěko.

Ductsch-e, f. kljěšte, in der — sein,
u škripu biti; —en, v. a. gnje-
sti, gnjaviti; těrti, lomiti; —ung,
f. uboj.

Quick, adj. živ.

Duieken, v. n. cvěrčati; skičati;
škripati.

Duiescent, m. (t.) počivnik; —enge-
halt, m. počivnina.

Quinte, f. peta.

Quintessenz, f. sočnica, petobitje.

Quintett, n. kvintet.

Duirl, f. Duerl.

Quitt, adv. klic; wir sind —, sad
smo klic, sad više nismo jedan
drugomu dužni ništa.

Quitt-e, f. gunja, dunja, tunja, ku-
nja (plod); —enapfel, m. tunjasta
jabuka; —enbaum, m. tunja, ku-
nja, gunja, dunja (děrvo); —en-
gelb, adj. žut kao gunja; —en-
latwerge, f. madjun tunjski (léčna
kašica od tunjah).

Quittir-en, v. a. kvitirati, namiriti,
namirnicu komu dati věrhu kakvih
novacah; — den Dienst, izstupiti
iz službe; —ung, f. namirenje;

Düttung

463

R.

Rässen

izstup; —ungsrevers, m. (t.) iz-
stupno uzpisje.

Düttung, Drittanz, f. kvietancia,
kvita, namirnica.

Düüge, f. Eberätsche.

Duvödlibet, n. kvodlibet.

Duvte, f. iznesak; quoter Theil, iz-
nesni dio.

Duetient, m. kvocient, količnik.

R.

Raa, f. lantina (na jarbulu); —se-
gel, n. kvadratno jědro; veliko
jědro.

Rabatt, m. popust.

Rabatte, f. suvratak; lešica, gredica.

Rabbin=cr, m. rabin; —isch, adj. ra-
binski; rabinov.

Rabe, m. gavran.

Raben=aas, n. stěrvina, měrcina, leš;
— ältern, pl. fig. nemili roditelji;
— feber, f. pero gavranovo, pero
od gavrana; —geschrei, n. grakta-
nje; — krähe, f. vrana cěrna; —
mutter, f. nemila mati; — schwarz,
adj. vran, cěrn kao gavran; —
stein, m. stratište, město od stra-
tjenja; — vater, m. nemio otac.

Rabulist, m. rabulista.

Rache, f. osveta.

Rächen, v. a. osvetiti; sich —, v. r.
osvetiti se.

Rachen, m. ždrělo, gěrlo, čeljusti.

Rächer, m. osvetnik; —in, f. osvet-
nica.

Rach-gier, —sucht, f. pohlepa za o-
svetom; —gierig, —süchtig, adj.
pohlepan za osvetom, željan o-

svete, osvetan; —gierigkeit, f. Nach-
gier; —schwert, n. mač od osvete,
osvetan mač; —sucht, f. Nachgier.

Racker, m. živoder; nitkov; měr-
cina.

Racket-e, f. roket; —ensatß, m. na-
boj od roketa; —enstab, —enstock,
m. palica od roketa.

Rad, n. točak, kolo; —hožrer, m.
svěrdlo, svědar kolarski.

Rädchen, n. kolaše.

Radebrechen, v. a. na kolo udariti,
kolom satěrti; fig. die Wörter, die
Sprache —, kvariti, lomiti jezik,
rěči.

Radehaue, f. těrnokop.

Rädel, Räder, m. rešeto.

Rädeln, Rävern, v. a. rešetati.

Rädelssführer, m. kolovodja.

Rademacher, m. kolar.

Raden, m. divji mak (trava),

Rävern, v. a. kolesovati, kolom sa-
těrti.

Räderwerk, n. kolesa.

Radfelge, Radefelge, f. gobela.

Radgeleise, n. kolotečina; vagaš.

Radicirt, adj. ukorenjen; —es Ge-
werbe, ukorenjeni oběrt.

Rabieß, m. —chen, n. měsečna rot-
kva, rodakva.

Rabireisen, n. gujba.

Rabit-en, v. u. izstrugati; in Kupfer
—, usěći, sěći krěpkom vodom,
utvoriti; —kunst, f. Aegkunst; —
messer, n. nožić za strugati; —
nadel, f. èrtač, igla.

Rav=nagel, m. klinac od kola, čivia;
—schiene, f. šinja; —speiche, f.
spica, palac; —sperre, f. Hemm-
kette; —spur, f. kolotečina; va-
gaš.

Raffel, f. peraica, češalj.

Raffen, v. u. grabiti; pograbiti;
spodbiti; prigrabiti.

Raffinade

464

§

Rappelköpfisch

Raffinade, f. čist šečer, cukar fini.

Raffiniren, v. a. (lautern), čistiti; — v. n. (nachinnen), mudrovati, glavu nad čim razbijati.

Raffzahn, m. zub, kuka, čenkin.

Rah, s. Raa.

Rahm, m. skorup, povlaka.

Rahmen, m. (eines Gemäldes), okvir, korniž; (zum Sticken), djerdjeſ, paſſice.

Rahmen, v. a. (Milch —), obrati skorup; metnut u ekvir.

Rahmnähterei, f. vezenje na djerdjeſu.

Rahnig, Rahn, adj. tanak, vitak; hitar.

Rahſegel, f. Raſſegel.

Rain, m. medja, granica, medjaš; — blume, f. smilj, smilje (cvět).

Rainen, v. n. graničiti, medjašiti.

Rain-ſtein, m. medjik; —weide, f. kalina; —weiden, v. u. pásti po medjama.

Rait- (in Zus.) računarski; —taxe, f. računarina.

Ralliiren, v. a. (im Kriegswesen), sa-kupiti.

Ramme, Rammel, f. Rammkloß, Rammblock, m. bat, malj.

Rammeln, v. n. valjati se; těrati se (od zecovah).

Rammelzeit, f. vrěme od těranja (u zecovah).

Rammen, v. u. tući, biti, zabijati.

Rammler, m. (Hase), zec; (Widder), ovan; (Kater), mačak.

Rand, m. kraj, okrajak; rub; zu — kommen mit etwas, dověršiti, do-končati; am —e des Abgrundes, des Grabes ste, en, bit s jednom nogom u grobu, na rubu od bez-dna stojati.

Rändern, v. a. rubiti, zarubiti, kraj napraviti.

Randgloſſe, f. prikrajna bilježka.

Rändig, adj. s kraji, zarubljen, ob-rubljen.

Ranſt, m. kraj, rub; komad.

Rang, m. red; fig. rang, čast, do-stojanstvo, red, čin; Stand und —, stalež i čin; (Worrang), pěr-venstvo; —bestimmung, f. ustanov-ljenje, odredjenje čina.

Range, m. nitkov; — f. kěrmača, prasica.

Rangiren, v. a. rediti.

Rang-ordnung, f. činovni red; — ſucht, f. pohlepa za častmi; —ſuch-tig, adj. pohlepan za častmi, že-ljan dostojanstva.

Rank, adj. tanak, vitak, vit.

Rank, m. hitrost, hitrina, varka; Ränke, pl. pletke, zapletke; — machen, zapletati.

Ränkemacher, m. zapletalac, zapleta-lica.

Ranken, m. Ranke, f. loza, rozga; vrěž, škarice, ključići (od dinje itd.).

Ranken, ſich, v. r. viti se, penjati se, hvatati se, vrěžiti se.

Ränke-schmied, m. zapletalica; —voll, adj. lukav, pletkav, hitar.

Ranunkel, f. novčić, rabokrek (cvět).

Ranze, f. suprasna kěrmača.

Ränzel, Ranzen, m. torba; fig. těrbuh; (Schmehr), salo.

Ranzen, v. n. těrčat tamo amo; těrati se, goniti se, puditi se, pudjati se.

Ranzig, adj. ranketiv; — werden, sranketiviti.

Ranzion, f. odkup; —iren, v. a. odkupiti; odkupljivati.

Rappe, m. vranac.

Rappe, f. raspa; srab; (eine Pferdekrankheit), pauk.

Rappelköpfisch, adj. naprasit; lud, sulud, ludast.

Rappeln

B 465 B

Rathscollegium

Rappeln, v. n. zveketati; es rappelt
ihm im Kopfe, lud je, sulud je.

Rappier, a. rapir, fioret.

Rappert, f. prijava, (Bericht), iz-
věštje; (Austragung), raznos.

Rappsen, f. Rassen.

Rappuse, f. jagma.

Rapunzel, m. repušac (trava).

Rar, adj. rědak; —itāt, f. rědkost,
rědkoća.

Rasch, adj. nagao; žestok; běrz,
hitar.

Rasch, m. raš (sukno striženo).

Raschheit, f. naglost; žestočina; běr-
zost, běrzina.

Rasen, m. busen.

Rasen. v. n. běsniti, běsnovati; fig.
ludovati.

Rasenbank, f. sědalo od busena, bu-
sen.

Rasend, adj. běsan, běsnovit; stra-
šan; lud; —er, m. běsnik.

Rasen-platz, m. —stück, n. busenje.

Raserei, f. běs, běsnoća, běsnovanje;
ludost; ludovanje.

Rasir-en, v. a. brijati, briti, bričiti;
eine Statt —, poraziti, razoriti
grad; —messer, n. briaća, briači-
ca, britva.

Raspel, f. raspa; —haus, n. rabota-
lište, kuća od radnje; —n, v. a.
rašpati.; —späne, pl. m. rašpoti-
ne, pilotine, tarotine.

Rassel, f. čagěrtaljka, věrtaljka; —n,
v. n. čagěrtati, věrcati; zvečati;
štropotati; šumiti; —n, n. šum;
štropot, zveka.

Raſſt, f. odmor, počinak, odpočinak,
pokoj; —en, v. n. odmoriti se,
počinuti, odahnuti; —los, adj.
bezpokojan, nepokojan; —Loſigkeit,
f. nemir, nepokoj; bezpokojnost,
nepokojstvo; —tag, m. dan od-
mora; odpočinak.

Rasur, f. izstrug.

Rate, f. děl; (Termin), rok; —n-
weis, adv. na dělove, na dělke,
diomice.

Rath, m. savět; fig. pomoć, način,
srědstvo, lěk; — geben, savěto-
vati; einen um — fragen, einen zu
— ziehen, světovati se s kime;
— schaffen, naći, iznaći način; da
ist guter — theuer, tomu je težko
pomoći; zu —e halten, gospoda-
riti.

Rath, m. (ein Rath), savětnik, věć-
nik.

Rath, m. Rathſcollegium, n. savět,
věće; věćanje.

Rathen, v. a. světovati, sětovati; po-
gadjati, gonetati; sich nicht zu —
wissen, neznat šta, neznati se po-
moći.

Rathfragen, v. a. světovat, sěto-
vati se s kim.

Rathgeber, m. savětovatelj, —in, f.
světnica, savětnica.

Rathhaus, n. věčnica, gradska, va-
roška kuća.

Räthin, f. světnica, savětnica, věć-
nica.

Räthlich, f. Rathsam.

Rathmann, m. věćnik.

Rathsam, adj. probitačan; pametan
dobar; štedljiv; —keit, f. štedlji-,
vost, gospodarstvo; probitačnost,
korist.

Rathschlag, m. savět; (in der Ge-
richtsordnung), zaključna rubrika;
mittelst —§ Jemand verständigen,
dati kome što na znanje zaključ-
nom rubrikom; einem Rathschläge
geben, savětovati; —en, v. n. svě-
tovati se; věčati; —ung, f. vě-
ćanje.

Rathschluß, m. osuda, zaključak.

Raths-collegium, n. zbor věća; —die-

30

Räthsel

466

B

Rauchhandel

ner. —bote, m. sluga, glasnik od
věća.

Räthsel, n. gonetka, zagonetka,
gatka; —haft, adj. zagonetan; o-
tajstven.

Raths-glied, n. savětnik, věćník; —
herr, m. věćník, starověćník; —
mann, f. Rathmann; —person, f.
věćník; —persona, n. osoblje
věća; —schluß, m. zaključak; —
schreiber, m. gradski, varoški pi-
sar; —stube, f. věćnica, věćoni-
ca; —versammiung, f. věće; —
verwandter, m. član věća; —wahl,
f. izabiranje starešinah.

Ratification, f. potvěrda.

Ratificiren, v. a. potvěrditi, odobriti
što.

Ration, f. tain, obrok.

Ratsche, f. čagertaljka, vertaljka.

Raze, Ratte, f. štakor, parcov.

Raben-falle, f. pastulja, mišolovka,
stupica; —fänger, m. mišolov; —
gift, —pulver, n. mišomor; —neft,
n. gnjězdo (loža) od štakorah; —
schwanz, m. rep štakorov.

Raub, m. plěn, odor, pohara, razboj,
razbojstvo, porob; plěnjenje, odi-
ranje, grabša; ein — der Flam-
ment werden, izgorěti; auf den —,
hitro; kradom; —ansall, m. raz-
bojna navala.

Raubbiene, f. pohitna pčela.

Rauben, v. a. plěniti, odirati, ro-
biti, otimati, grabiti; die Ehre —,
uzeti poštenje; einem das Herz —,
zaplěniti komu sěrce; — n. raz-
bojničtvo, lupežtvo, lupežtina,
grabež, hajdučtvo.

Räuber, m. razbojnik, lupež, hajduk,
pohitnik; gusar; —bande, f. četa
razbojnička; —ei, f. razbojništvo;
—hauptmann, m. harambaša; —
höhle, f. f. Räuberneft; —in, f.

razbojnica, lupežkinja; pohitnica;
gusarica; —isch, adj. razbojnički;
lupežki, hajdučki; lupežov, raz-
bojnikov, hajdukov.

Raub-fisch, m. grabežljiva riba; —
genoffe, m. surazbojnik; —gier, —
begierde, —gierigfeit, f. grabša,
grabežljivost; —gierig, adj. gra-
bežljiv; —höhle, f. —neft, gnjěz-
do lupežko, hajdučka pečina; —
schiff, n. gusarica, razbojnički
brod; —schloß, n. razbojnički ka-
steo; —sucht, f. Raubgier, —such-
tig, f. Raubgierig; —thier, n. gra-
bežljiva, děrpljiva zvěr; —vogel,
m. grabežljiva ptica.

Rauch, adj. kosmat, rutav, dla-
kav.

Rauch, m. dim; in — aufgehen, iz-
gorěti; einen — von sich geben,
dimiti, dim baciti, pušiti, kaditi;
dimiti se, pušiti se, kaditi se; —
altar, m. kadioni oltar.

Rauchen, v. n. pušiti se, dimiti se,
kaditi se; — v. a. Tabak —, pu-
šiti.

Raucher, m. duhandžia, pušilac.

Räucherg. adj. zagorio, prismudjen;
zadimljen, zakadjen.

Räucher-kammer, f. soba za sušit
meso; —kerze, f. —kerzchen, n.
mirisna svěćica.

Räuchern, v. a. kuriti, kaditi; Fleisch
—, meso sušiti.

Räucher-pulver, —werk, n. mirisi,
kadioni prašak.

Rauchfang, m. dimnjak, odžak; —
fehrer, m. dimnjačar, odžačar; —
geld, n. —steuer, f. Rauchgeld, n.
Rauchsteuer, f. dimnica.

Rauchsaß, n. kadionik, kadionica.

Rauchfüßig, adj. gaćast (golub).

Rauchgelb, adj. dimljiv.

Rauch-handel, m. těrgovina s kěrz-

Rauchig

467

Räuschen

nom; —händler, m. tèrgovac od
robe kosmate, kèrznár.

Rauchig, adj. dimljiv; zadimljen; ka-
deć, pušeć.

Ranchleber, n. kosmata koža.

Rauch-Loch, n. oduška za dim; fig.
dimljivica, dimljiva kuća, —pfan-
ne, f. Rauchfas.

Rauchseide, f. kosmata svila.

Rauchtabak, m. tabak, duhan (za
lulu).

Rauchtopas, m. dimljivi topas.

Rauchwaaren, p'. f. kèrzno; —han-
del, m. tèrgovina skèrznom.

Rauchwerk, n. kèrzno; mirisi.

Raude, f. krasta.

Raude, Räude, f. šuga, svrab; (auf
dem Kopfe), grinta, kraste.

Räudig, adj. šugav, srabljiv, svrab-
ljiv.

Raufsbold, m. ubojica, kavgadjia; —
degen, m. mač; ubojica, kavgadjia.

Raufe, f. peraica, česalj (za lan);
rešetka, lěsa.

Räufeln, v. u. lan grebenati.

Rausen, v. a. tèrgati; čupati; guliti;
vući; fich —, v. r. hèrvati se,
potezati se, čupat, tući se.

Raufer, m. hèrvalac, kavgadjia, ubo-
jica; —ei, f. boj, kavga, hèrva-
nje, čupanje.

Raufshandel, m. hèrvanje, čupanje.

Rauf-wolle, f. guljevina (vuna); —
zange, f. velike kljěšte.

Raugraf, Wildgraf, m. raugroſ.

Rauch, adj. (heiser), promukao, mu-
kao; (nicht glatt), hrapav; (unan-
genehm, als Wetter, Wind), ružan,
neugodan; (streng, unfreundlich),
oštar, žestok, osoran, osorit; (haa-
rig), f. Rauch; —e Verſe, tvèrdi,
neskladni versi; —e Ausſprache,
tvèrd izgovor; —es Wesen, neo-
tesani, neskladni, sirovi načini.

Rauchen, v. a. (Veder), hrapaviti kožu.

Rauhfroſt, f. Rauhreiß.

Rauhfutter, n. stělja.

Rauhigkeit, f. promuklost, muklost;
hrapavost, rugota, neugodnost;
oštrina, žestočina, osornost; ne-
sklad; sirovost.

Rauhreiß, m. inje.

Rauke, f. rikula, riga (trava).

Raum, m. prostor; město; einer
Bitte — geben, uslišati; der Ver-
fuchung — geben, prevariti se; sei-
nen Gedanken — geben, pasti se
svojimi misli, pustiti se u misli.

Räum-en, v. a. maknuti, ukloniti;
(veinigen), čistiti, očistiti; einen
Ort —, otići odkud; izprazniti
město; einen aus dem Wege —,
ukloniti koga s puta; fig. smak-
nuti ga, ubiti ga tajom; ein Hin-
derniß aus dem Wege —, maknuti
s puta, dignuti zaprěke; ein Ge-
bäude —, izići iz kuće; ein Grund-
stück —, krenuti se za zemljišta;
Jemanden etwas —, (abtreten), u-
stupiti kome što —en, n. —ung,
f. uklanjanje; čištenje; izpražnje-
nje; ostavljenje, izilaz; —ig, —
lich, f. Geräumig; —nadel, f. igla
(u topničtvu).

Räumung, f. izilaz, krenutje.

Raunen, f. Flüstern.

Raup-e, f. gusěnica; —cisen, n. ška-
re za gusěnice; —en, v. a. trěbit
gusěnice; —enneſt, n. gnjězdo od
gusěnicah; —ig, adj. gusěnićav.

Rausch, m. pijanstvo; vino; šum;
er hat einen —, pijan je; einen
tüchtigen — haben, bit pijan kao
čep; im —, u vinu; den — aus
ſchafen, probaviti vino.

Räuschen, n. ein — haben, veseo
biti, pri vinu biti, darnut, nakva-
šen malo biti.

30 *

Rauschen

468

Rechnung

Rauschen, v. n. šuměti; šuštiti; škri-
pati; žamoriti.

Rausch-gelb, n. cěrveni sičan; —
gold, n. varak, šljoka; —grūn, n.
sok od pasjakovine.

Rauipern, sich, v. r. hrakati, kaš-
ljati.

Raute, f. (Pflanze), ruta; (Scheibe),
okno, staklo od prozora; (in der
Geometrie), romb; romboid; (in
der Karte), karo, bundeva.

Rauten-förmig, adj. romboidalan; —
glas, n. romboidalno staklo; —
kranz, m. věnac od rute; —wass-
fer, n. rutova voda.

Rayon, m. einer Festung, okrug trèrdjave.

Reaction, f. (t.) uzdělovanje.

Real-, (in Zus.) nepokretnostni, ne
pokretni; —act, m. dělo o nepo-
kretnostima; —schule, f. stvarna
škola; —werth, m. prava vřid-
nost.

Realistren, f. Verwirklichen.

Realität, f. nepokretnost.

Nebe, f. loza, rozgva; těrs, čokot.

Rebell, m. odpadnik, odmetnik, bu-
novnik; —ion, f. huna, odmetnu-
tje; —iren, v. n. uzbuniti se, po-
buniti se, popuntati se; —isch,
adj. puntarski; uzbunjen, pobu-
njen.

Reben-blatt, n. vinov list; —holz, n.
rožgje; —laub, n. lastar, vinovo
listje; —laube, f. brajda; —messer,
Rebmesser, n. kosir; —sast, m. vi-
no; —stccher, —wurm, m. zavijač
(cěrv); —stoc, f. Weinstock; —
thräne, Rebthräne, f. suza od loze;
—wasser, n. f. Rebenthräne.

Rehhuhn, n. jarebica (ptica).

Rebschoß, n. mladica od loze.

Recapituliren, v. u. kratkom opetovati.

Recens=ent, m. kritik, razsudnik; —
ion, f. kritika, razsuda; —iren,
v. a. kritisirati, suditi, razsuditi.

Recepiffe, u. primka; Aufgabs—,
predajna primka; Empfangs—,
dobivna primka; f. Empfangs-
schein, Postrecepiffe.

Recept, u. recept, prepiska lékar-
ska.

Receß, m. pogodba; odstup; (Nück-
stand), ostanak, ostatak, (Vortrag
vor Gericht), tužba.

Rechen, m. grablje; (in Teichen), re-
šetka.

Rechen, v. u. grabiti, kupiti (grab-
ljami).

Rechen-bret, n. daska, tabla (za ra-
čunati); — buch, n. rakamica,
knjiga od računah, računstvo; —
fehler, m. salinga u računu; —
kunst, f. aritmetika, računstvo; —
meister, m. aritmetik, meštar od
računstva; —pfennig m. žućak.

Rechenschaft, f. račun, razlog; von
etwas — geben, razlog komu o
čem dati.

Rechen-stift, m. šiljak (za pisat); —
tafel, f. tabla, daska (za računati);
—tisch, m. stol za računat.

Rechnen, v. a. & n. računati; bro-
jiti; meine Mühe nicht mitgerechnet,
osim moga truda; eins in s andere
gerechnet, jedno s drugim; so hoch
rechnet er seinen Verlust, toliko ra-
čuna, sudi, da je izgubio; in
Bausch und Bogen —, na poprěko,
djuture uzeti; auf etwas, auf einen
—, oslanjati se na što, na koga;
für nichts —, negledati, nepaziti
na što; es sich zur Ehre —, za
čest primiti, uzeti.

Rechner, m. računar.

Rechnung, f. račun; rakam; razlog;
sich auf etwas — machen, usati,

Rechnung

469

Recht

Recht

ufati se, pouzdati se, nadati se
čemu; — legen über etwas, dati
račun o čemu; — tragen einer
Sache, gledati na što.

Rechnungs-, (in Zus.) računski; —
agnoscirung, f. odobrenje računah;
—führer, m. računovodja, računar;
—hof, oberster, m. (t.) višnje ra-
čunalište; —jahr, n. upravna go-
dina; —kammer, f. komora od ra-
čunah; —kunst, f. računarstvo;
—leger, m. davatelj računa, raču-
nodavac; —tare, f. računarina;
—verständiger, m. računoznanac;
—wesen, n. računstvo, računi,
poslovi računarski.

Recht, adj. prav; die —e Hand, de-
snica, desna ruka; (richtig), prav;
istinit; dobar; (gerecht), pravedan;
pravičan; —er Bruder, rodjeni,
pravi brat; das geht nicht mit —en
Dingen zu, to neide pošteno, neide
pravim putem; zu —er Zeit, u-
pravo doba, baš u vrěme; — adv.
pravo; upravo; baš; dobro; eben
—, baš dobro; wo mir — ist, ako
se nevaram.

Recht, n. pravo, pravda, pravica;
pravo, ime, vlast, oblast; razlog;
dopuštenje; (Gesehe), zakon, pra-
vo; Sie haben —, pravo, razlog
imate; mit welchem —e? kakovim
razlogom, pod kakovim imenom,
kakovom vlastju? die —e des Blu-
tes, pravo roda, plemena; das —
der Erstgeburt, pèrvorodjenstvo;
das — Gesehe zu geben, zakonoš-
tvo; zakoniteljstvo, zakonotvor-
stvo; das — eine Stimme zu ge-
ben, odvět; ein — auf etwas ha-
ben, pravo, razlog imati na što,
za što, k čemu; von —s wegen,
po pravici, po pravoj pravici;
Gnade für — ergehen lassen, su-

diti više po milosti nego po pra-
vici; Gnade für — ergehen lassen,
suditi više po milosti nego po
pravici; zu — stehend, po zakonu,
zakonit; was —ens ist, što je pra-
vo; po zakonu; im Wege —ens,
putem prava.

Rechteck, n. pravokutje.

Rechten, v. n. pravdati se; prepi-
rati se.

Rechtfertig- en, v. a. (etwas), ozako-
niti; (entschuldigen), pravdati; o-
pravdati; prati; oprati; (sich aus-
weisen), izkazati se čime; —ung,
f. ozakonjenje; opravda, izgovor;
—ungsklage, f- tužba za ozako-
njenje; —ungschrift, f. opravdno
pismo.

Rechtgläubig, adj. pravověran; pra-
voslavan; —keit, f. pravověrnost;
pravoslavnost, pravoslavje.

Rechthaber, m. uporan čověk; —ei,
f. upornost; prepiranje.

Rechtlich, adj. zakonit; zakonski;
uredni; sudbeni; dobar; pošten;
pristojan, pravni; —keit, f. zako-
nitost; poštenje, dobrota, pra-
vednost, pravda.

Recht-fos, adj. bez prava, bezpravni;
nezakonit; nepravedan; —losigkeit,
f. bezpravnost, nezakonitost; ne-
pravednost, nepravda.

Rechtmäßig, adj. zakonit; zakonski;
prav; —keit, f. zakonitost.

Rechts, adv. desno, na desno.

Rechts-, (in Zus.) pravni; pravo-
sudni; parnički; —angelegenheit,
f. pravna stvar; —ansicht, f. mně-
nje o pravu; —anspruch, m. pra-
vo na što; —behelf, m. srědstvo,
dokaz prava; —beistand, m. od-
větnik; —beständig, adj. zakonit;
—bildung, f. pravoslovno obrazo-
vanje.

Rechtschaffen

470

R

Rekrut

Rechtschaffen, adj. pošten, vrědan,
dobar, pravotan; —heit, f. poš-
tenje, poštenost, vrědnost, dobrota,
pravota.

Rechtschreibung, f. ortografia, pravo-
pis, pravopisje, pravopisanje.

Rechtsfall, m. pravni slučaj; tužba,
parnica, pravda; —frecund, m. od-
větnik; —gang, m. sudbeni red,
hod parnice; —gelehrsamkeit, f.
pravo, zakon, pravoznanstvo, pra
voslovje, pravdoznanstvo; —ge-
lehrter, m. pravnik, pravoznanac;
—geschichte, f. dogodovina prava,
—grundsaß, m. pravno načelo;
—handel, m. proces, tužba, prava-
pria, parba, parnica; —kräftig, ...
gültig, adj. valjan po pravu, pra-
vomoćan; zakonit; —kraft, —
gültigkeit, f. valjanost po pravu,
vlast i oblast, pravomoćnost; za-
konitost; —funde, f. pravoslovje;
—kundige, m. pravoslovac; —mit-
tel, n. pravno srědstvo; —pflege,
f. pravosudje; —sache, f. s. —han-
del.

Recht sprechen, v. u. suditi.

Rechtsspruch, m. presuda, odluka; —
stand, m. sud; —staat, m. pravna
děržava; —stelle, f. reči zakona;
—streit, m. pravna razpra, par-
nica; —stadium, n. nauka pra-
vah; —titel, m. pravni naslov;
—urkunde, f. pravna isprava; —
verbindlich, adj. što se tiče zakonite
obveze; —verbindlichkeit, f. zako-
nita obveza; —verdreher, m. prevěr-
njivalac prava, zapletalica; —ver-
drehung, f. prevěrnjivanje, izopa-
čivanje prava; —versfahren, n.
pravosudno postupanje; —versa-
sung, f. pravosudna uredba; —ver-
hältniß, n. razměr prava; —ver-
handlung, f. parnička razprava;

- verleger, m. uvrednik prava; —
verlebung, f. uvreda prava; —ver-
muthung, f. pravna predmnjeva;
—verständiger, m. verstak u pravu;
—verwähung, f. pravna ograda;
(Vorbehalt), pravni priuzděržaj;
—weg, m. put pravde, pravni put;
ren Rechts wegen, po pravu; —
midrig, adj. proti zakonu; —wir-
kung, f. pravni učinak; pravna po-
slědica; —wissenschaft, f. znanost
prava, pravoznanstvo, pravoslovje;
— wissenschaftlich, adj. pravo-
znanstven, pravoslovni; —wohlthat,
f. dohročinstvo prava; —zug, m.
(meiterer) utečaj većem sudu; —
zustand, m. pravno stanje.

Rechtwinkelig, adj. pravokutan.

Rechtzeitig, adj. u pravi čas, u
pravo vrěme.

Recidiv, n. ponovljena bolest, povra-
tak holesti.

Recipient, m. recipient, primnik.

Reciprocatität, f. zaměnitost. uzajem-
nost.

Recitativ, n. recitativ.

Recken, v a. pružiti; protegnuti;
die Zunge —, izplaziti jezik.

Reclamant, m. opotražitelj.

Reclamation, f. (t.) opotraga.

Reclamiren, v. a. opotražiti.

Recognition, f. priznanje.

Recognzcitung, f. pretraga; —è, (in
Zu.) pretražni.

Recommandiren, v. a. preporučiti;
f. Empfehlen.

Reconvalescent, m. ozdravnik. o-
poravnik; —enz, f. ozdrava, opo-
rava.

Rekrut, m. novak (u vojnikah); —
iren, v. a. küpiti novake; —i-
rung, f. kupljenje novakah; —i-
rungsflüchtig, adj. novački uskok;
—irungsgesetz, n. (t.) novački zakon.

Rectification

471

Rege

Rege

Rectification, f. poprava; (in Zui.)
popravni.

Rectifiers, v. a. popraviti; izpraviti; čistiti, očistiti.

Rectors, m. rektor, ravnatelj; —at,
n. rektorstvo, ravnateljstvo.

Recarrant, m. utočnik; (Beschwerde-
führer), žalbenik; —iren, v. a. u-
teci se većem sudu; žaliti se na
koga.

Recare, m. atećaj; žaoba, žalba.

Recusation, f. neprimanje, kratje-
nje.

Recacteur, m. učrednik.

Recaction, f. učredničtvo.

Rede, f. govor; beseda; rěči, glas;
— und Antwort, odgovor; — und
Antwort geben über etwas, odgo-
voriti, dati odgovor o demu ili
što; mit ter — nicht wohl ferner
kommen können, zapinjat u govo-
ru; es ist nicht ter — wertlich, nije
vredno, da se spominje; einem in
die — fallen, presèci komu rěč,
pretergnuti komu govorenje; die
— fiel bald auf dieses, bald auf
jenes, biaše razgovor sad o ovom,
sad o onom; es geht die —, go-
vori se,epsilonse; jemanden über etwas
zur — stellen, uzeti koga rad česa
na račun; — freiheit, f. sloboda
govora; —kunst, f. retorika, go-
vornictvo.

Reden, v. n. & a. govoriti, besed-
diti, sboriti; du hast gut reden,
haben je tebi govoriti; — n. go-
vorenje, besedjenje; rěči; sbo-
renje.

Redensart, f. izraz, rěč; priča, daß
find nur —en; to su samo rěči.

Rede-theil, m. dio od govora; — üs-
bung, f. věžbanje u govoru; —
zimmer, a. govorionica.

Redlich, adj. pošten, dobar, pravo-

tan; —keit, f. poštenje, poštenost.
dobrota, pravota.

Redner, m. govornik, besednik; —
in, f. govorkinja; —isch, adj. go-
vornički, besednički; —stuhl, m.
besedionica.

Redselig, adj. razgovoran, rěčit; —
keit, f. razgovornost, rěčitost.

Redner-en, v. a. (ein Heer verabschieden), odpustiti, razpustiti vojsku; (vermindern), omaliti vojsku; (berechnen), izračunati; —ung, f. izračunanje.

Reduction, f. razpust, omalenje vojske.

Rede, f. Ahere

Reel, adj. pravi.

Referat, n. izvéštje.

Referendar, m. referendar.

Referent, m. uzvéstaik.

Referiren, v. a. davati izvéštje.

Refectorium, n. refektorij, térpezaria.

Reflectiren, v. n. obazrěti se, pogle-
dati, pomisliti, ogledati se; od-
kijati se, otipati se.

Reflexiren, f. obzir, pogled, ogled;
mišljenje, misao, pomisao; (der
Lichtstrahlen), odboj.

Referim, f. preobrazovanje.

Reformation, f. reformacia; poprav-
ljenje, popravak.

Reformiren, v. a. reformirati, preobraziti, popraviti, popravljati.

Reformirt, adj. reformiran; poprav-
ljen; —c, m. reformat.

Refraction, f. lomljenje, prelamanje.

Regal, n. polica; (in der Orgel), re-
gal; čověčanski glas.

Regale, n. kraljevská, kraljevsko
pravo.

Regalien, pl. prava vladarska,

Regalpapier, n. kraljevski papir.

Rege, adj. živ; — machen, ganuti;
uzbuditi; — werden, ganuti se;
uzbuditi se, oživěti.

Regel

-3 472 -

Reguliren

Regel, f. regula, pravilo, naredba;
in der —, redovito; —los, adj.
bezpravilan, neuredan; —mäßig,
ad. uredan, naredben, uredjen;
adv. po pravilu; —mäßigkeit, f.
urednost, naredbenost, pravilnost.

Regeln, v. a. rediti.

Regen, v. a. ganuti, maknuti; uz-
buditi; es regt sich in mir ein Ge-
fühl, diže se u meni cutjenje; er
regt sich nicht mehr, nemiče se više.

Regen, m. kiša, dažd; —bach, m.
bujica; —bogen, m. duga, puga;
—fang, m. catèrnoja, guštěrna; —
guß, m. pljus, plahovita kiša; —
haft, adj. kišovit, daždovit, daž-
den; —kleid, n. haljina za dažd.
kišna haljina; —schauer, s Regen-
guß; —schirm, m. ambrela, kišo-
bran.

Regent, m. vladar, vladalac.

Regentropfen, m. kaplja od dažda.

Regentschaft, f. vladarstvo, vladanje.

Regen-wasser, n. daždevica, kišni-
ca; —wasserrecht, n. pravo kišnice;
wetter, n. kiša, dažd, kišovito vrême;
—wolke, f. kišovit oblak; —wurm,
m. gljista.

Regie, f. uprava.

Regier-en, v. a. vladati; kraljevati;
carevati; gospoditi; (verwalten),
upravljati; —er, m. vladalac, gos-
podovalac; upravnik; —ung, f.
vlada, vladanje; vladarstvo; kra-
ljevanje; carevanje; gospodova
nje; —ungs-, (in Zus.) vladni; —
ungsart, —ungsform, f. vladanje,
način od vladanja; —ungsblatt,
n. vladni list; —ungserlaß, m.
vladni izdatak; —ungsorgan, n.
radilo vlade; (von Personen), u-
redovnik vlade; —ungsratß, m.
věčnik, savětnik vlade; —ungs-
verfassung, s. Regierungsart.

Regiment, n. regement, regimenta;
pukovnija; s. Regierung.

Regiments-, (in Zus.) pukovni, pu-
kovnijski, regimentski; — seld-
scheer, m. selscher, selsčar regement-
ski; —inhaber, m. děržac pukov-
nije; —quartiermeister, m. rege-
mentski nastanitelj, stanoredja;
—stück, n. top r-gementski; —
tambour, m. regementski bub-
nar.

Register, m. registar, kazalo; popis;
naznačenje; (öffentl. Buch), javna
knjiga; matica; (in der Orgel),
igra (u orguljah); —papier, n.
popisai papir; —schiß, n. registri-
ran brod (tërgovački); —tare, f.
(t.) uknjižnina.

Registrator, m. registratur, upisatelj.

Registratur, f. (t.) upisara; — (in
Zus.) upisarni.

Registriren, v. a. registrovati; zapi-
sati; upisati.

Regn-en, v. n. dažděti, padati kiša;
ići kiša; es regnet, daždi, kiša pa-
da; ununterbrochen —, daždeti na
povratke; —erisch, —igt, adj.
kišovit, daždovit, daždiv.

Regreß, m. zavrata, uzvrata; na-
knada.

Regressiren, sich, c. . (an einen), na-
platit se na kom.

Regres-nahme, f. uzimanje zavrate,
—nehmer, m. zavratnik; —pflich-
tiger, m. zavratovnik.

Regsam, adj. živ; okretan; marljiv;
—keit, f. živost, živahnost, okret-
nost; marljivost.

Regulär, adj. uredan, naredben; u-
redjen.

Regulativ, n. měrilo.

Regulir-en, v. a. urediti, načiniti red,
u red metuuti, izpraviti; —ung,
f. redjenje.

Regung

3 473

Reiß

Regung, f. ganutje; gibanje, micanje.

Reß, n. Reßbock, m. sèrnjak, sèrndać; sèrna.

Rehe, adj. ukočen; — f. ukočenost (noguh konjskih).

Rehre, f. j. Rebede.

Reb=arben, adj. lavast, sèrnetji; — sèll, n. koža sèrnetja; —sleisch, n. sèrnetina; —suss, m. sèrnetja noga; —haar, n. sèrnetja dlaka; — kalb, n. sèrnče, lane; —keule, f. sèrnetje stegno; —rücken, m. polledina sèrnetja; —ziehe, f. sèrna; —ziemer, m. sèrnetja žila.

Reibe, f. Reibeisen, n. stèrgulja, trenica; ribež.

Reibelappen, m. otiralo.

Reib=en, v. a. ribati; tèrti; einem etwas unter die Nase —, dat komu što pod nos; sich an einem —, zadirkivat u koga; —en, n. —ung, f. ribanje; trenje, tèrtje; — zwischen Parteien, prepirke medju strankma.

Reibestein, m. mramor, kamen (malarski).

Reich, n. dèržava, vladovina; carstvo, carevina; kraljestvo, kraljevina.

Reich, adj. bogat; obilan, obilat.

Reiche, m. bogatac.

Reißen, r. a. (einem etwas), dati, pružiti što komu; — v. n. doseći, dosegnuti, dohvatiti; (nich erstrecken), dopirati, pružati se; nositi; (binreichen, genug sein), doteći, dosta biti.

Reichhaltig, adj. bogat; obilan; izobilan.

Reichlich, adj. dovoljan; — adv. begato; obilno; dovoljno.

Reiche, (in Zus.) vladovni, dèržavni; —abschier, m. razlaz carevine, odluka stališah němačkih; —acht,

f. prognanje iz carevine; —adel, m. plemstvo carevine, —aeler, m. carski, cesarki orao; —anstalt, f. vladovni zavod; gerlegische —, zemljoslovni vladovni zavod; — apfel, m. carska, vladovna jabuka; —bürger, m. dèržavljanin, vladovljanin; —bürgerrecht, n. pravo dèržavljanstva; —domänen, pl. f. vladovne gospoštine; —frei, adj. cesarski, izravan; —sürst, m. knez, princip carevine; —sürstin, f. kneginja, principkinja carevine; —gesetz, n. dèržavni zakon; —gesetzblatt, n. list dèržavnih zakonah; —gesetzbuch, n. zakonik; —gesetzsammlung, f. zbornik vladovnih zakonah; —graf, m. groß carevine; —gulden, m. forinta carevine němačke; —historie, f. historia carstva němačkoga; —herzath, m. vče dvorsko carstva němačkoga; věćnik dvorski carstva němačkoga; —hülse, f. pomoć carevine; —kleinten, pl. n. uresi carevine; —krieg, m. rat carski; —leben, n. vladovna podarbina; —erst, f. pošta carska; —ritter, m. plemić carski, plemić carevine; —schaz, m. vladovno blago; —schazschein, m. (t) vladovna blagovnica; dèržavna blagajnička nota; —stadt, f. carski grad; —stand, m. stališ carevine; —tag, m. dieta, sabor dèržavni; —thaler, m. carski tallir; —unmittelbar, adj. što je vladovini neposrědno podloženo; —versaffung, f. vladovni, dèržavni ustav; —verweser, m. upravnik dèržavni; —zepter, n. zezlo carsko, šibika carska.

Reichshum, m. bogastvo.

Reiß, m. mraz.

Reiß

B 474

→

Reiß

Reiß, Reifen, m. ohruć; kolobar.

Reiß, adj. zrio, dozrio, prispio, dopchio.

Reife, f. zrělost, zrělina.

Reifen, v. n. zrěti, zriliti; dozrěti, prispěti; — v. a. obrućati, metnuti, nabit obruče.

Reifen, v. i. mraz, inje padati.

Reifen, Reiseln, v. a. zlebiti, bruzditi.

Reißlich, adj. zrio; — adv. zrělo.

Reißrock, m. ričjak; —zanqe, f. vuk (bačvarski).

Reigen, f. Reihen.

Reihe, f. red; čreda, reda; věrsta; niz; nach der —, redom; po redu.

Reihen, Reigen, Reihentanz, m. kolo.

Reihen, v. a. verstati; porediti; razrediti, urediti; u red metnuti; Perlen —, nizati.

Reihen-selge, f. slědovanje; —weiſe, adv. redom, čredom.

Reiher, Reiger, m. čaplja (ptica); — heize, f. lov na čaplje; —kušch, m. perje, perjanica od čaplje; — feder, f. pero od čaplje; —neſt, n. —ſtand, m. gnjězdo od čaplje.

Reim, m. rima, srok; fig. vers, stih; —en, v. a. rimati; ſich —, rimati se; slagati se; —er, —schmied, m. rimar; —ſrei, —lre, adj. neriman; —maß, n. měra od rime; —ſylbe, f. rima; —wort, n. rima; —zeile, f. vers, stih, redak.

Rein, adj. čist; očišten; (lauter), pravi; (ungeschmückt), prost, gó; (vom Himmel), vedar; bistar, jasan; —es Gewicht, vaga bez dare.

Reinert;ag, m. čisti dohodak.

Reinheit, f. Reinigkeit.

Reinig-en, v. a. čistiti; očistiti; prati, oprati; opravdati se; těrti; otěrti; —keit, f. čistoća; vedrina;

histroća; neoskvěrnjenost; —ung, f. čistenje; očištenje; opravdanje; die monatliche —, měsečina; —ungſeid, m. opravdna prisega.

Reinlich, adj. čist; —keit, f. čistoća; — keitspolizei, f. redarstvo za čistoću.

Reiß, f. Reiß.

Reiß, Reischten, n. mladica, ogranak; loza, rozga; šiba.

Reißbund, Reißbündel, m. snop šibja.

Reiſe, f. put; putovanje; —apotheke, f. putna apoteka; —beschreiber, m. putopisalac; —beschreibung, f. put, putovanje, opis putovanja, putopis; —bett, n. putna postelja; — buch, n. putna knjiga; —diaten, µι. f. —gebühr, f. —geld, n. putputnina; —fertig, adj. spremljen, spreman, gotov za put; —gefährte, m. suputnik, putni drugar; —gefährtin, f. suputnica, putna drugaria; —geld, n. putni trošak; — —geräth, n. pěrtljaga; —karte, f. putna karta; —kasten, m. putni sanduk; —kleid, n. putna haljina; —kosten, pl. putni troškovi; — kutsche, f. putna kola, koćia; — mantel, m. putna kabanica.

Reifen, v. n. putovati; — n. putovanje.

Reiſence, m. putnik; —, f. putnica.

Reiſe-paß, m. pašuš, pasaport, putni list; putno písmo, putovnica, putovna knjiga; —rock, m. putna haljina; —tasche, f. torba; —urkunve, f. putna isprava; —verschuß, m. predujam za put; —wagen, m. f. Reisetutsche.

Reißholz, Reißig, n. rozgje; prutje; šibje.

Reißige, m. konjanik, jašilac, jezdiac.

Reiß, m. oriz. pirinač.

Reißaus

475

E-

Reizlos

Reißaus, n. — nehmen, uteći, uzeti utrenik.

Reiß-blei, n. flajbas, olovka; —bri, m. kaša od pirinča; —brett, n. daska (za risanje).

Reißen, v. a. tèrgati; kidati; tèrzati, dèrmati, dèrpati; cèpati; uzeti, oteći; Föder —, čupati, guliti, perutati; einen Sengst —, utući konja; (zeichnen), risati; etwas an sich —, osvojiti, prisvojiti; potegnut k sebi; sich um eine Waare reißen, Jagmiti se za čim; von einander —, razkoliti; razdvojiti, raztèrgnuti; pretèrgnuti; einen aus der Gefahr —, izbavit koga od pogibeli; Fessen —, šaliti se, šale, lakèrdie sbijati; — v. n. derati se; cèpati se; pucati; es reißt mich im Leibe, zavija me u tèrbuhu; es reißt mich in allen Gliedern, tèrga me, cépa me u svem tèlu; der Strom, das Wasser reißt, voda dere, zece naglo; — n. deranje; kidanje, tèrganje; dèrpanje; otimanje; (Zeichnen), risanje; (im Leibe), zavijanje; (in den Gliedern), tèrzanje, cépanje.

Reißend, adj. bèrz, hitar; běsan, sisolovit; (von Thieren), dèrpljiv; —e Gicht, guta tèrzajuća.

Reißfeder, f. pero (za risanje), pero risarsko; —kchle, f. ugljen risarski; —muß, n. J. Reißbrei; —zeug, n. sprava risarska; —zirkel, m. risaće šestilo.

Reitbahn, f. jašionica, jezdionica.

Reitbar, adj. jahav, jašiv, jezdiv.

Reiten, v. n. jahati, jašiti, jezditi; — v. a. uzjahati konja; jahati, jašit na konju; —, n. jah, jašenje, jahanje, jezdenje; unvorsichtiges, schnelles —, nesmotreno, bèrzo jahanje.

Reitend, adj. jašuć, jašeć, jezdeć.

Reiter, m. konjik, konjanik; jašilac, jezdilac; —ei, f. jahanje, jašenje; kavaleria, konjaničtvo, konjici; —fahne, f. Standarte; —gar, adj. na pol kuhan, varen; —pferd, n. konjički konj; —falbe, f. šarena mast, mast od šuge; —wache, f. konjička straža.

Reißgerte, f. jahaća šiba; —gurt, m. kolan, podpruga, kajas; —hauß, n. J. Reitbahn; —kissen, n. jahaći jastuk; —knecht, m. konjuh; —kröte, f. f. Reitwurm; —kunst, f. jahanje, jašenje; —lings, ade. jašimice; —peitsche, f. bič jahaći; —pferd, n. sedlenik, jahaći konj; —rock, m. jahaća haljina; —schule, f. jašionica; —stieſeln, pl. m. jahaće čizme, škornje; —stall, m. konjušnica za konje jahaće; —wurm, m. medvědak, ronac; —zeug, n. jahaća sprava.

Reiz, m. (Erregung), draženje, poticanje; potaknutje; (das Anziehen), dragost, milota, milina; uzoritost; mama, namama, vabljenje.

Reizbar, adj. dražljiv, razdražljiv; naprasit; —keit, f. dražljivost; naprasitost.

Reizen, v. a. dražiti; buditi, poticati, blazniti, nukati; (locken), mamiti, vabiti; (einnehmen), zaněti; die Nerven —, poticati živce; zum Zorn —, dražiti, ljutiti, sèrdit koga; zum Lachen —, činit smijati; zum Bösen —, vabiti, mamiti, poticati na zlo; eine Munde —, zlediti, pozlediti ranu.

Reizend, adj. (erregend), poticav, nukajuć; (anmuthig), krasan, lép, dragostan, milotan, uzorit; mamljiv, vabljiv. [line.

Reizlos, adj. bezdragostan, bez mi-

Reizung

476

E-

Repartition

Reizung, f. draženje; poticanje, blaz
njenje, nukanje; dragost, mi-
lina.

Rejolen, f. Rioten.

Rekel, m. prostak, glupan.

Relation, f. (Anzeige), prijava; (Be-
richt), izvěštje; (Beziehung), od-
nošenje.

Relatio, adj. odnosni; —e Ztimmen-
mehrheit, večina glasovah u obče,
odnosna.

Relegiren, v. u. odpraviti.

Religion, f. věrozakon, bogočastje
bogoštovje; (Glaube), věra.

Religions-, (in Zus.) věrozakonski;
—bekenntniß, n. věroizpovědanje;
—eifer, m. žestina bogoštovna;
—freiheit, f. sloboda věroizpově-
danja; —friede, m. mir bogoštovni;
—genoß, m. jednověrac; —krieg,
m. rat věrozakonski; —partei, f.
stranka věrozakonska; —secte, f.
razkolničtvo; —spötter, m. poru-
givalac věre; —störung, f. věro-
zakonsko smetanje; —streit, m.
zavada bogoštovna; — trennung,
f. razdor, razkol bogoštovni, raz-
kolničtvo; —übung, f. bogosluže-
nje; —verwandte, m. jednověrac,
istověrac; —zwang, m. silovanje,
usilje bogoštovno.

Religiós, adj. pobožan, bogoljuban.

Religiosität, f. pobožnost, bogoljub-
nost.

Reliquien, pl. f. moći, relikvie, o-
stateci od svetacah; —kästchen, n.
škrinjica za relikvie, čivot.

Reluiren, v. u. etwas im Gesel, od-
kupiti što za novce.

Reluition, f. odkup; (in Zus.) od-
kupni.

Remittent, m. (eines Wechselz), (t.)
poslataj; —iren, v. u. poslati mě-
nicu.

Rementexferb, u. doknadni vojnički
konj.

Rementirung, f. nabavljanje doknad-
nih vojničkih konjah.

Remuneration, f. nagrada; —iren,
v. a. nagraditi.

Renegat, m. odmetnik, odpadnik.

Renette, f. Renettenapfel, m. věrsta
od jabukah.

Renitenz, f. opor, upor.

Rennbahn, f. těrkalište.

Rennen, v. u. těrčati, teći; — v. a.
einen zu Boden —, těrčuć koga
prevaliti, oboriti; einen den Degen
durch den Leib —, probosti, pro-
biti, proburaziti koga mačem.

Renner, m. běronog, hitronog (konj).

Renn-schiff, u. korveta, jahta; —
schlitten, m. lahke saonice; —
stein, f. Rinnstein; —thier, n. sě-
verni jelen. [bojša.

Renomist, m. uhojica, kavgadjia, ne-
Renovation, f. obnova.

Renewiren, v. u. ohnoviti.

Rent-amt, u. prihodarstvo; —amt-
lich, adj. prihodarstveni.

Rente, f. prihod; poreza, daća, da-
nak.

Renten, v. u. donositi, nositi.

Rentenanstalt, f. prihodni zavod.

Rentenai, f. prihodarstvo.

Rentenirer, Rentirer, Rentner, m. pri-
hodovnik, kapitalista, glavničar.

Rentiren, sich, v. r. nositi korist,
kamate.

Rent-kammer, f. Rentenei; —meister,
m. prihodar.

Reorganisation, f. f. preuredjenje.

Reorganisiren, v. a. preurediti.

Reparatur, f. poprava.

Repariren, v. a. popraviti.

Repartiren, v. u. razděliti.

Repartition, f. razděljenje; (in Zus.)
razdělni.

Repertorium

477

8

Reyevoll

Repertorium, n. repertorij, potražnik.

Repetent, m. repetent, ponavljač.

Repetir-en, v. a. repetovati; ponoviti; ponavljati; uhr, f. ura od repeticie, ponavljajući sati.

Replik, f. replika; odgovor.

Repetitorium, n. polica.

Repphuhn, J. Rebbuhn.

Repräsentant, m. zastupnik; anz, f. (object.) zastupstvo; (subject.) zastupničtvo; ation, f. zastupanje, zastup; (Worstellung eines Planes, einer Bitte), predstavka; ativ, adj. (Verfassung), zastupni (ustav); iren, v. u. zastupati koga.

Repressalien, pl. f. represalie; odplata, odměna; ausüben, uživati pravo odplate.

Repressiv, adj. zaustavni.

Republik, f. republika, skupnovladanje, skupnovladarstvo; aner, m. republikanac; anisch, adj. republikanski.

Requiriten, v. a. Jemanden, zaiskati koga za što, iztraživati koga; etwaš, zaiskati što od koga, tražiti što natrag; nabavljati što silom.

Requifiten, pl. potrebovine.

Requisition, f. iskanje, iztraživanje, traženje; schreiben, n. (t.) iskanica.

Rescript, u. reskript, naredbenica.

Reserat, n. f. Vorbehalt; priuzděržaj, zádežka; (in Zus.) priuzděržni.

Reserve, f. (milit.) pričuvak; gelauf, pl. pričuvni novci.

Resident, m. resident.

Reiznen, f. stolica; stolni grad.

Residiren, v. n. stolovati.

Resolut, f. Entschlüssen; ion, f. rešenje, f. Entschluß, Beschluß.

Resolviren, f. Entschließen, Beschließen.

Resenanz, f. resonancia, odziv; heden, m. dno (od resonancie).

Respect, m. čast, poštenje, ozir, obzir; mit - zu melben, s dopuštenjem, s oproštenjem govoreć; iren, v. a. poštovati, častiti, einen Wechsel -, primit měnicu.

Respecttag, m. (im Wechselrecht), dan od oduhe, počeka.

Respicient, m. obzirnik.

Respondent, m. branilac (u akademiah).

Reffortiren, v. n. spadati pod kakvu oblast.

Rest, m. ostanak, ostatak; einem den geben, ubiti, smaknuti koga.

Restant, m. neizplatnik.

Restiren, Resten, v. n. dužan ostati; ostati na dugu.

Restituiren, v. a. povratiti.

Restitution, f. povrata.

Resultat, n. proistok, plod.

Retention, f. priuzděržanje.

Retirade, f. uzmak, ustup.

Retiriren, sich, v. r. uzmaknuti, u-stupiti; uzmicati, ustupljati.

Retorition, f. odplata, odměna.

Retorte, f. retorta, tikva (u kemii).

Retour, (in Zus.) povratni; niren, v. u. povratiti.

Rette, f. pas, vaška.

Retten, v. a. osloboditi, izbaviti, spasiti, sačuvati.

Retter, m. spasitelj, izbavitelj, sloboduik, osloboditelj. [nica.

Rettig, m. rotkva, rodakva, pověrt.

Rettung, f. spasenje, izbavljenje; smittel, n. način, put od spasenja.

Reue, f. pokajanje, kajba, kajanje.

Reuen, v. n. kajati se, žaliti; pokajati se, požaliti; es reuet mich, kajem se, žao mi je.

Reuevoll, adj. pun kajanja, pun pokajanja, kajan, pokajan.