["העצמות הנושאς אם כן הלהיס 發膿ת\nכד, תוסם ענוה עליו גדלו כמקח שטח\nשכד שורשים חזקים וכשה שביעוד הסודית\nתתדכן ההאלה אחד זדק, ואכנם התרח\nתתדכן ההאלה הגדות שתהיה כליל ארי\nכד ראש, וואוי היו יתده, ובפרט\nאין. אבל התקריעות לרגל העולין בגד\nכד כן הרשים שלשה, ונאשת שיוו\nכל־זקלו יש לחיי ד. ראשים, חנהה
תגללו ולתוספת בעשרים, וכונפללי־שוי\nכד, הבודד יש יטמי־תמישת אל ה, ו\nאכנם התחתונות ההג כדון אניצוה ויה\nכד, הגדו הלהיס ליה כהן ההוון ותינק\n\n**בתעלת השדה**", "האכזב תועלות, \"האשת שתהיה מעבר\nלעג הושת הódה בקבוקי ב�ודו,\"\nמה כה דבר כולל, \"הא שותצבים אל\nהמונ הוהי צריך שתהיה. ונאזג\nפריו, ורדה, ויהי כר על הין גוף, ו\nהנור כהן כוכב לפגע ליהדוך, \"הנור\nהנור,\" ויהי כהן כוכב לפגע ליהדוך, \"הנור\nכד. כהכ בעקבות בגדנו, וגדנו לאר\n\"הא שתהיה. הוהי, ונאזג\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nאֶנְבָּר הַשָּׁמַע, וְאֶדְכָּל הַשָּׁמַע\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nאֶנְבָּר הַשָּׁמַע, וְאֶדְכָּל הַשָּׁמַע\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד, ויהו דוסה, \"הא שתהיה כהן כהן, ל\nלמה שיכן ויצוי, ועכבר ידור, ונא\nהשיג פנינה כה דאלו תלהינה בקבוקות\nאש, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nאף, ואשת שיהוד בלו את הגלות חצ\nק\nק\nלעג הגדות הגדו בקבוקי בברז\nכד

["סידר אופן א", "שיזכרנו מדבר חלויות הצור וסארוהו", "בנתוח חלויות החודש", "והיה", "ותועלותם", "פרק ט", "הלויות השדה והדזד, וסאא יתוקד בים הגלעות\nוסובכים איבורי הנשיכה ווםם אחד עשר הילוי\nהלויות\nהשדרה והוזדהם צופלות בעדי קיצום הגדאים. סנאטים\nונכפים חולוי אחת אין לה כנפים, ווםם שנים עשר\nחלויות, וסנאטים שלהם אינם שוויה דפי שמה יש כום\nבנדג האיברים אשר להם מעלה יתدهם יותר גדלים\nוהיודר חזקים.", "בכלוד ימים כנוני בדוקות הצלעות בום, והשבעה חלויות\nהעלונות הסנאטים שלהם גדולים ונקנפים ניסם בוד\nשיוני בעד הלך הנה. בעולה וכמה שהרכס כנוגם בום\nהושמו תוספות הדרקות קעורות הכבודות, וכמה שתהת\nהשהה תיה תוספותם הדרקות והביטות לעולה. ווםם\nאשר בסם גוטות הכבוד והביטות למסטר יבישו בים\nהגנינות גגכלות וגבינות, וסנאטים שלהם נמסכים\nלמסה, וועLEYה יומתפוגות מרקס כנוני הדזין גוטות\nכלג\nוהיבור, וועLEYה יומתפוגות מרקס כנוני הדזין גוטות\nהיבור, לפי שטחה ברם כלמסה ולבLIGHTS\nכשהישרים וסנאטים שלהם נמסכים לעולה, וועו\nנכרד תערལך כי זה איר, וסנאטים עשר אן\nלום כחיסר ופיהוך בעמוד מבת תצלום חסיד.", "ואסנים השינה המכלית וגבינות, וסנאטים שלהם נמסכים\nלמסה, וועLEYה יומתפוגות מרקס כנוני הדזין גוטות\nכלג\nוהיבור, וועLEYה יומתפוגות מרקס כנוני הדזין גוטות\nהיבור, כי כהלויות הכטן הגדים בים\nלפרק גדלו\nוהידר כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהדבורה אשר היה ראוז שיווה בכבף כהם, הוספות\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nהנבקה, ונקבעו השנין חלעות כהם, כפי כל פנים\nעשר דזה כהם ומוכבו כהם, הוספות הדרקות חסיד\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nכמה\nלארך כה הוהדבורה הגדה, ותדמה שחרב\nהנבקה, ונקבעו השנין חל

["ברנקרנ מדבר חוליית הצוג וגביהם", "בנתח חוליית השדה", "והיהו:\n\n**תועלתם**", "הנה הגדולה, **לא עשר ירוכתكم** בנה תגלע\nברבי הנגינה ותאף עשר תחליה, **חליפות\nהיו**. **לא אמת עשר תחליפות** בעדי קועץ\nהתקאים סכואס.\n\n**שאף** נסנאס של זלופים אין טוות לפי טהה שש יכון\nשאלא עשר לאם בזעף, **לא עשרים**. **והיו**\n**זונק** הגדולה ויוור נכנס פנים ואחר ועצמות פ' **טבעת\nהנוגה** ויוור נכנס פנים ואחר ו

ספר א אופן א

והם אשר יכער להשמט קנה הורז למעלה והארת מ
כבנים ולטמה תכנע כמו כן ראש קנה הורז כמשכש
ואחר הולך ותרוב כל כה שוודף עד הפנימי כדי
שתיהה אספתה המניעה יתירה ועל הגוות פוסת במו
הישולשת פוסתו אל עד ההיצוני הויוו הפנימי עד ש
שלא יחס מיטח הגו כי אל היה היהה התושבת כן הצד
הפנימי זהה בכתשא העור ויכוב בער ההאך ותוספת ה
האות וכמ הנסכף כנותר נכרת להגין ונקר עץ הכתף
ודכicotו בו בעבור העלות הנגזרות בכל האיברים

## הפרק היות

בנתח

קה הזרוע

הנקרא בערבי עצר עסוקה הורז נברע עגין כדי שי
שיהיה יותר רחוק לקבל המאורעים וקצה העלין אבטני
נסך בנגינות הכתף בפרק רפה בלעדי יד רקיק מאד וכ
ובבס רפיח הפרק זה תכרה עד השכ�ה הגדה.

והתועלת ברפיח הגדה הזה כבע שני ענינים והסצ
ומ差ון אוכן הצידך הגדה בעדידים כולם

ואוכן הגדון שהא אעב שהוא מוכטש אל האפשרות
תנוען הגדה ולידוי הגדה אין התנועה הזהת הגדה על
ותתתד עד שיפัด וחיוו חתף קשריו והשמושא כב ק
קה הורז ברוב הענינים נח וכל היד כתנענע עזל על כן
נתזוק כל הפרקים ופרק קנה הורז ענקัดים אותו
אATERה קשרים האוד כה רוחב קרומי כסובב בפרקים
ככמ בשאר כל הפרקים ושני נשקידים נחרידים כהאך
אשר ורשה כולי על קהה קנה הורז * ושני יותר גדון
ויותר קשה להיות עם ארבעה להיות כן כהתוספת ה
הבתקרת כהיל מומן להם ותכונתם אל הרחב כה שהוא
בפרש אל משוש להזעת קהה הורז להידר בעצים

הערבים עליים כמבנים וקנה הורז מענות
הפנימי כפוף כהצד הlichיזרים לאיש זה מה שנעך על
העצלים והarbזים והarbזים להישב אצילי הידיד על ה
האריות האמנים קצה קהה הורז התחSTDן הרכבו בו שתי
תוספות דבקות ואשר כהם כנגד הפנימי הוא יותר או
יובר קרק ואין לופק עם דבר אחר אבל הוא כתדוק ע
עם עתים וגדים
ואכם התראה כחוץ ישלם בו

פרק בטרפז הורז ותיחבר בו כוינו אני וכר ובניינה על
כל פנים וכשני בסוי אזור החלק שתי נומות ולמעלה ע
לפני ובלישעה עד לאחור והגומא הפנימות העליונה ש
שוה הרקיק אין לעיה כמבדיל והנומא החיצונית היא
גדולה כשם וכמה יש להם כנגד הגומא החיצונית אינו
החלק ולא עגין החפירה אבל כהו הגדר הישר

עד כשתחי עעבו כה תוספת קהה הורז אל הצד
ריניע אלו ועומד ועוד認זורEKRÖD אירן

בקרוב ואבקרט קורא שתי הגמות אלו עינים

## הפרק היט
### בנתוח

הורז ותחר כשת עצמות דבקות ונקראים שת ИсRAI
ובערבי זנין והעלין אשר כנגד האצבע הבנה הדנוי
יותר דק והשפלה הנגלה הנקרא כנגד כהם יותר ענה לפי

שהוא נוכל ונקא עמדות התחטן

והלועלת העמוד התחטן שתיהו בו הורז י勋ולה על הפילה והרחב
והלועלת העמוד התחטן שתיהו בו תנועת הורז אל הע
הנקות ומתחנה ולטון באצנע ובלך אחד
שאינם צריבים בכמה שדב בכן כל העצלים הענבים אל ה
הענבי ועוניי שרי צווים לפני צרדים אל רכבי圍 המצל
הקשרים כהם מפני רוב כה ששיגם כרגניפות והה制度
הכדבות כשעת הגדות הפרקים ופני שחם סיס
הכשר והetzתי והעניט העלין מעוק אאל לזרקי מצד
הפנימי וştמה עסט אל הלאיציון בעקים וכפול זה תנועת
בזוה הכשר הཁנהה אל תנועת הפכיפה והעמוד התחטן
יטר לפי שותה תוןון את ה 林 ותנור

## הפרק דב

בנתח פרק

ברפק הזרוע

ואוכנס פרק בדרפק מתחבר כדרפק העמוד העלין וופק
החתן עס קנה הדרוע והעמד הערין בקבות גומא כח
נצבת בוכן כהצחה חיצוני מקלה

הירז ונקשר בה ותנור האומן וקזמה חתירה
ואוכנס העמוד החתן לושת

תוספת בניגות דומיס אל הין הניתן כהת
והחלק הזה מעוקה הששה אשר בתחייתה כדי שיחצב ב
בשא הלא התרשים חנוכיו שדי עזל על הלא
עקו אלא שתקנת החוזיא דובא כחוטרת כמצבת
הגינה אשר בין התוסת בעמוד התחטן זה הגדיקת
יהברח וופק כדרחק הורז וכשיגר הענוג עלי החלק
לאחור ותמשה היד וכשיגר חנוכו חנוכו הלא
כגומא הערצית הבוכנא ועצור אוזה ומענמה

השטייה ויעמוד קהה הורז
וכשיתעגנב אוחן חלק א' האוד הנקות ולויה תקבץ
היד עד שתעיג הורז אל עד הפניגים והפנרים וקצני שחי
התפוקה למלטמה בקבצ'ו חיד בדבר אחד ויור מות
הרבה משתתת לוגיה בנומוקת התחזון וכשה ישאר מה
הנוגא. הנקות ישאר עקוות חלק כל שיתןה בישתת המאוד
וצפה באחרי הגדות תוספת הגדים מ
ככל שהוא ועוד ותועילה

## הפרק הבא

הידור וקינף הנקה ע
הידור הלא הנקר רס

רס

מהובות מעצמות רבות לברתי: כללו אומז דבר כה
מהארוערים אם יבואה להלושת בה תחתית הבק בשתת
אהזתהה בנגשים ולתתכן לעצת הדרביה המונתיים
והעצמות אלו ניזקאות הפרקים קשותם קציתל
לברתי ופרדו ויחיל עצרת הבק ליה שכסוכב עליי וו
ויעצר עד אלו אטטש בעור הבק בצאת העצמות אלו
כלום לבקתות דרונק בטרקים כשרג ועם השאבק יקרק קד
קציתם בקצאת דרונק בטרקים כשרג ועם השאבק יקרק קד
נוכת התחטינה שבענרים הבק ועצמות החוזים הנקרא
רס שבעה ואחר נוכף
ואכם הטרשיים הם שני
שורות כנגד הורז ועצמם ב' לפי שואם נגד סקר הבק
והעצעות ויהיה ראוי שיאד דא יותר ועצמות הגדה
ב ארבעה לפי שהוא נגד הכס, הבק ועצעותו ויהיה

## הפרק דב

פניכר

פניכר

פניכר

פניכר

פניכר

פניכר

פניכר

פניכר

פניכר

פניכר

פניכר

פניכר

פניכר

פניכר

["תולדות העמד\n\nנקרא עמד התחלן\n\nהנתח בזון בזון בזון בזון בזון בזון

["ספר א' איפן א'", "והשבמה ההושען הפרק לכבד גוף בתנינו, הגושם\nמקizo כלפיגל לפי שית שינגנו כדות הנפילה גואס\nכלפיגל לפי שאלן לא לאהור נפילה כבודה ואכזלא אחף\nהצדדים הוא נפיליו ברז בזועק אכל ברגל הפיגלו\nלשגיח הנפילה כהדות בעת ההליך וברכייז וטודתם", "בנתוח הרגל", "## הפרק הל", "ואכזם כף הרגל כי נברא אל הקים העמידה והושמה ת\nתכונתה ארוכה לצד הפנים לאמץ אל הצהבה בהשען ע\nעדי וברנלו כף חלון כנבר הגד הפניני ונקזא אוכץ\nבעדיה לחיות כלבר ההליה הוא כמו הרגל בשעת הה\nהצדה וחיות כנשיה הידן הוא על הגד המחלף מ\nהרגל הנשה לעמד כמה שמחתייב להתמיד הסיכמה על\nצך קליות ררגל הנשה ותתישת התכונה וכמו כן שתהיה\nהדידן על הדרבים הוזרים קיומת מתחברת ככלי כבכ ה\nזוק והלהזק כלליות העצב על פה שידמה למד bellות ונכ\nונברא הרגל מזחא מערבות כריה תזוהה תחנה הרה בש\nוהעצגמו חלך אל על הדריקה על האגף כשצטן אליו\nלפי הרשון עצרה אוחא ושתתהיה יתנן שתיעג\nבחלקו תכונה אחת וישיב בה עננים הוא יותר טוב\nלהווןק כשהה תכונה שותף ולא תן תכונה הרה בש\nועצמות כף דוק נרגל שהש עשרים הרקרם שבו מעהה הטרק\nעם השוק והעקב ובכ משענת הקין והעס השה בו חלן\nהרגל והרגל ענקות הנופיות בתנאי לדי ווה במשום שול\nהרגל ואחר כך עצם נקבר לדי ווה במשום שול כי בע\nש שׁרוות מונח אל הגד הויניגני ובה יכש קיומ אותו\nהוזק מערקיי כל היניגו וברא אל במשום שול\nהצוה ושהצמה עצמות\nואכזם הנופיקונים יותר\nהוזק מערקיי כל היניגו וברא אל במשום שול\nשעצמות כף דוק נרגל הנופיות בתנאי לדי ווה במשום שול\nשעצמות כף דוק נרגל הנופיות בתנאי לדי ווה במשום שול\nהברלוים משני הקיס סובבנו עלינו יצדיידן כי לעצרה\nככג וערפז ורדזה לשנים החרצות והובני יונסק צאר\nבעקב בשני עדיזים כנKEN בנקות הנביעה נעוצה והערקים אמצעי\nכף השוק והעקב ובי ינש דבק ווזק. הפרק בניג\nיונטת עלייה כההזועז ווה כונן באמצע במאת ואפ\nשאשבו בעבור חלן הרגל שהוא נטשא אל הגד הירוני\nוהערקים יוקשר בו העצם השוה מלהפיגיו וכוה כמו פירק\nכשבי מפיגי קדש פירקים והעצמת החריה הנקרא רס כהצד ה\nומלפיגי בשלשה סעצמות החריה הנקרא רס כהצד ה\nוהירצות והערצות ונקך ברז איזה אם תרף תחנה אותו עצם\nנפרא ואהם תרצה תשים אותו בארבר עצמו החוריה הנקר\nואכזם הנופיק הוא מונה העדקים קשף ענגל\nלאחור לעמוד כנגד ההכאות והמאורות חלקי מלשה\nלהשיב בו יושר הדריקה דבוק גוף הרגל על הקומא\nאש יוניגנו כף בשעת הקה\nונברא שער אל הנedi\nלהות נקר למסת הרגל ונאבר כשליש אל האגף ויתפ\nבעט כדי שינע ויכלה אצל הרגל אל הגד הירוני\nכדי שיוו קערדיות הרגל עד האמינו\nואכזם החוריה הנקראת רס מתחלפת מחליהית כ\nכף תד שהן עשר אחר כי הראשונה אחת והי שתי ערכות", "## ענינים והאוחה הם העמידה והקים\nיהיה ככף הרגל\nוהשני תועלת הנסיעה בשה\nעולה וידור והיה בפחד הירך תושוק וכשיקה לכף\nהרגל שום חולי ייקשו העמידה והקים אבל נסיעה בשי\nכשיזור כה שתצטף אליה הנסיעה מיתרין קיום שיהיה\nלאחר שני הרגלים וכשיקה לאיברי הירך והשוק חולי\nיתקן העמידה וקשה הנסיעה", "## הפרק דכו\nבנתוח הירך", "תחלת עצמך הרגל הוא הירך והוא הוינור גדר שבעכות\nהגוף לפי שהוא סובל מה שלמעלה ונאושה לאשר תחתיו\nנתעקבות קצתה העליין כדי שיזצב בקף הירך והיא מגזון\nאל צה היבני ובלכל ושוקע כן הגד הפניני ומאחור לפי\nשאלו הושם בזישד ונגד הגד יולד כמגין כהוורחכה\nבאמצע השוקים כמו שיקל.למי שבריאו כך ולא תכ\nתככר הגדת העזלים הגדולים והצב והגדים לא יולד מה\nמכלכלים יבר ילא הוכשה תכונה הושיבה ו'ועוד אל\nהושה בולט כצד הפניני גולד בעדו הרהבה כטין אחד\nולא היהה תכונה והכיתה אליים והרטה כהם ולא נת\nנתישרו ונקצה ותחזין תוספתה לאריה והראות ו\nעזהה לגד תחלה על השוק ואחר כך על הפרק", "## הפרקדבה\nבנתוח עצם השוק", "השוק כמו קנה מזוער מכ עצמות האחד כהם יותר\nגדו יותר ארץ הוא הפניני ונקרא הקהה הגדול. ה\nיותר קצר יותר קטן אין יגיע לפход הידף. אבל הוא\nקצר כמכו אله שהוא כלכלה יגיע אל מקום שיגוע אלי\nהגדון ויקרא הקהה קסץ. ואל השוק כמו כן.\nבעצם, \"הנה נברא יותר קטן כההיך\". והלפ שנאף לו\nהחיי התוסתת בעדון והוא הקים העמידה וaneושה מה ש\nלשעיה בעדון והוספת הקן הוא קלות התנועה. וה\nהוא החזוב יותר רואי לזכותה הכוכנות בשוק הנברא יו\nיורר קטן וחזוב הראשון יור'תרא לזכותה הכוכנות ביך\nונברא יותר גדל והושם על השוק שיעור יותר ישר עד\nשאלו נוקס בו גודל. יקלה לו קשי התנועה כמו שי\nשיגדה לבעל הפיל והגנפים. אלו חסר יקלה לו קשי\nהתנועה חלישות ונלאה יצאת כה שלמעלה כמכו כמו\nשנראה אל הנברא. דק השוק ועם כל זה נשהן. בוחזק\nבקהה הקן וואל הקה הקטן תועלו אריו כמו הסת העצב\nהנדים ביניהם בשתוף הקהה הקסן בפרק הרגל למרד ל\nלהתחזק כבוננות הנפילה והמתיחה", "## הפרקהכט\nבנתוח הארכובה", "וגתנגן פרק בהכנסת השני תוספות אשר על קצה הירך וכ\nוכבר נתחזק בקשר סובב ובקסב ובקשר סור בעומק וב קשרים\nבהב צדדים חזקים ונחצב כצמצום הקצמה באל רפה\nוהוא עין הארכובה הוא עצם כבונתו אל העג' כל שהוא\nותועליה להיגין בשעת הכיעה ולשמור טהרציות", "לארה הלא מתחדשת כהמונח, כהמונח, כהמונח, כהמונח,

["למורה", "12", "הפרק הג' דניאל, שטי קצות הארכניות, הלא התחסן.", "בנתחו עצי הגדות.", "אכן מזמן תמציע ב", "ענף דרדר קירט ים", "יכתחו חתת גבע המתח ונתחרדב בו כאר דא אטפס\nשיהיה חלק כתוכנת העור ויכנע הפשתן כמענו וופש\nהאבר המתנעג בעדו כלא כותר לפי שיהיה המתנעג מ\nכמענו רוחק ולא יכשר להגיע להדוטה כות בית\nארלו הענינו העצמה הרישא שיבת בנות העיגים ווער ע\nערוד העין לעמון ברפיגו ופרישתו", "בנתוח ענוי בת העין.", "ה陝ल המתקע בת העין\nהו ענלים ארבעה כמ", "כדדי הארץ לערמה ולמשה שני וכנות העין לא שרב\nבקצה החוטים ונקראים אמה בעריב שיכל אחד כמם טבכ\nכתנענע ושני עדים באכלסן שהם מתנועעים אל הענו\nואסאוזה בת העין עצר סוכן העלא שיר כירב עיניג איר\nשא יניגו אותם ותועדים שיכבר את איזו ויכנע כמענו דה\nהרפין בפכל בשתת הידריה", "הענוי הוה יולד\nעל דעת קצת הכתחות עצר איזו וועל דעת קצם שן ע\nעצלים וועל דעת קצם שלשה וכלא פסקד בעיניו הוא", "הפרק הה' כנת עצלי העפעפים\nאנסנערעפים", "לפי שתחחתן טבנוב", "כלעד צמצם אל תנועה לופי שהכונה השם בתוכנות\nבתכונת העליז לארדו ושרלו בו לבדר העגילה והידריה\nוכשבע השם תי משתתיד למסת כלו כה שאפשר\nכשלא לאות, לופי נמצא כן האזרעיסמה שיאו וron\nואעפ שוזה אפשר שיהיה העפעף העליז בנה הגדותין\nכתנענע אבל כשהבת הבורח ית משתלת לскиק הפעיל\nכמהתחלתם והכן הקבנת איר חליזם עיל דודג הידריה\nישר ובתנימה המוזריה, העפעף העליז יותר קירב איר\nצומחת העצמים והעבים כשנוגעים בו רא' ישיכר ליה\nלפיה שהעפעף העליז מצשר לישת\nהגנעות העליז כשרפ העפעף\nוהידריה כשרמעץ\nהעגילה מצרכת את אל על סטף למשה פטגשא אילו ווזא לא יכלה כ\nמאד שאר ניגע אס וופי בתהמיה ותנור וועי ותיזה ויכתנו הגש\nשיבואו עצר מטלה פטגשא אילו ווזא לא יכלה כ\nמאד שאר ניגע אס וופי בתהמיה ותנור וועי ותיזה ויכתנו הגש\nבאמצע העפעף אל נדבק באסצע העפעף סטם בת\nער העולה אילו וואו נדבק בגדה העפעף הלא הוה דבק\nאלא בגדה איזר ולא יכשר שגרת העפעף על הוילר דק\nהיה עקוות ותתחזק העגילה כדב אשר פנס הגדה תרחה\nוהילך כזד הארה ולא הוה שוה כהינוקו תלו אבל דה דבמה\nבסניזר הוהילו הנקרא לקולן לא נברא עצר איזר דק\nטני עצלים עומדים משני זבנות העין טוטכים העפעף ל\nלמשה משכיה דהמה.", "והנקן פתחת העפעף הוה מ\nבספיק אויל עצר אחד יכא באסצע\nהעפעף ויתפש\nקצה הידר בון על אצ העפעף וכישתקבן יופת וברא בע", "ב ד", "וצטנות פות בפרט ור衍ת ותועדה כות שהצודק ב\nבפם היד היא התנועה והגדה יותר מא שאר כה רגלו ו\nודר תועלת כה דגלו הא קיומ שפי שד הגדים\nהפרקים מזוקים בעצרות ובצופת אל קיומ זה כמ\nבש שאור לוי דודרווין הרדוהיה הגדיה כנו שיחס\nהחלון כל עך ורחוק כות בזמה שיתקרב ב\nהגדה המתחברת וכבר נודע שתחל על העוצר יויה\nבש זה יותר סכד ופרת, שוער יותר משכנים ויל\nוהקלות כמה שהן ופרת כנס ופרת, שוער יותר מ\nואסם סרק וגלר בברא בחשה עצמות\nליבק בכל אוז כמם אוז האцבעת לפי שהם חמשה ע\nעודים בעך אחד לופי שiteינוק בום אל הגדות יתוב\nמהצדה אל האחה ויהוה והגדה וילך המבנה ב\nכף דה וופי אצטང ליב כה נבוך הוא שלשה עצמות\nכי ולל העצמות בשתנס כה יוזרים ארגנים וסכונה\nחוך בגדות הנקראים אולסכינית חוץ כהצם הנק\nלא דה ויהו אולסכינית הידריה וכשתהיה", "הכלל חב הפרקהא\n\nכטנער אטר כילוי בZH וkH וkH וkH וkH וkH וkH וkH וkH וkH

["ספר אופן א", "שלמים ... **ש (...) שהפרק** **הילוי** **הלוין** **אליו** **יוו** **תנועתו** **ב**\nכדי **ל惜ר** **תנועתם** **למ** **ה** **הפרק** **שלו** **ו**
לו **ללא** **מצרכים** **שיוו** **למעלה** **משל** **תנועת** **פת**
**ח** **והנועות** **המנדה** **והנועות** **המעי** **שההיק**\nוהנוזת **תכבוד** **הלוי** **ותזבוכו** **כד** **והסגרת** **תנש**
והשודק **תסובנו** **תשה** **אותו** **אל** **הנ** **צדים** **ובצר**\nשתנועת **סתיום** **אותו** **שהיה** **שאר** **לal** **לal** **לal** **לal** **ת**
**יתקץ** **למעלה** **והתנוזת** **בовך** **שהיה** **באלסמן** **ובר**
אל **המנדה** **ש"נ** **עצלים** **נקראים** **עצל** **הצעה** **נתעט** **ש**\nש**ורום** **במאד** **לפי** **שיפוקים** **תנתחי** **בהם** **במאד** **קטני**\nהשוער** **רבים** **כלים** **בשקת** **ווער** **תנועת** **הנודים** **לאו**\nהאבר** **היצרים** **משת** **העצלים** **האל** **ותר** **קלים** **אכנים**\nבכל **והיזמים** **הפר** **הילוי** **התתון** **יוזר** **גנדי** **ויור** **כד** **מ**\nבאקר **לאד** **בהתעסק** **בהם** **כמני** **תירתם** **ונשיכתם** **חח**\nוהתתון **העקלה** **בז"ר** **קש** **ארלו** **ש"נ** **העצלים** **ל**\nלהם **לקnym** **כהתחל** **אש** **הו** **הבורה** **ש** **אף** **נוף** **בת**\nבכל **ההיות** **הנ"ו** **בנ"י** **המ"ז** **נביי** **אר** **ואכנים**\n**הנ** **ל** **ש"ת** **המו** **בהם** **במאורעים** **איק** **ו** **האלו** **בכמ**\nסבאסאס** **והדיה** **לו** **כחלוי** **טן** **אותם** **הבורה** **ת** **בכמ**\n**הצלה** **תתונת** **הש"נ** **תנוגו** **הירג** **והנוב** **מ**\nבסר **דוקה** **לבית** **בחומר** **מעצמות** **הדוח** **ומעוק** **נקב** **מ**\nהכעב **הלוין** **עצל** **היבש** **במסרווים** **בנ"ב** **נ"ל** **לע**\nשכנות **הרדה** **כדי** **שיד** **שתקה** **עצDom** **אותו** **ואלו** **ש"נ** **העצלים** **כבר** **נתקסב**\nבש"נ **עצלים** **ענבים** **בנ"פ** **עצלים** **בנ"פ** **עצל** **בנ"פ** **עצל**\nבמעב** **לפי** **הבהדרת** **בכד** **כמה** **שימוייב** **לדراות** **תו**\nוספפות** **תב** **הירז** **הנ"נ** **תנ** **בנ"פ** **תנוגו** **הירג** **והנוב** **מ**\nלא **כנקצם** **וה** **כבער** **הוזוק וואכ** **ואכנים** **אצלו** **החרי** **הא**\n**האר** **כדי** **שיד** **רדיות** **עצל** **אאר** **האר** **כד** **שוד** **ה"י** **יוזף**\n**הוזיק** **ואור** **כד** **נסט** **פ"ע** **אאר** **ויכלא** **כשר** **וישוב** **עצל**\nלברת** **תקף** **ל"י** **המסהה** **עד** **המ"ז** **המערבים** **האר** **כד** **פֿנֶג**\nבפֿנֶג** **רחק** **הילוי** **אל** **הקז** **בכש** **תנשא** **ננ"ק** **הילוי** **לאה**\n**וישפּיק** **ל"י** **ספ** **לפ** **שכברובות** **הטעי** **ער** **הישפּלי** **ש**\n**יסיק** **ש"נ** **העצלים** **לא** **הצוד** **ל"ל** **לאר** **וא** **ואכנים** **עוזה** **ה**\nהלע"ב** **הס** **ש"נ** **עצל** **הס** **למ** **ש"נ** **עצל** **הס** **למ** **ש**\n**הארש** **ע"ס** **ע"ס** **האר** **כד** **שוד** **ה"י** **יוזף**\n**שוקס** **האר** **כד** **לידר** **ת"א** **כמוי"ו** **בדר"י** **כמ"י** **ק"מ** **ש"נ** **ש**\nהווג **נידבק** **אך** **יש** **בנ"ו** **ומש"ל** **כש** **במה** **ש**\nשכנגדו** **להיות** **לעצלים** **האל** **עצלים** **כתחוֹר** **ב"כ** **פֿנֶג**\nולא **תשה** **תנועתם** **אך** **לאו** **ש"נ** **שינוט** **הש"פ** **בעלת** **פ**\n**פנסבריס** **תבתרו** **בנ"ו** **שההיק** **היאס** **.**", "דפֶּרֶק ה' אֶל\nהאַשׁ תָּנַגְתּוֹ", "דפֶּרֶק ה' אֶל\nהאַשׁ תָּנַגְתּוֹ", "ותנועות **כשתתפות** **ע"ס** **כמה** **שהוליו** **כחוליים** **הנואר** **ב\nב** **היוו** **כלי** **כמחוברים** **כנישיות** **האַש** **ונשיש** **העוֹף** **ב**\n**ביחד** **כל** **אחת** **כש"פ** **תנועות** **ל"ו** **המיידית** **והמשוות**\n**אכנים** **שיהיו** **הוֹכּוּת** **.** ' אָכֵן** **שיהיו** **בפֿוּרים** **לאחור** **ואכֵן**", "רוזבכ **בנוג** **דוקה** **אל** **הבודדים** **שטוח** **תחת** **צמיחת** **שער**\n**דיס** **הע"ן**", "פֿרֶק ה' אֶל\nבנוג **עצל** **הלוי**\n**הנ"ו** **הנ"ו** **הנ"ו** **הנ"

["דָּפֶק הַחֹל הַעֲלָמָה אַהֲוָה הַנָּגָד וְלֹא הָהֹוָה הַרְקָל שְׁלֹמָה כָּסָב\nלֹא הָהֹוָה הַרְקָל שְׁלֹמָה כָּסָב הַקְּל הַלֹּהוּךְ\nשְׁלֹמָה כָּסָב הַקְּל הַלֹּהוּךְ וְלֹא הָהֹוָה הַרְקָל שְׁלֹמָה כָּסָב\nשְׁלֹמָה כָּסָב הַקְּל הַלֹּהוּךְ וְלֹא הָהֹוָה הַרְקָל שְׁלֹמָה כָ

["ספר א אופן א", "האזרז מונז לישל תינורתי כוחו לא השבעית בהילוי\nהצורר ההודו ייאר הראשונה השבעה כוחו ליתר\nהן הצעירים המודחים, ואסנום העצלים הקקבץ הזה\nבהם מה שיקבך הזה בקבלה הוא הקיים כשנין וכנים\nכח שיקבך העצם, ובנזא זוזה כתוח החת יונ� אירך\nשבעלעות הלוניזמים ובפעלים ההוזן ואסף וכמה זה זאל\nקצירים דק בבחון הגרן: השכם ודיקב בעל היהש\nמעצלי הבטן ושען זוזות אחורים עוזרים אוות יאבקים העצל\nאש קנקב וכתוח בכיבד חם הערזים: \"אף בין הפצלות\nהחqnירה והועז יاهויבי שהיה הקובן בנים בלועדי הפושט\nוהז. שבין כל שני הצלעות כמסת ארק עזלים\".\n复合 يستלע א אחד והצלע הבחושב על אחד ארז מילות\nבאלכסון כנבי פניכי וכתנו מה שיסמה ותחבמה כמנו\nכח שהוא כנגד הקציה הבדלי. וטעלע טה הוא כנדי\nהאזרז החניכים כלו כוחלף בקבים החבורה אשה על\nקץ הבודי כוחלף. אולו בהחנה אשר על קצה האזר\nכשתהיניה הלוניזמים איריב בקבים חלף כל ארק עזלים\nואקר בבסר. \"לט שהוא מותק כונן למסת הוא\nוהו שהוא כנים מותק למסת הוא כחן כל\nעצלי הזהה סמנים ושממה עזלים, ועוד עוזרים עזלי\nוהזה בקצום בקבים החבורה אשה בדוק בצלע\nהראשר מכננו וכנשאים אותו למעלה ווערים\nעל כנחת החזה.", "## הפרק הוז", "בנתוח עליי תנועה\nהורז ו. והם הנבענמים\nפיכר התחף כמשה שלמה", "עצלי יביסום וכושבים אותו. למסה וארלו עזלי תולדות\nהחת השדים וקבמה בירק. קומרין קנה המועה אל הזהה\ncovc קומרין קנה המועה אל הזהה עם שתף\nהכף וצלם תולדות מעילו, הזהה אצן קה קה הורזים\nהקרוב אל הזהה ונדזוה כעט. וצלם כפגר גדל תולדות על\nוהזה דבק בתתתת הקירן קה הורזים כשפוך לגלר\nאש יקשנו אותו. הערז יכיא קה הורזים. אל הזהה וועה\nבו Be באל חלק האוזה יכיא אונז וארז יכיא כשר\nויבא על הזריז ושנים עזלים צומחים מצד הכסרים. דבק\nבפנ"ו, כיוון כבדו העצם הדור, כוחה האהה כהה, וידנ\nכאצ הכס"ל, וצלוע"ל האוזה ומשוכ"ל. האבר כגד צלאר\nואחור יכ"ל יש ויהו כ"ל. דק אצן כנ"ל, שארו ית"ל\nואצ"ל כצ'ב ונאצ'ב ות"ל, כ"ל, ש"ל, ש"ק, ויהו אש\n"ע"פ כנ"ל, "ע"פ"ל, "ע"פ"ל, "ע"פ"ל, "ע"פ\"ל, \"ע\"פ\"ל\nוחכש עליי תולדות מערת תכ"כ, כהם עצם תולדותו כמעצ\nהכף וכתIMP כין בקביה והצל"ל, הערז"ל, כעט אל השמאל\nהזהל "הערז"ל, ברא\"מ, "ע"פ"ל, "ע"פ"ל, \"ע\"פ\"ל, \"ע\"פ\"ל\nע"פ"ל, "ע"פ"ל, \"ע"פ"ל, \"ע\"פ\"ל, \"ע\"פ\"ל, \"ע\"פ\"ל\n"הערז"ל, כהכף האוזה, כהס"ל, ו"ל, כ"ל, כ"ל, כ"ל\nתתוחו"ים, אש בקבידל וכתסם מאלו בין הצלע התחזק\nויידבק. רשא קת"ה הזהה, כהצ"ל, מא"ר וידוק עם נשתת\nאל "היכני" ו"הא"ק בקב ההאש"ל עד כאלן הוא חלק כבע\nהרה. ודיקות באלכסון בשטח קה הורז ומשה\nאותו אל "היכני" ו\"הא\"ק, המתקזק במקום המופשת", "מהח"ז ודבק ע"ה האמי ארה"כ עם התרן ומשך\nאותו לכתה יאבקה התרן עצליו הם"ב"ן ערלה תער\nנגננט בערבי"ם ש"נ עזלים מובנים אל התרן עוזרים\nעל הטריעה", "## הפרק הוז", "בנתוח עליי עצ"ה הלאמי\nואסנום עצ"ה הלאמי יש לו\nעצלים מיחדים ועצלים", "ישתפו עם אבר אוז\"ל. ואב\"ה המיזרים או\"ל הלאמי הם\"ב\nזוגות כ"מ יכאז זוז כעד הלהי וידבק קה"ו היהש אש על\nהעצ"ה הזה והוא אש יישוך אותו ל"צד הלהי ו"זז צוכח\nתית הזוק וארך כ"כ כתוח ה"ש"ן אל ק"ל "הערז\nבהעצם הזה זה כ"מ ימשך העצ"ה הזה"ל עד"ה הלהי וווג\nאהר הצהלו"ת מהתוספות הקליות הנקריא סכוננה בערב\nאש אצ"ל האוזן וידבק קצה התחזק כ"הו"ק היהש"ל על\nהעצ"ה הזה, ואסנום אש ישתתף בז"ו זולתו כ"ב זכרנו אותו", "ואוד יוכ\"ר", "## הפרק הוז", "בנתוח עליי ה"ש"ן\nואסנום העצל"ל הנבענמים\n"ה"ש"ל ו"ה"ש"ה עזלים", "שנים כותריה יבאו כותışפות. ש"ה כמו הח"ז וקבק\nבשני צדדי ו"ש"י בתארכים תולרות מעילוני עצ"ה הלאמ\nודקיס בעצם באמצע ה"ש"ל וש"נ כננענמים באלאסן\nוהתלדתם מצלע השפל בהצלעות עצ"ה האמי ו"ע"ברים\nבין ה"ש"ן בין המארכים ומ"ר"ח"ו וש"נ כ"מ"ר"ח"ו ה"ש"ן\nוה"ש"ל כמקומ ק名"ל אלי הנזרקים. כ"ב נכרח"ו ל"ת"ה\nחתיו כ"ר"ב ו"דק"ב בכל"ע צמינות פרק הלהי ו"כ"ב נכנס\nבכל"ל עליי ה"ש"ל נפ"ד ידבק כ"ב ה"ש"ן ה"לא"מי\nרב"ש האה"ל אל"ה ולא"ה ו"ר"ח"ש"י ה"ע"צ ה"ב"נע"ל"ה"ש\"ל\nבאך"ר ב"ל"ט כ"נע"לו"ו"ל"פ"ש"ה\nבנ"ת"ה"ה כמו ש"רא"ו ל"ה"ת"ע"ו ב"צ"מ ב"ק"ר ו"ח"ב"ן", "## הפרק הוז", "בנתוח עליי ה"צ"ו\nהעצלים הנבענ"ל ה"ע"ר", "לבד ש"ת זוגות כ"כ"ו ו"ש"ת\nזונות כ"ש"מ"ל"מ"ז זה כ"מ"ה ה"ו\"ר\nל"צ"ל אחד באלאס"ן ו"ס"ת ית"ר"ח"ו אחד\nשנ"ח"ם כ"ח"י"ה ש"ה"ר"פ"ל"ו"ו"ר\"ח\"ו\nוב"ש"ה"ה הנע"ל ל"אר"ב"ח"ם ב"ח"י\nב"מ"ל נ"יהיה", "## הפרק הוז", "בנתוח עליי הזהה\nהעצלים הנבענמים את\nהזהה כ"מ"ז ש"תתחו\n"ה"ר", "אותו לבד ה"א יקבצו ומאל"ן עליי הקירס המבדיל בין\nאבר"י הגשיכה ו"א"רי המ"ז"ו אש"ר נזכור אותו ארה\"ה וווג\nבונה תחת השכם תולדתו כ"חלק נ"ש"א אל ו"ר"ש ו"אש\nהכף וכרד אותו ארה\"כ כ"ה"א דק בצלע ו"ר"ש"ן י"כ"ז\nש"ת"א ו"כ"ש"ו אותו זוג ב"ל"בי פ"רד ו"מ"מ ו"ל"ש"ן ח"ק\nהאוזה כ"מ"ז דק בauxו"ר ו"יינעג אותו ו"ת"ח"ו י"נע"ע ה"ח"ז\nוכ"ת"ר עם ע"צ"ו"ל"ו ו"ע"ד כ"ז"ר אותו ב"צלע ה"ח"ש"ו\nזוזן כ"ש"ה"ה ב"ק"ן המשופת כ"הכף ו"דבק בזוג ארה\"ו ו"ר\"ד\nבהחלויות אל ה"כ"ף ו"ש"י יישוב בצלע אחד ו"דיקב בצלע,"", "ל"פ"ל, ל"פ"ל, ל"פ"ל, ל"פ"ל, ל"פ"ל, ל"פ"ל, ל\"פ\"ל, ל\"פ\"ל, ל\"פ\"ל, ל\"פ

["למורה", "תולדות כהנויות השכניות מהלון\nהאשנה השכנית החוליות, הלהא\nחנים, ונאכנת העצלים הקצבים הזה\nההוזה בקבלה והאר הקירם שחרם וכ\nסם, ובלהא תוב חת חת־הודיו שיכ\nננים וכפלי הרזון, הושכם וידק בעל\nזוהי, זוג אגרים עוזרים, אַזְרַבִּין הצלחת האַל\nהיו, הזרלות כהזוהי הקיבון בנה לבי־הש\nהיו, הזרלות כהזוהי

פֶּקֶר אַ אַפְלָא

העמוד התחתון ושלוחם שני הידור אַ האמצעי ועצבע הסבאה ושלישיהם והשאר תולדתם לעילין העמוד הערילין ושלוחם יתיר אל הבן ועצל העעל הוה זה עצר המהן, וארז האצבע הערילין, אחד משני העעלים הנזכרים בעעל גנוע פרק החוליא הנקרא סנידר לודיתן והמקatz האצבעי כהעמוד התחתון יתיר ורדיקו הבן כעצבע הסבאה.

הקביצים שהם כה שיהם על הזרוע יכה שהסכfragים הכף, ואשר על הזרוע הם גע עצרים קעתם עדים זי למעלה בזז. וקצתם מונחים במәצז הניתר בעולים שבהם והם הת. התחתנים לבעלה דבקים בעצם העמוד הנקרז לפי שמקלעם יותר משובח ואות שיהיה מקומם יותר שגור והתחלתם נאסצע הראשה הימני מהזרוע ולפנים ואור בק ייעבור וירחנו ויחלקו ליחירות יובא כל יותר בנים האצבע, ואכנים אשר יבאו אל ד' כל אוד כהם קוכך הכף הראשון ושהלישן קשון וראשה, אכנים והראשה ניקוע, ואכון השליש וראשה ניגע אליו וראשה ידבק בו, ואכנים העורב אל הבן הוא וקבּן כראף, ואכנים ידבק בהם והצל העני אשר למעלה כמינו. מאלו הוא יצרק כן וראשה, ואכני השטף הערילין בהעבוד הערילין, זכשועמות לצד הבן נוטה כבנים ושולה יתרים. אל הנקרא האצטף הארבעה לκδεν אוכו לא אינן מותידה אינן כקזם אחד תולדות הירשון התלה הזריזה הוא כראות הענין ותולד, השני בראש עכוד התחתן וכבר שמו הבן, כמו גשר כתבצם בעצל, חד כתבצים כשני עצרים לפי שיוור, ובשכונה בפצעל הארבעה הוא הקבץ היות משוב במצע. הבן הוא התהילה והזרוח האצעות ובפרט, נאסבע הסבאה אשר ליצן, ואכנים העעל השני אינן אל הקבץ. אבל עשרים יתיר לופנים כהכף ויתפשו עליו, וירחבו להקביע הרגיו לופנים כהכף ולמצע העכחתה השער עליו, ותומך כפיכי הכף ויהוק ואותל עשיית הדברים ולו, והם אשר על החוליא הנקרא סן, ואכנים העצלים אשר בפּצרם, הם ערכונים קצם על קצם בשתי ערכות, עד התחתין כמבפנים ועדי הענין. בחוץ לערז ואשר בעד התחתין בספרסם, ה' שהם נגד האצעות לבעלה, וصال הבן. יצמה מחליתן קצם החוליא הנקרא סן, והשדי קצ' הרגות ליפתו באלכסון וראשה תלו בברק הכף באז זה. קסם שכנגד האמצע, ויהרים דבקים בכהן ישׂו אוטו, לאו השבעה אל הקבּין אבל ד' לחיים ושנים להשפיל. מאלו השבעה אל הקבּין אבל ד' לחיים ושנים להשפיל, הוה אצום אשר בעד הערילין תחת העצל הפשו אל הכף ואל אשר הודיעם נאליגנס לבדו, ורוא עשרים החלה, כהם כל ב' חם ידקו בפרק וראשי, אכנים התחתין מהם קבוצו, הוא עם ירידה והשפיל, אכנים הערילין הוא קבוצו עם מעט דרבה. ונשיאה וכשיתקצו בוושד יצמך מהם הרכה.

וכשיתקצו בזיר שיצמה מהם דבר מיחד אל כהן האה
יקחן הפרק והראשון ושנים אל השני כאשר הגדעת נסım
כותי הלהמה חמש והמשפילים בעלן והצלמה
קטן הנקרז יש לכל אחד ואחר ואל האצבע הימן
והבן שנים בעשים והקביצים לכל אַצבע ד' ויהרים למת
ומלדה אצבע לכל אחד

הפֶּקֶר כָּא

בננאות הנו

תנעתו הנו

עפַל הַנָּג הַכָּם שִׁכְלוּ לָא אַחְריו וּם כָּהּ שִׁבְעָנָרְפִּוּ
כזבע אל־לו הָיִנִּה כָּל הַתָּנַע וּת הַשָּׁנִים אַשְׁלָה הַו הֶם
הַיּוֹדִים שִׁקְיַרְא עַצְלִי הַנָּג וְשֶׁכֶּם עַצְלִים תָּמָא שֶׁפֶּל
אַחֲד כַּחֲבַר כָּב שְׁלֹשָׁה עַצְלִים כָּל אַחֲד יִצְאַנְכָּל
חֹלוֹא עַצְבּוּ אַחֲד לְפִי שִׁבְיַרְג כָּל חֹלוֹא יִפְלֹק בַּלַּכָּל
אל החוליא הרשונה וּוהל הַלֹּא כְּשִׁכְתַק בְּשִׂיר יִצְעַב
הַנָּג וּכְשִׁידִים לְהַבָּה שִׁלְיַת וּתְנוּ לָא אַחֲר בְּשִׁכְתַק
אַשְׁלָה בְּדַח אַחֲד יָנָטָה הַנָּג אַלְיוֹ, וָאָכֶנָּה הַעֲצָמָה בַּעֲצָמָה
הוּא זּוֹ כָּנֹד לָמָּה וּהְא כַּהְעַצְלִים וָאַשְׁלָה וָצֹוֶת הַעֹד
לְפִל הַשּׁט וְקֹצֶהו הַתּוֹת דַּבָּק בְּפִל הִיּוֹדִים כְּשִׁוּה הַזָּה
הַלַּיּוֹדִים בְּקֹצֶה האָגָשִׁים וָבַצְּבָה בְּרַב האָגָשִׁים וְקֹצֶם
הַלַּיּוֹדִים יִכֹּא אַל הַדִּא וְהוֹצִיא וְזֹו כָּמֹד הַיָּהוּ זֶה הַנְּקָדָב
סַכְּם וְהוּא מִכְּחִיל כַּהְשַׂיִּי הַאַחֲד עַש כְּהַזֶּה יָוָד לְטָמֵא
כֹּמָם וְמִצְמַיִם יִסְכְּק אַל־יוֹ נָגָיווֹן מִצְחָת הַעֲצָמָה
הַשִּׂר בְּשִׂרְפִּה וּהְזָה הַגָּפִּה הַכְּפִּה וּהְזָה הַגָּעָת
הַשִּׂר בְּשִׂר קָעָת

הפֶּקֶר כָּב

בננאות

עפַל הַנָּג הַכָּל עַצְלִי וּיִשְׁתְּפָת בתנאותיהם לערז על

אָכֶנָּה הַכּוֹכֶל עַצְלִי וּיִשְׁתְּפָת בתנאותיהם לערז על
חיישת מה שנכיבים ושהתן וערובים כהיבנו ושהממה
שהם כָּל־לִי הַקְּרָב וְעַצְלִים אַזְלָיו, וְשָׁמַלְתָּם וְשָׁמַלְתָּם
כָּהּ כַּהְעַצְמָה וָאָצְמָה וָעָמִי וְשָׁמַלְתָּם וְשָׁמַלְתָּם
כָּל הַכָּל־לִי הַרְנִי וְיִתְפַּט וְלִיפַתיו בְּשִׂיר עַל־מִקְדָּשׁ שֶׁפֶּל
הַרְנִי וּפְשָׁט קְדָה בְּיִשְׁכֹּה בְּהַדּוֹת מִצְחָה וְעַד סְדָק
בְּשִׂיר וְשֶׁנִּי עַצְלִים נַגְדֵּם בְּרַב מקָמָס לַעֲלָה כָּמֵר
הַבּוֹת עַד הַבְּשִׂר כָּל וּתְתַת הַשָּׁנִים הַרְנִי הַנְּרִבְגָּל
בְּגִין אַל־אַשְׁלִים וְלִפְתִּים הַרְשָׁנִים לַזְּוִי עָמָד־וְשֶׁי
זְמַן בַּמַּלְכָּם אַחֲד כָּהּ צְדַח אַחֲד בְּכִמִּי וְשָׁמַלְתָּם
מִצְחָם משֶׁנִּי עַצְלִים נַגְדֵּם גְּקִדָּה כָּמֶס עַל־מִקְדָּשׁ
דְּרָגָלִים וְכַהֲשָׁכֶּה עַד הַרְנִי פֿוֹשֶׁק שֶׁנִּי כְּמַצְלָכָה
וְשָׁמַלְתָּם אַצְל כָּמָק שֶׁדַּרְגְּנִי וְקֹצֶה שֶׁנִּי אַשְׁלָם אַצְל
הַשָּׁנִים הַרְגָּעִים וְהֶכְוָם כָּמֹזְרָם כִּצְדַק הַלַּיִם הַבְּשָׁנִים
משני הַחלִּי הַנְּדָבִים אַל־אַשְׁלִי זְמֹות לְאַ יְסִוּרְו זְמֹות
הֶם קְדָמִים אַל־אַשְׁלִי זְמֹות מִזְמָּה לַמָּלֶה מִשָּׁנִים
הַנְּדָבִים

דֶּפְקֶר כָּב

בננאות

עפַל הַנָּג

אָכֶנָּה אַל האָגָשִׁים יש לָהּ עַצְלִים לְשֹׁמ
סְּבוּלִים אַזְלָיו יִתְרִבּוּ וּלְבָל בְּצָה אַזְל
וָרִי זֹו

["למוד ה", "והשתו הדרה ותולדות בתת עסם הכסים. ומרום עצר\nעוכת מחת עסם הכף. נוטה לאחור וופשט אותו נטש\nברוכה אל השמאל. ואסנת הצעירים הקוברים לפיל היד\nבהצל הקינוב עם היטה בעוטה אל השמאל הוא עצר\nידר משתי תולדות האהד כהם דבק בחלק המנים\nואהמן מتانק הכסלים הוא אשר דבק ווספת בעצם\nהקצן השמאל ועצם כעצם קן שער הרגלו. ודב באור\nתוספת הקטנה ו Ascitutio. וער הרגלו. וער הרגלו. וער הרגלו. וער הרג

["ספר א' אופן א'", "הנף האורך כך תחלכים מודדנים באחרון היך עד שפונעים הקמת המתרחש כהשאLED וידקן. וגוונס נוטה אל הירקות ותולדת האחרים כן כ' מאני עSON הך לא'ל שהם נועשים אל הדבקות בחלק אשר בנה'דיים מהצד היכני ופרק הארבעה ע"ל א'ל הוא טחן בפ'ך הארכוב פון כפ"ע האמציע ויכ'ב השבו"ה מהע"ל ב"כ. הטע"ל ה"כ"ב"ל אפשד שמק"כ הארכובה בבקהה ובש"ט, הכבדיל אפשד שמק"כ הארכובה בבקהה ושהוא משותח בתכליתו יותר אז"ח כ' היך ידוקנו בכה בשתנדי", "בעצ"ל הנעג", "פרק הרגל", "העצ"לים הכנענעים פרק הרגל מהם מה שכריכים ורגל וכיהם שמשפ"לים אותו, ואס공 הארכ"ב כ"ר ע"ל גדר כ"ונה ל'פ'י הקנה השמאל ותולדתו החלק בראש קנה השמאל וכשבולט נוטה ב什וק ה"י"ל ל"א. א'ח צוג"ח ראש"ל המ"ל תצועה בבע"ן ית"ר דבק בקרוב מערש והעצ"ל הקט"נ ג'נקרא כ"כ הרגל ל"מ"ליה ו"ו"ו"ו בשתתחב"ה צפ"ו הכ"כ הר"ש ויהיה על הו"ש ו"השואה א"סנס"מ"ש"פ"לים מהם זונתלו"מ"ר ה"י"ד. א'ד"ר כך "יוד כ"ול"א בט"ן השוק בש"ד רצומ"ח יותר כ"גדולי ה"י"רים וה"יה ית"ר העצב"ל דקצ"ב העקב ו"כוש"ך אותו ל"א"ר ב"א"רכס"ל אל ה"ק"ני ה"יה"ה זה סכ"ל ק"ד"ל"ג"ל על ה"ה"ר ו"ע"ש"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"

["ספר אַ אַמֹן אַ", "פֶּה לָ דָפֶס תַּקְפִּיס", "למֹדְרָ", "המצייפ הוא האומן אשר יצאו מסמיכ כור� כזומף האיברים ותכנית תולירום ונקכיה וחלקות ושירותם והנותניזים ושתתופים, וכלל הפעלות התליבת ב 构築ת שיעוריו והיערכים לאלו הבחות והשתתף המהנה הגדון וסמה הבחון הגדון. בבחות הטעמים העוברים, וברשאש וטעמי הלא:", "בבחות הטעמים העוברים, וברשאש וטעמי הלא:", "## פֶּרֶק ג", "### אכנים העובדים", "המשתמשים בלבד בבחות השכעיים ההם עס בזומדי המה ג'ון והם ד' כוותים כוטסבוזח' מעקר דוחה, ו'תנודת בברא למשוך המזון הכועיל ופועל זה בליפי הארם וח' וו הולכות כאוend.", "ה属物学概论\n\n的属物学\n\n的植物学\n\n的动物学\n\n的矿物学\n\n的历 史学\n\n的建筑学\n\n的天文学\n\n的数学\n\n的植物学\n\n的动物学\n\n的矿物學\n\n的歷 史學\n\n的建筑學\n\n的天學\n\n的數學\n\n的植物學\n\n的動物學\n\n的矿物學\n\n的歷 史學\n\n的建筑學\n\n的天學\n\n的數學\n\n的植物學\n\n的動物

["ספר א אופן א", "הכף האהיר כך חולכים מודננים באזרון היך עד שפוגעים\nהמסכים המתגר כהשווה כצד השמאלי ויידקן. וגוונס\nנוטה אל הירקות ותולדת האחרים ככו כן אטעני עצם\nהכף אaza שארים נוטים אל הדקות כחלק אשר בו הנידים\nהצד היכוני ופרק הארבעה עצר באשר הוא טמן בכפלה\nהארכיב פוע כפנעה האמצע וכבכ השבו שהחר מהעצר\nהכף הפוטש, הכבוד, אפשר שמקץ הארכובה בכמקה\nוהוא כמשתיח מתכליתו יותר אזה כף הירך\nוידקנו בכמה שכנגדו", "## הפרק הבט", "בעצל הכנענע", "שרק ררגל", "העצלים הכנענעים פקק הרגל מהם מה שחריכים הרגל\nוכם שמשפּילים אותו וואכנס הכרצים מורים עצר\nגדר כונה לפי הקנה השמאלי ותולדתו החלק היכנו\nברש קנה השמאלי וכבבלט נוטה כהשוק וחיוך לאר\nהבן ודק בקרוב משר הבהן ויטה הרגל למעלה * ואה\nצומק כריש הימוני רצועה כבענו יותר דבק בקרוב משר\nהאצבע הקטן הנקרא כנצר ויררים הרגל למעילה ויתור\nכשתחבורה בער הצבק הראשון ויווה על היושד והשואה\nראוכנס והמשפּילים כהם וונתולדתו מראש הידן ואה\nיוד ויכלא בטן השוק בכד תצומק יותר כגדולי היררים\nוהוא יותר העצב הדיק כעצם העקב וכושך אותו לאחור\nבאלכסון אל הימוני ויהיה זה סכה לקויס דרגל על הארץ\nועשר אותו עצר נולד כדואשה הימוני וירד עד ידבק\nבעצמו כנגלעתי יותר ששלה אותו אבל ישאר בשרי\nויידק בארית העק לערלה כהדבק אשד לפנוי וכשוי\nאל שני העצלים או תחייהם由אורע יתרץ ועצל אהיר\nישתרכו כנו שוני ירים האחד כהם יכיקן הרגל והשני\nיפשט הבן והעצר תולדתו כריש הקנה השמאלי בא\nזה מקים שפּיל הימוני ויווד ככנו ושתרב לשני ירים\nוהאחד כהם דבק מטחת הכוליאלי לפי הבחר ובית זה\nתיהו השפלת הרגל והיתרenciasה אחר יולף בחלק העצר לעוב\nבמקום תולדתו היתר הראשון ושולח יותר אל הערקים\nהראשון כהבה פּוטש באלכסון אל השמאלי וכבר נולד\nכדואשה היכוני כהידק עצר ויידבק בכח משני עזלים\nהעקרבים ואה כף יפריד כהם כשעובר בתן השוק ויעבח\nיוד יכנס לשתה כרגל ויוזע כלי החתיו כפיה הקשת\nהעצר הפוטש כבפנים, הכף וכמותו עלינו", "## הפרק חל", "בנתוח עליי", "אצבעות הרגל", "ואכנס העצלים הכנענעים הצבעות יש הקובצים כהם\nעצלים רכים וכמה עצר תולדתו כריש הקה הימיני וירד\nעיוו וישלח יותר והילק לשני חלקי קבץ האצבע האמצעי\nוהאצבע הנקרא כנצר. ואחר יותר קסן מזוה תולדתו\nמאחרון השוק וכשישלחו יחלקו חילקי לשני יתרים קובצוי\nהאצבע הנקרא כנצר והאצבע הנקרא ככאבה ואחר כך\nישתרק לא לשני חלקים יותר ידבק בנשתר. כהא וישוב\nיהר אחד נוטה אל הבקה ומקבץ אותו ועצל שלושי וככר\nזכרנו אותו ותולדתו כיכין שני קצו העצב השמאלי\nוישוב וירד לשני עצלים וישלח יותר ככנו לקבץ הרגל", "ערז", "המיכל", "ואב", "זבר", "ודמ", "ודמ", "ודמ", "שהוא", "תועל", "במקד", "כמיכר", "וודיא", "להם", "כוסר", "ברלט", "שטע", "הוא", "הה", "כתער", "השבכ", "שואה", "במצול", "כן חנוכ", "הראש", "יש לוג", "נאליניו", "הרביע", "כבודה", "ארום", "בין", "הע", "בשעת", "והשני", "מקומור", "בם מיכ", "בם", "בם", "בם", "בם",

["למופי", "המעייח היא האומן אשר יצאו ממנו כ供应ן וורא תכונוג\nהאיברים ותנבים הילונים נקביה וחולקים ועריזותם\nהגנויותם והתשופתים, ובכלל הערלות התלויות ב\nתבכלים ותעריזים לאלו הבחות החמישות\nב供应ן עסמת ה供应ן התחזק ותנתחי, ותעריזים הם התחזק ותנתחי.", "## פרק ג", "אמסן העודים\nהמשתמשים לברכХות השטבעיים הנהם עוצכי התחזק\nהן ותם דחמות כנוביה כמכל דוחה, התר组织 כנוביה לשל\nלשבו המזון המוער וופעל זה כליפי האכר שאר כו\nהלכים כארז.\nוהתחזק נברא לחייזק המזון\nהמעלון כו עז שטישב בוחח המשנה ליה גנוביה\nכמונ ויעשה בלו הוהלך באליכסן ולפעמים יעדו\nהוהלך ברוב.\nואסם מעכל הוא אשר שינה מה שמש\nהמשנה בז\nוהא עלען בהלוי הנקרא עכל יומא\nשישנסם אשה זאת היתכונה ונקדס כן עכל יומא\nהיקל שבילם לחייזק כהאיברים ותעריזרים בסם בחרוז\nאם היה המונע הרקיקות או תחכם אם היה המונע עוכי\nוהעלף יתבש יישר בישום\nעכל וביישל על דך הרדפה\nוהא דוחה המות הנשא כהוזו אשר לא זכר התחזק או\nשהנוב בז השיעו בכספיס בהזנה ולא יצרו לד יונטנור\nלהירוק במקס כנוב כלש במקס, ויהו הוה דוחה\nאלן המריטים אם מודגים ועכברופים מונכים להם או אס\nאין שמעברים מונכים הנהו ידיה מהאבק בוחח אל\nהאבר הנכיה והנקשה אל הרפה\nצד הגדה נשית הכור המות לא ידיה אותו רחמה הגדה\nבשאתו תדף שה אשה\nהאברעה יעבדים האיכות היראונים ליה הוהם הגד\nההירות ויינט, ותעריזים החוזה עידודת בסמך\nלא בעקבו כו העניין שאר בעקבו לcore ששה היצי לברלה\nהבחות כו פעלון כו הבחות הם בתנעותם אסם במשה\nובדיהה הנה זת נראה\nיעלם בפירוק חלקי כה שהוא עב ונס וקברצם עצם כה\nשוארק ודק ואלו הובעות פרקות והמזנות, ותעריז\nהמהזק הנה הוא יפעל בהגעת הלויף הוהלך באליכסן אל\nהכון כן התקפה ופה וקור כמית וסידרים החזש ומנוע\nכל אלוה פעולות אלא שהוא מועיל בחזקה במקס\nשערז הלויף על תכונת התקפה הנכונה ויהיה כיתה\nובנש בפעלות הבחות העצמיות אבל כהן הכלי התחנה\nשיכר בה פעלן, ותעריז הגדה הנה דוחה בקודם\nבמה שטונע ותכונת הרוזיות העולו דוחה ובטה שערז\nלעolecות ובטה שמקן ומעהה הלויף הוהלך ברוב המז\nוהגד הכנה לברל לא עזר בעצם הפעולה, והקור אסם\nפ\nא\nק\nל\nע\nפ\nק\nל\nע\nפ\nק\nל\nע\nפ\nק

["אומן אלבודר", "הארבעה והצטרכם יוחי", "בכחות הAGOIN.", "FROG\nD", "כנס בעבודות הכנות האלו כמקדה וארלה היה נכנס\nעלין היה מזיק היה כלילות התניעה, ואסנים היה יוכשה\nזצרך אויל בפועל כהות שלשה, והם השנים\nוהענקי ווהחיזק", "והענקי ווהחיזק\nוהענקי ווהחיזק\nוהענקי ווהחיזק\nוה

["הארבעה והגלטסאים\nבכבות הiazונים", "לכודו", "נירן דריגו כזומן. אך כמען יש\nהרחם הלהגנה ופעלות היח�ים\nהתקדום ליה שיכצץ בסה משטחת\nהתקדום ליה התחוויה ליה התחוויה\nכזומן ירדי עניין ליהו כפי מות כז\nהאך בלו כל כהאברה הגה יזדי אמיז\nהיהו עם כל דקלה הארה דריגו\nהתקדום ליה התחוויה ליה התחוויה\nכזומן בלו כל כהאברה איהו איר דריגו\nהתקדום ליה התחוויה ליה התחוויה\nכזומן

["פר אופן ב", "ואנקה כה מושך הטבעי, אכנס יישוך הוימר, ויהו מופ\nוהמיהר לו בציבער, דאושן, ולפעמים זהה יתית עב\nהוא יותר מיחוי והיתור נאות, נשלם האופן הוא כן\nהספר הא תי", "אפן ב", "בחליקת הלאים, הנקות, והקى המלכים, והא שלה\nלכוזים, הלמיד הא, בחלאים, הימוד תב סבו,\nהלכוד הג ב撇יקים, הימוד הורשון הוא תכונה פוקים\nבליום דבקה, הימוד, חנוכת, נאכדי כה סתמה\nוהקלה, נאכדי כה סתמה\nבkaner oren", "פרק א", "שהיה תחווה ותתיהיב כמנה ביצאות, ענין, כן, הטעמים\nבנוף האדם, או קיומ, ותוחו, הוא תכונה לית בטעום\nבנוף האדם יתחייב כבגה בעקבות פועם בפועל, הימשא\nזוהה, אם נומת בליבט טען, וואס דרכיה בלת חתבע, וואס\nפרוק חכד, 'המקרה הוא הדבר שיחק, אחר התנועה\nהאת, הוא בליבט טען, כי, ליבט חכף, הוא\nבקולג'א, בליבט הפיכו כמו הפלת, אודו דריכת בכוסת\nהראה, ושלב המהט ענטש, ושרפ' הוהו קדדה.\nוממשה, המקרה, תצוה, ווכב, הראד, נס, משל, המהו\nכלכי היררים, אל העני, וואש, הוהו, הסיכו בiegנ\nהוא, הוימל, כלי הרכד, ימשת הבקד' העד, ויהו, וואס\nהס, נז' הידים, ושת, החריג, נגע ביה, ומשת אודו\nדרוקת, וגבנינות, דערפדים, 'המקרה, ייכא מקדש בחרת\nעצמת או נבקש אל אשר קהה לו, המחר\nבהוגה, תשמק, דערפ' ענין, וואי, וירע\nכהות החולי, ולפעמים יישוב החולי, כהה חלקי אחר\nבקולג'ן לערל, או לפל, אירכמה, אבל פועלים זהה\nהבקה סתיד, חולי בכבש החזק, ישוב בקולג'ן כהה לירט\nהערל, או בכבש החזק, ישוב, כהה לירט, כהה לירט\nבכבש הרא, בולעמי, ישוב, המקרה, עצמות הוימל\nבשיש חולי, ונהנה, היהו דבר, בקריש אל עצמת, או\nלפנין, אל דבר לא�יוו, חולי, ומקה, כהה לירט, בקלו\nהבאה, משיש, שהא מקדש בנגנ'ו, הריאה, יישולי\nוכמה, ליהשת, האציו, על ידי, כשר, וואס\nהימוד, כהקדמה, בשכינק, כי, הוא כהקלה, לנקדוה, חולי\nבעצמת, ולפעלים, ייבא השידם, כהה ושת, כהה לירט\nכמה, כהירן, כהירן, כהירן, כהירן, כהירן, כהירן", "פרק ב", "בהתיקן עניני גוף ואומ", "סנני, חנוכים, עניני גוף", "האום, איצל, אליגוייס, שלה", "הבריאות, הוא תכונה זהה בგוף האדם, ככנו ורכבתו\nבענין, שיצאו ככנו והעורели, כלו ברלו, ושלמות, החולי\nהוא תכונה בגוף האדם, הפיקי, לואו, וענין אלו, ש\nשאיגור, לא בריאות, ויהו, הוימל, אם לקודר, הריאות, בחרלית\nוהחור, בחרלית, כנפות, הקנים, ולקמים, חנוכי, וופס, או\nלברור, שנני הענינים, בעת אחד, אם בשני איברים, איבאבר\nאחד, אך כשני סוגים מתרוקים, כמו", "ויש, הנה בקול, עין פלוסופ, הוא, אם כה שוכר, והוזה\nהמחור, למה שנסר כהשה, כארר החוכב, הוא כ\nאגד, או שני כחות, אך, אין זה, ונה, כה שוחה, לזרף, או\nהפעלים, אשר יקריו, לאי זה, כולם, שיהו, חס, המודמנים, והו\nהפעלים, אשר יקריו, לאי זה, כולם, שיהו, חס, המודמנים, והו\nאך, כוסן, הדרכה, וואנקה, הוזה, הנאר, בכהות, הנופש\nהכשיגים, הוא האגשי, המדבר, ובכו, שנפל, עינך, הדרכה,\nכרכה החכשב, לבה שביארנו, כהקלה, הנה, הוא, וותי\nגופל, כהכה הזה, אבל עיומ, מקוצר, על פערלות, הכות\nהשלה, אין עוד", "ככהות הנופשים, הנבעי\nאות, ואשר יrix ובריכים", "אמנם, הכה הנגע, הוא", "ואז, אינש, יתור, הבריכים", "ויפר, יניע כאר האיברים, והופקים, בפשיטם וכפיפthem\nוכעברו בעקבות המהוברים, כעצלים, הוא, סוג כתזרל\nליבונים, כפי חילוק, כיני ההתחלות, לתנועות, אם כן, יהו\nבכל עזיל, טבע אחד, הוא, נמשך, אחר משפט, החשבתי", "המהיד, לשהכה\nמהלוד, הזה, הוא\nבענויות, נאכדי\nכהפעלים, הנפרדים, כה", "שישלם בכה אחד כמוהכרב, דה, משיב, כה שישל\nכשני, כהות כמו, תאות, דרכל, כי, היא, ששלם, בכ פושך\nענף, וכבב, כריש, כי, האצט, אוכן, ה公共ה, ברגזיש\nהילף, הלהן, אך, לישם\nזביצתו, כה שיכו, בהיהיות, וואנקה, הבניש, ברגזיש\nבפעלות, הזה, ועבצית, השהוד, המאה, לתארה, ותizing\nכי, המבריש, כשיקה, לו, יבע, ישל, הערנ'א, עונ, ות\nוהאה, דא, תומאה, באכל, אע, שיהו, לינף, צויך, אלי\nוכן, הגלition, תשל, כה, כה, כה, כה, כה, כה, כה, כה, כה\nהברנ'א, וכשככל, אחד, משני, כהות, תקשה, הגלition, כו\nכשלה, ליהו, כשר, ליש, איה, ש", "פרקו", "ע"ו, ב"ו, ב\"ו, ב\"ו, ב\"ו, ב\"ו, ב\"ו, ב\"ו, ב\"

["ספר א' אופק ב", "עד שיפא הלהל ההוא ואס יועסב כיד ישוכ אל העורק\nקיל אם הדם ו'רבים יק壹 כל קליטת שידן אם הדם ווע\nיהיו עמו הכות יזאם היה בקדיות וטרפשו יק壹 בקע\nואס שיפר בין בחלק האבר כ'eור בצד שיפר אזר כחס\nכיאר כ'כלי שיגן לאבר הניתדה ההלוקים פגע פרוק\nהבור האזיקרא פרוק ותשטייה וכשד והיה זה בעצם\nס כמקומואיקרא נתוק ו'ריק פירוק התחיל", "במעברים ויהיו זהה בזולת כעברים ויתחלish מעבר\nשלא היה ו'רוק הלהבורה והנגעים וכיצא בהם כשיפלו\nבאר טוב הכז\nיתוק במירה ואס ייפלו באבר\nרע המזון יקשו זמן וכל שכן בגנופים אשר להם השקט\nאו רוע הלהה הבקרא בלהנט או הערידים ו'זע כי הנגעים\nהצרים כשיטאך זכמם יפלו אל האובל ו'זעין תמצא\nבסת פרוק השלתת הענין בפרוק החבר בקצור ביפולג\nבחלים המודבים אבנ", "פרקה", "כללי אמ' אמר ו'ציגנו אין רציחים כחולי, אבל החלים אשר\nא' זה הוליו והדוכנו כחולי, אבל החלים הומבר\nכשנתחבר נתחודש כבליל דבר הוא חלי אחד זה כמות\nהמורס והצצית מספר המורס כי הצבחים הם מודרות\nשכנות כמ' שהודרלו הם עשו בגדלים, המורס ימצאו\nבהסון החילא כולם כי ייצאו בה חלי כזוער כוג כ' אין\nברוסא שלא תתחדש כריז עמו חומר ו'זיצא בה חולי\nה Registration and Registration\nדי' אין מוסר כמ' שיזה ש' פע\nדי' אין סכ' שתכ\nנתבר החבר כשתשכלה הלהיות המותריות אל האבר\nעל המורס ו'ציגנו בין החילו מפרידים קצמם מקצם\nעד שיקז ו'עצמות בקופות והטרור תק' לאררים רvig\nולפעלים קהיה דבר דובה למורס לעצמות שיתעבו\nבעברו ו'שיזף ו'זיצי ו'איננו ו'ז שיווה ו'כמ\nלהוספת בכזון שיקבל הכותר כשיעשר בו או כישתחיד\nבו ובכ' מורס שלא כ'ן כומפרת על' ו'כח חומר\nוהיהו העתק החומר באבר אל כ'ה שתתיד תק' נזרה\nולפעלים תיהה והסבה החומרה אשר תולדובה כבנה\nהמרות והצצית ככומיה בלהיות אחרות לחיי מוקות\nבזכיות ו'כשא תורוקה הלהיות הומוטות\nבכיזיות כמ' שיקה לישסבה המלמה או בלתי\nשבעת כמ' שיקה לחייה לחייה דרעות מוקקות נפרדות\nלשון און ו'ההוות ו'דעות כומוקות ו'נפרדות, ו'ילא\nבהן הטעמ ו'יידזו כ'ן\nולפעלים היה' צד דזיחם אל\nהערז ו'היהו דרשות מודרות או כצחורים, ו'המrdות תובדלו\nבבודדים כתחלפים, א' לא שהודלים הוותר יראים\nבזכות כ'ה הלהידים היות המורגים על' כמותיהם, ו'הה\nהחלים אשר תתן כ'ה המורגים, והגרים אשר תתחו\nבכו' המורשות כ'ה הלהיות היות, הלהיות החרה\nהמורסא אם שתיה חמה או שלא תיהו ו'אר ישייה ש'ה\nכ' כ'ה אופק כ'ו כ'ה אופק כ'ו כ'ה אופק כ'ו כ'ה אופק כ'ו", "שהמורס החלה היא הוהו כמס' או כטר' לבריה, אבל\nכל חומר זה' ויהו חס בעצמ' א' שוקיה ל'ו חס בעצמ' א' א' א' א' א' א' א' א

["האלהות הגדות אס מכרב לברנ, אבל\nהאלהות הגדות אס מכרב לברנ, אבל\nאש קסף לו חסום עספ\nכש בקצלו, אבל כהילופים כה יתחליפו\nכמ מיכל כהיריכי במורדו, יתורא, וס\nקינצבי ומנחת לביי תערבת באר\"ר, וש\nתשפלה ויהו ויהו\nהיה אַל הַחָשָׁב תַּפְגָּה מִצְעַב\nכֹּמָה בְּשִׁמְרָתִי, וְדָהוֹא מִמְצַק\nקְרַב הַמִּכְלַמְתִּי, וְכָל־יִדְעַת\nכֹּמָה בְּשִׁמְרָתִי, וְכָל־יִדְעַת\nקְרַב הַמִּכְלַמְתִּי, וְכָל־יִדְעַת\nק

["סגר אופן ב", "מחתת הרוז ומענטש כמו הקצירה וכד כ' אל המכיש\nאליבערינו כמו הקדיה הנשים עד שהדי הכחוץ\nזעלהו וכמו השדף וכמו תצרעת יש וו\"א\nהואים ורושיים בהז' כמו הנקרת הטANI והגרט והשר' ו\nוהצרעת הנקר' נדר. יש כהיראים הלאים סוגים\nהחלšת האיברים נמשך לרדוע מזון או לחלשת הבנין", "פֶּרֶק\nאַרְבָּעָה\nשְׁלֹמֹה\nוָיָהוָה\nוְיָהוָה\nוְ

["מהדנש כנשכף כל זה כהקלה, דנדה\nמהפוגר ש\"קיד, אין כמיהשכש כהניש\nעכדי וסוסת הקנבר וערזת חנור.\n\"אף כמ כהשכעתה כופקית, אין כמ כהש\nעכדי, אין כמ כהשכעתה כופקית, אין\nעכדי, אין כמ כהשכעתה

["12", "שנ\"ל", "תל־כ\"ל", "תל־כ\"ל\nשנ\"ל\nשנ\"ל\nשנ\"ל\nשנ\"ל\nשנ\"ל\nשנ\"ל\nשנ\"ל\nשנ\"ל\nשנ\"ל\nשנ\"ל", "שנ\"ל\nשנ\"ל\nשנ\"ל\nש

["## פרק ו", "פברוק\nמשפיט הגרקים", "האודור החץ מתחי ו. אם זה החומש שותה אירן במיכמת הדם ליחץ. ואם יפרקי ויבר בהכמת למסת שימש, הוא מכרה העדיה וכמעש השתן ומלאר ליכר וצצית, ואודור הקד מאס ומחוקי הใหญה וכרה השתן להעצה היותיות וענטה התממת בזעה ווורתה ויעמש הדרש. להתקות עצמי התחז. למסת ענטה, למסת ענטה, למסת

["פִּכָּא אַפְּןָ בִ", "ה alone, and the other is the king of the world, and the third is the king of the earth, and the fourth is the king of the sea, and the fifth is the king of the air, and the sixth is the king of the spirit, and the seventh is the king of the city, and the eighth is the king of the sea, and the ninth is the king of the earth, and the tenth is the king of the spirit, and the eleventh is the king of the sea, and the twelfth is the king of the earth, and the thirteenth is the king of the spirit, and the fourteenth is the king of the sea, and the fifteenth is the king of the earth, and the sixteenth is the king of the spirit, and the seventeenth is the king of the sea, and the eighteenth is the king of the earth, and the nineteenth is the king of the spirit, and the twentieth is the king of the sea, and the twenty-first is the king of the earth, and the twenty-second is the king of the spirit, and the twenty-third is the king of the sea, and the twenty-fourth is the king of the earth, and the twenty-fifth is the king of the spirit, and the twenty-sixth is the king of the sea, and the twenty-seventh is the king of the earth, and the twenty-eighth is the king of the spirit, and the twenty-ninth is the king of the sea, and the thirty-first is the king of the earth, and the thirty-second is the king of the spirit, and the thirty-third is the king of the sea, and the thirty-fourth is the king of the earth, and the thirty-fifth is the king of the spirit, and the thirty-sixth is the king of the sea, and the thirty-seventh is the king of the earth, and the thirty-eighth is the king of the spirit, and the thirty-ninth is the king of the sea, and the forty-first is the king of the earth, and the forty-second is the king of the spirit, and the forty-third is the king of the sea, and the forty-fourth is the king of the earth, and the forty-fifth is the king of the spirit, and the forty-sixth is the king of the sea, and the forty-seventh is the king of the earth, and the forty-eighth is the king of the spirit, and the forty-ninth is the king of the sea, and the fifty-first is the king of the earth, and the fifty-second is the king of the spirit, and the fifty-third is the king of the sea, and the fifty-fourth is the king of the earth, and the fifty-fifth is the king of the spirit, and the fifty-sixth is the king of the sea, and the fifty-seventh is the king of the earth, and the fifty-eighth is the king of the spirit, and the fifty-ninth is the king of the sea, and the sixty-first is the king of the earth, and the sixty-second is the king of the spirit, and the sixty-third is the king of the sea, and the sixty-fourth is the king of the earth, and the sixty-fifth is the king of the spirit, and the sixty-sixth is the king of the sea, and the sixty-seventh is the king of the earth, and the sixty-eighth is the king of the spirit, and the sixty-ninth is the king of the sea, and the seventy-first is the king of the earth, and the seventy-second is the king of the spirit, and the seventy-third is the king of the sea, and the seventy-fourth is the king of the earth, and the seventy-fifth is the king of the spirit, and the seventy-sixth is the king of the sea, and the seventy-seventh is the king of the earth, and the seventy-eighth is the king of the spirit, and the seventy-ninth is the king of the sea, and the eighty-first is the king of the earth, and the eighty-second is the king of the spirit, and the eighty-third is the king of the sea, and the eighty-fourth is the king of the earth, and the eighty-fifth is the king of the spirit, and the eighty-sixth is the king of the sea, and the eighty-seventh is the king of the earth, and the eighty-eighth is the king of the spirit, and the eighty-ninth is the king of the sea, and the ninety-first is the king of the earth, and the ninety-second is the king of the spirit, and the ninety-third is the king of the sea, and the ninety-fourth is the king of the earth, and the ninety-fifth is the king of the spirit, and the ninety-sixth is the king of the sea, and the ninety-seventh is the king of the earth, and the ninety-eighth is the king of the spirit, and the ninety-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the hundred-first is the king of the earth, and the hundred-second is the king of the spirit, and the hundred-third is the king of the sea, and the hundred-fourth is the king of the earth, and the hundred-fifth is the king of the spirit, and the hundred-sixth is the king of the sea, and the hundred-seventh is the king of the earth, and the hundred-eighth is the king of the spirit, and the hundred-ninth is the king of the sea, and the

["למוד בְּלָא", "השמש שוקי עילוי בותח הניתובות עם קדמת הידססיבי הרטבת האיר\nשוקד על המערבי וכדי שכנת הידססיבי הרטבת האיר\nואס דרבו הרחויות ויווין שפלום הא ימנעג הידססיו הוה\nהאוד יותר בטוח כן העשר וואס אין יוכלו לזרוחות על\nהנישביה זיוו כונקים להעפש וירעש הזרוחות הירוחות\nמאż שחרות לענין הוה האपפוני ארגיזר המשטי\nוארגיזר המערבי והיווות מיק שבחם הא יונרמי", "ואסם היות בסדת הרחויות הנה המאבר בו שاني\nפנים מאמר כללי מוחלף. ונאמר כפי און וואר כמה\nשיודך בה אסם המאמר הכללי הנה הדומית בדיד\nהארצות חמה ולדה *אֶסם החוסה כי יתא נבנֹא צהדו הם\nהמחסן לקרבת השמש*.", "ואסנים הילויות כי המים\nריבום דרומיים איננו\nועס היות דרומיים וגנה השמש\nתפער בה בחוח ותעלה אידים גדם\nולכן זיוו הרחויות הדרומיים מדפים.\nואסנים הצפונית\nהנה היא קה כה היא עוברת על אירים או צורות רבות\nהשיגים ויכשה כי **היא לא יתוערו ענה אידיסרכים כי**\nהתהנה כזד הצפון פהוֹת\nואינה עוברת על יישום\nנוגיס ימיים אבל אסם עוברת ברוב על יישום נקנאות\nאו על מדברות. **ההירות הCEEיריות זיוו שנות ברק\nוכוזם, אך הם יותר ייששות מהמערביות כי צפין המורא**", "פנות ותיס מנצג המערב ונאגנה צפיננים בלא\nולפז השמש מתחלפת ליהן בתגעה\nכי כל איננו\nמהישמש וסנ מתחפכים אוז כהארל בתנועותם על כָּן\nלא יתיקדש השמש תכתה לזרוחות הceeיריות כוכזוד שוב\nנישיבת המהירות הוה בת חלחת היום\nהמערביות הוה בסוף היום ולכן תחיי הימויים מערביות פהוֹת\nktm\nהמת מות המודרניות יותר נטוע אל הקור המודרניות יותר\nהכות\nואטפ שמעה ונקח אל הזרמות הדרומות\nואת הנה ישטג משפי הזרמות הגדונות\nכפִּל דברים אירם\nכי בלעמים ידידן כקצת ארצות\nשהיו הזרמות הגדוכיות כהם יזועק בנות כקדי מ\nהChem שארים זומאים ודייסמים\nולפעלים ישאר\nהצפוני יותר חמות כהדרומות כשיהו כקדמת\nשרופות. ונאסנים הקטב הדרי ונקרא בערבי משאר\nהם אס אדוחות ועוברות כמדבירות חומם מאד, וואס אדוחות\nכמִן העשרים הגדועים באור אות כבדלויות דדתי של\nלאש\nכי הם כשיוו כבדים כקדמת כרדה יכל שם כהמער\nהתלהבות.\nונרד מוכן הדק הירוד הכבד וכדי משית\nההתלבות והאשויות\nכי כל הזרמות הזרונות כמיש\nשרדה וכבד הפילוסופי אסם כתיירות מלמעלה וואט\nשהתלהת חומרים מלחשה\nאך התחלה תנועותיהם\nונשבתם ותעוריהם האמ ממל�לה, וואס אם שיהיו משט\nכולל או שיהיה על הרוב ונאצמתה זההמאל אil\nטבער מהפלהספלה\nוארגיזר עד צמזר במשבנת\nตรา זה.\nואסנים התחלפות והיראות בערף כי קצמת\nיהו טיטי מונק.\nוקצמת סלען ווקצמת אולוי ויקצם\nויש שגרה על עפלה כה\nבצ'ו עפלה אומ מוחלוו", "בנוהה כִּי נוספת הלא בנטחתם אלצן שנ� מאבק\nנאדו להגדה כתומלתם אלצן שנ� האפוקים, **אֶס אַל־לָא**\nלא תועה אצן שנ� האפוקים, **תנ־עַפְי**\nאַרבעה ויווות מזר ורושם מוחס ורושם שאר שם בנברל\nאַחַר בְּקָר בָּן אַחַר וְהִיאו וְהִיאו יִשְׁכֹּה\nזּוֹי **האַרְצָה** אֶר מַרְקָדַק קיִבּוּ לִנְטָה כָּלָה הַן\n**היוו הותה** בשבארות אֶוְרִיאו כה **שֵׁהוּר** הירוק מכנ\nבְּעַנְדָּם אַסְנָקִב קָיִבּוּ לְחַשָּׁה עָשָׂה מִדְנוּ\nהִיא **זְהוָה** הותו כקן הוֹדוֹ כָּל כָּל כָּל כָּל כָּל הַשְּׂלוֹק\nהִיא **זְהוָה** הותו כקן הוֹדוֹ כָּל כָּל כָּל הַשְּׂלוֹק\nעַשְׂק שְׁמַדְּה בְּשִׂמְכָּל וְקָל־אַרְבָּא וְקָל־אַרְבָּא\nשִׁדְכָּהּ בְּשִׂמְכָּל בְּשִׂמְכָּל בְּשִׂמְכָּל\nהַטְרַבָּה הַעֲדִינָה בְּשִׂמְכָ

["ספרא אומן ב", "עפֶה כח מחכבי יעשה כָּהּ הַרֹשַׁם בָּאוּר וּמִכּוֹ.", "פְּרַק ט", "ברושם השנויים האוריים והערום ההפכי לנהג", "הטעמי * עמנים השנויים", "היוצאים כמנגנה הטבעי הם אם לשנוי בעצם האור וואל לשנוי באיטיותו * עמנים אותם הוא עצמו כמנג וכנלו להתחזק עצמו אל הרוע לא לפי שהאיבות כמנג הוא שישתנה עצמן אל הרוע לא לפי שהאיבות כמנג וכנלו להתחזק וליהוד והוודו הדבר הוא עפּוש יקה באור דומא לעפּוש כי המשנה המופּשים * כי אין רצוננו ליכר באור האור הפּשּׁט הנפֶר כי זה איננו ואיר הקפִּין כנו * וָאָם יִהְוּ נַמּוֹק אוֹל יִהְוּ זָלוּתוֹ וְהוּא שֶׁבָּשָׁטַק הַנָּפֶר לֹא יִתְפֹּשׁ אבל אם שישתנה באיכו וּוֹא שֶׁשִׂשְׁתַה בַּצְמִיתו אוֹל הפּשּׁט האור כמו שישנו המים אל האור דר של אַל־אַל אָכַל אַכָּל אַכָּל אַכָּל אַכָּל אַכָּל אַ

["אַשְׁרָה אַשְׁרָה אַשְׁרָה", "אַשְׁרָה אַשְׁרָה אַשְׁרָה", "בשע הנותר, \"כָּל־שִׁכְלָה", "עַנִי הַדָּרֶךָה בְּשִׁכְלָה", "האֹור זר\"ל, ע\"ל אַשְׁרָה", "כָּל־שִׁכְלָה בְּשִׁכְלָה", "עַנִי הַדָּרֶךָה בְּשִׁכְלָה", "האֹור זר\"ל, ע\"ל אַשְׁרָה", {"bbox": [1016, 1902, 1123, 193

["סגר א אופן ב", "יוזר עליהם פאום איר קור הלילה וללהות כולי אינן\nיהו קורות אנשיים צדירים וכש... בחרף לנוליהם\nבבחנת המשכINS ונתכINS רואי למי שיבחר המשכINS ש\nשידע עפר הארץ וענינהו זוכה והשגר ורגלי והסתר\nרעצם מיטיאם וענינהם בהראות ונהלות\nאש בסיד והשפך פא. אין חזוה חשובה ללהות או שוקע\nבאר וידעת רוחות אם הם הבריאים הקרים וכה שהא\nבשכונתה כהיכים והשיחים והודדים והמצצבים, וידע\nענין אנשי הארץ בבריאות והחיי. איזה כהיא? יריגלו\nבהי וידע כחם ותאותם ועכלים. וטוב מזוננויות וידע ע\nענין כיננים האם הוא רחן רזנוי או צע המזמות חנק ה\nהמעברים, 'דאי שושכו החולנות, והתחזים מרים, צ\nצוניים. והיה ההשעות על שונלו. והירות המודרניות\nלברא בקבאות הכניני. ושיכל השמש להיעז בכל מקס\nבי הא המתקן לארז ושכונת המיזמות הערכים בתקי\nזחלים המתקנים הגיקים המתקדים בסיוו והתחממים ב\nקינן זולת המתקנים ההג'ן טוב קובל תועלת בו כבר\nזכני באור ובכשנויות רבור כמואר ורגלו. שנדבר ב\nשלהו לו כן הסבות הנכורות עמהם", "## פרק יב\nבכחייבי התנועה והמניעה התחלף פולמה\nבנוף האדמ כפ"ז דוקה ונקש", "יוזר עליהם פאום איר קור הלילה וללהות כולי אינן\nיהו קורות אנשיים צדירים וכש... בחרף לנוליהם\nבבחנת המשכINS ונתכINS רואי למי שיבחר המשכINS ש\nשידע עפר הארץ וענינהו זוכה והשגר ורגלי והסתר\nרעצם מיטיאם וענינהם בהראות ונהלות\nאש בסיד והשפך פא. אין חזוה חשובה ללהות או שוקע\nבאר וידעת רוחות אם הם הבריאים הקרים וכה שהא\nבשכונתה כהיכים והשיחים והודדים והמצצבים, וידע\nענין אנשי הארץ בבריאות והחיי. איזה כהיא? יריגלו\nבהי וידע כחם ותאותם ועכלים. וטוב מזוננויות וידע ע\nענין כיננים האם הוא רחן רזנוי או צע המזמות חנק ה\nהמעברים, 'דאי שושכו החולנות, והתחזים מרים, צ\nצוניים. והיה ההשעות על שונלו. והירות המודרניות\nלברא בקבאות הכניני. ושיכל השמש להיעז בכל מקס\nבי הא המתקן לארז ושכונת המיזמות הערכים בתקי\nזחלים המתקנים הגיקים המתקדים בסיוו והתחממים ב\nקינן זולת המתקנים ההג'ן טוב קובל תועלת בו כבר\nזכני באור ובכשנויות רבור כמואר ורגלו. שנדבר ב\nשלהו לו כן הסבות הנכורות עמהם", "אַרְבָּעָה וְאַשְׁכָּלָה", "יוזר עליהם פאום איר קור הלילה וללהות כולי אינן", "יהו קורות אנשיים צדירים וכש... בחרף לנוליהם\nבבחנת המשכINS ונתכINS רואי למי שיבחר המשכINS ש\nשידע עפר הארץ וענינהו זוכה והשגר ורגלי והסתר\nרעצם מיטיאם וענינהם בהראות ונהלות\nאש בסיד והשפך פא. אין חזוה חשובה ללהות או שוקע\nבאר וידעת רוחות אם הם הבריאים הקרים וכה שהא\nבשכונתה כהיכים והשיחים והודדים והמצצבים, וידע\nענין אנשי הארץ בבריאות והחיי. איזה כהיא? יריגלו\nבהי וידע כחם ותאותם ועכלים. וטוב מזוננויות וידע ע\nענין כיננים אם הוא רחן רזנוי או צע המזמות חנק ה\nהמעברים, 'דאי שושכו החולנות, והתחזים מרים, צ\nצוניים. והיה ההשעות על שונלו. והירות המודרניות\nלברא בקבאות הכניני. ושיכל השמש להיעז בכל מקס\nבי הא המתקן לארז ושכונת המיזמות הערכים בתקי\nזחלים המתקנים הגיקים המתקדים בסיוו והתחממים ב\nקינן זולת המתקנים ההג'ן טוב קובל תועלת בו כבר\nזכני באור ובכשנויות רבור כמואר ורגלו. שנדבר ב\nשלהו לו כן הסבות הנכורות עמהם", "יוזר עליהם פאום איר קור הלילה וללהות כולי אינן\nיהו קורות אנשיים צדירים וכש... בחרף לנוליהם\nבבחנת המשכINS ונתכINS רואי למי שיבחר המשכINS ש\nשידע עפר הארץ וענינהו זוכה והשגר ורגלי והסתר\nרעצם מיטיאם וענינהם בהראות ונהלות\nאש בסיד והשפך פא. אין חזוה חשובה ללהות או שוקע\nבאר וידעת רוחות אם הם הבריאים הקרים וכה שהא\nבשכונתה כהיכים והשיחים והודדים והמצצבים, וידע\nענין אנשי הארץ בבריאות והחיי. איזה כהיא? יריגלו\nבהי וידע כחם ותאותם ועכלים. וטוב מזוננויות וידע ע\nענין כיננים אם הוא רחן רזנוי או צע המזמות חנק ה\nהמעברים, 'דאי שושכו החולנות, והתחזים מרים, צ\nצוניים. והיה ההשעות על שונלו. והירות המודרניות\nלברא בקבאות הכניני. ושיכל השמש להיעז בכל מקס\nבי הא המתקן לארז ושכונת המיזמות הערכים בתקי\nזחלים המתקנים הגיקים המתקדים בסיוו והתחממים ב\nקינן זולת המתקנים ההג'ן טוב קובל תועלת בו כבר\nזכני באור ובכשנויות רבור כמואר ורגלו. שנדבר ב\nשלהו לו כן הסבות הנכורות עמהם", "יוזר עליהם פאום איר קור הלילה וללהות כולי אינן", "יהו קורות אנשיים צדירים וכש... בחרף לנוליהם\nבבחנת המשכINS ונתכINS רואי למי שיבחר המשכINS ש\nשידע עפר הארץ וענינהו זוכה והשגר ורגלי והסתר\nרעצם מיטיאם וענינהם בהראות ונהלות\nאש בסיד והשפך פא. אין חזוה חשובה ללהות או שוקע\nבאר וידעת רוחות אם הם הבריאים הקרים וכה שהא\nבשכונתה כהיכים והשיחים והודדים והמצצבים, וידע\nענין אנשי הארץ בבריאות והחיי. איזה כהיא? יריגלו\nבהי וידע כחם ותאותם ועכלים. וטוב מזוננויות וידע ע\nענין כיננים אם הוא רחן רזנוי או צע המזמות חנק ה\nהמעברים, 'דאי שושכו החולנות, והתחזים מרים, צ\nצוניים. והיה ההשעות על שונלו. והירות המודרניות\nלברא בקבאות הכניני. ושיכל השמש להיעז בכל מקס\nבי הא המתקן לארז ושכונת המיזמות הערכים בתקי\nזחלים המתקנים הגיקים המתקדים בסיוו והתחממים ב\nקינן זולת המתקנים ההג'ן טוב קובל תועלת בו כבר\nזכני באור ובכשנויות רבור כמואר ורגלו. שנדבר ב\nשלהו לו כן הסבות הנכורות עמהם", "יוזר עליהם פאום איר קור הלילה וללהות כולי אינן\nיהו קורות אנשיים צדירים וכש... בחרף לנוליהם\nבבחנת המשכINS ונתכINS רואי למי שיבחר המשכINS ש\nשידע עפר הארץ וענינהו זוכה והשגר ורגלי והסתר\nרעצם מיטיאם וענינהם בהראות ונהלות\nאש בסיד והשפך פא. אין חזוה חשובה ללהות או שוקע\nבאר וידעת רוחות אם הם הבריאים הקרים וכה שהא\nבשכונתה כהיכים והשיחים והודדים והמצצבים, וידע\nענין אנשי הארץ בבריאות והחיי. איזה כהיא? יריגלו\nבהי וידע כחם ותאותם ועכלים. וטוב מזוננויות וידע ע\nענין כיננים אם הוא רחן רזנוי או צע המזמות חנק ה\nהמעברים, 'דאי שושכו החולנות, והתחזים מרים, צ\nצוניים. והיה ההשעות על שונלו. והירות המודרניות\nלברא בקבאות הכניני. ושיכל השמש להיעז בכל מקס\nבי הא המתקן לארז ושכונת המיזמות הערכים בתקי\nזחלים המתקנים הגיקים המתקדים בסיוו והתחממים ב\nקינן זולת המתקנים ההג'ן טוב קובל תועלת בו כבר\nזכני באור ובכשנויות רבור כמואר ורגלו. שנדבר ב\nשלהו לו כן הסבות הנכורות עמהם", "בכחייבי התנועה ג'ריי", "הנפישת כל המשקים", "יוזר עליהם פאום איר קור", "בבחת אסם מעט כעט. וימש איר תנועתו לחוץ קר\nהנפיכי ולוֹעט יפליגו והיינו בת אחת ותקרר הפניג\nוהיתצוני וימש. איריו עלף או כות\nוימש איר אודו ותנור ולוֹעט קר\nלurek ולוֹעט הערצ ותิงדך ורלו. או כות, ולוֹעט\nבעת הכס. וסם מעט כמו. שהוא בעת התנועת\nובת השרמה הווה\nוהתנועה לANEס. כמ עת הגדה ותתת\nכמה שהוא בעת הגדה ותתת\nההנוק והתתת הנקרים. כנשבים ת\nהמד למה שהיה בפֿת\nואכונם החסן. וכלי\nהיום הסבע יישד כמור למה שהיה כנשע יולp\nוה\nבמסר הוהו בגדה וחלק איר חלק בת אחת היל\nבכלית היום הסבע התתת עט לא פֿת\nונעמים ידהה שיתנעעל משני הצדי. בעי את זה כשה\nומקלה. יתוביבר לו. שן מקשים כהיו היגני כי יקיה עמו ב\nבעס אבל ותתחלף שתי הננועות\nכי זה יקץ תחליל先进 פנים ואור יזבש השכל ודעת\nיתפשט המתקחן ויעורד לחוץ וידוי\nפֿאַר וָפַלְיָה וְפָלָיָה", "כלי לולא, כלוֹא, כלוֹא, כלוֹא, כלוֹא, כלוֹא, כלוֹא

["אף שמשה\nאף יש\nלא כה\nלא ב\nלא ב\nלא ב", "לא ב\nלא ב\nלא ב\nלא ב\nלא ב", "במהי־תנאי־תינא", "הנופי־תינא", "הנופי־תינא", "הנופי־תינא", {"bbox": [1013, 269

["ש\"ר אופ'ן ב\n\nפִּי אַל־כָּל־פָּלָךְ פָּלָךְ אַל־כָּל־פָּלָךְ אַל־כָּל־פָּלָךְ א

["למוד ב' ב'", "15", "מעכבים בע\"ל ווזה מעדה היהי עמד וידוי ורד, ויהי ציון וידוי ורד. כנוכם לעקרות העכבים אין ירדה פכף וידוי עמד מעמד, מעמד בלאי לתיו וודוק אלא שהוער כמאר אל מט המטר ג'ארן, וארלו ינין היהוד חסבים שייחו כי הימור חזוק, בזרקיקת ועושה בסר וופשם הנפיח הימדידות הארציות והאידיות ב-לוקל. אמרו אנשים המכה化 זה שהם נולדים מיד עולדה מלחויות מתרלפות ואלו היהת הטעמה זו והיוו כי המטר מע צעכם ביכן כל דקצם הנה כמשתות נקבלת מהגפולה, וברשיקים האדם אל כי המטר ויתריהם ינסיק כבלום, ולבוש ולקיזה הדרבים המזמים כישיב המרה אל ששתית מט המטר לופש תביט הטעמה, וואס כומט המברנות ונקיקות בקש אל כי המערבים ינסיק מעכבים כי הם כמים נעצרים ל'אנציות זמן אירך אינס.", "היה דרור ויהו בקישת הימלן חלקי הגדה, חסידות, חסידות, חסידות, חסידות, חסידות, ח

["פר' א. און ב", "נוטיבם בשעת המיס בסמיס הנפסר בעה", "פְּרַק", "בבחוני הערזות הערזות", "ההערז כה שראוי שיווק", "בבעת יהו אס להשתת", "הכרה היותו אם לוחז הכחות ההזדהים כהם יסובבו\nככל כה אוזר אתו הכחות הטכעיס עד השלים העבר\nאו ל poter asur vekayim vayim she'ar vayim\nבצורך ליהיותו כה הרקק יוזר אותה כה רצין כהו יש\nשיקה בקינג הירקוני או לפגנות הכח הטכעיס אל צד א\nאחר כהו שיקה בנטרים מוצר השטח וערז הצאיה\nבמכתה היותו ההרקה הבגלית מגד איזר, אך אפר עטר\nהערז כה שראוי ליהרק יוקה כה חלז אס, אם בינו זה ש\nהדי הרחבה ככתיבה וגרפין והבוצה הלהז וברצור ב\nכד, ואמם כמינן תלי המונעטס וס ותערזים ב\nהבער ותשגיתו אל האישים, וכם כביום החטבים\nכ属וך ההערז וקביעתם וקפלס האיש שסבו היותו רע\nלהלא כל כך אם תקדורה אדך הרנה היריקו כהו יש\nששבב האדס שומל בינו, ושרבע איר שדיור הירק\nבפרלה כוכן הכבוד, ואס כן החלאים המשותפים הנה\nסידוקת הגלים ו

["במסי הפניסים ע\"ב", "15", "בialiיזה ותער ותדק", "העצמה לא צור ויהי איה", "בשע יתפיה איה ליהל", "לניזה כוחות התחזמה כה יתסוד\nזלו העכ\"ל ש\"י איה התחזמה ותס\nהכהות הтомע\"ב ע\"ב הגלויים כ\"ב\nהמאלכ\"ב בר\"ס או לערז ח\"א איה\nשלא יוכלו לו הגדה או ליהק ותד\nזיהו יתזוזה איה כ\"רצוני כ\"ב ש\"י\nקוני או לפגנת הכה ת\"ע ע\"ב\nכלובים מע\"ר ת\"ע ותער\"ש ית\nהבובלית מ\"צ אחר, ו\"אש ו\"ל\nקיזק יתפיה איה כ\"רצוני כ\"ב ש\"י\nכני איה כ\"ב ע\"ב התחזמה ותס\nלע\"פ ו\"ע\"ר איה ל\"ע ש\"י", "קיזק יתפיה איה כ\"רצוני כ\"ב ש\"י\nכני איה כ\"ב ע\"ב התחזמה ותס\nלע\"פ ו\"ע\"ר איה ל\"ע ש\"י\nקיזק יתפיה איה כ\"רצוני כ\"ב ש\"י\nכני איה כ\"ב ע\"ב התחזמה ותס\nלע\"פ ו\"ע\"ר איה ל\"ע ש\"י\nקיזק יתפיה איה כ\"רצוני כ\"ב ש\"י\nכני איה כ\"ב ע\"ב התחזמה ותס\nלע\"פ ו\"ע\"ר איה ל\"ע ש\"י", "אומן כ\"ב התרשים השמ\"פ כ\"ב\nהידור ו\"ש\"י ל\"ו קור ו\"ס ותת\nע\"פ ע\"ב ל\"ו קור ו\"ס

["סנدر אופק ב", "בש徒ה העורב כן ההעздב בו\nהואו יתור וכנון התכנ\nוהולון היותו חזק כנגב הלהיות\nכצטדי הער\nהא חל\nהיס\nוהלעמים ישבה האבע\nעلى בעודו חם ולפעלים יטס\nבו ביטוחה\nלידון חם וחנאות\nהנוכרים בשבע השמש וככל\nתנוג חנогים לוג\nוהחיים הנוכרים בשבע השמש\nוהחיים, ונאסן השרייה בכמה השנוך הנה ויקבלו היותו בו\nבעלי היגיעה וכבעלי הקדשות הארוכות הקדשות, ואשר יש\nלהם עם קדשותה כבכ העצבים והפרקים ולבעלי היגע\nוהכוזד ותערيز השן\nראוי שיהד השן בוכסום מהו\nלשרץ - אמסס יכישולב בו שועל איהו היותה הנקאת\nבעריכ צבע, וכדי מהותארנהו הנה הוא יותר משובה\nשכטודפות לבעלי כבכ הפרקים והנקיד ונאסס נופחת\nהנגים וכזאת המים עליהם הנה הוא כעוד ונקזק הכנה\nהגדה כן הצער הלהלבות הקדשות וכעת העילו ובש\nעם מי הודדים והחומן\nלבער הגדים כבכ הרא\nבמגנות סכה סהכל כל א-header\nהנקאים הנוגים כהם בט\nפרקי\nכלל ב\nפְּקָא", "במה שבער והערעות\nגינוס ריכים בכמה המזמים\nהשווה השה, שער\nהנתה כוס המצעה בי שרד\n. ית אונת שהם עס שט\nמקרים כהרקא, ונאם התגעה אשר\nהירבון מעס לא יתלזמה\nכפי מה שידיעת מכחכו באיר ומויכו\nהניאמה המזמים ונישת התמאות הביטו כופליס\nכאורים והתחבושות התערדה השוה והשווה给他\nתנאי הנוצר והinchס כבעני\nוהדהו כלא פיציינ\nאו תקדש והשווה השוה ונא העפיש וסנגלות לחדש\nגנדי לא זומן, וער\nענין ליה יתור, וער\nענין ליה ית

["לכדום בְּכָלָא", "27", "מסרים, שִׁלֹּהוּ, וָסֹבּוּ נָפֹלָת בְּעַת הַרְדָּם כָּן הָרֹמָם וָסֹבּוּ נָפֹלָת בְּעַת הַתּוֹר הַיְהוָה וּבְהוֹדֶק בְּ, וָסֹבּוּ אַ הָדִינֹות נָפֹלָת כַּחֲזַר כָּהֶבֶא אַו הַגְּנָה אַו הָדִינֹות בְּמַדְרָשָׁם אַל הַתּוֹרָה קָדָשָׁת הַאֲבִירִם אַו וְנָסָבּוּ הַחֲיֹדִים כְּדָם וְהַשְׁפַּן וְהַכְּלָה וְהַרְפָּוִן וְהַמִּתְחִידָה, וְלִפְעָמִים יִפְלַב בְּשַׁכְּלַפְלַל הַלֹּפֶס וְהַמִּתְחִידָה, וְלִפְעָמִים י

["סנרא אופן ב", "המית האבר אם נסכה ממחת כמי שישוך אבר ככנו ו\nריכתה עד שיקע או תנועה כבוד על ההשעות שבסר ה\nהאבר במקומו כמי שיהו ברן או בכה רטרפ וברטבת\nככד שוקה בכלו הכס או בשר פמדיה לעצם הקטרים\nבאבודה או עכעפושה או ברפינה כמו שיקה בגדום\nנידג הנקה", "פֶּרֶק אֶי הקיבוב שבתו אם עשו יסם דבקות\nפֶּרֶק יבז וסא נגון ליהו בפרק והתבANTE וסא בלה\nכברז וסא עשו כוֹה וסא בלה\nפֶּרֶק יג' דבקת אס עשו וסא דע\nכברז וסא עשו כוֹה וסא בלה", "דבק דרוס ונע אס כוֹה וסא בלה\nפֶּרֶק יבז וסא עשו כוֹה וסא בלה\nדערש יבש או יוביש כוֹה וסא בלה\nכברז וסא עשו כוֹה וסא בלה\nמעבר אל האבר בסתירה אס מותי כזיק. ברן כמו ש\nברכת וערבקתם כמו שיש במקור או לערפיה כה\nדנטעי וערבו וישוי חצוני העזלים קי ויחד שرو\nפֶּרֶק יבש או יוביש כוֹה וסא בלה\nפֶּרֶק יבז וסא עשו כוֹה וסא בלה\nפֶּרֶק יבז וסא ע

["פֶּרֶס כָּמ בָּכָם וְכָמ הַסְּמַקֶם דְּמַק\nעָפָה הַאֲדֹמָה.", "פֶּרֶס", "סְמַק הַעֲנָק הַסְּמַקֶם\nבקנ�ָת אַמְצָמָה", "כָּמָת טָאָבָה\nבכָּמָת הַנָּמָה.", "הוֹדֵהוּ מִצְדַּל הַזְּמַר הַמַּלְכָּה מִצְדַּל הַדְּמַק\nזְמַדְּוֹת הַנָּמָה אַרְיָה הַזְּמַק כְּמַצְמָּת הַשְּׁמַקְמָה\nוְאָמְצָמָה הַזְּמַק כְּמַצְמָּת ה

["למוד ב'oba", "המורכבי 'יגיעה' ה'ידיעה' ה'נקיאת המורשת וה'א מרכז\nכטתחיית ונגעיית וה+'א הסולד ה'א ש'יש ת'ל\n'איכת דוד'", "פֶּרֶק כָּא", "בסכות השקט ה+'א ה'ם\nסכות השקט ה+'א ה'ם\nאם כה שיפסק הסכה", "והמחיבת אותו בureq אורה בתרופה ומכערת ללהי\nואם מה שינוע בבעורו האיריס להלון גנאות ל'הם\nכשבת ה'ורע פשתן אם יהודש בהם במסכות ה'אוב\nמה שירטב ומש'ן שישקע ה'המרגש ויעזוב פערע\nככו והמשפרים ואם מה שיקדד שיאוש תרדכה כמו כל פ\nהטרדומים، והשקט האמתי ה'ה{(เรJoint.", "במה שיחיוד אוטו ה'אוב\nה+'אוב מתח'ה ה'ה( וטעו\nה'איברים מפערוליהם\nה'א(ה)ב(ה)ת(ה)ל(ה)א(ה)", "הימוחות ל'הם עד שיכנע א'היר ה'שינה כ'תנKTס, א' יבלכל עליה פערולה, ו'א'ויר ש'פנקס ל'סונין א'ר תכוזה, ו'ככל' כ'כנת ה'כלתי ט'עב"ה וה'ה כ'הכם ה'אבר פ'ה ה'יה וה'זר יקדהו באחרונה כמה שיכת ובב'ש ש'החליש כ'ן ר'זוה וח'גים.", "בשכנת התענוג אל'ך כ'מסכים", "כש'נוג'ס, ה'אך כ'הס", "כמה שמש'ה אל' המוג הסכע פ'תא? כדי ש'יורש ה'שנו כ'ה\nש'מזרז החבור הסכע פ'ת'ה? מה דודר אשר ל'ה י'ב'א פ'פ\nפ'ת'א לא י'הש ו'הא י'עד'ב. ו'התענוג ה'הדרש ב'את\nוכ'ה ה'דש ה'הא כ'ה מר'נש ה'יהו ה'דרש ה'הדערלו ו'כ'אש\nיהיה בתנ'וג או כ'כנדי ה'יה ת'ענוג א' כ'אכ כ'ה כ'ה ש'שינן\nה'רואש. ו'ל'פ'ה ש'המשש ה'הידמה נ'ס ב'השוש'ם וח'זוה ש'ש\nל'ה ש'יקולבו ו'ר'שושה כ'נגד א'ר כ'הות ה'יה ה'דערש ל'מאות\nבעת פ'נישת השבע בו י'וריש ת'קונן ו'ר'שנושו כ'נגד\nה'רז ו'קיז ה'קלה ה'האכה א'מ'ה ה'יוו כ'ביהת'ות א'היר\nב'איכו ה'כלה ב'היכלה.", "התניעה כ'היכלה ל'ה\nש'תינדש ע'כ כ'מיכתלה\nא'ורצץ או פ'שח", "ב'יכר ה'כלה ב'היכלה\nה'הידמה זר'ות", "ה'רעות, ה'הידמה זר'ות", "ב'כלה כ'היכלה ב'כלה\nב'כלה כ'היכלה ב'כלה", "ברכויים כמו שימתחו ו'הא ב'תחבר שני ה'דברים ח'ו\nפֶּרֶק בּו", "ר'ההות כ'כלה ב'כלה: 'הזרה כ'ממה אם ש'יהו כ'פ", "ב'חללי האיריס ו'פנימיהם כ'נפ'ה האצט'ו א' ב'מיזיות פ'ה\nה'איברים ו'פ'ניריה'ם כמו ש'וא ב'קר'נ'ד.ר'דוח'י או ב'מיזיות פ'פ\nה'עצלים או ת'חת הקרובות ו'למעד'ה מהצביות. או כ'כ\nה'עצלים בינ'יהם וב'ין ב'שר ה'רף. או כ'נוכ'ב ב'פנימ' ה'אבר\nכ'מו ש'נוכ'ב בע'צמי הח'ו ו'פ'הירות התכמתו או ע'כוב'ו\nה'וא כ'כ'ב ר'ח'ב ו'לעוט'ו'עריכי ח'טדו ו'ר'יקוקו ו'ק'ב'חל'י", "ה'אבר ו'ר'יקוקו", "בסכות מה ש'יעצ'ו ו'יר'וק\nה'העצ' ו'ה'דיעה ח'ק'ל ה'עפ'ויה", "פֶּרֶק כָּד", "פֶּרֶק כָּה", "פֶּרֶק בּו", "פֶּרֶק בּו", "ע'ל'ה'ם מע'ין מה שאסנ'נה ב'החל'ה ו'הד'ק ו'הא'ש\nש'ע'ינ'ו'ו ש'ם", "בסכות התכלה ו'המ'ל\nאל'ך אם כ'הו ה'א כ'כני\nוכן ה'דוח'וניות ת'ה כ'פ", "ע'ש'יית מה ש'תחז'ר ה'שבת'ו ש'לא י'צט'ש ת'נ'ור ה'א כ'ה'ש\nה'מיכל ה'תש'ה י'כ'אש י'ת'יחב'ר ו'י'ד'ח ב'ת'ה ה'זר'ב ב'נ'ור\nו'יפסד ה'תעסק'ה ש'ב ב'כ'ו כ'הו ה'רוה'ך כ'ה'ם ה'רוז'ה ו'ב'שר\nאה'ר ה'מיכל ו'כ'ונ'ו ה'תכ'H\nה'טיל'ה ו'הדרק' ו'תת'ח'ב כ'נ'כ'ל כ'ש'ק ו'ר'ע ה'הנה\nוא'ם כ'מ'פנ'יס כ'כ'ו ת'ח'יש ה'הכ'מ'ע'כ'ל ש'לא י'כל'ו או כ'ה\nחל'ש ה'הדרה ו'הו'ק ה'חנוכ' ו'ת'צערנה ה'היל'ות\nו'ל'ה ה'תז'נה או ל'צירות המ'מע'רים.", "בשכנת ה'תש'ה ה'איב'ר'ם א'ש\nשה'ה כ'ב'ה ה'תול'ה י'ד'ר'ת\nע'ל'ה'ם כ'ס ה'אבר - א'ר'ו ה'הו", "פֶּרֶק בּו", "ה'נש'ה ל'ה'מ ה'מ'תקע כ'האבר או ל'ה'מ ה'צ'מ'ן, א'מ'ש'ת\nיה'ה ה'סכה כ'ה מ'יזמ'ת ה'אבר א'ש ש'ה י'ר'ו כ'כ'ה כ'סכ'ך\nב'כ'ו'ט ב'ת'ק", "ש'א'ך ל'ע'מד כ'מ'דנ'ו ו'ל'פ'ת ש'ת'יל'ף ה'זיב'ר מ'נ'ור\nה'הבו'ה מ'ע'כ'ור ב'ק'צ'ו ת'ר'ק ו'ר'ש'וב'ה ו'ת'צומ'ו\nוא'ם ש'ה'ה ה'יה'ו כ'ל'פ'לי ה'דוח'ה ה'יוו'ך מ'יוד'ך כ'ש'ם\nש'ה'ה ה'א'מ'ע'כ'ל ת'ר'ב ה'היל'ות ו'ה'כ'ב א'ב'ר ו'ע'ב'נ'י\nר'ב'ן א'ד'ר'ת ו'א'ת'ו א'ב'ר ו'ע'ב'נ'י, כ'הו'ות ה'הער'ו\nה'טכ'אות כ'ל'פ' ו'ד'ר'וניות נ'ש'ל'פ'ות ב'פ'ת'ינ'ו ו'כ'ב'ר'ו\nו'ה'ע'ב'ל ו'כ'ש'ו ה'ד'ו ה'סכה ב'כ'ו י'ד'ר'ב ב'ר'ח ה'א'ס ס'ס\nו'ה'ר'ע ו'ה'מ'ה ת'ה כ'ב'ד'ר'ק ת'היל'ו ה'א'מ'ד'ו כ'ה ה'ב'ר'ו ו'פ'ת'ינ'ו\nה'ר'ק' ו'ל'ק'ת ה'ו'ו, א'ש'ר ה'הא מ'יוד'ך כ'ה ה'ב'ר'ו ו'פ'ת'ינ'ו\nה'ר'ק' ו'ל'ק'ת כ'כ'מ'ל'יש'ות ה'כ'אש פ'ש'יה ו'ל'ה'ת'כ'ה\nה'ר'ק' ו'ל'ק'ת כ'כ'מ'ל'יש'ות ה'כ'אש פ'ש'יה ו'ל'ה'ת'כ'ה\nז'א'ר ו'נ'יש'ת ב'ה'כ'ת ה'ר'ק'ות א'ש'ר א'ם", "כ'כ'מ'ה ש'ס ה'ר'ק א'ד'ר'ות ה'מ'צ'מ'ה ה'אכ'ל, ז'כ'מ'ה ש'ש\nב'כ'ו'ת ה'אכ'ל ו'כ'ו, ו'כ'מ'ל כ'ס כ'ה'ה ל'ש'ה ה'ל'פ'י\nב'ד'ר'ק כ'הו ה'ל'ה ה'ד'ם ה'ש'ל'פ'ל ו'כ'ל כ'כ'מ'ה ל'ש'ה ה'ל'פ'י\nד'ר'ק' ו'ל'ק'ת ו'ה'צ'א כ'מ'ק'ל'פ'י ו'ב'ו כ'מ'ש'ו ל'ש'ה ה'ל'פ'י\nב'כ'ו'ת, ו'כ'ק'ת ה'צ'מ'ה ה'ק'נ'ו כ'ד'ש'ו ל'ש'ו כ'מ'ר'ב'ר'ק\nכ'כ'ה מ'ת'ה י'ד'ר'ב כ'ב'ת א'ת', י'כ'ם כ'כ'ק'ב כ'ע'צ'ב'ה\nה'ז'יה ה'ד'ר'ב ו'ת'ל'ו ה'מ'פ'ינ'ו ו'כ'מ'ב'נ'ו כ'ה כ'מ'ת'כ'ס\nה'ז'יה ה'ע'פ'ה ש'ם כ'נ'ש'נ'מ'ה, ו'כ'מ'ל ה'ב'נ'ה כ'ב'ה כ'ש\nש'ה'ה י'ור'ב ה'ר'ש'ס כ'כ'מ'ב'ת ה'ו'ו, ו'ה'ק'ד'וות כ'מ'ה\nס'מ'ל ו'כ'ל כ'ב'ת ש'ק'ד'ל צ'ד'ר'ו ה'ו'ו, ו'ה'ק'ד'וות כ'מ'ה\nש'חל'ה ב'ת'כ'H ו'ה'ד'ק' כ'ן ה'ס'ד ה'ו'ו ה'ר'פ'ה ה'ל'פ'ה ה'ת'כ'ית ה'ו'ו\nה'מ'ע'ר'יס כ'מ'ע'ר'יס ע'ל ה'ד'ש ה'ל'פ'ה ה'ת'כ'ית ה'ו'ו\nד'ב'ה א'ם כ'ה'מ'ה ה'הו, ו'ל'פ'ע'כ'ס ה'יה' ח'ל'ש'ת ה'נ'ו כ'הו\nכ'מ'ש'ך א'ד'ר'ל'ש'ה א'בר כ'מ'ל'ש'ת ה'נ'ו כ'ב'ור ה'ו'ק'ק\nק'ד'ק כ'ב'ה א'צ'ט'ו עד ש'יק'ו כ'ו'ד' ש'ה'ה ב'ל'ו ו'כ'ו ו'ח'ו\nה'פ'ל'פ'ו ה'הו'ות כ'ה ה'מ'צ'ו, ו'ה'ד'ק'ות כ'ה ה'מ'צ'ו, ו'ה'ד'ק'ות\nה'צ'ר ה'הו'ות כ'ה ה'מ'צ'ו, ו'ה'ד'ק'ות כ'ה ה'מ'צ'ו, ו'ה'ד'ק'ות\nה'ל'ש'ה ר'וב'ת ש'ת ה'חל'ו א'פ'ל'ו", "א'ר'ו ה'הא (ר'א) א'ר'ו ה'הא (ר'א) א'ר'ו ה'הא (ר'א

["שנין זה סאנסרלו כלו חלזק ויהו", "שכדשין כח", "אלו אספיטו כח", "ןן ולקזיתו כח", "שתחזר התרחשתי לא יצרתי יתבנה התרחשתי כח כלו התחזד כהן התרחשתי, כח כלו חלזש הכה כלו התחזד כה

["סמער א' אופק ב", "מעדז ליה שיבא בז כלו המערז הצג' ו'א, אס אפר שיעצר", "בז דבר או יכעד כמנו דבר כה הדבר אשר אס אפר שיעצר", "בו ויכעד בנו' וס שיער מקובד ויזריז כה על כלו", "שיהיה בז כלו זה הקורקז מודק כנו' שיעזר פעל האבר", "ע"ד שיקז ראיה כהלו ויכזב הגדות החוז ורוי שיען אח"ז זה בלקחת הרא"ב", "על ההוא"ה האגנישים על כללים ש"ה, החא"ב כה"ו", "שיהיה בז כלו זה הקורקז מודק כנו' שיעזר פעל האבר", "ע"ד שיקז ראיה כהלו ויכזב הגדות החוז ורוי שיען אח"ז זה בלקחת הרא\"ב", "על ההוא"ה האגנישים על כללים ש"ה, החא"ב כה"ו", "שיהיה בז כלו זה הקורקז מודק כנו' שיעזר פעל האבר", "ע"ד שיקז ראיה כהלו ויכזב הגדות החוז ורוי שיען אח"ז זה בלקת הרא\"ב", "על ההוא"ה האגנישים על כללים ש"ה, החא"ב כה"ו", {"bbox": [

["שישתובו עיריו, הגדלו, וכאשר ימצואת קוריד\nדין שהודח, משותף להם. וס. כי יש מה האברים אברים\nשורב עירנים שיהוד חליהם, מאהרים מחיי ארים\nאothern ביאר ברוב הערננים. היא הגדה האהבה נועט\nאומן הגד הגד איה הגדה האהבה נועט, אומן הגד\nהגד. השרשים, הנקמים קדד כיל. ואומם הח, היד\nלכל איר. אבל הנה עזר בשעת שלב כהף.", "אותה החיל ויהי דרכתה הנהה כמה שיהוד כהם\nבנה הנה החודש וטעו, ויהי שיהי כלפי הנה בלעדוי\nאומם במאלכלי, ון. כה שינד כהמליו והמחיזה היה\nהכודשות ופרוק החבור באחר הנה הנכן כל ה\nשיאור אל המאמרים הפרטים.", "## פרק", "באותה המונים סנוי היותו א", "המלו והמחיזה והמרות ופרוק החבור יוקח לבל Period\nראיה הגד החודש וטעו, ויהי שיהי כלפי הנה בלעדוי\nהמלו, ויהי שיהי כלפי הנה בלעדוי\nראיה הגד החודש וטעו, ויהי שיהי כל

["astrology, horoscopes, love charts, love letters, love messages, love problems, love problems in love, love problems in marriage, love problems in relationships, love problems in relationships, love problems in marriage, love problems in marriage, love problems in relationships, love problems in relationships

["למוד ד", "שד ליה�יה ומשה ווהם. וְכִדְרָה וְכָדָר הַשָּׁמַע הַמִּצְרַיִם וְכָדָר הַעֲדָל הַמִּצְרַיִם, וְכִדְרָה וְכָדָר הַעֲדָל הַמִּצְרַיִם וְכָדָר הַעֲדָל ה

["פֶּרֶא אֶפְלֹן בָּ", "וכדד כיששו וזרק דוכן ורқבה חלשה ת角ול הוהי ורқבה\nאם הוהי מזוהה וכל כן בקלה חלשה ת角ול הוהי ורқבה\nהגנה דהיד הפה החמרן ולולן חשתן ורוב השינה ווצלה\nורפון העצבי וכובד התנועה ודופך דן נוטה אל האחו\nוה%Bב וארז זה השנים והמחנה", "הקודמת והכלאה והשריר והליכוות אשר יראה בזם", "כמות ונידרים ושרגים ואנשים וקור וינצלו ואסנים\nתבורות אותות האדומת הנה כרכמות המראה והיענים\nוברירות הפה ושירותים הלישן ונובו ויהוב הגהירוי וה\nוהתקעג בכשום הקד וותוק הגהיר וכהירות הדרק ותיש\nוהלוות האכל הפץ הקד והקז האדומי כרכומ�י הדרק\nוהשלשל המולד ומכור כעדת וארז זה הוהלזמה\nוקדמת וכהון והשנים והכנתה וארז ותעת והכלאה\nוהלומלת אשר יראה בזם השיש והבידות הכרכמות\nהראה הדרمات אשר ילהם כרכומית וראה ההליכוות\nכהום הברץח או שמש וכירטא בזם ואסם במרות", "והשירה ההא זון הגוף וכלהו ושירות הדרה ועיוו\nותופק הבלובל הנקר וסואס תומת המישת ושרפת\nהאצט ותיהאה הכוזן רשתן כהה ותשור וארום עב ומו\nוכראה הגוף שוהוי ובעל שעד עדה כי כיעט שתור ה\nהשהירה בנגופים הלאנבי מעט השער ורחש המבקה\nשהודר והנענים הרעים זרלי השולח והשנים הכמת ו\nהכנה הג. והכלאה והעת וההגדה המקדמת\nוהחרוכות המבהלים הוהשד ויעני ודברים השהורים\nהפסידת בעותות המורים על", "## פֶּרֶק ח", "כשסומים, ותערצנו חומרים ויוור", "", "הראיות עליהם ויהוש מתיזה הלא יוחשו אותות המליב\nבנוף כלוו הנה יש שסומכים ליבי ספק אמם הכובד\nהנה יהוד בשסומכים כשיהו הסתומים בעמערים\nשא אנסד כמלי שיעור בהם אפרים ברבים כהינה שיקד\nמסתומים ככבר. כי מה שהויל טהזון אל הכובד\nכשיכנעוה הסתומי מעור ויהיכב דבר ביר ויעוד ויכיב\nכינבר רב יותר כוכבר המורסא. ויובד כהמורסא בזון\nהוקה הכובד והעוד הקדמת ואסם כשיהו הסתומים ב\nבזלת אלו המערבים לא יישב כוכבר ויר ank ותערצ\nהעברת הדר וככלה ורוב נה שיש רו סתומים בעורק\nהיה מראה ברכומ� כי הדר איננו משתל במעשרו אל\nחיצוני הגוף", "## פֶּרֶק ט", "בעותות המורים", "על החרונות", "הרוחות יוקה ראה", "עליהם כמה שיאוש באברים וברנישים מן הכאבים\nוהי נמשך למסה שיפעלו כפרוק החור וירוק ראה ע\nעליהם כחנויות יקוי לאברים. וירוק ראה עליהם כ\nהנקלות וירוק ראה עליהם כהמשור. ואסם הכאבים\nהנה הכאבים הבכתיוים מזרים על החרויות וכש כשיהו\nעם הקולות,obilיה ש"ה העתק מן הכאב הנה נשלמה", "ראיה והא כה"ה ב"ה יש"ה פר"ק הכור באברים כז", "הכרגשים, ואסנים כמ הבקבש הערצנות הנה"ה\n"לפ"מ"א"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה

["לֹמַד גְּלָל", "פְּרָקָס כִּי אֶסְמָן אַזְרָקָוֹן לְצִקְתַל לְלֹמֶת הַקְּדוֹר הַמִּלְכָּלָה הַמִּלְכָּלָה הַמִּל

["ספר א' אוקין ב'", "בכל אליים יש דתות בדכד אדום ליכרנה ההא שה כוֹל\nלבדו כאליא אמרת שוה בחוח אר שוה בהכריז\nהתחלף הוא אשר לאנו שה ההא אם בלהולטם\nבעה שאינו שוה בו ו' ואסنان הסוג הלקח כן הסוד\nהסדר הוא בעוֹד שני מינים מיהודי במדוד ומיהודי\nכסידד. והמסודד הוא לחייתחליפותו סדר שבור יסוכ\nעליו והוא על ב' מינסם אם כבוד בלהולט וואו אשר ית\nישוה לחיי הלקף ב' הלהופים או יותר כם שווה השקף או\nשיהוה לחיי הלקף ב' הלהופים או יותר כם שווה השקף או", "שלא במדידים", "שיהוה לחיי הלקף ב' הלהופים או יותר כם שווה השקף או\nוהלקף אחר מתחלף לו אלא שה ייחור הילולה על רצופתם\nבהתהו אירם והכלית במדוד הכף, ובכש אמת הצמצה\nהסוג ההוא התשיע ב' כן פן הסוג השניני נכנס תחת הכ\nהבלתי שה ינראי שועה ביש בדוקת עבש מושקיק כצטא\nוכמו שמלתהך המושיק תומת בחבור הנעיכות על הלאס\nביניהם בדחת המוכנות בקצופים בזוכית הבקנובים בשעותו היכנס\nאש בinasות האותיהם כן ענין הפקד יוחנ יכנף ביטוריות\nוההכיפה ידום נוגי יהודים וענין היהודים ושהיו\nוחס החודז וכמו שכנוני הגנין ושוערי הנעיכות לפâmם\nיהיו בכסיכונים והפעמים בלאי בדוקה בן הוהי הלהוליפות\nלפעמים ייוו מוסדיסים ולפעמים ייוו בלאי בדוקה בן\nלעניני הפקד בחוח והיהודים והיהודים ושהיו\nהיה חן במדות ביזריה הגדה ב' יתפלי\nוהא ירניאס יאהו כי יתפלי\nהמחושב מחיי הזרון הוא מה שיהוה על אדום הווא\nהיהודים המושקיק יתפלי ושהיו\nעל ידום הכל והחשה, והובא על ידום שלשה כפילים כי\nהוא ידום הכל כלהב כלהב הנגף הכז.\nוהוא אשר", "יאמר לו ידום אשר כהנשה, ועל ידום אשר בכל ההא ידום\nהבלן על ידום אשר כהנשה הוא הגדה ב' יתפלי\nואש בארגלה, וואו הנוף שלל ועל ידום הנגף נובע\nואחריו לא יחש\nואלה בוזה\nואוה ק' בענין על כך שהדגלה מודרנת\nהנוגי יוזהם הנעיכות במלאמה, והיהו לו יכלת לידעתם\nהכנשיקא שיקיש העשוי בידוע, וואיש ההא בשיכסע רע\nעדיין לא דהפקש שיב ידום ההא בוזה וואבג' הסוג\nהלקח כן האזון הוא הקש שוערי יוזהם זמנים ה'ה\nאש לשנין התנאות ושנין הערנויות וואיש קיצק ה'ה\nבו כלהשון זה\nכלו ההק קשן שת התחשטיות כוֹל\nהכן אשר ב' חלקי אל חלקי אל אשר בו התגווה וואתזם\nשיכטני אש בו התנאות החמלה ב' חלקי לידעתם ב' חלקי\nהקשת כזון הנחנאות בזון התגווה וואתזם שמכניסים שער בשע\nבשעך אעפ שאותה ההכסות אפריש בז ליבתי שקו איה\nשאנגינה טוכה\nונאאגר שהקמ אש שווה טוב וואו שיר פלו בו היסמים", "ואזון אזון שניכס ליוודת שני בעיון\nואזון א

["למוד ג'ל מ'ל", "מ'ל דלבר א'ל ב'ל ה'הא ש'ה א'ל ב'ל א'ל ב'ל א'ל ב'ל א'ל ב'ל א'ל ב'

["ספר אופן ב", "## פרק ד", "כבעני מיני הדפק, כל", "איחוד בהסונים הנזכרים אשר", "חיינו ההתחלפות בעי", "בנוסת וחסידות הנהוגה בחרם הוא הששה אלא החזר כל", "הטעמי בו הוא האנף *י'א'ה'יה'ה'ה'ב'ד' בחרה הסונים החורים*", "אכן נוסף לפי שנמשך לתוספת. החזר ושב יותר גדל", "על דורך המשל הנה הוא טכאי כפ"פ החזר", "הסוגים אשר לא יסכלו התוספת והחסידות הנהוגה הטכאי", "מהם הוא השנה והסודר והטוב האזון", "בסבות מיני הדפק", "הנזכרים, סבות הדפק", "## פרק ה", "כזון סכות כללות. ב", "החיינה עוציות נכנסות בעצמות הדפק ונקאות", "החיינה עוציות, ובנוגות סבות בעי נכנסות בהסמות הדפק", "אלו ליכו שוקלות חנוכות בשגמים לופשת פנ"פ", "ונקאות סבות השוקלות, *ומם ליכו שוקלו ונקאות*", "השבנות בכוחלט, ובסמות החנוכות שלל הכנה וההנוי", "הialiון הדפק אשר כלב וכבר ידיעו בשער הכחנות פנ", "הBURT, ו.כ. ו.כ. ו.כ. ו.כ. ו.כ. ו.כ

["לטור ג'וליא", "לא נישטן, אין זה, או אין זה, או אין

["פריט א' אופן ב", "ענין הדפק באיכותו וכמותו, *אמס באיכותו כישתא אל\nהמסו אל קידור ויוושה כמשטטס*, אבكم בכננתו הבה\nאם **יהיה שוה ישוב הדפק נופק בנודד והמחירות והתכיפה\nלתוסס הכה והדוֹר ותיתבה הרושׁה** הינו **זומל**, **ואס** יהו **רב\nהשעות** מאד ישוב הדפק מחלף **בי סדד לוכד** **מ\nהאכלו על הכה וכלי כוכד כחייב ההלפות הדפק**, **והנה\nוהשב ארביכניש שביהרותו או **יהיה יותר** **זוקמתכיפתו**\nוהשנוי **הזהי מתכלהה כי** **המסה קיימת**, **ואס** יהו **רביז\nפהזות** **שהיו יותר** **התהלפות** **מסתיד**. **ואס** יהו **מעט\nהשעות** **יהו** **הדפק פחתות** **התהלפות** **נודלו** **והדותה** **ואל\nיתמהמה** **שנוי** **הראה כי** **הוזר וטעש** **ותיככל כורה** **ואס\nיחסר הכה ויחלך כן** **הדרב והבעט** **אזה** **aghס** **שהיה** **ג\nהתדבנה** **הדפקות בקיטו**، **תעכוב באהירות הענין** **ואס\nיהזק תחבע על העצמן** **ישוב הדפק** **שה** **ויישלין\nכללה** **ואל** **שיהרב כבגלו** **עפּף** **שהיה** **רק** **יהו** **יחיבר** **החרלות\nבדפק** **ואל** **יהויבו** **בנשוע** **שערוע** **נורג** **הוזר** **ב\nכיצב** **בזה** **בכוזנות** **והל** **לפּיר** **עצמינו** **ונדוק** **ונקלו**\nואכנו **כשיה** **הין** **קר** **בפעל** **הנה** **יהויב** **מה** **שיהיבדהו\nכן** **הכקדי** **כלהשמה** **והזוב העכון ואחר** **הו\nבכדה** **ללהירות** **עברו**. **ואזר** **שיחתחו** **בגנף** **עפּף** **קיל** **ס\nבה** **שתחיבבו**. **זומל** **כשישבור בגנף** **ואז** **ס** **הו** **יהו** **ש\nקר** **יגר** **כלה** **למה** **שלה** **לא** **יעדו** **והלו** **כלהמיכר** **י\nה** **ש** **עבו** **כלה** **למה** **שלה

["לִמּוֹם גְּמַלָּא", "35", "והמהדות וכאשר יגיע הراكב להזוק הכהל ללה שטרנו מה\nפהנס ותיתר ללהזור וסוג אחר עד שיעור הגדר ו-ה\nוהחיירות ויבא תחנת זרמי תחת חזוק התחביה והחריה\nהקוון ותולעות והגלויתים אם נוסף ייבא אל העקבות\nוהמות", "## פְּקַן וֹ", "בience המורדות יש כהם\nכabilitות הגדות והל\nלגרם או לישגות", "האבר אשר הם בו ושנות הifikד בiegף כלו הלהני\nהמיהוד לקדחת, וערוד נארהו במקומיו, יש טהה מה ש\nלא יחלשו הקדמת ישנו הifikד המהידן כבר אשר הם\nבו בעצם ואולי ישנוו משאר הרגוף במקה כללו לא במה\nשהם מוסרות אך במשה מכאבות, והמסור ומשנה\nהifikד אם ששתנה כבינה אם וששתנה עתה.", "ששתנה בשעירה, ואם ששsharen בעבך האבר אשר היא\nבו, ואם שששתנה בעבר המקה אשר היא בו ימשך\nאחרי ויתיכי לה' ואסם שנותה אותו כמינה המה\nבומס הכהמה כי היא תבייש כבינה שניי הifikד אל ה\n", "המגירות והרעדה והירעשה והמגירות והתכיפות אם\nלא ייקחו כמה ברשתה תבכל המגינות להישיבו אל\nהנליות, ואסם והרעדה והמגינות והתכיפה וחסן\nבה ממדיד ובכו שיש מהמרבב מה שימסף מיניות ון\nשם שסוסף מיניות ומאהה אותה, והמסור הכהמה פ\nזישום הifikד גלו, יש תיחו קהה אسد תישתהו מאחר\nומעומב, ושהק תוסף בגדינוו, ואסם המוסר\nהנגל עיזה כישום הכהה היא משלחת הifikד כ\nמימגנות ללהרשה והריכך נשתסבים איריות\nוכוספה בהחלפות ללבכת, ואסם בגדוות הלהרשה\nפטעמים הרגה יקרו לשקפת החום הקורה בסת הבוש\nואסם שנותה כפי עתתה כי כל לוד היות המוסר峯\nהכהמה בזוספת וחיה המבנינות ושאר מה שוכרנהו אל\nתוספת ומוסף מתחי בקשי למתהה הנופפת ובזרעח\nאל בכא וכשיבר התכנית בוספים המקרים כולם אל\nמה שימשך אחר הכהה כי הוא יחליש הifikד וחסף בת\nבכפיה והחיירות ואם תאך תכף כטיש כהה יתוריות\nונמלי, וכאשר תיר תותק או תקוע קעג יזדק הifikד בעבר\nששר ה我才ובד מעלי הכה ותכל הלארעתה במה שיסס\nהכואב והמתחווה, ואסם מזד שיערה כי הגדולה תחייכ\nשיהיו אלו העניגים יתור גדולים ווגוסים והקטנה תחייכ\nשיהיו פותחים ויוורר קטנים ו, ואסם מצד האבר שהוא\nבו כי האברים העצבים בחזיבים תוספת בקשי הifikד\nומעריותו, וערוקים מהיביים תוספים לגודל החוזק ו\nובהתחלפות וכש אד ייהיה הגבר הם הוא השריונים פ\nבכן זהה בטחל ובריאה, דלא יתקים הגודל הזה אל\nכל כך שתקים הכה, והארמים הישיבים הדרים", "באמצעי, הנה כמו שמורדות הידאה תס הifikד מותקי", "ואסם שנותה המוסר峯, יש\nואסם כמוה ונהר, וואסם\nומוסר峯 החכבי כחושי ופורס\nוהא חזוק החוש בכאשר ו-", "והא חזוק החוש בכאשר ו- (כיצי עלופד)", "## פְּקַן יִ", "במשטח דפק סטיל\nואסם כהתלחת טילו", "ולכד עוד היותו שה\nהנה הifikד וגדל יתוח ותלה־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־

["## פרק י\"ח", "במשופי דפק המקר־הנופשי־\nההנה הוה\nאכן הנבע במחה ומדח ותכ\nבמה שיעור כהכ", "", "פישט כהורז פאומ שים הדקמ גדלו ומדח ומדח בת\nת Encyclopaedia\nת ו ש\nת ו ו\nת ו ו ו\nת ו ו ו ו\nת ו ו ו ו ו\nת ו ו ו ו ו ו\nת ו ו ו ו ו ו\nת ו ו ו ו ו ו ו\nת ו ו ו ו ו ו ו ו\nת ו ו ו ו ו ו ו ו ו\nת ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו\nת ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו\nת ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו\nת ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו\nת ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו\nת ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו ו\nת ו ו ו ו ו

["למוד, ג. כלל, ב.", "העדות יותר חשוב כן. המימי'ה'ין, לפגושו נג'י'ור, מהודים. והאדום הכברתיים, נא'יגנו כל כך כפריד אם תהייה האדומית נוהה ופגושו. אם תהייה נעה, זה האדום, התחיורי הכליות כי הוא מודה ברוב על טורסם. המחבורה, בלא כהיו, נתחיורי הכליות, כי אין יקזבנו בשרודים. ופרישת כהיו, נתחיורי הכליות, כי

["לעומק מותחן, **לעומק מותחן**, **לעומק מותחן**, **לעומק מותחן**,

["למוד גְּמַלָּבּ", "השתן העכד המורה על בקיעת הכורשות ויווק ראיה עלינו בהכה שיתערבו ונהו כהו המונólא ויהו עלינו הידור הנכאש והגדוות ה. המטרידות עננו ברקועים רבנים או אדומים, או בסוכין או זולת זה כמה שיוקה ראיה לעיהם. ו. אך בכה שקיכנו שהיה ככר בכבוד או בכבוד או עדדי ההווה ווהיה זה על בקיעת האהב הטרני הנה הוא מצע נבינות הכבד, ו.הא הציאה כן תוהה המורסא בקביעו, ו.הא ככר קום צרות הנשיכה ושעל יוכש ובקב באבי ההווה עזקן. הנה הוא בעלת הגדה הניא מזד כר.", "הצד שנבקה ונתדת כיד העורק הגדול ו.וכשר ויהו במוגלא בשול זהה משובה (נ.אולי ישתין הבריא הכח. ה aboutב השיו תשתן המונólא ו.תיקגא גופי ו.סור תפהוותו אל סתיקים. אולי זה עזקי תשתן לפ芝חיה והדזותו ו. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה. ה.

["למוד ג'גלל", "Caravans", "12", "המקה, **הנה** סקר קצם אדם ששתה הבראש ושהתח\nקליפות לבנות כקריד ב'יה וכטר ה'יו כתיכים ארגו\nבמים ה'יו נעגבים וצוכבים צבע אדום ונהרפא וחיה, **ויש\nעכ'ה הגנשות**, **הנה** אם **היו אדומים** **ינקרים** כרנים\nש' **הדרנים** אם **היו אדומים** **יוו** הנקקים **הכבד**\n**שروופים**, **לפ'עמים** **יהיה** דס ששרף בו**, **לפ'עמים** **היו** כן\nהכליות, **אך** ה'הוים כן **הכליות** יתור **חוק** ו**דבוק** בש'בי\nוהשנים **האדרים** **יוני** דומים לבה שאינו בשרי **יוני** **ב**\nמקברים **הגדו** **יאס** **היו** הזיק **הנישיה** אל **הרכמות** ה'ה\nהבהות **לפ'עמים** **שישתפו** **הם** **זאתם** **אש** **הם** **כן** **הקיל**\n**האנ赶** **המדורים** **לפעשים** **היו** **כבר** **הבקה** **לפ'עמים** **יהיו**\n**הבכמת** **האברא** **והפיש** **ריניבים** **כי** **הכש** **ש'ה**\n**היכוך** **כטר** **ואמן** ו**רדיון** **הנה** **כן** **הבקה** **וכש**\n**ש** **כשרק** **לו** **השתת** **מונא** **וכש** **שישורו** **שר** **אלה** **על**\n**בגלל** **השתן** **היו** **הערוקים** **העיליים** **בריא** **הנון**\n**אך** **ה** **כבר** **הנה** **הא** **המ** **היה** **ע** **שהתלהכ**\n**הולשת** **הכה** **ובראות** **אבי** **השתן** **יהיה** **הנה** **הא** **הבכמת**\n**אל** **הכהות** **הנה** **הא** **הבכמת** **האבראים** **ואכן** **הסרכנים**\n**הודגים** **לגרים** **קלי** **וגרים** **הנה** **דונ'ה** **הניב** **ש**\n**הדס** **הם** **נוטים** **אל** **האוד** **'פ'עמים** **רכות** **כאיש** **כלהב**\n**האברים** **נדייגות** **תינוי** **נוטים** **אל** **הקונ** **'פ'עמים** **יוני**\n**ב** **כן** **הבקה** **בעלת** **הרב** **על** **המעט** **ואלה** **תוכל** **לדער**\n**אל** **השגרות** **הנה** **משתת** **הדס** **וכש** **בש'תוליכו** **כל**\n**ש** **השגרים** **הרקועים** **אש** **לא** **היו** **כמס** **כבקה** **ככל**\n**ומכני** **דישת** **ההנה** **כחלים** **ההדרים** **רבי** **כמ**\n**וכבר** **ד'יד** **מהכל** **היה** **ענין** **הבש"י** **ןן**\n**הכליא** **ש** **שא** **ו** **ו** **ו** **ו**

["ספרא א' אופן ב", "לכן ראיה שלא ישעה אויך כחלים נס תראה בתכונת השכר המושבכים כשלא זהה תחת השולחן במצטת, ולפעמים זרוז על החוזי קורז כזב המכליא. \"הנה\" במני הנאים והבונלים כי המגוזים זה ית עס רחוח קליינדיה, דריה כזב קינוס וקינז הגלчиים ופרקים. \"יהיה כזב מה שיתער עס הביכויות כזב כזב כה שיבול. ואומן", "היהו הנאה הנה יר עכורה ועבה ולא תתקצן בנקלה, ושהיו אשר ב שמים נערים כזב. וכאשר הטרור זהה במיכל, ובכלי קהדרים, ונאכון", "טורה על טו, ואומן השוערים הם תק�ירות ליהי מרככת מחום פועל בהם ואולי יהיו לבנים, ואולי יהיו אrazim ויהיה התקשרתם ככליא, ואמרו שאולי יהיה בארכו זרמים. וערז העכל בזם ואולי יהו כמם לקחת ההלב הגבינה, ואומן הגלוי", "הנה יזר על חולשת האטער ומעמים ורוע העכל בזם, ואומן המנין זה על חיצן נקץ על חתקרשתם או אל התחנה. \"הנה יזר כזב, ובכלי קהדרים, ואומן האפרים הנה רוב הוראתם על ליבה או כונוגה קרה לה לאורך העכז שני המבראה וחתך החלקף. ופעפיס היה לשלפה שקה ליה, ואומן הגלוי העולמי, \"הנה אם זה יזק חלמה, יזר על חולשת הבלב. \"ואם יהיו למסת כזב יזר בברניר השטי, ופרקי הברור בזם, ואם יהיו כרבים החזרים. ובכלי קהדרים, ואומן הטרור זהה על החיזי.", "והיו כזב, ובכלי קהדרים, ואומן האפרים הנה רוב הוראתם על ליבה או כונוגה קרה לה לאורך העכז, ובכלי קהדרים, ואומן החזרים כזב, ובכלי קהדרים, ואומן הטרור זהה על החיזי. \"והיו כזב, ובכלי קהדרים, ואומן האפרים הנה רוב הוראתם על ליבה או כונוגה קרה ליה, ושרז כריגום. \"והיו כזב, ובכלי קהדרים, ואומן החזרים כזב, ובכלי קהדרים, ואומן הטרור זהה על החיזי.", "ש璋 ורלו, ואומן האפרים הנה השהורים כה ראה ראה על החיזי. \"והיו כזב, ובכלי קהדרים, ואומן החזרים כזב, ובכלי קהדרים, ואומן הטרור זהה על החיזי.\" \"והיו כזב, ובכלי קהדרים, ואומן האפרים כזב, ובכלי קהדרים, ואומן החזרים כזב, ובכלי קהדרים, ואומן הטרור זהה על החיזי.\" \"והיו כזב, ובכלי קהדרים, ואומן החזרים כזב, ובכלי קהדר

["למודג'ל常规ב", "39", "שידק בסם ויהו קשה, אסרו שטיין החודש ייהו באשה\nבשכן הנבא עם עכירות ועובי טהוי, שטח חסוטים", "שידק בסם ויהו קשה, אסרו שטיין החודש ייהו באשה\nבשכן הנבא עם עכירות ועובי טהוי, שטח חסוטים\nוהגדרים דומם לו, אך הוא יורז ידושה שחיי אשה־תינ\nהעלמי זז וצציה התחזמן לacher, שטח חצן הוא לבן בו\nכרכמות קרוב כן שטי אדם, אך אין לומטות, וטרו\nכשכן או כשטי־השכן, וכל עוד שחייה מזוני־וורו שוב\nהוא יותר זז, שטיין הצבי דומך לשתן הצאן והדם אך\nלו טמשות ולא שטרים הוא יותר זז משני הצאך,\nפֶּרֶק יב\nכן הכלל הכן חנ־ליכוד חן\nפֶּרֶק יב\nכן האופן הכן בדידים נוהו\nדנדה לשתניש כהיפש\nפֶּרֶק יב\nכן האופן הכן בדידים נוהו\nדנדה לשתניש כהיפש", "לארז", "פֶּרֶק יב", "פֶּרֶק יב", "פֶּרֶק יב", "בנימין ובכן השטרים, המכבגן ובכן הגזיזים כמי הדרש\nמי התאאים חומר כן העפ疮ן וכיצא בזי כל עוד שתקב\nאליו ויסף זכות ושהב בחנך, וטי הדרש מכומי הקפף\nמי התאאים יקזען שטרים מוסר לא ביצוע, וואס\nהלומס תל אין תכונתם בתכונת הכלי, אין להם תנועה\nייוה הרכור ההא יגיע ומסתי כענני השן\nעוד", "בננא בספר הפטריט פֶּרֶק יבר תחת", "פֶּרֶק יב", "פֶּרֶק יב", "פֶּרֶק יב", "ככמות בשיעין אם היא חתורה טרננאכא\nכן האופן הכן בראית הציאה\nהציאה יזון כנני ארה ב\nככמות בשיעין אם היא חתורה טרננאכא\nכן האופן הכן בראית הציאה\nהציאה יזון כנני ארה ב", "כפונן או שוהלו, כן ידיעו שהושתה היא בכסות ליווות\nבזון, ומעוטס לטעמיים, או ארה עצרה הרבה כחנך בפץ\nהנור וקורון או הכרבים ותפוקה ונקבות וקורון.\nאך לשלמה הדרה, ווקו רא כמשהה כי תוריה היהת\nכמינה על סתומכים אך אם לער עכלו, ונה חומר על\nהלומס כן המערבים הקיאים משאלאס\nשנא פארן\nלשלמה הדרה, ווקו רא כמשהה כי תוריה היהת\nכמישט היציאה, ואסם הדבקות כן הילוה, חנה תרה\nעל המסה ויהיה עם סרחן, לשלמה הדרה, ווקו רא\nלחיות דבקות כזוה לא ייהו עם יתיר סרחן,\nלשלמה הדרה, ואסם הדבקות כן הילוה, חנה תרה\nלשלמה הדרה, ווקו רא כמישט בקבים לוקחו בריצפח\nלחל\nואסם הקפתיות כמנה ההא תרה על רתיזה שמחו חס\nאך על עזר מטרוח רב, ואסם היבשה כן היציאה תרה\nעל עזר התכה ועל רוב הגרת שתן, או על חום אסוי או\nע"ו יובש מזונות, או על אורך עכvé במעסם כפ"ה\nשנברארה בשער שלן, וכאשר יתערב ביבשה הקשה\nלחיות, תרה שיבשה הוא לאורך העצרה בלהזיז מונח\nאותה מרצאת, והעדד טה ענקצת ככמוהיה ונא־שר לא\nיהיה שם אורך העצרה, ולא אותות לחיות כן הסעמה הנה\nחסבה בה שפיכת כותר מוגלי עוקץ נשפ"כ כן הכבר בפ"ה\nפֶּרֶק יב", "פֶּרֶק יב", "פֶּרֶק יב\nכן חנֶל הש"ו כְּן הָלֹמ\nהאַגְלָה הכ' אַס בְּשַׁמְּבַש\nהכ"ר ה"ש"ו, ז"ר אַרְיָי ש"י ה\"י", "שיה ה"ש"ו בק"ז האַכ"ז נוטה אל האַטְנִיגות כ"ש"ו.\nה"ש"ו בק"ז, ז"ו בזי בז"ר הכ"ר ב"נ ה"ל"ו ו"ק"לו\nה"ש"ו בק"ז, ו"ש"ו בק"ז, דע"ו בק"ז, ו"ק"לו\nל"א נדב"ו וכד"ו הש"נ"ו אין זה י"וראה כחל"ב בכ"ר ה"ח\nש"ו בק"ז, ו"ש"ו בק"ז, דע"ו בק"ז, ו"ק"לו", "פֶּרֶק יב", "פֶּרֶק יב\nכן חנֶל הש"ו כְּן הָלֹמ\nהאַגְלָה הכ' בְּשַׁמְּבַש\nש"ו בק"ז, ו"ש"ו בק"ז, דע"ו בק"ז, ו"ק"לו", "מצ"א זומן ה"ד"ו ה"י יותר נוטה.", "והנערין שטרם יותר Over ו"ס כש"ת ה"ח"ו יותר\nכמ"ל וברכ"ר ו"כ"ו זה"ו ו"ק"לו, ו"ש"ו ה"ח"ו נוטה אל\nהא"ש"א ו"ש"ו ה"ח"ו ו"ש"ו ה"ש"ו נוטה אל ה"ל"ו\nה"ש"ו ה"ח"ו ו"ש"ו ה"ש"ו, ו"ש"ו ה"ש"ו נוטה אל ה"ל"ו\nה"ש"ו ה"ח"ו ו"ש"ו ה"ש"ו, ו"ש"ו ה"ש"ו נוטה אל ה"ל"ו\nה"ש"ו ה"ח"ו ו"ש"ו ה"ש"ו, ו"ש"ו ה"ש"ו נוטה אל ה"ל"ו\nה"ש"ו ה"ח"ו ו"ש"ו ה"ש"ו, ו"ש"ו ה"ש"ו נוטה אל ה\"ל\"ו\nה"ש"ו ה"ח"ו ו"ש"ו ה"ש"ו, ו"ש"ו ה\"ש\"ו נוטה אל ה\"ל\"ו\nה"ש"ו ה\"ח\"ו ו\"ש\"ו ה\"ש\"ו, ו\"ש\"ו ה\"ש\"ו נוטה אל ה\"ל\"ו\nה\"ש\"ו ה\"ח\"ו ו\"ש\"ו ה\"ש\"ו, ו\"ש\"ו ה\"ש\"ו נוטה אל ה\"ל\"

["ספרא אופן נ", "שָׁפָרָה אַלְיוֹן הָאָמִית בְּעִקְצִתּוֹ דֶּי שִׁתְעַרֶב\nלפָּעַמִּים יִקְחַ רָאַיִם בַּכְרָה הַצָּרָה. וּבְטָרָה שֶׁהַ", "הכָּרָב אַיִם יִסְכַּ יְהוָה כָּבָנָה עַל רָב\nהַמַּעֲשֵׂה אַיִם יִסְכַּ יְהוָה עַל הַנָּאָו הַעֲדֹר הַבָּשִׁל\nהַיָּהַל לַבָּנָה אַלְיוֹן יְהוָה לַבָּנָה כָּבָנָה סְתָמָךְ כָּמַעַבְר\nהַבְּרָה יְהוָה זה עַל יָרְקַל, וְאָמְיָה עַם הַלּוֹן מִנְפֹל שֶׁש\nלְהֵרַי, הַמָּה מְוָר עַל בַּקְעֵק דַּבָּל. וּלְפָעַמִּים יָצִיא\nהַבְּרָה הַשּׁוֹקֶפֶת הַעֲזָב הַטּוֹר הַצִּיא מִנְפֹל־יְהוָה זה נִקְו\nוּרְקַל משובחת יָסֹור כָּו תַּפְּחִיתוֹ הַמִּתְחִידַת לוֹ לְהַעֲד\nהַטּוֹר וְכָמָךְ שֶׁאַמְרַנוּ בְשַׁתָּ, וְדָעָ כְּהַכְרָה הַאֲשִׁיְהַ\nהַמִּפְלִיג מַא דָּחָא, שָׁעַפִּים רָבָר יְהוָה בְּכָל־הַלּוֹן\nעַל הַבּשִׁל וְפָעַמִּים רָבָר יְהוָה עַל רָוּעַ הַעֲנִן, וְהַשּׁחָר\nמוֹר עַל דַּכָּוִי רָאָי הַשּׁחְד הַשּׁחְד, כְּוִי כָּוָה עַל שְׁרָה\nחָזָק, אוֹ עַל כָּהִירִות כָּשִׁל הַיְּלִי שִׁחְוִי. אוֹ עַל קְלוּת\nדַּבְּרַ צְוָקַל, אוֹ עַל שִׁתְיִת כְּשֶׁמֶּק יָרְקַל הַשּׁחָר.\nוְהַרְשַׁנּוּ הִיא דָּר, הַיָּהוָה כְּמַן הַשּׁחָר הַמִּזְקַק אִנָּה\nכָּמַק שִׁינְקַל עַל הַרְאֵה כַּכְרָה שֶׁהַל וְכָמָךְ כָּמַצְמִין\nוְכָל־הַהֲלֹה הַשּׁחְיִית בְּכָל־הַלּוֹן יִמְצַא, וְכָל־הַקְּלָמָּה\nכָּמַל־הַלּוֹן שִׁישֶׁל הַמַּלְחָל־הַלּוֹן בְּשִׁלְמָה.\n", "כָּל־הַקְּלָק־כָּמָת־כָּבָר הַעֲנִינִים בְּצִיאַת הַלְּלָא יִהְיֶה רָאֵה\nעַל הַמָּוֹת. וְאַכְנָם הַכְּלִיס הַשּׁחְד הַהַלּוֹן כָּמַעַס הַעֲנִים\nעַצְמָתָו וְכָי תִּצְאַל הַשּׁחְד הַשּׁחְד מְוָר עַל חַכְלָי שְׁרַפָּ\nהַנְפֹל וְכַלְיוֹן לִהוּרִים, וְכָאָמָם הַצִּיא הַדְּרֹקֶת הַנְּבָן מְוָר\nעַל כָּבָד הַשּׁעָב וְכָהֵה כָּבָד. וּלְפָעַמִּים יִקְרַה יָהוָה כָּמַצְנָת\nהַצְּרָא וְכָבָד הַפְּפִיהַ כְּבֵי הַתִּפְרָה כָּבֵי הַתִּפְרָה בְּכָל־הַקְּלָמָּה\nרַחַל, וְכָמָךְ וְכָמָךְ הַעֲנִינִים בְּצִיאַת הַלְּלָא, וְכָל־הַקְּלָמָּה\nלַצְּמַת־כָּמָת הַקְּלָק הִיא רָאֵה רַעַה תָּרָה עַל רָבָן כָּמָה\nהַלַּשְׁתַּה כָּבָד הַשּׁחְד וְכָל־הַלּוֹן וְכָל־הַקְּלָמָּה.\nוְכָל־הַקְּלָק־כָּמָת־כָּבָר הַעֲנִינִים בְּצִיאַת הַלְּלָא\nוְכָל־הַקְּלָק־כָּמָת־כָּבָר הַעֲנִינִים בְּצִיאַת ה

["תלישי\nהבריאת", "פנ 實 דע שמה לומד.", "## הנפרד", "המה דנפ, רחל לישן חליש, חליכ עזומ חליכ", "כמה וערין, אך חימזוה שמחשנ", "עצרה לבר, שיקל דיעת כמ", "קק שיר, וערז בענין כוכמת היליכ", "הידריות האיכות העשה והפרה עס", "הידריות איכום הכישור ומקדש", "הידריות האמינו כהנ�", {"bbox

["ספר א אופן כ", "אף אפשר כהעלב אמן כה הא דיווח דובמה שבמינו עצרת\nמה קסם במינו בעודנו ברום ליל הגדות כי הוא\nבעצמת והכשבתה אל החלה הוא היותר כןח להזאת\nלו עד שכבר נתבר בסיטן כיו הליצת שד אמן דלחה\nהוזועתת אד להדיבות כה שיווקה וואוי ששתפּת בנקתנו\nביום פעמים און לא תתחיל בתחלת העימן בנקתנו\nיייקה רבה ... ובי דארה שתיהה אותה שתיקנו ולת\nאמן בתהלת עד ששתהה מוגא אמן ושושל לו דבש בו\nלרקנו ואחר יונק ... וואוי שתהליך כן חלבת אס יונק\nכמנו האג'ר בתהליך היום בדזויות און ... ואחר יונק\nהפעמת כפי ומש כה הוא כהלב כום ... והכן כהלב\nהרע הזרה שיא תוניקו המונת ויהי ברקות נעש כח זה\nראר שיכדו ילדך שנinen כזוערים כב לוחק מוג\nאחר כהם הגענע הדק ... והאזרה הגנה והגעעות לא\nשנהו־נוגע הרהגלן לישן הילך ... ושער קלי־לו־הו\nיעד על תכנתל־תנוע ... והגנונים אדז כה כלו־נו\nוהא יכבע מותק־תיניק אַרְקִית ... או\nהמשתת־הא וופר חלמה ... או מטי־ת־א רְקִית ... או\nראוי יתבזב בּומק על תחת אל שיא גונקים קצם\nבשבות ותכצת בתאה וקצם בנטת־ת־קצם במרותח\nבשבת־ת־הא וופר חלמה ... וופר חלמה בקצם\nשיגר ובן ליוו־ת־הא וופר חלמה ... וופר חלמה בקצם\nהגדרו שיכב במחה רעומספּו־זוהה הלה־הו\nונגדים כשר למלים וגדים וגדה שאיננו כזופי השר\nואר קשה בקצם כמ־הו־הו ... וופר חלמה בקצם\nוהער שיקור ירדה וחרדה ואחרת כי כמ משט־הו\nוהער שיקור ירדה וחרדה ואחרת כי

["למרות א\n\nשנה ושארו שוא וכראו אל הלא לא וילו כזמה ויהו דריכו ולו דוקה ולו דוקה\nאדום וזריח וטוב לא בתיות ובל עיצמת ושעמה אל\nהתקנות ברלי מירוריו בו ולא מאיות הלה חמצות ולא\nאיזה רבי\n\nקילו ולא כזלו ולא עב מאד לא בזלו ולא מתחזק\n\nהתקנים ולא רב קענט, \"הנה אניעה עצמתו ישונף ועל\nהצפר, \"םי זוהל הלה תארק ואה יעמד בנטות \"ה\nהצפר, הלה הוא עב, \"ונג יונוע בקבותי ושינועו\n\nברע מפלנו וינע בAgent דא ויעור שוער בכניוו ופיטוניי\nכי החלב המשבורה הוא בקבות מיממות אם היה\nהרכבה לי שחלב בתאר זה ינוגה בתא השתייה ומצד\n\nפאתה המינק \". ואכן אופי השתייה הלה הוא מה\nשהיה כן החלבים עב גתב החרה הנה הנכון שרושק א\nאוז שחלב וירדה לא ארי, ובה שיהוד חזק הלהום הנה\n\nהכן שלא תשת בקרונ נופש כרי. ואכן פאתה\n\nהנה שרושה פון\n\nסכבענין קענט הנטבוק, ובמה נבדקים כמו ננטשטי\n\nאשיפל חשה אזב הדר ויכר הלה ויכר הלה מיהד ויכר הלה\n\nאלטיר וכאצץ ובר ורnis במאכלה דבר פלפאל מזדה ות\n\nיהיה כזמה חם שרושק בסכבענין ופרים ואה יזוה חלב נוטה אל היקוק ת\n\nתתעג ותכנע הנגיעה ותזמן בזמה שחליר דם עב\n\nלפאל וקינע ענוג שינ חן מנקז א\n\nחלב טוע בלוויין וסדה ב\n\nהנה הרא רוע מוג\n\nחנוכת כבנה לא רעג אמתה ותזמן בזמה שחליר דם עב\n\nכשערים העוברים למשוש השר, ואסינרו שיש בה חום\n\nתור במני תישע הנקרא כך כנס פינוק וכאצץ ובר\n\nואס ירדה שיש בה קרז אב סטנאות א חלמה כן חמה\n\nהכשופ תסף במזונה דוק הוגיעה לחיום תיניה עלי\n\nקינע-מיציעה תחת השודב ברה כה\n\nייריע דזע\n\nפנוגס ופסטיינא עצמה יתעלת בזדה וכאצץ\n\nואס זזדה הימח בטעת המזון זוזן במני חיכן קדורה\n\nונקרוא אל חומ היקוקים, כה שיערים וסומרים וכאצגים\n\nוארא שינוש בקבות ההם ומזונותה\n\nהווע ותב קענט, \"ואס נארבי אכזת השיד וביוחו\n\nבן הצהו ותערוכים במה שיש בה כה חלב מועל יכד ליה\n\nווערינ בזמה שיב כן חומה וכאצץ, \"הנה חסמה שירק\n\nשופר שומר\n\nללקט ראש דנים מלהוים במני אנט, ומחא שמשפיע\n\nוהלב שיקו אונק משכונן חלב הקה יוצי לעי דזע בק \"\n\nבה כן חומ הוי ויהי שתהא או טחן שיאשיכן וערוב ביין נ\n\nויסיון ושהי וירדה השדה בולב הירוזים עם שן חלב\n\nאתן ואו יזוק אונק ברבנה שלוק וומור ביין מריה ו\n\nישתהא ווורתי אומן וברגון ביישמה,\n\nפروח אוחק דיע בשת אונקי זע איה לא ווהג ונאנוג מא באנק א\n\nברוב מא אונקי זע איה לא ווהג ונאנוג מא באנק א. א\n\nש\"י, \"י, \"י, \"י, \"י, \"

["ספר א' אופי נ", "פָּלִית כָּדַשׁ קִדַּשׁ לַדָּ. אֶפְלֹא מִעַט מְדַנְג וְשַׁשׁ. שֶׁ\nשּׁוֹשׁ תַּחֲלִית כִּמָּה שֶׁהוּ אוֹ שְׁרֹפָ אוֹ אֶבָּאָלוֹ אוֹ מִעַט דֶּבֶשׁ\nאוֹ שִׁעְוָ וְדָעָן כְּעַל אֶל־אֶבָּשׁ וְמִורָה בְּטַנָּ בָּכֶן. מְי\nמַכְרָה דֶּק וְטַוָּ טָבוּ בָּכַר בְּכִ וְבוּכָ בְּכִ\nוְלֹעָפָם יִקַּדְתָּ בָּלְסָדָ וְהוּכֶם בָּכֶן וְלֹגֶנָּ וְנָגַנָּ\nחֲכָמָה וְיָבֹשָׁ וְיָעַזְלוֹהוּ.", "וְלֹעָפָ יִקַּדְתָּ לְהֶבֶשׁ כָּעַז בְּשִׁקְיָה לְהֶבֶשׁ בְּהַפְּמֶת הָעִכְמָה וְכָהֹת וְרַגְמָ\nבָּכַת כָּה שִׁקְיָה לְהֶבֶשׁ בְּהַפְּמֶת הָעִכְמָה וְכָהֹת הַעֲצָבַס וּבָשָׁ בְּשִׁקְיָה לְהֶבֶשׁ\nעַל וְלֹחֶ וְרֹפָ בָּכֶן וְיִרְיָה וְלֹעָפָ וְיִקַּדְרָפִּין וְהָמָּה\nוְרֹפָ בָּכֶן וְנָגַנָּ אוֹ בָּכֶן וְיִרְיָה וְלֹעָפָ וְיִקַּדְרָפִּין וְהָמָּה\nשֶׁן בְּקֶשֶׁחָ כָּמָר. וְהֶ יָדָה שֶׁהַכְּשַׁבְּהוּ הַקָּמֹמֶכֶט", "לִנְגָלָה בְּכָדָה אַצְרָתָה וְלֹעָפָ הַקְּרָתָה וְלֹעָפָ הַכָּבָד\nלְהוֹ הַדְּחָדָוֹת וּמַע בָּכָעַל הַכָּרָפִּי בָּכֶן וְהוָאָל לְ\nלְבוֹד אוֹ מַעֲוֹרָ עַל מַעַט כָּדָנַג כְּסַוֹן וּוֹקֶק לְעַל מְחַס שֶׁן\nזֶה תִּדְמֶן וְמִיאֹל וְזֹדֶךָ הַיִּקְרַה דֶּבֶשׁ. אֶפְלֹא\nהֶלְפִּין אַבְרָ יִשְׁכֹּ וְכָבָדָה הַמִּס וְכָבָדָה הַמִּס אַל הַסְּמַ\nהַנְּחָלָה בְּכָמָה בָּכָל הַלּוֹן וְיֹם.", "שֶׁשְּׁקֶל לְעַל מְחַס וְכָל וְכָל הַמִּס הַנְּחָלָה בְּכָל הַלּוֹן וְיֹם\nכִּי שִׁכְצֶהוּ זֶה כְּמָה וּוֹטָל לְשַׁוּנוּ בָּדַבְרָב וְיָרִיכְוּ\nוְיִשְׁכֹּהוּ לְעַל שֶׁרֶפֶשׁ לְשַׁוּנוּ בָּצָאַק כָּעַל הַדְּבָרָה אַ\nוְיִרְפָּאָ. אֶפְלֹא שֶׁרֶפֶשׁ לְשַׁוּנוּ בָּצָאַק כָּעַל הַדְּבָרָה אַ\nסְּמַדְדָ וְכָל בְּכָל הַלּוֹן הַלּוֹן וְיֹם.", "יִקַּדְלִיד רֹפָ נִשְׁכָּה וְאָרֹאָ שִׁמְשַׁ שֶׁרֶפֶשׁ אוֹז וְשַׁ\nלְשַׁמְּלָ בָּכָעַ וְכָל בְּנַצְלָ תְּשַׁוּנוּ כִּי הֶבֶל מַז\nיִנֹּפֶו הַכָּבִים בְּפַלְּהוּ דֶּרֶכָּ וְעַמְּצָן פִּ וְ\nבָּדַבְרָפָה הֶבֶל אַל קְמַלְעָ הֶבֶל הֶבֶל הֶבֶל\nהֶבֶל מַזְלָה הֶבֶל הֶבֶל הֶבֶל הֶבֶל הֶבֶל הֶבֶל הֶבֶל הֶבֶל\nשִׁבְיָ הַשּׁוֹר וְהֶבֶל כָּכָה בְּשִׁכְלָה בָּכָל וְכָל\nעַדְרָא וְשַׁפְּאָה כָּכָה בְּשִׁכְלָה אַל קְמַלְעָ בָּכָל\nבְּשִׁכְלָה הַפְּרִטָּ וְעַל וְלֹחֶ וְדָוֹנָ וְאָוֹ\nעַדְרָא אוֹ שַׁפְּאָה כָּכָה בְּשִׁכְלָה אַל קְמַלְעָ בָּכָל\nבְּשִׁכְלָה הַפְּרִטָּ וְעַל וְלֹחֶ וְדָוֹנָ וְאָוֹ\nעַדְרָא וְכָמ הַסְּחִת הַדּוֹת וְעַנְגִּי שִׁוַּי וְלֹחֶ וְדָוֹנָ וְאָוֹ\nהֶבֶל הֶבֶל הֶבֶל הֶבֶל הֶבֶל הֶבֶל הֶבֶל ה

למוד א

כאליקנטוא דואבה וריהז איה טסם שיהה בשכן וויוטן
אלו עטס, "והיה ניגע אבכו אל העין האגר וויררכס
סראה הגנים ואהרא שיקידור כוחו וויוטר בקליפת הד
חלדעת והשכשויים וני ענבי השועט וסianחת לנולוניות
בסמיה, ו"ודרומ וודרומ עס טסן וודרומ יוח
יודרוף איזה מהם שיהיה צמיד (הנ יקra לערנ מפ' פ
ברוזן, ו"כבר וידרומ פואטת בעכות הירש, (לפטעמים
נופץ וענויות ויריטה עליהן. ליצואים בחלב ואחר יריהדו
בכשון קאומסלא ויאכדנוגר, (לפאלמי יתוחק מזרוב
הכבי לובן באשונים וירפאו ביוון ענבי שועט, (ונן יקra
לעפנוג וערעך פטש ומקבוי
שועלות יוכן ויצציכים הקדרות וובנו בתם שתתונה המינק
פ'ינן בשותת הנקרא נירע עס כענטים בכנגונן ונדש ומקס
ואור יוטריזה עד שיוועז בשיסטחוט קנים הלהים יוייה
סיזוטים על הנקור ורגלו ויהומנו כנקדתם חסמים כי יוייה
ידISP, (לפטעמים קיזה: להם כבג התחטן, (אודרא ישיונ
על הכטן הננה בישום חסן ושידן, (הנ בכו וטסנונים בשעה עס
ייקra ליאש עצרת כנף, (לפטעמים ייה זה ממוסר אכבדי
וכן, ו"היה זה רופי המéléסם, (כקר וריהה יוכיה
בנקרקים כם הסהיטות והשנים, ו"א לא ייהו כמוסר
תקווה ליהם ציכום בגוף
ייקra: להם ציכום בגוף, "הנה מה שיהז שחקן
וכש: ו'א יתעפּש, ו'א כנבי הכלה וואגרו יתקע עד כהיה
כטנו, (לפטעמים ייה זה ביצועת תעלת וקב ענין כהיה
יאר' בכנבנובים הקירק וויוטם כממייא שירוזן בתם
כככשליים נודרי ועריה הוסר ענוי עץ משטשטי ותשים ו
זוכני, "א יתעביכע כידר ירוציה ויכם בשול היד
שיבתשו וואר ידפאו, "א יישתנו יעש וספאלינית
בסטרשא, (לפטעמים יתשף ביי הידבש עס פ'א
בעט נישט וקב קלעלע אמ תיתעדה יצרה איה כה השהו ית
ייתר חזק ווירוזן ביי רעכ וצלו מות כחלב כי ירי
שיכללו, "א יתעביכע כידר ירוציה ויכם בשול היד
תומקית, (לפטעמים יתשד בריש ורוכו בביי תעריה
יודפאש במרחנות בקעות וצופי, "הנה ציוד בה ש
שישטחק אטסוו ליהול בלכון בצי ויווט עליין וరושע ע
עליין כדכ פשתק, (קזק א ויווט בשיפת הידור תורומס מר בין
ריוקור עליה ויווית חזרה מזוה וקביצים חחכים כטירט ו
קיפת סטישר, (לפטעמים ייקדוה לערנים ושכד בעית התרת
סכום ורומס, "ואורא שיקוק אל שאל ויהא אל כב
ז' וועלא פ'לאר ויכסב בשכן שישטינ, וירושק לילד
מה ורשה בו בזיה ויווט עליין וירושע ע
מקבורה ויהת הגנה איזריכן לישן, ו"א אפשר תישתה
בכליופת קשק וירלו ויכסן ניסידון בשכש וירלו, (ז' ו
זהו ונקדו ונהה זה פוט, "א יצריכן יותר זהה הגנה
"פ'פואה יוקדש ברנדי אומסינג וגדה הגומד פ'פאוד ילבן ב

edward

בזברע פסטן ורטס איז ג'א כור וירג'ן בור ל'פ'א אל חסיד
בקהא אל חסיד כ'ר בור ג'איסן ויזר ויכון ויכר ויכן, חסיד
מעט ווידוריו כ'ר בור חסיד ויכן ויכור ויכור ויכור ויכור ויכור
ווערוב הכ'ר ככמוהו סוכרי וירשה וירג'ן שער ז'ח, "א
שער וירג'ן שער חסיד ויכור ויכור ויכור ויכור ויכור ויכור
שער וירג'ן שער אן פ'וות, "ונם יקra לערג'ן פונק'ות וויז
ראוי ששתה ג'הג'ן עס סוכרי, "ונם יקra לערג'ן חזק
וארי וועל'ר ששתה ח'צ וד'אק קונר'פ, (לפטעמים יתועיל
ומג'ן תכש'ב האצטן כדברים העורדים הקא החירוטים ות
זונם תקיה לערנ חלשה האצטן ו'לך ירא ש'ויה האצטן
במי שונס או כ'ר ידידים, או כ'ר ידס וירשה ית כחיש
בכטע'ר קורנפ'לא ג'איאה מושקלה, אוקראט טושקן
עס כעט'ן מ'יבא, "ונם יקra לערנ פחד בשינית וריכו
כימלע לוזר וולרלו ושכיפד המאכל ותחוש האצטן ב
זינב כהזק ההוא כ'ן הכה המריג'ן אל הכה הציר ויכר ויכר
ויירומלו חלומות פ'פסיסינ'ר וכרעידים, ו'לך ירא ש'לא יש
ש'ו ע'ל מ'ליז קסווות וירש'ר הדבש כ'ר די שיתכל מה יש
ש'בשאצט ווירידו, "ונם יקra לערנ מודסב כ'הין הושט ו
והה, "לפטעמים תישט ו'ז, הירא ש'וירק ות'ביה ד'ה הערפ
הערפ, "ז'הరיא ש'וירק ות'ביה ד'ה וואר'ו ד'פ'א בכמ'עס
דנוקה הנק' פ'ינטיגר בשנתו, "ואוריא ש'וירק וריז פ'פ
שחק בדש וכנון שחק ל'פ'ר בדש, "ונם יקra לערנ
הדו'ר הערנור ויכבר א'רפ'אתו בש'רי ה'אש, "א
אנחנוrop ב'דז יר'יצי ב'מיה דריה, "הו ש'וירק ו'ניז
וכן וקשת ל'חלים ש'וירק ו'ניז וירעה, "ונם יקra לערנ
והשתיה משקל ג'ר ג'ריי ש'ורעה, "ונם יקra לערנ ייצוע
הבטת וואוריא ש'וירק קליפד רומזים ד'ה יק'פ
האלוניס כ'מצעים ידידים, ו'דיס יג'שים
בלאשטייש עס'צין אלאר'ט ע'פ'ה יד'ק ש'וירק א'ז
ביושב כ'מיס ב'שוור חזק ע'ד ש'ציא ח'ח ו'א ישב ב'בשוו
פר'ש, "ונם יקra לערנ'ים עס'ו מ'קז יומצ'א ע'פ'ה יד'ק
באבצ'יא ו'כון א'ג ז'ויס ו'ודו ו'וג'ל ב'צומ'ל ח'ב
בקר ו'ש וירושק ממג'ן ב'ניש ו'דז ו'ורע ו'וג'ל ב'כני
הערנור ת'ערוליס'כ'נים ו'צוקים רומז'ן ב'צדי ה'כטת י'לף
בנים כ'ן האירוקים כ'ן, ו'כומס האירוק א'נולא ו'וריז
והארוקים ו'פוא'ר כ'מג'ן כ'מי ש'וירק ו'דנור מ'דוע
כ'חלב ו'כפי כ'ח, "לפטעמים יצר'ך ש'דיה ב'טס
באפס'ינט'ן וק'אקל ו'כש ו'קולוניק'תד א'ר ו'כד
ומכ'נים ש'יהיו ב'כטע'ר ה'הנה ו'יריא ש'וירק א'נולא ו'וריז
צפר א'מ ח'ס'ל כ'סרי כ'שעור ה'כ'ל ש'תיה כ'מיס, "ונם יקra
ה'פיש'ל ב'ריכים ו'פוד'ינ ו'יריא ש'וירדה ע'ליין ד'ס
ש'ורש'ל ל'יל'י ו'רדים, ש'וקים ש'וקים א'וקה עד'שים ו'סטר'ו
ק'מה ש'ורו
פ'רק ד
כן ל'יהוד הא'ן האומן
ת'ב ה'בנינית ל'ילידים ש'ע
ש'יחתיקו אל ה'גערות, "ר'אוי ש'תשים ח'וח ב'נוכ'ך ל'שכ'ר
מדות ה'גער ש'שתיו ו'הו ש'ישמר ש'לא י'קיהו, ל'וכע ח'זק
פ'אדו א'ר פ'ח'ד א'ז ד'אדו או'תועו ו'ת'זוה ו'ש'תיעין כ'כל ע'ת
ש'יתאה ו'וישתקו א'לי ו'ויקד ב'כמג או'ה כ'ה ש'יתעב'ר

["ספר א' אופין נ' א", "וַיַּעַד מַלְמֹטַי וּשְׁבַה בְּהֵדֶה אַת כָּל בָּעָצָה תַּיִּלָּתָי הַמָּרֶכֶת וְאַיְדִּי יְמִית שֶׁתִּי תִּיעֲלֹתָי אֶת כָּל בָּעָצָה תַּיִּלָּתָי בָּעָצָה הַמָּרֶכֶת וְאַיְדִּי וְיָהוָה לְקִדָּם אַת כָּל בָּעָצָה תַּיִּלָּתָי הַמָּר

["לכוד ב", "43", "השטעק ינע בהלעת הגדות הקיסל, וכלה בשבע חק\nהקולות הגדולים, כלל אַר יש תנועה כיחודת חקי\nנזכרים זה בשטירת הברارات אבל אבר בהורערמקן כפר\nהפרטי, ודאי ישastוד הגדועז עגמה שמדת התחנע\nאל מה שהוא חלוש נאבריו טלא עד הམמש כממש כמ\nכי שארו לו כלא הכליות הרגלו בתנועה כה\nכשעשתה שלא דרבהגת גרגלו אבל ימעיט זה ותשא\nגנוענו על עליוני גופי וצצארו וואש ידוי וני כה שי\nשיניע רושע התנועה אל ררגלו כלמעולה הגוף חלוש\nתנועתו חלשה הגוף הזרוק, ודע כי יש\nכלל אבל עצמות תנועה כיחודת ככששידוד לעין ב\nבהכטת הדק, וגרון בדרת הקול. אחר שיהו", "בהדנה, כן הulated חן וןך הכל", "כן הימוד הכ", "כן האוק חת עת", "תהלת הגעדה", "הוסקה, עת התחלת התנועה כשיהה הגוף ואך צדדי\nהעורקים והקבים כיטיסרים עדים כאים עת התחנע\nבנוף ויהיה הכאכל האמש ככר כנכל באצטב וכבד\nובערקים, יגיע עת מזון אחר ידוה על זה ב圣וה השן\nבעצם וכטארה, ויהיה הכלה עת הכבע. כה יכזק אַם\nהזירות אותו ו生效 ידוה פנין ו继ן כהישת כמון יתנע\nוהישת בשנ יתבqqד הכרכות הכטער, וاز יתנע\nהתחנע מזק כי הוא כמישת הכיבן שלא התחאה האטח\nם אס יחיב תנועה חוגה הכיבן שלא התחאה האטח\nדיקנית מאד אבל תחיה עם מזון טועק. אס כסתיו הגא\nע"ב, אס בק"ז ההא דק והנה יוור טוב שתנועה לא"ל מש\nמשתנעער ורק ושיתנועו זה בגוף חסם ליה שוט\nכשנועטע זה דגום ק"א יבש", "בעניני השוו, ולפעמים תופת התנועה לכי שוו חס\nיכל, ורלו יתועב"א, ודאי ידידור\nשיתועז שתחילו להיקח המזמים והמקה ואחר\nישתל בתנועה ווחף חוזה להכן כתפיפה שיעור חס\nהתוע ותרחוב הקנבים.\nואחר יתורב, וארו יתורב, וארו יתורב, וארו יתורב\nהאך בזלהה בלכן עיר אחר יתורב לזרום עד שילחן\nוהתיה הופיפה כדבש שער\nוהלעטרות מקומם הגעינה כדי שיגן זה לכל חלקי\nהקטנים, אַרף יתורב, אַרף יתורב, אַרף יתורב\nבתנועה אם כןום האביה הנאות בשעתה כבuccי צ'א\nהיום בבית שוה ותוקדש בק"ן, ואكنס כסתיו ההא ידוה\nההשכ ש AUTO ADT עת עת עד.\nאַך הנכיעות האחרות\nבנוגעות כבנה ודרא שיחוכם בשוו כסתי המוקדשים ע\nעד שישתה, ותועשה התנועה בעת הכותר כבן כפי כה\nשוכרני כ conbl the kuzon ו the hqet the morah ו. אַכּן ש\"ל\nהתנועה ראוי ישישמרנה שלמה דברים, אַרף מהם הנתח\nולחן עוד שונף טוב הבה האה עדין עת, ו\"ה בתנועה\nכי כל עוד שיהיה קלקי הוא עדין עת, ו\"ה בתנועה\nונפיהו כי כל עוד שונף נפיהו הבה ההא עדיין עת\nואמם כשישחילן או\"ל הנענים לhäר ושוכו היעדה\nואיזיות תדיות ריות נוה אַזראי שורפ"ס, ו\"ששתספ", "ככל היטין על כל חנוכ, ישאל אל שלא ופנה אל\nפ"ז וא"ה ב"ב"ה ו"א"ח ירחה ורוכב, אס ציפר פ"ס ו\nזיקף פ"ס וחיה הגדה כשת חתוי, וחיה כזביה הרגלים\nהנק ק"ל בריטא התחדשות הרגלו וחיה כזביה שיזק\nכא בציור ורוכב ויהישכו כלה וכסיר הרגלים זה וו\nוכד"ב כה תחנוכת א"ש אירשוה ו"כש"ב הנקדוקים, כל\nהתחנויות הטרדות חלום ב"כ"ר בקוקם כמחה וחלופ\nדקדות סדכ ולי סור, & כה תנועות ב"ב כמח"ד מדוּל\nותכיפות קפיצות לאחור הוא יועכד האהא עומד וiri\nינער"ש משני צדיוני ש"נ מחר"ב כ"ב נודריי, ב"ב"ה\nויקב"ל על"ה כע"ק החט היטין כמנו אל מקו ח\nהניצוע השכיא, ו"שכיאת א"ל מקומ"ע"ז ה"ז"נ\nהנוקים, ו"הז"נ"ה יתור כ"א"ר ה"ז"נ\nת"ב ת"ב"ה ב"ב"ה ב"ב"ה ב"ב"ה ב"ב"ה ב"ב"ה ב"ב\"ה\nת"ב ת"ב"ה ב"ב"ה ב"ב"ה ב"ב"ה ב"ב"ה ב"ב"ה ב"ב"ה\nת"ב ת"ב"ה ב"ב"ה

["ספר אופן ב", "תפגא אלי, כשכן החיע וכש בשכבר עצר נכתמת\nואס נפלת ביום הראשון על שמרת גדר הגועתו ונתו אותו\nיידעת השעור אשר יוכסלו חן המזון אולא תשה ביטו\nהב ככנו דבר אבל תשלר כזומ ותגועתו ביום עלגד\nגדaziים ביום הראשון", "## פרק ד", "כן הלודג הבן האופן\nהנה בחפיפה החפיפ בכב\nקשה והיא האנין וככנה", "פהר ותרפה * וככנה רבע והכלהיש וככנה ששה ותחשין וכשתרבכ זה ייצצו וזנות תעהא * ועוד כן החפיפה כה שהיא שעהו כלומר בתתיבות בגד שעריות והיא תמשוף הדם אל החזר כהר * וככנה חלקה כלומר בבן או", "בהתיבות כגד ררכות כי היא תקבץ היד ותעצרו באפר\nוהכונה בחפיפה רביע חלקי הגנפים הספוניים והקשת ה\nהרכבים וספאל אשר חלקים נקובצים ורכך הקשים * וכן\nההתפיפה החפיפ ההכנה היא קוד המישל ותחריל כה\nהארה כשרימה לקצאל הסיל תחקז * וככנה חפיפה", "החזרה היא ארה החזר ונקראת וחפיפה המשקטה ב\nוהכונה בה התכנת הכumarים העצרים בעשרים כבה שלא\nיעור בשילו כדי שיותכו ולא תולדות הגיעה החפיפ\nההיאת אוי שתהיה לאט ורכיה והיותר טובה כמכנה הלה\nבשכין ואין ראוי להתלת אתו על נוגי וקושי וות\nבי יתIOUS כה האברים הכונעת בעשרים הגדולה והזקה\nפהר. תערישפיה בחפיפה טעות נוזה אל הקושי יותר בטן\nכן הטעות הנגמה אל הרכות כי התהכה החזקה יותר נקב\nלכלת הסרימה כהנה הגנין בחפיפה הרבה לקבורה היפ\nההפסד אעפ שהחפיפה הקשה והשעירה כשפיגינו גב בא\nבאדרי הגנאים תבענה כהגדול * ועוד נגדאר זה עת\nההתפיפה ותכאה אך אנחנו נוסף בעתה להתפיפת\nוהחזרה באור ונאכъ כי היא כאות בארי היא חלק אהרן\nכן השול וראוי שיאתיל תחילה בשכן ובוודז ואחר ישתד\nאל השווו וראי תפסק בעת שיאה כבדה והיהותר כן כן\nשיהובר עליה ידישרכות\nאדawan החפופים ארה החפיפה פשטי חזק כדי שיאڭער מ\nכרכ המנורים ויווק בהתלת ויויכנה על צודוי האברים\nכלים והם כנתפשטי ויצוע הנשימה אז כל מה שאפשר\nוכש עם ררפות עצר הבטן והכתוז עצרי החזרה אם יקלו\nאחר יוכתח עצרי הבטן באחרית הענין גב כבעט כדי שית\nשיתכן ולקארים כזה ננתו רזוה ובין זה ותלהך וישכב\nפַּק־דְּק־ל־מַכְל־רָג־ל־ב־רָג־ל־כָּל־עָל־כָּל־עָל־כָּל־עָל־כָּל־עָל־כָּל־עָל־כָּ

["פרק א' און א'", "44", "וכאש פיל הצעת וינוק דבר כן המזriteינופאים לא\nראוי שתהיג בעכוד וovבשל וvברז וvגוי לא הטעס לזרז החומ\nהמפיחד כמנו\nאHENRICH AD SHITZMANKL HEN KAH KAH", "בעשית כה ש\"ה הוא הכ\"ק כמ\"ה\nאֶרֶץ ע\"ד ש\"ת ע\"כ כ\"ה\nאֶרֶץ ע\"ד ש

["פֶּרֶא וָפָוֹקָ", "כל עוד שיצא טענין אהר זמן ירף אירוף וואו יזרף רע\nוהנה יורה שהאכל שוה שלד יוקה כבגון נודל דקע עם\nקיסר דרשימה כי הא אכנים יקה בבת דחיקת האצמ\nשרלשת ועג קצבן הנימה תועקף ונורף ליה צו\nהלב יועכל ג'ודל הגדפ כי אין חלשה בכח וכי שיקנהו לע\nהמabol חום לא יאכו בתה אחת אבל מעט כדי של\nוקה לו כן חלמי עכן כרחת ואהר יימש אירוני חום הלא\nהקזרות זdent כשתיככם המabol ומי שלא מע-header המזון\nהכספיק דבה כסגר סעודותיו ויכעט שער מזון ונו\nהנהו הורתי יצרתי יצרתי אל כזון כרטיב רכחכם מעש והאדכי\nאל מה שירטיב יקר וכי שיהשה הדר אשה יוון בו חס\nמשוכב יצרט למזנות קים מעט המזון וכי שיהשה כה\nשידד בון הוס לבנני יצרט למזנות מעט המזון כה\nהסומ וدقוק ויה למזנות בעשייתן סדר ריא שיניח\nבו השומר לבראות שיכר מלקחת מה שהו רק ייק כחר\nהठול על כזון זזון קהיר קשה ככנו שיתכל לפ'יו והו\nעודנו עס זיו וואו דן לו ליער ותעכף וופסיד מה ש\nשיתרבע עכז ו. וס אין ראז לנקת המאב הכסед ושה\nכד אהרו נאכל זזון ושה כי הא יעדו כמו בשיעבור\nאל הבעם וואישן זכון כהעכו והזנים והדומים להם\nאין ראז שיניח ארה טוינ ינמ כו נפסידים וופסיד ו\nהיהו ת. ובנראשכ כי שאפשר לודקה חמשה וו בה\nקונק קודם לκοτή τακελον καλαλεν καλαλεν καλαλεν\nיהו יר דת המabol מהאצט וואו יתכב כז שיתכל\nראוי שיוויין תמדין חנין האצט וומזג כי יש כן האנשי\nכש יסיד ביצט חבז חזק מיהד חזק יתעכל בו הלא\nהאוחר העכו והו האדם, האשי האצט ו. יש מהם כי\nשה כהף וכל אדכ כה כהנוג כפ"ה כה שמחוי כנהנו ויה\nלא צרבים סגלות מהמסעבים המזנים ויה לנהיגים עננים\nזיצאים חזז'ן חק הקט וואו לשמור זרשהינבר בו הנסן\nלע ההקז כי הרבה כוגות נהוגים יש כהם הזוקה ויה\nזיתר נאותו סן החשוכות הכלי כוגות ו. ויה לכל כה\nומזק נזון דות כהו וואם נרצה לשנותם אכני יתכן כ\nבהקז ו. ויה כן האנשים כי שיזוקים קצת המאכלים ש\nכשבישחורים הטנ"ו ויארו שירוחו ק"ו ומי ייעכל המזנות\nהערז לא תפתה בה כי עוד יו"דו. באورد היט"ו יש\nליחות' עזות כחליפות כמונתות ירדה פענין זור ל"י ש\nשיש בנופו ליחות רעות שחיובב בκαλοί המשוכרים ז\nדבפרט כשלא יסfol חס המשלשל ליהלשת ו. ומי שיחו\nספונטי דגף נκל ההתחה ראז שיזן ברובו כחר העכו\nאע. ו. שהנופים הספוניים יותר סיכלים למזנות העבים\nוהכתרלפים ויהו דהוקים מלקבל ההיזק"ן הסכות ה\nהנspirיות ויהו יותר מקבלים ההיזק"ן החצוניות. ו. ו. שהו\nברוכה לאכלו הכשר וואו מענג וואו שירג'ל והקלה אמ\nהיה נוטה אל קור המזרג'ל ו. והטרופלה\nהיה ורדי לנקות האצט ו. והעדים והמעכרים הקורבים\nפם ויהור בשבדים קב"ו מזנות מתחלף. יתדוה ארהין\nהארך זומ האכלה שישן המכ האהירן שכבר התחי\nהראשתה לישעכל ו. לא ידכו חלקי המזון בעכל\nשתתע כי המזון היותר נאות הוא הינה הינור ערב לאלז\nהאברים"האש;"ים כל"ם ב"י, ו"י"ל"ו, ו"י"ל"ו, ו"י"ל\"ו\nיהו"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה"ה\"ה\"ה\"ה\"ה\"ה\"ה\"ה\"ה\"ה\"ה\"ה\"ה\"ה

["למוד ב", "המנהג אבל פחות (פיי שהיגר בעיבי הגנה) כשידקוק\nההנהה הגה יכנס מן האיר במעברים. מה שהיה כמל\nאותו עוניי הגנהה וAIN עוניי הגנהה. כמה שימאלו\nאלא. שאשר הנהגנו דק כאשר ישוב לעולהית התחדשהן\nהסווים. «והמנות החזמים יתקו הזרמים בשמכנין אם\nיהיה עשו מסוקר.» ואה ייהיה דגשיי ההישט מכון ל\nבספיק. ותקרים שהם יוקה אחידים. כן הדבש ומשקלו\nהיהכומן. והעכים יקח אחידים בער המזון החסם וסכנomic\nלמה לרוב מה שיזון. ויהו תקופותיהם. שימכו כבדים\nלכה לאומץ. והעכים בהפך. כי מש שיצשר אל האומץ\nוצציר אל הדמות יצרית אל המזונות. חוקי הכיטום\nבער הרעב החזק שיקף כם. כל־ת הדרה כדי שיתכל\nעל כולם. לאожיש לא הם. וכד שנתם אשר יככל בשיקלה\nלהם תערוה תבכיה בשידקון. והפריטים הלהים אסנים\nהאותים למתעמים ומישיים בעל. הדרה קני\nשידקלו. קודם המאכל כם. אל משכלה ואלינית יחל\nבשד ולו. ושיגותה בולות. הם\nמסתיים באחרית הולי או בראשית וברטש שהם נשפי\nעל כולם. לאожיש לא הם. וכד שנתם אשר יככל בשיקלה\nלהם תערוה תבכיה בשידקון. והפריטים הלהים אסנים\nהאותים למתעמים ומישיים בעל. הדרה קני\nשידקלו. קודם המאכל כם. אל משכלה ואלינית יחל\nבשד ולו. ושיגותה בולות. הם\nסחשתה הפריטים מהץ. ו. אפף שאולי יצרו בהזוה\nהנה יכני לערף. וכן כה שימאלו הלה ירדה. ו. אפף\nשאף שער שינוערו לו. כמו הקשאים ו. אל קזר. ו. לן. המרג\nבאלות המזונות הם מוכנים לקדודות. אפף שמקדים\nבהתהת העני. ו. ידע כי הלה־היה־המישית לערף. סיקא\nלה לשכחת מוגלייה. והא שלא יתפוקה. ו. ו. שאר בערקים. ו. ארי\nכישת ומערשים. ו. כיוון המימיות אבל כל\nעוד שיקחו כן. הפריטים יטיוו. ו. כיוון המימיות. יערף\nהוזיק כם. וודם כי אכ הוהה ליה. ו. אהא או מותי מעורב\nבדר. תכנועה מהתדבקה. לENV ו. תמעט ההנה. ו. ואלינית\nשאכל פירות שילוה אחידים. ואחר יכל עליהם. כי\nשמענו. והמנות. כאשר ווילידם. המכרות. והיה־הנה\nומתום העברים. והדרקים. כהם למעברים. והימרים. הנה. ב\nבמסה. הדר הימרי. לENV. ו. חידות הדר. הנולר. כהם. הימיות\nוהמרירות. אלי. יתרה. הו. יחלים. כזון ו. כיוו. כהו. שהא פיפי. יחל. ו. ו.\nזועלתם. בקץ. וכ. שביא. לחת. המזונות. הרעמים. ימעט\nוהפעלים. ו. לא. יתכפם. ו. יערב. כהם. כהו. שהא פיפי. יחל. ו. ו.\nיוזק במחות. ישתה. עליו. החומן. כמו החומן. והרומ. ו. ו.\nוהסכנomic. העשוי מחוכן. ו. אל. אסфרגלה. וכיצן. כהם. ו.\nוירגינ. הרקה. ו. ריש. שותק כהומן. ישתה. עליו. הדש. ו. הירן\nוהישן. ו. יתקו. הוך. היד. כ. בעפך. כהו. אל. שבלוט. ו. ורבי\nהידס. והחרובן. המזחורים. ו. נבק. הם. קרוני. אלי\nאל. זערוד. הם.", "לוקיה. נס כן. שפסת תאות. המאכל. ו. אరיא. שתהשה כה\nשרוד. זה. ורברך. המבע. כמה. שואה. קי. לית כמכד כמו\nאליא. או. בד. כז. משרשת.\nוכא. שומש. האהו\nיאגל. אפף. הטעמי. היח�. היח�. לחיות. המבע. מוכנים\nלביירות. התזדה. ולא. יסבלו. ו. הער. כמו. שסולים. בעל.\nהנופים. הישב. כ. עני. הלהות. אם. כהו. מליש.\nמלויות. יתול. אשר. בעצם. אחיבים. כשה. מוכזים. נאות.\nמקבליים. שישום. תבעת. אל. המזון. השם. בפאל. והיו. על\nהמאכל. הוא. מהדרים. הויתר. כה. מה. מלה. להתכ\nליעור. ו. ענבר. המאכל. בתל. מערום. ו. ירוש. סטנכי\nוהפריש. והטופקים. יטרו. להישר. הסתוש. כי. המבע.\nישכם. קודם. העכל. ו. הסטיש. מפירים. כחיים. רבים.\nבוה. השיקוי. יעוני. המים. והאי. וכש. בקץ. מה. שיפסיד\nהמאכל. על. אין. היק. לשנות. עליהם. כוס. יז. ווזו. או.\nחמים. כיכוש. באל. וחיל. ו. נטצט. ו. כי. שיוו. קרבו. חמים\nזוקק. שיקף. מאכל. על. פעיס. רבות. קהה. לו. שעשע.\nבכאל. לזרוח. רוחות. כותרים. ארצת. ו. צדדה. והעליה. הקרא\nמדאיקא. הוא. וכ. שצ. טוט. ריק. שיקף. מזון. דק\nקיפף. האצטום. עליו. ו. אס. קה. אחורי. על. תכאות. אונ\nהאצטום. ולא. תחליה. ו. בינה. הר. ו. הגדין.\nשיקדכו. בכוֹכ. העכז. הזה. העבים. כעט. כי. האצטום. לא\nהיאה. מן. היק. וכ. וכ. פירנ. ו. האול. בכל. או. שכלה. מה\nשאכיכ. או. יתכל. כק. קיצ. שותה. כ. עס. כי. חם.\nמורדיס. המלון. ובכיאס. חנץ. ה known. ו. ו. ישב. ו. שער.\nהשידות. חי. ו. א. ו. ו. א. ו. א. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו

["ספר אַ פּוֹם בֿ", "דָם כָּורָב וּכָר כָּוִל אַל רָסְטִן הַמָּלֶחָה הַהַרְפָּ וְהַכְּבָשִׁים\nוהשׁוּ וּבָצַפִּ וְהַבָּצַפִּ וְכָל־כְּלִי שְׁדָה גּוֹפּוּ עַרְפָּ הַלִּיחַתִּים עַל רַ\nרקיקות ירֶזְזִבוּ לָוֹ בְכִוָּן הַמַּשְׁכַּבּוֹ, וְכִל שֶׁהַיָּהֶם גּוֹפּוּ נִקְלָ\nוהתֶכְתַי יִזְזַר בְּרֹטָל כָּהֶר הַכָּוִל הַמַּשְׁכַּבּוֹ, אַבְרָ גַּאַלַנְנָס\nהַמִּזְהַר הַרְטָבּוֹ הַהֶבְדִּיל כְּלִי אַיכְתּוֹ, כְּלוֹ אַהֲתַפַּל\nוְאִיכְנוּ מִצְוַק לָהֶתְנִפְּר וְלָהֶר הַרְפָּ וְלָא וּרְצִובַ וְלָא\nכְּלִיָּ, וְהַסְּפִיגִי יִוֹתֵר כָּוִל לְמַזְוַן הַעֲבֹעַ בְּן הַמַּקְשִׁיִּי וְיִוּרְבַּ\nכָּן הַמַּזְוַנְת הַיִּבְשִׁים כֹּפִיל הַכַּח וְכֹפֶסֶד הַנָּרָה וָכָנֶבֶן\nהַטָּעַבּ, וְהַדְּשִׁנִּים כָּרָבִים הַעֲצֹלֶה וְכָסִיר הַתָּא הַהִיא הַהִיא\nכָּבִיאִם עָצֹלֶה וְתִדְכָּה וְכָרָבִים הַרְפָּ וְהַכְּבָצִי מִצְדַּם\nהַכָּחַ וְכָן הַחֲרִיפָהַמְּלַחַ בְּצִל אַצְטָוּ וְזּוֹחֶה הַמַּלֶּחָ\nמִזְקִל עַלְּןָ, וְכָזְזַן הַדַּשָּׁן הַמִּזְהַר הַנָּבוֹת הַנָּבוֹת כְּשִׁלְקַק אַרְחַ בְּכִוָּן\nעַרְיָם יִפְסַדְתּוֹ, וְכָזְזַן הַדְּרֹק יִוֹתֵר בְּאַוְרַלְדָתָ, וְקָשָׁאָ\nהַנִּקְרָאִים אַל בִּיאַר בְּקִיִּמְתָּ, יִוֹתֵר כְּהַיִּרְשִׁלְרַדְתּוֹ\nבְּהַקְּרָפִּים וְכָן הַמַּחַיִּים נְסֹבִי זְוֵר כְּהֵר לְדַת מַהֲכַנְפֹּ\nוְהַתְּבַל כְּשִׁכְדַק הַתְּמֹת וְאַרְח יִקְחַ מַאֲל עַבְּרָו\nעַל הַלַּחַ אַר הַרְעַבְּרִי הַדַּם וְיִעְרִיחו לְדַתּוֹ וּצְיַשְׁ\nלְהַקְּרַעְפֹּ וְכָשִׁב הַקְּרָעַבְּרָו הַעֲכָדָ וְעַי כְּהַזְּוֵ\nהַמַּצְוַק יִשְׁכַּב הַטָּעַבְּרָק אַמְּבָשָׁ, וְאַמְּבָר בְּעַל\nוְיַצְבֹּן שֶׁהַיָּהוּ לְכָזְבִּוֹת מִצְוַק חֲבָרָם שְׁפָטִים, וְאַמְּבָר בְּעַל\nוְיַצְבֹּן פָּאָנָגָא וְהוֹזְוֶתם שְׁן יִרְאֵי לְאֹל הַלַּחַ עַל הַיָּהֶם כְּלִי\nחֲזַמְּעַ וְלָהֶ דָּעַ עַל הַלַּחַ בְּכִל הַיּוֹרִישְׁלַיִּ נֹשְׂכַּם כָּכָ\nחֲזַמְּעַ וְאַמְּבָר גַּ וְשֶׁל יָאָכַל עַל עָצָן וְלָא עַל כָּשִׁ\nדְּעִפְ וְלָהֶ קָמָ קְי עַל אַוְרַל הַלַּחַ וְלָהֶ וּזְוַכַּ בְּאַמְּבָל\nשְׁכִל אֹז שְׂכֹּן שֶׁיָּהוּ בְּכַל נַחְשָׁ וְלָא יָאָכַל עַל שִׂיעֶל\nעַל חֲנִי אַל בְּעַרְ, וְהַמָּאָלִּים־הַמִּתְחַלְּפִּים מִזְקִק מִשְׁכִּ\nפִּנִּ, אַדְּ כָּמָהַ לְתַחְלָחָם כְּמַעֲכֹל וְעַרְבְּהַל הַמַּעֲמִלָּ\nבְּשִׁבְעַת כְּלִי עַמְּלֹק, וְשִׁשְׁ כָּמָ אֶפְשֶׁ שֶׁקְּק כְּמָיִּוּר\nכָּן הַכִּין הַאֲהִל וְכָבַר בְּזַרְוָ בְּעַלְּ, הַנִּסְיַ בְּכַקְדַּוְי\nמִזְהַ כְּהִיּוֹת כְּסִתְקִפִּ עַל וְבִטְל בְּקַ עַל הַיָּהֶם בְּעַל\nשִׁכְתַעַת הַאֹכִיא בְּקִעַ הַתִּוָּ, וְזֹזְרִית הַרְעַבְּ אַל יִכְלָא הָאֹצֶט וְכָנֹדָר\nוְזֹזְרִית הַרְעַבְּ אַל יִכְלָא הָאֹצֶט וְכָנֹדָר הַרְעַבְּ אַל יִכְלָא הָאֹצֶט וְכָנֹדָר\nהַצְּלִי הַבְּעֶלֶת עַל הַתְּלַחִים כְּשִׂיעֶבֶת הַיָּהוּר זֶן שִׁכְבָּנוּ\nהַהִיא כָּתַאְרַח לְדַת נַשְּׁבַר בְּעַלְּ וְהַמָּאָכַל־הַתְּקָרָ\nבְּעַרְבִּי זָוִרַגָּה וְהָא מִזְוַכּ וּכּ וְאָהִיהּ בְּבַצְּיִגִּ\nדְּהוּרִוּת וְאֹמָלָה לָהֶה יִהְוָה בְּבַצְּיִגִּ וְיִשְׁכֹּן הָהֵ\nהָאָנִישִׁ כִּי שִׁהֲשַׁוּב שֶׁעָנַשְׁ וּשְׁעַבְּדִים עַל הַרְאִשִּׁ מִזְוַ\nדְּגִינוּ כָּאַשְׁ וְשִׁשְׁ כָּמָ אֶל הַזָּרַעְדָ, אֶל הַזָּרַעְדָ וְכָל אֶל הַזָּ\nשֶׁאֹכֶל עַלְיוֹ כָּמָ גַּנְדִּ רְפֹן בְּלִמְ חֲצָנָהּ, וְדִעְ כְּ\nהַשְּׁוֹחֵ יִבָּשִׁ יִצְעָר הַבֹּטֶן וְאֶפְרִיחַ הַתְּרִגְנִוּ רְשֹׁבִים,\nשִׁילְשָׁ וְשִׁלְעָ וְכָסִירְנָהּ לְצָרִיחַ הַתָּוֹת כְּמַשְׁצַיָּה בְּתַךְ\nשַׁדַּי אַזְלִיָּ וְיִשְׂרָאֵל כְּשִׁלְעַ בְּשִׁלְעַ בְּשִׁלְעַ\nהַבְּשִׁנְדָה קָמָ וְכָסִירְמָהּ יִשְׂרָאֵל מִצְוַק אַל הַלַּחַ\nהַבְּשִׁנְדָה קָמָ וְכָסִירְמָהּ יִשְׂרָאֵל מִצְוַק אַל הַלַּחַ\nאַלְּי רִישִׁ וְקִל כָּאַב הַרְאֵ שְׁהַהִיּוֹת הַתְּלַחָת הַצָּאָפּ אַ\nוְיָעַד וְכָלִזְ וְכִשִּׁוּט וְאַלְּחַ בְּלִי יִשְׁכָּ וְלִזְכּוּ וְכֹפֶט\nכְּשִׁנְדָה קָמָה שְׁתָה בְּשִׁנְדָה אָנָכְלִי וְעַכְדָּ\nהַבְּשִׁנְדָה הַנָּהַר מִצְוַק וְיִשְׂרָאֵל מִצְוַק אַל הַלַּחַ\nהַבְּשִׁנְדָה הַנָּהַר מִצְוַק וְיִשְׂרָאֵל מִצְוַק אַל הַלַּחַ\nהַקְּלִי הַלְּכַנִּי וְלִקְיָתָהּ עַל כָּל מַאֲל כָּמָאָלִּים רַפְּ\nבְּשִׁמְכָּ וְשִׁכְלָהּ בְּשִׁכְלָהּ בְּשִׁכְלָהּ בְּשִׁכְלָהּ", "והלה חסן יותר לָכָהּ הַסְּמַת צַחְתּוֹ. **הַכָּמָא הַכְּרָא**\n**וּזְבַגְּ וַלְּחַבְּכָּמָא** שֶׁהַבְּיַ זִּיְקֶר וְקִמּוֹדָר אַשּׁוּ\nשִׁכְיָה בְּעַפְּצַן וְתִמַּתָּק אַשְׁיַ בֶּשִׁכְרָ אַלְּחַנְתָּהוּ הַיָּהֶם\nרַעְלַת מִצְוַק וְצַמַּצְאַ וְרָעָ כְּיִהְדַּי הַנָּחָם בָּלָא יִעְתַק רַעְל\nהַיְקַל הַכְּרֶשֶׁב שִׁכְל יִעְכַל פְּלֹות מָהוּ. **פְּרַקְח**", "בהנתג **הַבְּשִׁנִּי הַכִּיָּהּ**", {"bbox": [174, 352, 336, 373], "category": "Text", "

["טומא חומשא תצמן, דנפאל\nראמר ששה כלי יוענק ונקד\nומקרק אס כיכס בנקד\nוועק כלי הומא כלא\nשלא יתבנה פותק כוון", "ברתת הרג'וין ונק\"ו", "טנרט לנקט וטוי ונק\"ו", "תנרט לנקט וטוי ונק\"ו", "כדמ' דקע כנוון כה שקרד ונק\nקדמ' דקע כנוון כה שקרד ונק\nלעצמת הרג'וין ונק\"ו\nשכ\"ו ע\"ב הרג'וין ונק\"ו\nע

["והי שروed שיפעל ליהביא כל אחד מהם דל\nולדחתו כשיהיה בקיז וכה שירה עליו כא פרס הור\nזה ככר נאכיר בכנן דבר כמקומך, ועוד יאמר ברפואה\nהפרטית, ואבנס כה שנאכיר במקום ההא שהשינה\nהשה נועתת כלה יכלת כלה הטבע על פעולותיו, ומרגיעה\nכגלה הנפשי וכרעה את עצמותו עד שאולי היא תשוב\nבהרשה זומעת כהתכת הרוה, זה רהיה שיהיה\nמעכלת המכלع העכלים הגד יתוסר בה החלשה ההמה\nכמגני התכהה כה שהיה מיניעה, וכה שיהיה מככו\nהמשגלה ובעס וכאזבא כוה.", "השינה השוה בשתפנע השואת הליחות\nבכסות האיכות הגהה חרטה ומחכמת ההיא הדבר", "כי ההא שומרת עליהם הליחות\nהיוור מזועל לוגנים, וכלהזוהיות מתוכלים, והזוהיות כדי לישנו והתבלין כדי\nלהסף קירותו, אמר ואט עתה חזרה על השינה, כדי\nאנן היום זן ויווערני הרטרבת השינה, וזאת ההנהנה טובה\nבכל רבי שלא יכל לישן, וואס יונקים עליה כרחץ אחר\nהשלמת עת המזון ה Known וירח מיציקת המים החמים\nעל הראת דריה עזר וטוב לא, ואכנים ההנהנה אשר היא\nיוזר הוקה כזה חנה גנבריה ברפויים, וראוי על הבריאום\nשינשיה בענין השינה, ושתהיה בהם על השוו ובעתח\nואל פליגר ושררו כהזק תתורה במוזהותם ובחבות\nכלס, ופעלים כרבות שיתדלא האדם בתורה ו duty כמינו\nהשינה כמשה הגלוף ומכפלית הכח, והשינה הטובה ההא\nהשוקעת, והשינה הידר משובחת והא שתהיה אחר\nוידידות הכאכל כהן הכמן והעלין והשבק כה שמש כאר\nהקרואר ביה השינה על זה כזק כvigns כדבים אבל דא\nתפיב ולא תדקף ולא יוסר הישן מחרוה¼ מצד אל צה\nפיוק ועם הגדה כעצרת בעיל, ועב ראוי שיתהך מעש\nאם תארוהי מירידה ואר יישן, והשינה על הרוקות רעוע\nבפרת הכה, ועל המלו קומם וירידה כן הכטן העלין ר\nרעה לא חתוי שוקת אבל עס ההפכות, שבת עוד\nששתעסק השבע במהלך שמציקס בו בעת השינה כן העכל\nיוקה לו תועדה כמבילה כבלכלת ירפז עמה ידי הטבע\nוייפס העכל, ושיתת היום עזרה מורישה ההלויים הרצבי\nוהגלויים ומפסידה המבראה ומורישה השטוח כרפיה העצבי\nומעצנות וכלהלישה החאה ומורישה כמורשות והקדדה\nעגבים כרבות, ונסבות זה כהירות הפסקה ורפז ידי פ\nוהטע כמעשה, וכешירות שיתן זוללה שוהא שינה\nנמשכת שוקעת, אעפ שפוי שיגור לישן בו אין ראוי\nלעזוב אותה בבית אתת בלידריה, אכ膩ם יותר משובח\nשכתוכנות השינה שתחיל לישן על הימין ואחר יתחף\nעל השכאל וכאשד יתזיל על הבחן ויעור על העכל לעז\nרב בכה שיעצר מהתחום הטבעי ויאסרו, וינזרבה ואמגס", "השביע כה על הגב הגהה שינורעה ככמיה לחיים\nהדרים כמו השתק והפנלא והכאוסיק, וכה שתה אמה\nהמותרים אל אחזור הערזים כמערבירותיות כה אל פנס כהו\nהנהчиים והoken, והשינה על הגב כanteה ההלויים\nכלהחמים כלה שוקה לע�לים מהחרשה ולא伯רים\nולא יסכל לישן על הזרב אבל יטну לשבכ על הגב כי\nהגב יוזר זוקן הגד ועב יישנו פתוחה הפיות להשליח\nהעצלים שבהם יתחברו הלהיים ללהיש שער נשלם", "בפרים הלאקים", "כן הלימוד הכה בכה שארו", "שאורים כר映קו המה כמ", "שדרכו שירר במקומ הכה", "ואה עניין המשכל והשתאלו והמרה הלאק, אדינו ובכ א\nכאר דמאמר בו אל הספרים החליקים, וכלה שיאמר\nהנה כר בחרופת המשלשלות ותרת הזרק, ואהינו ובכ\nהאר דהרים בקצית אל כארכרי ברפז, ונקצת אל\n- איה", "דקרינו בחרופת המשלשלות\nשנאנו נאבר שראיד, על כך שנקב שמנת הבראות\nוהזדה, והזדה בשתל\nההשים יריגדו הנדות במש כשבאך ונוודאות.", "כן הלימוד הכח", ". בקנ\nהארים ההלויים והשנים", "הארים\nואשר\nואשר", "ואשר\nואשר\nואשר", "ההלויים הקצנים ויזרים ויגרלו אם כמי שהוא עדיד", "כשני הגדים ובתלמה ההא הפיפת ההשה", "הגדמי המודח לדנ, וואור יטופר בופר וועצרת החשיכ", "כנסת בשוער ההא ובפרת כשר וואאר כשר כלהזוה", "הרב כו השה אד לישוקים אנהו בצודו במרצלה המועט", "וההפיפת השוה ורטוים כטחת חתף ואר בזים הנע", "ישמר כמ כן כה ההפיפת בענין יויסף בתנועה אלא אם", "התרה רדיית הרחבה העורקים והשכף הליגנות", "בו\nלני בכן שופחת חנה כהידיות וחלי יופי\nברד מוזה וופת נסך\nוההפיפת אבל בגדול ומבשון", "בכה שהניו נפועלים כחנול", "וההפיפת אבל בגדול ומבשון ומבשון", "בכמי שהוק של כחוש בירלו ונתפמה ההג", "אכן נרצה להפף אבר קרוב לאבמי הנשימה ככ הווה", "והוותה כה שתחו בתתול\nכזון שיעשה טולי הידים וועצר הנשימה החזק ונקבק", "והקול הגדול והפיפת הגדה, ועוד ידוקה בספרים", "ההוקים החלים שלם לוז הכלין ולוין בשר הקוטס", "כן האופי", "פ\nל\nש\nל\nע\nל\nע\nל\nע\nל\nע\nל\nע\nל\nע\nל\nע

["למוד ז'", "הנה הז' שינוריזה במחליש\nלאר্লלא וראיכוס, **והז' מחליש**\n**לענין** **מערביים** **הא' פליש**\n**לאר'** **לאר'** **מחליש** **לאר'**\n**לאר'** **לאר'** **לאר'** **לאר'**\n**

["פֶּרֶא אַ אָפָן גַּן", "## פְּרַקְתּוֹ", "### בַּעֲנִיגִים אַהֲרִים", "יִשְׁכֹּה אַרֶב הַטּוֹר הָוָיָה מִן\nהַשּׁוֹדֶה הַמַּעַטָּה הַנַּבְנָה הַנִּגְיָה", "הַדָּה עַל אַל הַעֲנִיגִים אַנָּב עַצְמָה אַל הַנַּבְנָה הַנִּגְיָה הַהוּה מִצְדָּם עַצְמָה, הַהוּה כֹּה כָּפִּוּנִי יְקִדָּה לְגַנְף. בְּן", "הַחֲפִּתַּה הַמַּעֲנָה וְתַמְּרַחַץ וּוֹרְפָּא בְּחַפִּתַּה הַכְּשֵׁה הַגָּנָה אַל קְשִׁי עַם סְנַן קְיַכַּן וְכָהַם כְּקַדַּנְךָ הַהַלְּקָם", "שִׁקְיָה מִקְוּ אַז דַּבְקָיִן אוֹר בְּרִיּוֹן וְכָוָה כְּקַדַּנְךָ הַהַלְּקָם בְּשִׁוֹל מַשְׁךָ. אוֹם הַמַּעֲכֹמ כָּבַל שִׁיהַה", "בְּשִׁכְדָּה קָדָם כָּהַ שִׁיהַה מִקְוָה וְקְדָבְנָת הַהַפִּתַּה זְקִקְהַם אַבְנָה כָּהַ שִׁיהַה מִקְוָה וְקְדָבְנָת הַהַפִּתַּה זְקִקְהַם כָּהַ

["בענינו אורים", "יכשו אורים השיו הלא ע\"פ", "התרה הע\"כ תח\"ל ע\"פ", "אičן ענקצק אל הטע\"ק ע\"פ", "הזהו פנוגות קול\"ל ע\"פ", "י\"ר'ק'פ'א כ'כ'פ'א ח\"ל", "ק'ק'ק'ן כ\"ו\"ק'ק'ן ח\"ל ח\"ל", "א'ק'ק'ק'ן כ\"ו\"ק'ק'ן ח\"ל ח\"ל", {"bbox": [1066, 2499, 1195

["פרא א פון ב", "פאיבות וכמות ויאוראו בהפך וילעכים ויחורא על\nזה מעניין בתה גוף יאנים המופנעים הנה חס אשר נפ\nבהם הפכד עניגם כמזומת הראשון ומישנותיהם, ונתחיל\nנרים בזכירן החזנים", "פרקא", "בנאמר כללי בהנהנת החזנים\nבלל הנהנתם הוא עשתית כה\nשרטריב והנשח זהה כהמזונות", "והיהצות והמשקים ומדארבת השינה והתהמהה במט\nיות כה בחחורים וכהתברת הגרת שתנס והוצאת הלבנה\nבאטטומכם כדורך המעי והמקוה ושיתמיד רכתה טבעם\nוועדים מאד ההפיפה הששה באיכות וכמות עם שמן יתוח\nהרכיכה או הילך אם יחלף כן הכיביבת והוליכו בהם\nיהו עליהם החפיפה תושנה, ורבש שיריגלו הכשמים.*\nוכש ההחמים בשוני ושיכררו בשכן אחר השינה כי זה\nisser ירחם טוב כמחוקים הרכבה.*\nעשו הרובות בוכנה הלהם ויהו", "כלי", "בגדהנת החזנים, *ראוי ותפרת\nבזון הקזבים כעט כעט וינווגו\nכשתי עפרי ושרפ כעט כעט המחל\nוזקז וילששו ויאבל בשעה הב הלהם המנקן הלאב", "פרקב", "עם הADEK, ושבבעיתיות ארה הלהמה כה שריכר הבטן, א\nכמה שניזדהו, ארה זה, וקרוב הלהמה האכלך המठוב\nההנה, *אף יהו חזק יזומף בסתועת הער על, וירחיק\nכל כך ילך ככנת השהורה והלבנה וחל חס כנגז כמו\nהכבורים והתכלין אלא על הרפואה, *ואס יופרלו זוה כה\nשאין ראוי להם שיקח בהכין הראשון ככו המלון\nוהברנגן והכבש הישב וכשר הציד\nבשרם קשה והאבטחת הקנץ זומא ואיר, *אש יופרלו\nשיאכלר הכבשים ואל כתנא והלבל יריגאו בלקחת ההפ\nאבל אכנים ראוי שיעשו בהם הסקריקים עם המזון כשיו\nזיהו, **אחרין כתיה כעד הכבד והבטן הוא חכוך** ו\nכבע כי הלהך וערשי **והטוב ככנת הלהם העזים** -\nוה告תונות, **והלבת האתונות בסנולותיו שלא יתגבנו הבה\nיורד כהד וכש אם יהו עמו כלה ורבש** ו. **ראוי שתשנחי\nבברעה שלא יהו בו צהדים עפיזרים** ו. **ראוי אריפים או\nחסוצים או חוקי המלויות** (אכvéns הירקים והפירות, **ש\nשיקח אותם החזקים ום כמינו** ו. **הירק ו. ורבש** ו. **עמש\nהמכרתי יקום מתובלים במורייס ושכן וכש קודם מאכלס\nלעזיה על רכוך הטכע, **ובא שיר יישו השום לעדים והיו\nמורגים אלו ירקבלו חועלת בו** - **והנגביו הברוקה הוא\nההתרונות המאותות ליהם ורוב הרקוחים החסן**. **יהיו\nזה בשוער שיכמכו ויעכו לא בשוער שינגבינו**, **ראוי\nשיהיו כזונותם כרשיבים** - **אכvéns יתפלו כארו כזדך\nההכל וההסום ויהו יתפלו בנגונ ו. זמה שיעשו לרך\nשבעם ויות לגלופם אל בלב המבושל בבים. ו. הגלח כ**", "והתנגיות או בכדר המלך, *אף בכדר הכבר, וכמה\nשיאות לגופ טהירות התאנים אל גן בקץ, **התאנים\nהיבשים כהלבורים בסה דשא אם והיה העת יתנו, **כל\nהראו שהוא כהיה הגדם האכל ליכך טכון, **אף היה שבע\nברכות יזם זולאות לא יצרך לשלשה ולמחלה, **ואס\nוהרכף יום ויעזר יונקים יספיקו כמו הלביל, ומי הברוב\nולב אל קירטס נורס השעורים או שעור לו אחד או\nשנים כסכנאל ביטס והרבז לוזו**. **כיבי ריככן**", "כלי", "טעגס בסגונה וירכד קזבים Br. **ויעדים** **בג**\nהתהורה המרככת מלב אל קירטס עם עשה כפלים **ת\nתאנים יכשיש השתיה כמגנ ונא**, **ויעדים בז הוקז\nבשכן כי בז עם הרחק רכוך לברכים ובברט כהשן\nהערב ירוהיק חמה החזקים ורכשיבים הלהים כי **זם\nבנגונים כמם**, **אכvéns החזקים ורכשיבים השכנת הנהם\nכהבהרים יתוהו מזעולים זוהו כישצר טעכישים** ו**ש\nלה תרופות מרככות לront נזיכרים אלקריקדן יוחדות\nלה**. **ראוי שתה הגדה בישתים וברכים** **בנ** **ה\nברוק** **בז כה שאששך כה ישלשון השיו ירור ואות לוה**.", "כלי", "בנין **קזבים** **רוטש שביות האה**\nהישן האדום כדי שינן ויהוכ\nונר **ירוהיק** **הגדה** **ליבן** **א**", "אש יוכנס לטרז ארה חלהמה כן הגדון יציקו או\nישתו ין לבן **רקים** כעט החנה **שנה** **שהוא**\nהנורת הבהים **הידריק** **הנוג** **בז** **א**", "כלי", "כן **והופי** **בז** **בפתינת סתומי**\n**הקזבים** **אך קיזו** **ריס** **סומ\nוהיון** **רנlen** **שביים** **אך קיזו**", "משתית הין **ואזרוי** **שיטחווה** **ריה בופי** **דנ\nוייזורה** **הפל** **על הינו**. **ואס** **יהו כנהג** **כבר בש\nהשום והבלק יכזום והירטק יזעדים וכבר **בעת א\nחסד** **הסתיומים**. **וכן** **אpetas** **em** **א** **א** **ר** **א** **ו** **א** **ו** **א** **ו**

["למוד ד'", "49", "פְּלֹמֶס", "בהתה חפֶּפֶעֶר־רבות והנהיגם כשבניאראני, הוהי הנהיג\nהשומם וכארש וערתי קיור יוער קינק אל ההנהיג שיטישדיד לתח\nשתנו הדרקון כורתי כן דער לא ישר אליו מונידוריה משני\nצְדִיב־שְׁלֹמֹ אוֹ הָקָא, וּבָאר לֹא יִשְׁלִים השבע להשת\nהלידה אל ההרקה יער בדברים קלי כהיקא ותשׁלו\nאמנם הקאָה כבמו שתיית המים החכים הרובם לברדם\nאו עין וְאָמָנָה השְׁלֹמֹ הַהּ כָּמָי שְׁתִית הַכְּנַפְנָג\nאַמְקַר וְתִמְרַה הַנִּדְי וְאַל שְׁרַכְתָּ וְאַרְלַי יִתְכִּיב\nלְקַל טּוֹמָ וּלְזַמָּן בְּשִׁוֹנָם בְּוֹטַחְיִטּוֹס וְאַרְלַי יִתְכִּיב\nשְׁרַחְצַפְּעַמִּים בְּוֹס וְרָאוּ שְׁרַקְוּ כָּל סְבַה כְּמַהְכַּמְתָּ לִ\nהַהָצִיא אַרְח המאכל אַמ לֹא יִמָּצֶא טִמְתָה וּבָכָר בְּבַ\nצְדִיק הַכַּבָּה וּבְכָּל יִעְשֶׂה עַל בְּטַחַן אַבְל אַמְקַה בָּר\nמִזְהַר לְהֶם לַעְשִׂת הַפּוֹחִים כָּמַשְׁתָּ בְּשִׁוֹנָם בְּשִׁוֹנָם בְ

["פֶּרֶק אַ אַפְלָה", "יעצרו בו בכמה מותרים אין שורév מה נופים היחור מא\nנתון להם בחורף שלא יעשו תעודיות הלהיוות ובלבלים\nהנענים, אבל הלהיוות להישקים יותר נכן אליים", "ינזני מותקח בחורף כי הוא כהיב הקדחת, ואנסה יין\nאORYי שארה שמה רחמינו כפרה בפּחת, וואס כהיר, וואס\nברוב הטריטור בשרון מרדעתו, ואנס כסתו ראוי להורנו\nהטיל וללהתרחב במזון אלא אם היה דריכו וזראת, לא\nלה融入ף בשרי הלכט הגדון, וראיה שתיה חתלתם", "הסתן יותר תזוק ויתר בקטנתית מוטת לחיי הקץ, ובן\nהקרש בכשר ויכליצא בסהם ושיהיו ווקדי כן כשר בּוֹ", "וסיקא וכפּפס לא אל קפּר ולא מיאגארה ולא תכפא ולא\nוגדי ויכי בסיט, וואס יקריה ויכר ברפּאף והרק\nהאריאים חלי בסיט, וואס יקריה ויכר ברפּאף וואס\nכמה היה וואס כה יתוחו השטבי והא\nובפּפס אם היה חס בּי החום השטבי והא", "דכני היזק בסיט לא בּכָה שיבּטח כָהה שטח־ברה\nהכָּתַכָה וּמִכַּכָה בְּהַצָּר וּבְלַח הַתַּכָּלִי\nהנְרָוּת הַמָּשִׁט וְהוֹמַד בְּהַשְׁלַי הַזְּמַי\nההווה וּגַי קָא וּבְשָׁכָּן", "ולא יקרו אחיו, ואנסם האיר כפּיסב או שיהה דברי ה\nהדז דבּר וּפְשׁ וּבְנָב הַנָּפֶל וְהוֹמַד בְּהַשְׁלַי הַזְּמַי\nוהקיז וּגְלָי קָא וּבְשָׁכָּן", "וכסן נוטת אַ השִׂקַע וְהוּא וּפְשׂ, וּכְלָיו, וּכְלָיו,

["לנופק", "שלא יישם לחיידן פלומיו אם יש לא מרי מם או אוילו.\nאכל גינוקה גופו ואדר ידך. ו'אש יש לא לול תכנא ירעד ויש\nתתוני התחבא ואחר ידך. ו'כבודר על האורא שידיגד ש\nשיטיל מעט יתור מחכמת. ו'אש יצרו יסכל תערוה\nדב是我们 יריגל התעוררה מעט מיטע. וכן יאבוד שיקנה ל\nאד שرىה שיזון בדוכן וישים מזומן מעט הכותם רב דא\nהנה, וירוחו הירקות והירות וכל מה שחיי ליה נאה\nאלא להברח יורופא בו כמו שניכרנה: כמה שיכא וואלי יצ\nיצטשד המאוח שיכול לסכל הרעב ואל שמעט ממני א\nהתהא, ו'מה שיעוריה על זה המאכלי הקוליקים כה\nטתכדיש הצלויים וכיצוא ב'אלו יתקז מם כורוי\nעם דבקיות חלבים מסיס תזקים ושקרים וסמן שקים\nוהליבום יזיו כחלמי הכקר ורשוקה איר אום ססב ור\nהרעב זמן יש לו שער, ו'הנה נאמר כי אדם אחד שתה\nליטר משכן ובפס. ומיטים בו מעט בהדנער עד שנשה\nקושד ולו התאה עשה ימים. ו'אלו יצרטיכו א\nשוכו ל備ול הצמא ולקן רגא שיווה עמהם התעורפות א\nוהשקיטות העמא שכרנות בספר השלישי בשער הצמא\nוברטע אל בקיא אל תמקו יישת מכני א' דך בחומץ\nעניזה כמותות העכלים כדנים ואלו כר והמלכים בד' אט\nוהמתוקים ומעיטי הדבור ויתייל א' אט. וכאש שתהא ג\nהמים בחומין ייהיה מעט מהמים מספיכ במקש תצמ א\nבקסום שלא ימציא מיס רכבים.", "## פרק ג", "מן היכוד הה' מה אינפ' א\nונכ' בשמה מחר כ' ש", "בדך ותנתה מ' שירב", "בחום. אם כן כלא ייכנו עסכם ייבוא אותם הענין\nבאהרית אל שיחווש ויתן כהותם עד שאם יוכלו לית\nלהתנעוע ויגבר עליה. הς צמא ואולי יוקי השמש מוחותת\nליכן רגוי שישתמר הארה חוזה ויהו אוטם כמו ריר בור ק\nן. אין ראוי שישתמר הארה חוזה ויהו אוטם כמו ריר בור ק\nקטומא. ו'כץ אל בקיא אל תקמ וריהולכים בחום א' אלו יצ\nיצטרכו אל דבר יקז קורו הנסיעה כמו מאכל עשוי מק\nבקחק שעורים ושקה הפירות וווריה זה, 'הנה הסם א' יד\nרכבו וןץ דבר בקרביהם תפליג כהמה, 'ליכן דאר שיקז בד\nיהיה זה בנה תמסה, 'ליכן דאר שיקז כמה שיכני בד\nדבר. ו'אפ ותמהמה עד שידן כן האצרה ולו יישתכד\nוארי שיליכו עמהם בדך וויד וסן בנספ' וירשו\nהם משיחה שעה אחר שעה על שדרה, 'ריבי א' א' יס\nיצצם פ'ע בדך ישובו אל ענינים כשהוחס כמס\nקריס. אך הנכן שלא ימרח א' אבל יתמן מעט ואחר יירג\nאלו, ו'מ שיפס כמקטכ הגרודי, והם רוחוות הנקאות\nבערבי אל סמים ההן ראוי שיעלף נחריזו ופיו בסוף א' ס\nוישסב הערז ב'ו, ו'אכל קורס זה הבצע בחלב הנקפה א' ת\nהנקז אל דון ובפרט כשהיו הצלע ככון בז' א ו'שרו ב\nברויליה א' איכל הכעל ווגמע א' אל דון ייעשה להם פ' ו\nראוי שיהה היצל קודם שיטו כהירן, ו'כדי ידעת ויגמע ש\nישים בנהדיזו שמן ורדים וסמן ברנדי דלעת ויגמע ש\nדלעת כי זהו ממה שדתה הידן הקיבב הגרי, שיפחו", "היה דה בוכ האיש יוננה ותתא ויהו ויהו ויהו ויהו ויהו ויהו ויהו

["פרק א' אופי נ", "כינו ו. ואשר יזיקו דכיבת יצרץ על קצווה כים קים\nרחץ כהם נגיו רישים כזנו כהירקות הקורות יויום על\nראשו השכיכנים הקרים כהם שכן ורדזוק הלה הסרלו\nהקרות כהו סהיטת ערה חא אל עלי ואחר יזרוח וישמר\nהכשמג ותכדיש בישקט כהו ובשו והין\nהבוות וועerלו וב ההלב ה Younger טוב שבמונזנות לו או\nיהיו ליקחת. ואם היהו לו קדדה שאשה בקדמות העפ\nהעפישות.\nאכל הימים יעשה אל דוג החמן וואס\nיצמא על הקבע ישבשך בפון ולא ישהה די רוון כי אז ים\nזנות כיד אבל ראוי שירתкал בשכשוך, ואס א' אפש מ\nבכלי שתייה ישתה אחיה גנעה, ואכשר ישקט כה\nשבו ושקוט המיה צמא ותתה, ואס יתחיל קודם שתו\nשתותו לשתות שן וידם וכמים בזוגים ואחר ישתה המס\nיהיה יותר וגד וככלל הלה יתוק בחום רויי שישים ב\nמושבו במקום קר וידזון גרלו כם ס קרים אוס היה עסא\nישתה הקרים מעט מעס וויום במון כהיר ה不下.", "כן הלמוד הלה. האופי תבנהתת כ' ש\nשלה כده בקב ותנוקים\nרואה אס שחייה כده בקב הקח גדולה הסבנה נג\nעס ההשכר כההיב הדברי צדכי ועכש כה עזיב ההשכר\nכנה אוזהים כבודים בלו כה שאפשר ככר הניתם הקור\nאו שנפלט ל埠ז וכא ושתוק יומרו כמחי שיחתה\nאל פין ואר יברוז וואל לא יניע לינგו אל המנת הגדה פ\nמעכז פלן ורביע הנק בוליכום, וככר זרנכה שא lle\nלעשתו בו, ותחלים האהרים במקו. וanedח היוות\nבנוכ איזהם שיתכו המנקזים וישכרן האף והפ' שלא יב\nיבזם און דיר בפוע ושתרו קזית כמה שניזרלו\nובשיחת ההנוך בקב אן רגוי שיחכם עצמן כיד אבל\nזרוד מעס מעה בחרום. אין ראוי שיכר לחתנס\nבקרוב כden אכל שלא יקרב. אויל יזרת טוב\nואס א' אפשר ידידן זה, ו' היוות ראוי שבעתים לו שירחינך\nאם תהי כונתו של'ן מוד ניצא אל הקור זה אס לא הינו\nהקוד באזוה לחריש ונהפלה כח אבל בששה בו זוזק\nקרור מעשה אצין צד ככלי שימרו להכם בבנדים. כה\nבחומשים והכרחה בשכנים המהומכים ומשב כה בש יב\nבהטריקות בשכן אל סוס. ובשיהרה ההנוך בקב\nואה רעג ויכוח דבר הם יקרה ל' חום בקרחת מופלא.\nיש לא לאהדום בזונות וילו מעלהם ענין הקור והם\nהנוכות שירבה כהם הושם והאנז והחרדר וההלתית\nואל יפול בלו בצלב הכתוב בaux האגנה והחאה נב\nכוזה ליה וברטק אם ישתו עליה הין חו ויצטף ההנוך\nלק ר' שלא דא לידך ריק אבל יתמלא כהמזונות ושה\nהין כבודורת המים וואר ימתין עד שינוח זה בבטנו וית\nייחתחם ואחר ירבכ. והחרתית הוא כמה שכאכם הנקפא\nבקר. וכש בששהה בין והשתיהה השלימה דר מחתלת ב\nבליש מ' ולדזל בקב יש משירות יוכנעו נופו כקכלת\nרשה הקור ומחה הופת תורת זה וחשום כהדברים היות\nמשוכחים לפני שהנה באanger ק'.", "פֶּק ה", "כן ה' מוד ו' מ' האופי\nוהי בישטמה הקורות כ'", "האהרה חלה עד שיחססם\nבהשמג הכבושיש כהו שכן אל כל וסן וסן א' נ' ווי\nבסש שיהה טובה. ' אם לא ימצא הנה השכנת זת. וקש\nכשוש בלו הפלפ' אל עכ דקה. ונהר פירון ו' הלה\nאו כוכ אל דסרי. וכשהתחבשת השונדר הקורות שינש\nעלייהם שום וגלארבו כ' הוא הכית וכבך הקשץ וואן\nראוי שיהיו הכנעלים והתיוק שוקים בענין שלא יתנענע\nבהאר כ' תנועתו אחת כההדות הנותר ליקור וе indef\nוהנק ויצרו. הקור בוזה, ו' ואכשר יזר ותינ בנים בניו\nושער וואחר יבושה בנקרים זהה יותר כ' בניו ו. ונאש\nישוב הרגל או ויד יד דס שלא ירניש ברוב הנקור מחל ש'ע\nשנצר ו. וכני שנותף ותגנה ברגה טובא. ' דע\nשהoled בדই הבושל ושהקר כבר עשה בו ומשה ווא\nתנדרה. בה שתהה הלה. ו' כ' א' א' א' א' א' א' א' א' א' א' א' א'

["כן הלימוד הוא כנף הלא במשהה חקירות מפ\nהגשמה הגדולה כן האופן האופן\nהמחזק הגדולה דריג שינט\nואחר יומא שינט שינט\nאל כנף שינט אן כנף\nזיהו איה הגדולה שינט, ת\nזיהו אל פורבון ואר\nהניא ותת הגדולה חקירות שינט\nתת הגדולה חקירות שינט\nכדמיה וריכן כהניא\nשינט קירן שלן יומע\nשינט קירן

["אומן ד", "הלכים ואנשים יותר כי איננו נדע שבunkו ותכליתם\nהחוק\nכזון לא יש ור. כה לא יש פיק ליה", "להתקיים עד עת הגבע ולא יש פיק ליבשל מה שיאך זן\nנשויל ואסנים החדים החודים הנה כגדר מקרוב", "ונקרא שרא יאמס הכה קודם תמלית. וואל נפח כלה\nלא נופי בהשתת המזון, וכלה כשהיה החיל יותר כ\nקרוב כן ההתחנה והנקקים יותר מהן זון אותו בכוחזק\nהכה, וכלה בה שהחולי מתת להסיף ויתרלו המקרים", "כג'ב בת כטב בעיט המזון להיתנו בשוהים כבה שנקפת\nשהקרוב נוהו ולהקל כן הכה בעת והאבקותו וכעת ה'כ\nההכלית נדוק ההנהה באד, וכלה עוד שהחולי יותר הור", "ובנורו יותר קרוב נדוק ההנהה יותר בהזוק לא אם\nקיזר סב. ח' עכנוו כ. כהו שוכיכורו בספר הפרטי. ו'ש", "לכן כצד כה שיזון שפי פעלים אחרים אחד בהם בהדר\nעברו בענין ה'ין ואהור עבורה בענין תצלי והקליות וואל\nעוכי ככשתמה ש'-יליד בכוון כהודס והאהו כבה ש'-יה\nבכון כ'-ד והיזר והנגלים אוור קיתו וכהירות התKTו", "בכם ש'-יה-מלכני המזון, ה'הומן ה'ין והתאים (2222)", "ואנו נובעך אל המזון, המזון לעבר כ'-דבורה ל'הו\nנפ' ל'הכה החוגי והלהרו ולא תחי ה'אצטང' או. הכה", "בש-'הישים עכ'ב המזון המאהד הענ'ם ואלו נזרב ב'-צ\nהסכר עכ'ב כ'-דידים ש'קד מ'ן און־כד עכ'ב כ'ו א'ז", "י'דוח ש'תערב ב'ו ו'שוב א'הד ש'אך ש'קד כ'אתנו פ'א\nבאור, ואסנו כ'ו כ'ה ענה כ'ש-חף מה'-שוש הסתומכים", "אך נבנהו המזון חזק ההזנה המאהד העכ'ל י'מ' שנתח\nש'-נהזוקה ו'-כעריה ל'-שיזוים החזקים ו'-בנור המזון הרפֹת", "ל' ש'יקה לו כתנת דנfxים כ'ד ב'-רשה ו'ל ע'fxים, א'ז כ'ה בחירות כ'-ית א'ק או'ר פ'וב' או'ז ו'ש'ני בחירות כ'מוהו", "והערך ה'הה ל'חלק אל ש'יעור ك'יור כ'אולר כ'רחת ה'הו\nאו קורא חורות זה ו'ג' סור ע'ה, ואסנים בחירות כ'ישות", "התרה על המוחלף האב'נים תישר אליו בעמוד על\nכ'ן החולי כ'ה ואה' בש'ע"ה כ'ותה החוליר'א ש'-ינחר כ'ן", "התרה כ'ה ואה' הפך ל'ו ב'יאתו, כ'י ח'-חורי י'דוקה", "בה'ך ו'-כ'ד י'דוח עד ע'ה האומד ה'פ"א כ'ש-ע"ב האבר\nכ'ש'ער ה'הולי, ו'כ'ן הדברים א'ש י'ור על זה ב'יאתיהם", "א'ש כ'ה הסוג ו'-שנ'ות והכנрав ו'-הרק ו'-האר'ן ו'-הלא'כה\nוהבח ו'-הג'ה ו'-הבר'ה ו'-דוע'ה ש'כ'ע האבר ת'הויב ל'ו ו'ע'ת", "כ'ה א'-ר'ם ה'נה כ'ש'יעור מ'גוזה ש'-כע'י י'ודע ש'ע'ור\nב'ה שי'וב' אל'ו, ה'ב'מ א'ש'ת'ה-המ'ז ה'בר'א ק'ר וה'-הויל", "ס'ה ה'ה'ה ב'נתרק כ'מזנו ד'רוח ו'-טירט אל ה'הנה כ'הבה", "א'ש'ו ה'ו'ש'נ'ות ה'מ'ס ו'-ט'פ'ק ה'ענ'ן כ'ו ק'ור כ'ע'ת י'אנס", "מ'י'ת'ה א'-ר'ם כ'נ'ר א'-כ'ר ו'-דיזר'ה על כ'ה ע'נ'נים ת'כלול", "ו'ויע'ן כ'ס', ו'ווע כ'ן כ'ה האברים כ'ה ש'הו כ'ו צ'יריתו נ'ק'ל\nה'העברים ו'תוכו ו'-חוץ כ'נ'מ'ק כ'פ'נ ו'-ייד'ה כ'מ'כ'ן הפ'ו", "ה'תור ב'תוריה ד'ק'ה ש'-ו, ו'ויש כ'ה ב'ה ש'אינו כ'ן ו'א'צ\nיצ'ט'ר אל ת'רורה ה'זקה, ו'כ'ן ק'צ'תם פ'פ'וג'י ו'ק'תם פ'ק'שי", "ואספ'נ'י ש'טפ'ו ל'הירפ'ה הח'ק ו'ת'קishi יש'צ'ך א'ל", "הירפ'ה הח'ק, ו'-האברים א'ש יש' לד'וים ו'וור צ'ו'ך א'ל\nהירפ'ה הח'ק, א'ש אין ל'הם ח'ל א'פי א'מא'ך מש'א", "ה'צ'ד'ים ולא' נ'פ'א, ו'-האירות א'ש יש' ל'פ'נ'י מש'נ'י\nahor ד'ו'ו א'ש יש' ל'פ'נ'י מש'נ'י, ו'-האירות א'ש יש' ל'פ'נ'י מש'נ'י", "ק'ד'ר ח'לקיום כ'כ'לו, ו'-האירות א'ש יש' ל'פ'נ'י מש'נ'י\nצ'ד'יס ו'-הוא ר'פת כ'דואת", "ה'ג'ה י'ב'ן כ'כ'נה כ'כ'ן ש'ד'ת א'ש כ'כ'ם ו'ש'ף\nב'ק'ר'ן צ'ד מש'ת'ה הירפ'ה ו'-הט'ויה א'לו", "ה'כ'ס ב'כ'ה ב'כ'נה כ'כ'ן ש'ד'ת א'ש כ'כ'ם ו'ש'ף\nב'ק'ר'ן צ'ד מש'ת'ה הירפ'ה ו'-הט'ויה א'לו", "ב'כ'ר'ן ב'כ'נה כ'כ'ן ש'ד'ת א'ש כ'כ'ם ו'ש'ף\nב'כ'ר'ן ב'כ'נה כ'כ'ן ש'ד'ת א'ש כ'כ'ם ו'ש'ף", "אַרְבָּעָה", "אַרְבָּ", "אַרְבָּ", "אַרְבָּ", {"bbox": [899, 909, 910, 920], "category": "Page-footer",

["כלל וגו' בחזק, כן לא ניקן כל המה והכבד שיע\nשצטך להיקח ממג'ב בתת אל ות' נא נקרד זריז כלו\nכזב ורכב המכר בחרופות הכיצית לא ננתח כלו\nקוקצות טובת היחי לשלישת הכח וכן במה שנשקה יש\nבשביל, וחורז ראיה שבאבראים במובא לא\nארזנו חנוז ואהירן הכבד, הידוך הכ השגחת הפילוח\nהמשותף לא לא לא ייהי ראשי, כמ\nהאצטטר הידיעה ועיה לא ישתו בקדשות עס יישת האצטן\nמס קיסר חזק הוקד, ודע כי עשיות הכפבר על הראשי\nבכזב נוליה אליהם ומוקזים הסתנה נדרה בחזים.", "הדרה ג'ג השגחת זכות החוש וערוכותיו כי האברים זכיב\nוהרוש העצבים ראיה שיחר בים מעשדיית הרופות רעות\nהאיכים והערוקות וערוכות כמ'א יתועזת חוותם\nעליהם, יתרופות שאר ירושAIN קושותם חס ב'ג'ניז\nהכתינות והמקורות בכי ואשר יש להם איבויות בגדוד\nכמ אל נוג ונסידד את הערמה ותנחת השפירה.\nהנה זה החזק בזדיה אין שיחד חומש גזון פנון\nהחורני חזק יצרטר אל ככי בחרופת יותר זוזק וקרור\nקרד קריי חזק צעך לא שהכממתה בחרופת ית\nזותר הזקז החמום, וכאשר לא היו חזקים תסכל לני. ו\nהרופת חפז זוזק, ואנ赶 מער החרט יננע החרט יבי\nזע עת מעתהותה הוא הככ המוסה אב היהיה בתחחליה יע\nישה כה ישתע בבד' ואס הוהי בכדלה יצרה מה\nואס\nשיתק בד' ואסבזם כה שכן הנה בערכם יתד\nוהיה החנוי חד הוא בתחחליה נקרד המהה דקרש ש\nנישן לא נקרד קדוק בתחחליה כה ינוק דקריק בדוקר.\nואס זה\nהתליכת אטפ שיחר הגדה כנ חלמי הגנונים זוזקי הקיור\nתיכני הגנהה הקנוקדוק, וνη אס ייהיה זומך החנוי בר\nנוגס בחר בתחחליה הוא כנתן הכבד, ו. ואס זה שוה\nלארפיה או הלהי, ואמר שחרהוים שצר הוהיה בנו סכ\nלא יוכזב טאפ מיפסב הכח עס החאוד ראיה וקלק בו\nהנה\nהארא החריה חלב בפנוי החרק תחת, וכאשר אין סבנה\nבהצמה בדרה דרדה אל היותר חזק אספ' לא שיפק יותר קל\nהישר ח' ל'Mלחרוז כ' הראוי וואפ' שהרושם מתאר.\nואטעי שהשיק לא יתכאה", "זע זה אין אוי שתת ע'ל רפז אחד בתärופ את אכל\nרפז אוד וזרופי הרופ' כי המודג'ל לא יתפ'על כמ\"נ\nהזרף ולכ' בז'ב כמ'לאר ב'סנרג'ל לארא האחד\nזולע עת יש כמ\"ל חניזה עס תסכ'ל לא תמר כ'ה Sat\nהסכל ביהו חניזה עס תסכ'ל לא תמר כ'ה Sat\nשנטע\nשנטע\nשנטע\nשנטע\nשנטע\nש

["ראוי שימר כהקרוי המופיל שלא יuelף בהאבנות. נא\nוהסיקה והכהומים הפיגלף כי יוכיף ברוע המזון החם,\nאבל ראוי שעשיה לאט וורופה הרהה במה שיקר ואם יש\nיסיקו המתקדד במ下一שעורים ומי הנדרב היה שוב.\nלא יסיקו זה או כבה שיהה שהיה ואם לא יספיק זה אז\nבמה שיהה בזון דום ולא תיהו בזוה.", "תועלת פתיחתון בקדור יותר כוזק חכמים אשר כהיו נקל\nאחר התפיחה, ואבנים יבער הפיגלת הכבוד בכישול הלהירן\nוהדות ואפף שקצת האנשים חוקים על המסברא האתוי ל\nולא ידענו שהכוזה החזק בabilח הכה וכבש הנחלש בחרון\nואפף שיקן הכיר יתירן תקון הנה לפעמים ישאיר,\nאחריו חלאים אם פרוע בזג קר נפרד, וזם עם חכמ הרפין\nלכון אשר תקנו, ואבנים כהום המזון הקד הנה כאליו הוא\nקיה באשר ייהיה בבר נשקע וואו בתכלית הקלו. כפת\nבהתחלה, ובכלל הנה חתום הקד בתחתת העניין יותר נקל\nבקדור הכהם בתחלה, * אך קירר ה Chemistry בוכן התכלית אפף\nשואה קשה דנה הוא יותר נקל כמחסן הקד בתכלית כי ה\nהקר הופיל הוא הכות כן השבע ושיהו לו, וועז כי\nהקרור לפיניס ליתב בזיב, ולפעמים יתכנס בה\nבהדשה ולפעמים יהודת חכמת הנה ותירן נקלו כמחסן הקד\nכleyם לקור אשר כבר תחיד ושרבה וחרטבה יותר מביאה הבק\nהקרור החתלה, ולפעמים יעזיר בזיב כל סבות החז\nכשיפלינו, ולפעמים יוזר בהרשה כל סבות הקור-פיש\nבפישלינו, והחרצה ההמידה הקלה והאכבטי.\nובכר\nהודענו זה במה שער ושתיאת הילוי דמזון חזק ההרטבה,\nודעו כך כהן שיצטף אל, *קרור והרטבה\nהנה לא\nסיפקנו זה מה שיזרדה אל השיו איו כה שיעבור זה\nאל מזנו הקד הרטוב אשר נעל כי הו אפף שואו מקרוי\nהנה הוא לוכשעבג וראו שתועי כה פעמים כבות יצטף\nחנוף מזון אל עשתית מה שיזק אותו המזון מעורב במה\nשואה הפיל כהו כח שיצטף לפעשות החוזן עם\nהחרופות הבחכמות לקצר ידכ משקוע אל אבר כה כדי\nששקע כח * וככו מה שיצטף אל עשתית העוזן בז\nברתופות הכקרנית הלב להגיעו אליו והרבה פעמים.\nתודה תחרופה חודז הרושם לשנות המזון לא שואה פל\nלדקדוק לא תרעכב כדי שתפעל פעולה ויו יצטף לע\nלערכה כה דבר עובה אותה וועצרה אפף שואה כהיו הגד\nפעלה כמו כה שיעורב בשכמ אל כלכלו דונג ווזילו כדי\nשיעצרו אל האבר כן שיפתל בו פעלוי.", "אלו יש לחיי כהן כהן כהן כהן כהן כהן כהן כהן כהן

["אַמָּה", "וכבר ידידות הכשל ומשה, **קודם** הגדיקה ואחר הכבדים **כמו** אל זוג ואל הגדה ועורוות, **ואסם**\nברה־הא־ת־כָּם** כָּמ**ה־כָּמ־כָּמ** וּכְמ**ה־כָּמ־כָּמ** **בְּהַת** **בְּכָבֶשׁ** **בְּכָבֶשׁ** **אֶת** **אֶת** **הַמִּצְרַי** **אֶת** **הַמִּצְרַי** **הַמִּצְרַי** **הַמִּצְר

בכללי השקי... ולפעמים תצטך לעשות תרופה דוקה
לליחה הכברת באכית כלו סומאימה כשתצטך אל
הרתקת האדוה, אוаз ארי שיעורב בה כשתיאר לה
באכית ואותה ליה בשלשל

כא-header ובקנור רוע המזון אם יתחדש כבנה אחזה

דאומן בעיומ מוכותת הקדמים הגיהכה שלושם קומס
ואז אם תצטך אל זה עשה להם כלו אלביה וארקדום וכ

אבר אבקונט כי שרייה כהוש וטעמי קיל להענות אל הקא הנה היותי ראי

בנקוין שיעשה הקא ויהו זה בקינ או אביה או אחור

זולה הסט... ווי שיווח שוה הגהה רגנה השלשל יותר ראי

לו דמ יובא אל ההרודה בקא צויד, רואו להמתן בו עד

הקי... וישר כמנו בזולה מקומ הציק... וראו שיוקד

קודם השלשל ונקזק היליה אשר יריצת הלהיה

והזלהת כמעברים וופתית כי זה כמה שיכתיה גנוי

העלב... ודע כי הרגל הטבע אל הרכות והענות את

שודריה ששלשל או הקא בנקלה קודם עשתיה התרופה

והבקן כההנה העלהת הלהשל ונקא עם היד ו

הכטן קס וCTOR ומסטי... ותרהף הקמה תששלש

שהושה כישל דף השבע או לתי מוזר לאר או ששה

התרופה ככד העצם שוהת הידידיה... ו, השלשל יישוב

מקא לשלשת האטן או חזק יובט הפרש או ללהות

התרופה מאימה או להיות בזלה בעל תכמ... וכל תירופ

כשלשלת שלא שלשל אל ששלשל בלתי בiegוש הנה

היא בניעה הלהיה אשר שלשלות ומשפתה הלהיה

על גנוי ותש徒 אל ליהות אחרות ותרבה הלהיה ההיא

בנוי... וכן הלהיות כה שוהו יותר ככד להישבע אל הק

ברוב הענוג כאדומיה וש כבנה שהק קשה להק... לש

שלשלו מלהק אוקי ומי ענין וענוג ללבמה... והמקו חנור ומי

המסוע הנה הקא他们 נכלעת זהע שגרופו המששלו

ששלשל השנוי וואלי שלשל הראמן צעם השנוי... ומי

שיפט אל השלשל ונקא ונאוגר

אינטשלו בלו... ומי אינטשלו בלו

סכוב ראש וקביז שאר וצעד ישיגו ויהיה כה שונפ

ככנו יורק בקרוש אד וקביל הנה התרהך כה עונ שטי

המותגים הנה לא ייה ענה בלכל ובאשר כה שטח

ככשאת התרתכל Asmim פירחה ז链接ה המהויה הלהיה

על נקוק גנוי כנור בקא או כשלשל ליהיה הנקת... וכשאת תשהה

אל נרידות ודבר שחור ונאש אז הארז ותשינה כשתהה

אחר המששל והקא כזdra על שדוקה נקלה גנוי

שלם והועדה וכי על תצמא כשהק夾ח הנקה המששל

הקא יוהה על שלכות והתת הכלה ושבו כקינ... לער

שהתרופה המששלת תשליש בה שתשלישו כבח משו

ומשוף הלהיה ההיא עצרה ואלו המשכי הלהיה העਬה

ותנת הרקוקה כמו שיעשה המששלת לשווה ולא דבר

כונה כי אמרה כי הא מודחיה כה כישמים אותו

אז שהי כחשוף יותר רקק החלה... וגלוניס עם ס

ככורתה זאת כחליט המאכ במששל אס אין אסורים בו

שהוא כשלא שלשל ויתחל ויליד הלהיה אשר ימשכה

ואין המאש הזה שריד... ונתראה כצד שיטורו גאלוניס

אלוכן ד

שהוא ידיא ששין בין הלשון ותרופי ווהש继 הלהי דביזן
בעצם דיק וילשן הזה בלויה אמת ידיא אמת הלהיה
ברכיזה היה ראוי שיהיה כושן החבריה כשיגבר בזיהוי... והיה
ישמשך ההיה בשיגבר לעיל בשעד ויהו נתחי הלה כה יכדיה הגדך בה
האלו לוהת הифור... ודע כי והמשך הלהיות בשתית ה
המששל ונקא אסנין הוא בדיכים אשר נתחי הלה כה ידוע
טיניז עילך המני והאצט וסוי יתנעועה ביטע לרדוח אל
הץ ופעמים מעטות ידידן הם בעזת תשתת המששל ית

שתקה אל האצט וסוי יתנעועה ביטע אל הקא... ונקון לא
תעליה אל האצ ורלו ידוע וילך אל הקא... ונקון לא
תערisk תעדב בה תושי... האד ברום כי הרופת
המששלת כה הנותר ההעברה אל המע"ז, וסוי כי תבע
בער לשתל לא לערisk... זה יתור קורד ויוטר קל... עזד כי
היה שאריהם ידוק וגב... וה כה שינוע תבע הלה ידוע
כן היות קורד בזיכרים... ואלו זהה לתרופה כח מוש אינ
דבק עם הלהיה היה כה תבע הלהיה יותר ראוי שניה

בניא... הץ ועזר לשתהוות אסנין כה ית הרופת הנקא בכה
יחיד... עס ענין התרופה הנקא כה ית הרופת
לאצט ותעדב בה תושי... הלהיה אל עצרה כה עמס
תנברק כה כוממות לבה כטמע... וראי שדוע כה ירוב
השבה הלהיות במשתיבת התרופות אסנין הוא בעונקים א
אלא כה שיהיה חזק השכונה... כ' איזה' כה בנו כעוד
זבוזה הלהיות כה כה הלהיות אשר בריה... ח' חסיכום
מורד השכונה אל השצט ומעמים אופי... שלא ליכו

מסך להליזק לחיות כן גנוי כה שגר... וק

וכן האופי היד... הגדור בשרשל

ואוקי... בק קומת חנבי

ככטış על עלות הקית ובכלי רכד תבע קודם המששל

עך טוב ישב ביטחן חזק... אלו כמו שהוא ונקה הלהיה

לשלשל זה אין דני ישפז בער דבר כך כי ייהו כה

להפלה יפול בה... וכמו זה ראוי שיתור בנו כה ייהו כה

מה שיר ליהקאו כה ידוה ירדה כן האטן... קודם

מה שיר לעולן אבל יתשתה בו כח בתרופות יפובל

המששל פילון פילון ונקא פילו בזג' ויה יערלו כה

המעותים לשלשל... ולכן לא יכלס תרופה חזק ויהו

שלשלם כנין ארה יתשתה כה חומסננת... אבל ראוי שירואיה וואפ וברוב

בהו כמע' מיש יבש... אבל ראוי שירואיה וואפ וברוב

ואיס מזון חומס כהיכונים המוכרים א' אם יכבע מונע... וואו

שיהיה בין המהיד... ונסן תשתה התרופה כ' יכבע וואו

שיניג במדת ארה התרופה כ' יכבע וואו כזביה אל דון זומק

היא לערצד המששל אבל כסן אין חלז הנתחו בבת ה

היא שינן כן המברז... בנקומ שלא היה חומז ויכול לש 商

כלל אבל לרדך... וככל הנה אורי כי ששתה התרופ
שיהיה נוטה חום מועטכ כי שלא ייעור יאצע כה

כמיכל... ותפפה ותמרחה בשכן כן כהמע' בק

וב... ווי שלא הגדו בתרופה ולא שיהה אותה... הנה ראיה

ואסנין בעי המלווי הלהיות הדבקות והמתחית בכבודים

ומז יש בקביו תלהבות וסומכים אין ראוי להשקו

## פרק א
### ווערין... בק קומת חנבי

5. אפריש

["ספרא א", "ומיכר, ימי שיעשרך אל משלשל כס lui יוכין רוח דרומי ובקין רוח צפוני אכרקצם בכשר ויהי כזה כזחוקה לחייה החוליבוב, החולה ציקר אל כשלשל חלו ולא יפאל בו אין דאר ישתנע על אבל יעזופעמים כרבות יעיל החוליה השלשל ויחד קודת אראי יסיקו הוקה.", "## פרקו", "כן האומן הד בהלעג המשלשל ועת הפסקו כן האותות אשר יודוע בסם עת חידב הפסק השלשל הלה", "הצמא וכארש יתמיד השלשל ולא יהוד צמא אין דאר שיחודק שיפלינן אך צצמא הנה תקיה נכ לארוכ שלשל והנהנתו אבל בסכת עניין הצאלו, כי הרא אם תיהיה", "התרופה כשתיה ההנה סולדת ובכמת הלהיזה בעצמה כשתיה חמה כאדомה, ובכמו הסבות הארי איננו רulet שיתא הצמא בכורה כמו כי שיוודנו הפכי אך בסכות איננו רulet שיתא הצמא מתארחת, וועכע כשהרא הצמ", "בפלג ותראה השלשל איננו נועפ או תעצור ובפרט כשלא תיחדה סכות כהירות הצמא ותכבעתה נמצאות הנה ביצרא בו אין נוי ראויים עם הראות הצמא, ואולי תציאת מה ש出来 ראיה על עת והוסק כי מששל האדום כשרא דא שלשל כב הגיע מה לארב עד ידע כי הדר ושב ביהיגא אל שלשל השחודה, האבנים הגד הוה גדר הסכנה ועניגו דגא, ומי שנארדו לו חבלים בכט יועין בכהש שאמר בשער החבלים", "## פרקו", "כן האומן הכמת עניין ש' שפלין בו השלשל, 'שלשלו פליג' אם לחר שת העורקים", "רוכב פותחם או לעיצצם הפשלשל בפוזריהם או לנקות הזרון, רוע דומ בזמן, וטמה שרץ פרועתו, וכאשר ופליב השלשל או חקשת הצעות כלענטה ומחפלה כתחייל כ' א' פירנאה והזועה אם אפשר כנ חסן או בא מז' חסם, חתת בגדין וורציא ראש כהם ונאש הרגה זעתו באה השקחת הדרבים והעורנים יניגין או הופסף בקביצים ויעשר הלכליזם הכבושמים כמיכר ככד תטבלים כגלריה, הריה הסמדי והכבוד וסחוט הפירות, וראוי שתהפף א אירבו הדחונים ותחכם ואות, ו'אף, בכוסות המיצאה בשע ויחזר תחת צל期ו וכן בתפיס, ו'אם תsar תשתנ על הצאלו ועל קדיש תדבשות, כן קני קהי שארו והמירות הקובעים תפעל זרוכן כן השפין ש' אלספרגל רען כסתי וראוי שידוקו האיר הנק' כי הרא יעשה ושרשל, וhome גכ כי הרא מרפה כח וראוי לוזקז בUnder הורנים. ובי היהו ויבוענו הקובעים והלהם היבש הנק' בערבי כץ' הוא בישקר ו'כין ויהוי וראוי שיהיו זה חם ולקפת אלכשכש וחמה שגנה ש'יוקה וח' אלכשאר בישקל ג' ודה יקלה ואחר ויבש בחרב הנק' אל דוג עד שיתקר וושוק כיהוא טוב בתכנות וראוי שיהיו כזינו קובד מחריד שלשל ככמ כי בסר ענבים וברצא בו ווכמה שיעזר לעצור שלשולים הערת קאלו בנים חמים ויושמו הקצנות כזם ולא קדמת ו'א יעריל כל זה תעשה באחרית חענין הפרדיקים והרווים ההזקים הדועים בשער נגיעת השלשל וןכ ח", "הראיר שיהיו הרוגה כמ' היקרא וואבקים הקצבי שיהיו ככ' החזנים וכליים, כן האומן הד בישת", "## פרקח", "לא לא אט שלשל התרופה, תחשיד התרופה לא ישלשל התרופה, תחשיד", "הכלים יאיגר וכביכ ברא וכבכ דר้าย וגרוק ותת הפה הנה ראיה שתתפה אל החוק וופריות, הידרעות וושה כן הסטכוי בד דרמש ביים פשרים ואולי יזרוע לתרופה ללעשות פעליה שתיית הקצצים ולקחתה בכו איסמר. אל הותפâmם עליה בעכמתם לפי האצט ונה התפâmם, עליה בעכמתם לפי האצט, ונה שתתתה וושקטם חפ' הנקא והזוהב התרופה כתניעה ע' אע"י, ליצד כהש וזרוק לשבע וואס לא יעול החקז ותanesשו כקים רע"י כיתתית הגנף ובייש הרגז ותיניה התרופה אל מע"ה הנה א' אפ"ס כביי הקה נא לא תשל"ש התרופה ולא יישמשו אחר"י כקים רע"י ההנה רוזג ב שימ"ק א איריה בגדה האפר"י איה יוכיו או שליה כו הור אס לא יפעל "היפוד ולו"י תגעת היות אל קצ"ה הבר"ם", "## פרקט", "כן האומן הד בישת התרופת המשלשל, יש כנ"ה התרופת", "אלברק השחור וכמו התרבריד שאין נופב אבל היה סכום הכברנומי וכמו אראנאריק כ"שא היה"כ נומק כל"ב, ו"אטר ויד"כן שתיית דבר כ"ם יקר"ק כק"ר"ק"ע"ם א"ה אינ"ק ל"כ"ק ל"כ"ק ל"כ"ק ל"כ"ק ל"כ"ק ל"כ

["אַרְבָּעָה", "דְּמַרְתָּה", "כִּי", "שְׁלֹמֹה", "שְׁלֹמֹה", "שְׁלֹמֹה", {"bbox": [1107, 2750, 117

["הרטן קלי, ודע כי היציאה הנפסדת\nעל דהוי תיכתב אל כשה, והקא אחר היציאה דאה על\nשואו במקרי היציאה, היותר שיבש שבתים לקא הקץ\nבסתת הספיגת ונקא נוער להדמת האבре ורע לאר\nוהרהה לא קיאה כי כותרות גופא אינם נדחים בה ונקא\nוהעמל מפּריס אך כלבובל עשרי להשתו ו. ואס\nשר מי שיקרו הקא ראוי לעולו", "## פרק II", "מ' האופי הד בכה שיפלהו", "כי שיקא, בשנוד הקא", "להקו ירדה פנוי ופזיו אַה קא", "בהוכן מזוג במים להסר הניתב אַר אַלי יקֶר לְרַש ו\nוישתה דבר כן חסטי כימי התפוחס ויכנע כהאכילה\nובשתיית היס וישקוד הגרג ויכשה צי ככלו ויכנס\nלכרה וירוח כבהרה ויצא וסם אַן צי מפּלי האכיל אַז\nייהו דבר ערב טוב העצם מהיד העכל", "## פרק III", "כן האופי הד בתועלות הקא", "הנה האבוק יעד בעשטי בנת", "שני כיכס רֹצִים לְהִישׁ בְּנַי", "מה שתקת יד הראָסן בְּכָנו או יקֶר בְּשַׁר וְצִמַּה\nשַׁנֶּשֶׁך אַה אַצְט, וְאֹפִי ש בְּכַשָּׁה וָעַמ שִׁמְתָּ\nהַבראות והלוז כזוהר ובבו הקא הזה ידיק היבנה\nוהאדמה ונקק האצט כי כהַשֶּׁנֶּגֶה אַת\nכָּב דַּי שִׁיש בְּכָעָם כָּכ דַּר הַשְּׁבֹת אֱלֹהַם וָנָק, וָכָס\nכָּב דַּר הַקָּרֶב בְּשַׁר וָחֲדָה הַרֹא וְדָו הַתָּבֹב וּוֹיַל\nלִפְי שִׁנְשַׂת אַה אַצְט כְּהַפָּסָת בַּאֲלו וָכָס\nקָי כָּהֵה הַקָּא יְרַד בַּקְּנ וְיִשְׂרַח הַרֹקֶת הַאצְט\nכְּהַשָּׁנָת וְנָפִיל הַצָּהוּ הַאָכְמִת וְהַתְּפָוֹת הַיַּחְי\nוהמַזְיָ וְהַעַפִּ וְכָעֵל כְּפֹתֶת הַנֹּ וְכָגָנִ הַהֵי\nבְּכָלֵי וּבְמַק וְהִוא רַפְּי זִוג יִדְרָכָה וְרֹעֵ הַרֹא\nוְכָלֵי הַצָּמָ וְכָלֵי הַעֲשִׂ וְכָלֵי הַעֲשִׂ וְכָלֵי הַעֲשִׂ", "## פרק IV", "כן האופי הד בנוקי הקא", "האַפְּלָ, ה'קָא המֹכֶג מִזִּ", "לא צט וְכָלֶה וְתַחֲלָה", "וּשְׁמָה כָּכָת לְכָלָת הַכָּמָי אַלָּיה וְכָזִ וְלֹא וְלֹרָת\nולשנים וּלְכָבֵי הַרֹא הַנּוֹשִׁים אַל כָּה שִׁיהַב בְּשִׁתָּ\nהַאצְט וְזִק בְּכַפָּה הַרֹאַשִׁי אַשְׁא אִה אִיא בַּכָּבֶת הַאַבְרִי\nהַשְּׁפִל וְהַפְּלָה כָּבָנִ בְּזִק לַכָּבַד לְלֹרֶה וּעַזְיָ\nיִשָּׁע קֶצֶת הַעָוּרִים וּש כן הַאֲשִׁ יִשְׂרַע לְתַמְּלָא\nבְּבַהֲה וְאַרְש לָכָלו וְפִלְהוּ וְפִלְה אַה הַקָּא וְהַמָּה הֵה\nיִצְאֵהו אַל הַלִּי נֹשִׁנַי רַעַם וְהַנָּרֵא יִשְׁכַּע כן", "## פרק V", "כן האופי הד בתקו עַנִי", "יִקְרַ לְקָא אָבֵנָ וְכָבַע", "הַקִּ כָּב דַּרנו בְּכָה שֶׁרֹא", "אנכן הכיהה וְהַכָּב אַשְׁ יִקְרַת צַי הַכָּמָי הֵה\nיִוָּע כָּמָה כָּכָה בְּנַמָּה הַטּוּרִים בְּכָהַמִּ דְּמַכַּהַ וְהַשּׁכְּנִ\nהַכָּרָבִים וָכּוֹת הַכָּמֶה בַּאֲשֶׁ, וָאנכן הַעְקִיָּה הַחֹזֶה", "פרא", "הנ合约 אַ בְּשִׂטְחַ הַנָּה דְּמַח אַהְוָה שְׁתֵי הַמַּקְדַּשׁ הַהִיא הַעֲלֹמָה בְּמַקְדַּה כָּמָה בְּפִלָּה בְּעִרְבָּה\nכִּשְׁמַ כְּלֵי עַל עַכְסָ דַּג, אָבֵנָ הַקָּוֹת כְּשִׁקְוַר אוֹבוֹ\nהַמְּמִדַּה הַנָּה קָא הַדָּם כָּב אַרְבָּן בְּשִׁעַר הַקָּמָא\nמַשְׁ, אָבֵנָ קָא הַדָּם כָּב אַרְבָּן בְּשִׁעַר הַקָּמָא\nוָאָבֵנָ הַכָּלֶא הַיְּהוָה הַקָּמָא הַתְּדִמָּה וּפְקֶס הַקָּמָא\nוְלֹקֶר אַשְׁרֵי וְהַקְּלֶא בְּשִׁקְמַ בְּשִׁכְמַ בְּשִׁכְמַ בְּשִׁכְ

["## פרקיט", "שיכו מראא ויהו שיטות נודלו, ופעסידותיו ויהו הרשון בהתכון ובנ彦 וכאשר יוזי על איברים ראשים ככבד ולבא הערזין חניבות בגד וכאושותיו על ינור, והן ונותנים לא לכרה ורטיתות בסיד כפיז כהן himself.", "כן האופי דה ביצקות, הנה הירקות ותסירים כנופי לטע שיציר איהו", "שיכו מראא ויהו שיטות נודלו, ופעסידותיו ויהו הרשון כנו וכאשרים הערזים כהן וכאשרים שיציר ליהיו כה

["ואפז שלא יצרף אליה 227", "בנ�עת ווהה בוהיות הנהה ווהנים וכה וודלת זה יתירה", "אכני הקדמת הרכיות אין לה צד בכלי הרקה בקביה בלתי", "מכולנת כהתחלה ומופלגת בעת הכושל ופגעים רכות ת", "תסגלח אחר הקהה * וראוי להודר הגדולה", "הקריות והארות חזק הקירות ובתת הגדולה אחר", "הברחין התמך והמשכל ובשנוק ההגרים מיד שנה כפי", "והאשה * וכשני זוקנה כל מה שאפשר אляם אם יובטח ב", "בנה ומקotoxicת העצלים הרוחב העורכים ולגויים ואומם", "הארה כי אלה כן היקנים והעלמים", "וההדשים וודרנו בעט סבע בקבות ענטה וארה להחר", "בקבות בנופים חזק הכהונות וzigdון השוכן והס性的ים ו", "והלבנים ההפוזים והקסנים נגדי דוד כל מה שאפשר", "הפסיד דס כחייב ליה, כי או תקוהו נתעין הדם אם יהו", "שהור עב תוצא * אם תראה לכן נרק סגור מיד כי יש", "בנ�עת בגדולה וארה להישר כההקלה עב הכלו כהמיא", "בה כהאצטר וכש שנלה אליה בקב וואס כן המעט השפלים", "בה שאף זפי כהוזר וידר בער תביכת הנקה א", "אבל יתנית עד שתעכלת התחכמת שלו, ותוקת בעל יוכו", "היש פז האצטן או אחלשה פיה והעלוה לולדול הכרה בה", "הנה כמותly ארי שיוור כהסרכן בהזוקה ופריש על הצום", "בקטר נוק בבליע העוקה וערבי הלש ופי האצטן דרעו בקבו נוק", "בנ-על-על-ער-עוקת וער-ע-הלש פי האצטן דעהו", "בחליש תאותו ווכאי * אצטומכתו ו, ואשר פי אצטומכתו", "בקטר הכרה או תריה להולדו בו תעדמה תמן", "בעל זכיום וחעל הלהמה חתינות כלהם ניק בחליש", "בעס ס כנושל חבון טוב הרה * וואס היה ההלשה כנוג", "קר תריינה כנושלת בעקבו כו כוסקו או אלכומא * שיב בה", "אל נענע תככושם הנכסו בו ווסקו או אלכומא * שיב בה", "בשתית כים החישוברים עד סכנובין * אחא ויטעם ענט", "יורען מעט ואחרי יוקי וצרך * ורבן ראוי שקו", "תומרת כה שנתך מהידם השוט * וואס יהו חזקה המזון ביצוי", "על הנחלה אפיפ * שהוא כבד כי הוא אם יתעכל יוקי כזון", "רב טוב * ראוי שיויה פחתו כי האצטן חלמה בתבנת", "הנקה * לער-עפ-עפ-עפ-עפ-עפ-עפ-עפ-עפ-עפ-עפ-עפ-ע

["ספר א", "לי **כדוס**, **ברכ** מי שלא יסבול כבריאיתו הוצאת ליח\nאוות, **אך** ראוי להשגנה בה בניגניגים שלשה * אוד כדים\nקליק **הם** ופפזיו, **ואט** נריאה הדרה **ומל** יטעה הדרה\nכש**ציא** חחלה **ה**ה **ש**צ**א** כ**מ**נ**ק** **ר**ק**ו** ו**ל**יב', **וכ**אש **י**ה**י**ה\nש**ה** **א**ז**ת** **א**כ**ל**י ו**י**ח**י**ב** **ע**נ**ז** **ה**ק**ה** **ל**א **ש**ט**ה** **ב**ז\nולפע** **מ**ס** **ע**ט**ה** **ר**א**ה** **ה** **ד**מ** **כ**ע**ל**י** **ה**ס**ו**ת** **ב**י **ה**מ**ו**ד**ס\nכ**ד**ת** **ב**ה** **א**ל **ע**צ**ה** **ו**ה**ט**ל**י** **ש**ד**ק** **ו**ר**י** **ש**ל** **ת**ד**ל\nכ**ב**נו **וכ**אש **ק**יל **ה**פ**ז**ו** **ז**א**י **ש**ל** **ת**ד**ל\nר**ש**ת**ה **ד**ק** **ב**גר** **א** **ל** **ה**ל**ש** **ע**ז** **ו** **מ** **ה**מ\nה**ר**א**ה **א** **ה**פ**ז**ו** **ש**ט**ן **ב**י **ל** **ה**ד**ק** **ו**ה**א**ש** **מ** **ה**ס** **ו**ה**ק** **א** **ש**ר** **ב**נ**ס** **א** **ש**ר**

["אות", "ואמה עורק אצל ענפוקים יקז ליה הפה • ומהς עורק\nוהסימן ווקי ברפוי פיר האצטן, ואספ לדייסונים שברש\nהנה כהם שריין הטעד ופעלים יקז ופעלים יקז, ויהו\nולפעלים פור ופעלים יכוז וופל זה לעצור הגולים\nההדים הדקים הנשפים, והתחלת התפשות בעין\nrang וקינן דם שער ודוון ושהיגו אלינן בתודרויות\nאלכונד אל וסף אל בעין אל פר ועצר הדם וס\nכמג כב נושו ילו, וצג ירक, ונהערקים שוקי\nאלה כהם\n\n**מונת על השור\nוהאוד כונה על השור\n\n**יוקי הימנ בעקבי ושהאיל בעלות החטח**\n**ודעב יוקי הימנ בעקבי ושהאיל בעלות החטח**\n\n**הוקה יש שן עתין אומך כהם עת בחורף ואהמ עת\nהכרה, והתת הנברת בת הא חוסך היום אחר שלמות\nעככל, ועת הנובחנה הוא העת החומית שא אפש\nלאחרו ולא יושג בו בסה כזעת, ויע כי האימל הב\nוכלתי ות האב ההכי כה יתסח ולא יש וועה\n\n**וכשר יוביא\nוכשר תועדו האימל לא תדוה תוחו**\n\n**כי דף דרדה אבל החלה לאש דף העברה כי שיגע\nוקה האימל בחל הערק כי אם כיכביר פעמים כרadas יש\nוששר ראש האימל שבירות נצרת וועשה ומעזר ולא יק\n\n**יקע הערק\nוכשר אומל בקEXTS**\n\n**עומק ראי שינוסה איכו תיות האימל בעור\nוהשטיות שילמה עורק וינתחו הדם ואז מיהר ההמעדה\nהאצבע אז תיתודה ותקשה ופעמים ותרמה ותידר אל\n\n**שני אצבעות על מקום מהמקומות אשר דרע כהתשט\nהוערק בם במשט ופעם תעצה באחת כהם ווהבה הדם\nמהוערërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërërër

["ספר א", "המס בעין אלו אם ייפגע העת אשר ראוי שתשה בו -א-\nאליל לא תקז ונהנה תחת הקן כמעילה מהנijnס והפנ\nוהערנרת ונקנה הראש והלאחויים.\nהתחנה על הקטן\nכזועילה מדנמאול-היך הגרב בו רצחין והנקנס\nהשהרים חולי חפ"ל ווהה הקמה והידם ותחכ\nהגב ומא תחת זאת ההנהה בשא בשריטה יונן חק峯峯\nבזולה הרוח \"ואתה שהא בי שט יורר הזרק להירן峯\nהרוח הך וילעקו הנח ובכל מקור, והנהח על הפחדים\nכלפנים מזעילה כמורשת האשבים והיציאת אשר\nבבחודים ובשוקים ואוהה שהיא על הפחדים מאחור בע\"ל\nמורילה מהכורסות החיצאות המתחדשות בענבות ועל פ\nש"ל הארכובת תזועל כדפיפת הארכובה הווה מליחות\nהדות וכיציאתות הרעות וננעים העכופים בשוק ש\"ל\nוהרגל, ואוהה שהיא על הפקבים מזעילה כהעזר הנדר\nובנד הנשה והנקנס, ואכנים החגתה בלו שט פעמים\nתתשה למשכת ההמר צדכ תנועתו כמו הנההה על הש\nהיד לעצור מזדית דםהגדות, ו\"לפמים ירחה בה הרצת\nהמסה שוקעת כדי יגיע אליה הדפ\"ל, ו\"לפמים ירחה\nבה העתתת המוסה אלחן יותר נקלה בשכלה\nו\"לפמים ירחה כה כמות האב者 ומשיכה הפס\"ל\nוהתכת חלוכות וילעפמים ירחה בה להלוזר אל כל מקוות הש\nהטבע, אשר ירר כמ"ן כמו שהוא במיליכ הש\"ל, ו\"לפמים\nיעש"ל להשתק האב כמ"ן שיוגה לע"ל הסטר בצלות בק\nהקטן הקשה ורוחות הכטן וכאב\"ל, ה"רחב שיקיד בעת ת\nתנועת הנדות ובפריש לעלמות, ו\"על ה\"ש ש\"ב ינוד \"פ\nהנשה והתחד ש\"חמה ובמה שב"כ הידים ויהטחים ו\"ליכי\nוהגדים והחטחים ו\"ליכי ה\"ביס ב\"ל"ו, ל\"פ\"ל, ל\"פ\"ל\nהכוזמת על הטבעת תמשך בכל הנוג ו\"האש ו\"העולה\nל\"פ\"ל ו\"הבריאם כמ\"ס הגדות ו\"קיל ע\"מ ה\"א\"ר ו\"פ\"ל\nוה\"ל להלוזר בת\"כ הידים ו\"ליכי ה\"ביס ב\"ל\"ו, ל\"פ\"ל\nבי להלוזר בת\"כ הידים ו\"ליכי ה\"ביס ב\"ל\"ו, ל\"פ\"ל\nהרקה כהאבר עצמ\"ל, ושנ\"ל השרת העזר עצרה ו\"ליכי\nהרקה לו נמשכת להרקת מה שווק מהירחה\nוהשלישית ערכם מהירק האברים האריים, ו\"פ\"ל\nלהOMP ש\"ל כדי תישמש ו\"כומק ו\"ריי יתנפג מקו\nדבקות הכ\"ל ו\"קשה הסתרו ו\"כ\"ר תקז בגד או\"ר פוג\nב\"כ\"ם פוגשר נוטים אל החום והחומם בס\"ביכו תחל\"ה ו\nוה\"ל יקלה הרהבה כישנ\"ש הכוזות על צדי השד לכנע ע\nהלת הנדות והרעיפה ו\"ל\"ה אין ראוי שיונחן על השד ע\nעצמ\"ל וכשמשה מקו הנהזלים יקר להנה\"ב ו\"ל\"א אוח\"ר\nאבל כיהה בשריטה ותוהה ההנה\"ש ראשונה נקלה מהווה\nלהעקר ה\"אר ידריג לאחר העקירה וההתכתנה, ו\"כ\"מ י\"ל\nשהונוז\"ל\"ה\"ל\"ה אחר ש\"ה, \"והנ\"ל יונחן לו אחר השנה\nהשלישית, \"א\"ר ש\"ש ש\"ה לא יונח\"ל כלו כהנה\"ס\nהכטחה משפכת הכפרת אל מה\"ל\"ה, \"והב\"ל\"א\"ר יונח\nלו ראוי שיקד אחר זה בצעיני דרכונים ו\"כ\"הרכונים ו\"ל\nהנדב\"ל\"ס\"ר והרחת, ח\"ט\"ו, \"ל\"ה\n\nפֶּרֶק בַּבְּעַרְבָּאָם אַסְכָּלָה וְכָל־\nבַּעֲרָבָאָם אַסְכָּלָה וְכָל־\nחכמי הודו כי\"ן גע", "כ\"ן האופ\"ל, ח\"ל\nבעלון, אמר\nחכמי הודו כי\"ן גע", "העלוקות כה בשכעכ ב\"כ\" ארצ\"נ ו\"ל\"ן תרוחק כ\"מ כל און\nשון גדלות הראש, \"וכ\"לו כ\"ר\"ה בא\"ל כ\"ל ח\"ל ה\"דזור ו\"דנ\"ס\n\"רא\"ן י\"ק\"ו, \"א\"ש \"א\"ר \"ו\"ל\"י, \"ע\"ל\"י, \"ח\"ש\"ו \"כ\"מ ב\"מ\nכ\"ר\"ב\"\"\"\"\"\"\"\"\"\"\"\"\"\"\"\"\"

["אף בעד הירוקה, הנקדות המבוסדות, הנקדות הקדמית, הנקדות הגדולה, הנקדות הגדולה, הנקדות ה

["ספר א", "דורך ע\"מ ח\"מ או כל'תי ח\"מ. ולא חסיד ב\"ו השטחה.", "ככל'י קדמת השד\"מ נפגש שעל'י, **הנתחן** ש\"ה כ\"ל**י**.", "ככל'י אס אסף כי **הבר\"מ אליי** ו\"פנ'ות פ\"זליים מצעליים ע\"פ", "זערוקים דופקים פניעה משחת... **ואם לא יספ' זה** **והי**.", "האוסף כבר עבר אל **הבש\"מ** א' אסף **ככל'י חתיכו** ו**תבונת** החה\"ב **כט\"מ** ד\"ר ו\"טח\"ב **היו** **דנ'ר** **זער** **לכל'י** **תפ**.", "האוסף ההודא ו\"צמה על החה\"ב כ\"כ **זער** **לכל'י** **תפ**.", "מדחמה דומיה, **כאρ** **ב\"ל** **ב\"ל** **ב\"ל** **ב\"ל** **ב\"ל** **

["ספר נופס יא", "נפקד כזון יוון בו סתפם דבקים זוג דומה עSONיוו ונק\nונקר דריז וילד בו בדם דק וכעבר בנינה ואותו המעבר\nיתרחב בהתחרב הלב ויתקב כהארוכ ותחחת הבית הש\nהשמאל יותר כוה כתתית הבית היכני ותחתית הבית ח\nהינני יותר יורד הרדר.", "השרייניס כרכרו כeresל אחד כהם בעעל שני קרומות וה\nוהיהר כשה הפנאי כקף כה ירשה רקוקה. ובשביל", "הנועת עצם הרוח החזק הכדון שבירתך ונצריתו ווזקן\nוצחתית השרייניס הם כן החלל השמאל משני חללי הלב\nכי הישן יותר קרוב כן הכבד ודוי שיניתן טרורים במשך\nבמסיכת המזון ועשיתו. וב้อยת הבית היכני כן הלב\nמקף ליהו עבה כבדה והשמאל כקף ליהו רקוקה. קלה\nהישוו שני הצדים כרקוקת הבית אשר יקף תחל ולבוי ח\nשכן כי יבטח פהתך כדי וועי לעניין המוקד ללבוי ח\nבות אשר יקף הרוקק אבל הושם כלהזיזת דקינ יותר צ\nצר והיהר שות הדר שבו באצצע יש לחיי שינות ווות.", "לע שתי פיוות **בנבר שני הדרים התרשא**. **יש ללב כלכלי אינני עצבים מתקצקים וכפרטים כל עוד** שיאתיד הלב כתקץ ואה יתפושט ימתו ויעשו לעשות מה שיקף עליו אל פנים וחכ משני כקליים כן **ההלם ואחר ישליחו אל הלב בשירות ונת� ויעשו**. **שדי שיניו יותר כGYN ונותרים לענות מה התקצצות ונת ונסקו כדי שיניו יוני רוזוקים מההליפות**. **כלז עס כח החצי בהתפישת וומש**. **הדר אל פניטריו**. **והנה התח בלא באצע כן התרשא**. **כי הוא המקום היהר שות ויהו נושא מעס אל השמאל**.", "שידוח כן הכבד שיאיה ליככד מקום רחב חן הזהה. **והאנס הטרוח הוא יותר יורד כינו ברוח ובדידיו יותר**. **יש תעלת עד ניכפיה והרחבת הלב מקדש ליכר**. **כי אין כקליים וכמה שנתחו**. **בנישת הלב כן כהבד שלא יתקז כהום לכו צד הארד**. **ויששתה הזר השמאל**.", " **חם כאר**. **ושיעט לחייצת לערק הטרוח הכא אלי**. **להעניא אלי קצet בקביזת מקום וכמה שיאיה לבעלי**. **נbab חליה עס כה פחן וילך בקב ארכנת וһאל ות**. **הנה הסבה כה זה שחומם מעט ויתזר מכנור**. **דבר רב ולא יתמחה**. **בשלימות ומה שיאיה קטן הלב ועם**. **היה ירף חן הנה החום בורב וועצר ונסתם אך רודכי ש**. **שיאיה דרף הוא גדול הלב ולא יכובל הלב ככא ולא מוסא**. **ולכן לא ישחט בעל חיום שיגא ללבן כן הפנעים מה ש**. **שימטא בשאר והאברים**. **וגו יומצא ללב צהק הבעל**.", "בשויור כבלח חומש יומטא דומף עד שעה. **והנה שעה**. **כי שיחשב שהלב עצר ווער**. **שדומיה לו על כל דבר כי נח**. **תנעתו בלתי רצונית**.", "## פרק ב", "קירה ללב בטגלתו מינ", "", "הלוחים כلكם פניטרוי חמתell ולוועים כהיו כהיר, לא\nליזה ולוועים היהו ווצטלים. **ובעדי הלהזדה ללוועים**\n**היו בעקבו** ולוועים יזיז בקרוב תומיכן כטן וגל וגל כה\nסן חללים. **ונעמים רברות יונא**. **נמיכר קמאות הוא**\nלהזדה כן **הירוח שאם הרגה תחיז חלד שטתדט**. **וה\nוהתת**.", "ובנ קהיה לו טרמות וסיטאה ונתקגלו **והקלה**. **והתקת צופעת מותפושט ומית**.", "ואשר יקיה הלהא אם כן וסם כיסר. **הסוקק עזיזע**. **הסוקק עזיזע נגלו כל** לARBל לא יקבל הרדפא. **ואם כהיו נגלו**. **היה לא נגלו**. **היה לא נגלו**. **היה לא נגלו**. **היה לא נגלו**.", "הנה כמה שידריז ריכשר חדש. **סוקק עזיזע**. **הנה**\n**אכל דריזה כפיה כפיה**. **לב וסן**. **יודן**. **שתחדשה**. **בהתור**. **הנה**.", "המית כיד בכיתת הוסר וחרדה ועם כה זה תישת\nללוועים תחתך **השה קורונה**. **ככון** **כן** **הלוחות ענקה**. **ככון** **כן** **הלהזדה ענקה**. **ככון**

["וכיסו אין ירוי שינוע אל אמות אלא אם זה מוסר או אם זה חס כה איז מטט.", "אנסטער עצמאטרפוף וירג'יניב.", "האותיות הפנים אשר קיבר בחר מופת על עניני הלב ות\nשכנה, **הם הדפק**, והתנשתות, וצרירת ההזה, **וה\nשציכ על ההזה**, **יששאף נוף** **והשיכו בו**. **וה\nהוזק הגוף וחולשתו** **והמשתות** **אמנ** **הדפק הנה** **מהיד**\n**מהידיות ויגול** **ובכפתו** **זיהו** **על חומו והכס**\n**על קורין** **והזה הרחוב והנהר** **אמ לא** **יהו בسان**\n**בנוגי דרף או** **מצועו**.", "### **זיזלא דפק** **זיהו על חומו והפוף** **זיזלא דפק** **זיהו על עליי נודל הרא** **המיבת** **המישיב** **לנודל ההליזת** **ה\nהמחסן לנדול הגלעות וצופעות טסם אבל שיהיו** **ש\nלקי** **רץ או** **מצועו**.\n\n### **הכד** **היהו** **המסך** **בקרות** **הנה** **היהו** **היהו** **היהו** **היהו** **היהו** **

["פֶּרֶן אָוֹן יָה", "אם לא יקומס הכבד בחומום רכ ייבוש וניתן כי איננו רב ואסנס דק־. והיבש הנה היה דפק בעליו איננו באותו הא enrolר כלו ויהיה בעליו כאחור לכאזע ויתקים בו הרונז האחור כלו ויהיה בעליו כאחור לכאזע ויתקים בו הרונז עילק תבוף קר וובש אם לא יקומשתה והכבד כחומום רכ והודטתגום כי יומעט", "## פרק ד", "באותות חלוי הלב\nמזה איצות הכזנים בלתי\nתבערים וניתר ירדה על יוע", "כזג הלב חולשה והתכת כה ודפקת הלב בתיו מיזהסת רס לדסב מתחולה או נקורת או השתתפות אבר. ואם תערור הדפי: זה באותות האלו הנה כשלמו האותיות. ואם הוביל אל העיון הנה נקבוע הענין. ואם יהודק על הלב רזוע הכזג חס אַזְקִר או יכשכ כל ילדיה יטה תבוף לרדך החזרור והתיזה ונהז ונה הקדחת ממנו כהזרור והתיזה תחתף זה כהתרחור הווה מן הירא: כהיראה זה לא תיזה עלוליה בזעדה ולא ייהי בעवיליו עורל ומשתולק ההדוקה ההנה תוספת הדפקב.", "ואסנס אותיות רזוע בזג הלב החם הנה תוספת הדפקב בכירות ותכיפה בלתי טענת ויציאת הנישימה אל המהדרות והנודן והתכיפה כתי טענית ותוקת הזרע. שוי שיקוט IPAאו הקדונ ושהרנור בקר ובלר הכס ותהליך מ\n\nמני כה ארהרת והינן והצער המהדרים בהתלונת־. ואסנס אותיות רזוע בזג הלב הלה ננטית הדפק אל הרכות כל בלתי טעני וכהירות ההפעלות כהדרים העושרים ירושם נישימה עם כהירות הסכנה וריב התחדשות אקדמות הופע העגושיות־. ואסנס אותיות רזוע בזג היבש הנה בכו\n\nדפק היבש בלתי טעני ויקשה להפעילות עס קומם חנין יוהו הזיגים או חלשים ומוקה היגוי־. ואסנס אותיות המורסא הנה מהם אותיות המודרנות והidades בהתחללות מראות דפקת חתולפות נפלת לגדה בלתי נ\n\nנהון ויויגל ההתלהבות בכנף כל כך כן בצד אברי הנישימה ניוזיה המחנשם. אם ישאף היותר אויר נדונ ותקר שuang כנ\n\nכנערז דנשימה ואחר יכשד ארהיז עלוף משת רצוף ואר רואי יתפול בזיעת ענין מודרשות הלב החמות מה שוי\n\nכן אות קשיי הדפק כפי בה שוחלך הכנת בהלותי כמה שהיא כמותו כי המורסא לא הגיע כלב עד שתקשה לו הדפק אבל תכות קודם זה. ואסנס פרוק והבוד\n\nהנה נעמד עלינו ון הסכות המתחילות וככר אמר. קצ\n\nציהם כי אס יוקה ללב שיחן ויוול מן הנזרה השמאלית דם\n\nשזרוי יכות בעליו ואותנתו באב תחת השד השמאל־.", "## פרק ה", "בסכות הענשות רושם בלב. הסכות הרושמות בלב יש מהם", "שהם מיוחינות בו וחמם שהם משותפות כן ליהוינו. פס בסכות הפעלות למסיון ולחנות הפעלות כבודרת. הפעלות לשרוק החברת וארה כה שבמה ליהכמת שפף שספרנו בספר הכללי. אך היבי ידוהו וסנות יקוקי כפי הנישימה וסעות יקוקי כפני הפעלות הנספות. אסנ\n\nשינוע ללב פנע.", "ואסנס הפעלות הנספות דה\nראי שנותוב כהם אל דברינו בכללוות וככר בארנו יש רשימה בלב בכסaczיות ותודה כל עכל כה שופילו. כמה כ\nברושם בקזג החום הטכעי אל פנים אויר פוריו היות כח חנ\nינג שינושה עלולו כנס כל ירחיות ויהו כנס ככלו כח\nבחות לכל אלה כי זה העס ימעט שיטת ואסנס ח\nהתנועה והתעירה וכיצא זה הנה יחלישו הלב בזומם", "# המאמר הטי", "## בטרשים הכלבים", "פֶּרֶק אֶ\nברפֹּאת הַלָּב\nיש אַל־\nברפֹּאות הַלָּב\nבכל־\nברפֹּת אַב־\nברפֹּת אַב־", "האוד בין ידועו בתכלה ודפאת ודידוע בתלישת אס\nאשא הם יותר כולםיס כהכלה דפפאת יקלו עלולו סס\nואסנס כה הנה אומז אל מה שארה שיאר בפרת הופ\nהרפתייה הפושת כי כהוות הלב אמר ראשית ישיגל־ליא\nראי ויהו וכככ כר ירשי היות הקדונלופת בפ\nברפֹּאות כפוזות בגדון ככון בושמה כפרת־ן\nשע\nטינער הירוק בכוֹרף בזיזה אַ ויהו כנס־ת\nאַס\nהרחקה הצלבית במשפת הקהזה נקיל אַל־נגנוד\nלא נגטן לעבר כה ההגנה אַז כקוק ויהו אַל־אַז\nשינתחי כה שלא יפלף פן יפלף ובה ותערדה אַס\nהישע כמע ולו כן בדרים הערנומים ויהו אַס אַל־אַז\nכ\nכ\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל

["מאמר כ", "חס או חלוף להו או יבש אם אס צוינו להלוף מינקר השת\nהשתלנו בה רפואות החמות מעורות ברפואות היל\nהלביות החמות עס שטרתונו שלא פול הנה כבדל ל\nללייהה אז כיבב עד שטח גזם היל לא בהדרדר או\nמתית ליהמה מלה מוסר חומרת זה. ואוכן אם\nרציגן שנחל כזג חל לא נכח חיסיפק במקרים כי\nהעצם אשר נברא היל בשביל והוא הרה הנשק בזוה\nעצמת חזג טכז זומוי החום הסמך נג-header כי ציוקו לו\nטרוע זמונ היל אם חיח זה שישטעך והיה ושתיע\nדישתיכה ואם יודז על בשר היל כה שיכרכו ולא ייהה מ\nמעורז ברפואות החמות.אשהדכם לžקלה החום הסבעים\nלא כל זה בחוכם אבל בסיונות המתחברת ליחום זיזנו\nמאם יערובוقه אם אפשר שלא יזיק כשר רע הרוח וže\nדזשוריו לעצם הוא גמיה היל כה שישפז בז השטת חום\nהלכ אב יחל עשו חזג החרוז וže לא נמצה חתGIN הק\nהקרוניס יכלי ורפאת רוע המזון החם אז כלב ונה\nשיקיה לו מערוב הרפואות הקורות בלבליות חמות בטחון\nכי טכנע אס ייהה חזג כינור הגלר בין המקרד והחמה ושה\nהמקרד אל היל ישו החמים הלאי אל כה ירשה זה\nאת זה. ואס מצרג ורשה זה תעלב בחזג המוח\nבסנור או קידם כן השוער כזג לשון השר נמצק בו\nואוכן אס ייהה הכבע לישל לא יזועיל ההנה, והנה\nצריכים לעשות הרפואות הלביות החמות מה שידוה ונה\nככיבד עצמי רוב הרפואות הקורות הלביות ועכז תג\nגדעתם ובשעת נבקום אל הימים לחיי נקבים\nזיצרים זה,לערוב והרפואות החמות הלביות הנקבות בז\nלהזדה תטעמה ליהוניים אל היל כזג שיעור גוזר בש\nבשא שתערזות מעונות הכבפוא.ה יכ שאר הערבים יזב\nזיברו כי אל היל ואחר יש לכה המקיז שרועיהו כן היל\nויזריזו בזג חל ויעזור לעצמי במקרים להשואת\nהמונ הנה זה יתור כן אבל אospher לעש המקרים מוקקים ו\nואחר יעמד בתזחת המחלכים ויכינש שיערבו ואותם ש\nשיפר היל עפראן מעונות הכבפוא.ה ליהוע על ההאשונים\nהנה שטנ עונת הכבפוא.מעיטי הצורק ונה לא שערו\nעדוד כזג חם ירפאכ בשותת עסיט הרירות וכל כן מ\nכי התפּף השאמי כרונ הכבנפי ונה כמה טכינורו.\nמהרפואות השגונות ונה שדוכן דן כמה טכינורו.\nוברשות ותלבשות כן המכאבים מעורבים במחזקים ה\nהלב ואפּל שתוה החמה ליהה שהורק.\nואוכן\nדפואת המזג הוא במחקמים הגדולים אשר נזכרים ו\nוכני הימני ובתנועה השה ובחטכשות וברטיות החם\nהחמות הכשמיות הלביות ובענויות החמה בשוער שיתע\nשיתעכל ואפּל שיו־לכמת ליהה שהורק.\nואוכן\nרפואת רוע המזג היל השה ירצטם בז ליכזון רב מילחא ח\nלהיכנס המהיר אחיו ולא עשתה האכבני עם חזג ו\nוכעוש תנועה וטערנו ושתיית חכים הקרים חקיזו הור\nזוהי זה שודק ירוחיקו חכים הקרים חקיז הור ו\nבזכונות ותמשק וירבו השינה על אככל חס. ונה כי\nהמסה תוהה הליהה שהורק. ועוד תדע הבדל זה בעת\nשנדרב ברפואת הדקה והצטוק. ואוכן רפואת המזג", "הלח הוא דקוק הנקונות ועדיית הרפואות הנכונות והת\nהתנועה השה עם כיכף ורבוי. ובסה היהוד ברגה\nליחזת הורקיז. ואוכן רפואת המונקר היל הוא בזב\nתנועה הכזרהיך קודם ובאכל וכל כך terms חכה והרשה\nרחבית בכיסות החמים. ועדיית המשלים והנירים\nעדיית הין והזק והתכה הכבוד. ועדיית הנזונות הנט\nהטובים הכומיב בשוער אך לא הרבה. ואס ייהה המבה ליהה\nהום ירחיקו המזרהיק ייעשו השגלה ו same תיהה המבה ליהה\nרטבה או חמה רטובה תרחה.", "ברפואות הלביות, אוכן הרפואות הלביות\nבשלמות הנראו יש\nשתייקסם כלות הרפואות הנפדות ומלאות אברי הנש\nהשינה. ואוכן כפּר הצורק בעת ההא הניה איריגנו", "גוזר כה הם בראשים ושרשים. ונאבר כי הקרובות\nכן השוני בהם הם הנגון הנקיא יא FACT וכרנסא וואכן\nהנקיא אל פירות והוב. וכפף ושון השר\nב\nמסגלה וערפאן וניי מני־ניב כן כה־היו תיעלת ו\nהגרופלי. מינלא מאד וערז האליגר לואן ומילשה ו\nזועדה ונה באדונ וערז ואהל לשורם וערז וידני אלי ארו\nגדול וקבוי וגלנטסך ויחוד וידוע וערז ארו סאדד\nתדר וואיטרא מופלת. ואוכן הקות הם פדיש\nוכבפּורא ואלומונים וצנדאל וקגבי ורדים ואטפדי ו\nשין תום ותפוח ליחה יוכשה.", "## המאמר השלישי", "פְּרַק אֶל דְּבָרָיו וְאֶת הַמִּשְׁכָּנָה", "mure ardis, ausis ais\nwremulius", "ברפּיקה וסכותה.\nדדפּיקה היא תנועה רפ\nפרפּופית תקלה ליל\nס", "וסבתה כל מה שיקז ליל ממה שיהוד בעצה או כיכו א\nא בה כמה שיחבר בכן האברים התכנסה המשתפים בז ו\nלפעמים יהיה בחומר ליהה.", "לפעמים יהיה כמורס.", "לפעמים יהיה פקּר חבר.\nכמסה זה. ולפעמים יהיה מ收款 וחלק מהם דמי ונה ייהיה לחת ונה יהיה שחרור\nלפעמים יהמה כהם דמי ונה ייהיה לחת ונה יהיה שחרור\nונם יהיה אדומוי ונה יהיה רוחוי ונה יהו הויסת קל ינקל\nשב\nשבה.\nוהווה מזר וכז פשטי הנה כל מזגבי\nיהויב חולשה וכל חולשה מודישת כלב כל עוד יתמיד בו\nשארית כהבו חונגנות ותנועת צעך כאלן הוא דוחה מע\nמעצמות הילופ פחנות ותיהה הדפיקה. ו same תפלל עתק\nאל העלוף ו same יפּליג יזועק אל הכות.\nוהנה יישתה\nאותה מזמונ הפשו כל כזב הכזונים. ואוכן המורס\nהחמה כל עוד טתחייל תראה הדפיקה. ו same תתחייל תראה\nעלוף ואחרות. והקה תקרב מענינה אך שהיא אול\nתאריך בקרוב כן פקּר החבור וכן הסתיקה תזה במע", "לארה. הלא יתורכו.\nכדד זה יתורכו, אס\nכדד זה יתורכו, אס\nכ

["ספר אַמָּוֹן אַ", "במעכפי הדם והזרה בלב ובה שגלרו אליו ובעורקים גר\nדמסר כוחדקי וזרהא' ואסנין ההווה כסכה זה כמו\nההווה ככאבים פוערים והעתק ליחות השורשות השכנות\nהניזכרות ומשתיתי ספי הכות וההווה מעקיזת בעלי חיים\nההווה כהנהשים כלוֹי תוחליעים המתחדשים בבטן וכל\nשכן אס יזקבה לערליני כרט הבזון והשכרים'. ואסנין\nההווה מדקות חוש הלבן נהה בעילו יקrah ליה דפיקה כחי\nהיוור מעש שולד לבוילא אשר ביננו ובין כיוו או וגרבו כ\nyszר או בעורקו וכן איכו קהיר השדהה או המה שיוכו\nאליו אחויית שתי המיכס כבלי שיובל זה ליחולשח בפע\nבעעורוינו'. ואסנין ההווה בשתוף האנף בשתוף האנף\nכלו כמו שיקדHK בגדחת וכל שכן קדחת הדבר או כת\nבשתוף כיכש שיקידבו כוסטא רפה או קשה כמו שקרה ל\nלקיף ולתרכנול הניזרים או בשתוף האצשו שתהיה בפיה\nליחזד דבק זכוכית או ליחזד נושכת אדומית או שתהיה\nפסיד בהזון או בשתוף כל האברים אשר יזאבו בח\nבחוון ונס תקרה בשתוף האצשו בלייה שיש בה או צם\nצ headless\nלשבש שיבודל בינ ובין הלאי", "ולפעמים תקף לדפוף כפי האצום\nרצוף בזוזה ויוור הידר היחר דומא בדפיקה הלאי\nוהיה בשתוף הריאה אם תרבה הסתירה בעד הרגלו אל\nהלב ולא תיכבע הרשימה קל פנין והיעבור כצרות נשמ\nנשיכה בלתי מובשתה ולפעמים תהיה ב套ת הגכל ותנו\nוהצנויות יקרו ליהזוח אלצ הגבור ועוד נבאר זה בקולומ\nиhi שיתרעם בדפיקה אוזיה חויור זהה בו חפץ קא\nיפלוט קא אדופירב ולא יסור חפץ הקא הנה הוא רע", "ונכשד בを通יזה באצט ו\nבאותיות הדפיקה, כל\nז זה ירודה עיליד הדרק\nהמתלף ו国برد جدبر", "בההלהפּת הינווד וקוטן והכריזות והאחור ווע\nוהעבזת והתכיפה ופעמים רבות דומא דקף בעיל חנניה\nהנקרא בו ויוור עיל הלהה כבנה חוקר כרבות הדופ\nדש ושהושע בעיל כאל ולבבו יתפּה כלוֹל ויוור על הד\nדמישת כמנה אוטות החום והתהבות וכמירות הדופ\nוגדר בכלי עת הדפיקה וקבלו תועלת במשגלה ובקפלה\nוהכדי עת הדפיקה וקבלו תועלת במשגלה ובקפלה\nנהכף יוור על האדומית שווה בעיל חלויים אדומים\nישכואחריה ואריה קושי בדפ. וודזק החלהבות ויוריה על\nהשאוריית היגון והשתובכות וקושי בדופ ויוור על ח\nהרוז הפשוט מהירות התכה וקלות הבאבת ומענט חת\nותהולפּות דפקי יוורא על הקורסות בעצמך או בכיס ו\nאותות המור差 תונכרת ועל הלהתכה ב套ת פ\nההווה כסי חמות והעקja צו סבתם עס העודר אשר הס\nהסבות וכן ההווה כן התוחליעים וההווה ממזון הם נפרא ד\nהתהלות חוקה בכלי הרנש ליחות יתחזק בו הלב ומש\nוהירות דופ ותכיפה האפֿי בכלי עת התערלותה וש\nושההיה באחרית סכות הקיזה הנקריא אשפּשי בליליה\nליחזד וברקה וזרothה וכן ההווה מן הark הושע יוור עליה\nסבותיו כוהרקות המכבנות החום הטכעי והולויים ח\n", "המדקים והאוורו והדוקים המאזר המזומכ בפי\nעת הדטיק'. ואסנין ההווה כן המועמתה כה יר\nעליה התחלפות תומק בקצמן והגדר והתולשה והחזרה החזק\nהערדר חלבן", "בנוזר ההווה כן דוקת חזק הגל\nניודע זה כהודוק הדופ וברוזה האטשה וצלום איר ואר\nהאברים והוחז הדופ וגדלו הוא זומית כזוה לעילו וואס\nאותה זה יתיה הגנה עם בתי חיפת הדפיקה סלד ונקה כשר\nוהתבנה בפעלתו ברירוב, כה שוקה זה לאום, כך\nשיתראה על פניך רישום הפלותיות הנפשות ונס יפֿן\nזעט וכה בצל אופ חודש ין יוחת זה.", "ואסנין ההווה במעת האצט המה\nתובולית.", "קלי אותות עניני האצט ויתאוח ושה שיפט כנפי\nהודדיונות הרגג קא וחכלים יקר ברקות רופי לאס\nהיוור כמסה אדומית שנכשף דפ the arta\nושיזח עד שיה שיתור הימן להלכמ אמות ששהש\nבשתוף הרגא שוהרים בליה בוכן למדקה גניזה, נב\nבניצאים כההותות המורים על יזוה הרגא וטעו חע\nהמעדים שבעא טסיכר ונקא בקצמן.", "ואסנין ההווה בישתוף האצט\nב套ת התחליעים הקנאים לישמים נהיה יזוה לעילא\nאותוות הותנרים בנקות שיווה בישתוף שיווה לעלה הירור\nוכב אב משכּל הגנץ ופול בפתע בפֿואָצט.", "פֿרֶק נ\nברדואות הלאי\nלפֿר־ק\nאַמָּוֹן\nכֹּל הַהֹמ\nבָּקָה וְהָצָמָה\nוְהַעֲלֹמָה\nוְהַעֲלֹמָה\nבָּשְׁלַי\nהַמִּלְי\nוְהַעֲלֹמָה\nוְהַעֲלֹמָה\nבָ

["אַמְרִיָּה", "שישתני ללהוא כירות וירогנת השמה האצלו. וכן אם זה המאכל נפתח כה הגה ראו שתהיו כה שזזה לעכל מה שנפתח בה. בה שיכר על בשער האצטיכסא בינו שתחט חמה בה. הלה תחת ההנה כן ראו שתזזה הנפעל, וואו חלב עד לא יקבל הרושה ולא חסфת. ביטל המכה לברר כלתי חס הנפעל אבל ראו עס זה שיר שריר ללה ירопתות, הילכות ומסה שינחי לYLות, בדופיקה שעד משקל מ่อน שור, בעת השמה לYLות, רב תרופות. ומסה שינוסה ליה שתת שער נרענה מפריטי ית ביטל חלב בקרונ נופ או שית שתית משקל מנטורא יכשה בסיס קרים. אם היה שם ח חום או יזז אס לא היה שיח סהום ביטים רופופים. ומסה שיקבל תועלת בעל הדופיקה שהיה עמו ליום בסן. חק המאות יתור העשר בו ועשה מודזים ככנו. ומז ייהה אותו שיהיה בו הדופיקה חופ יונבר על ביטח ורד וקמ. וקכפלה נבצן ומשנים קהרים. עס פעט עדוב כן הרפיפות האורות הידוקות החוזה בעקב וקכע וערפאן וקינף האוקים. לא יש יריה הענין להמתק על הcreים. וואם היה כה זה מזק בכסך וברכז ועריא וירופיר. הם ניקיר יונדי אלינו כמיות העשרנים והזדירות הנאות נפ' חומ לא ניהבה עליך חיד. הוברת בשנות הדופיקה הילכות ונקירות כי את עת תאסף כל' חס שמשה הנה הוא לבי מוקם בזונה השאת. ובעל הדופיקה עס חפ' קינ וקיא. ואר זרמו שדופיקור פוראנו וכיבוד אס יריה שארית קר קדחת השוקה קמה קלי שיעדים רחום בכיס חס. ואור קידר בושק, זזז טוכס ויהו כה אפ' שיקא ויקבל תעלת בו. וואם יתעבש הסוכתי ברוסופו בפֿון וקיא יוקע תומדת וביי הרומן ויריקור. השוקים ציבר ישף. ריה הבופיר והזדורה ליה חס ומעון יונדה על חהה בדכ פקבות הנגונים וכפנשורה חולה ופעמים כות יאיר ויד. הדופיקה ואהן ידוחה דבר למסה ימין ושמאל. ואר ישקף את הדופיקה.", "## פֿרֶק ד", "פֿרֶק אַמ הָדֹפִיק הַהֹמָה", "האות עס סלמה היריקות א\nאות ונסט ורשהת א' ותוהה דופיקה חמה כלו. ל\nלהה וראוי שתהיה הנת כעליה כה שיעור ור' ליה\nברוזם השדי ביטח ויריק ביטח. ביטח כיוון ויהיו השמשה\nהתפ' וטרק תפוח וחלב הנקרת דת שנת\nסנהסכן כקרוב כן או כלתי חומז מאד.\nוהודעת אַרמָלִין ופריטות קהרים. וואם יס 癥כאל השפר או כמעם אל\nקְיִין וָאָל הַלִּי אָמַר וְאָמַר הַתְרַבָּנִים וְהַקִּי בְּשָׁלֹה\nבְּיִשׁ וּרְסָל בַעֲנִי הַהִק הַבְּהִל וְנָכַל כָּסָע אַל שֶׁ\nמִצְחַה הַקְּהַל קְהָם כָּל זה בְסַחִית הַפּוּרָות וְהַבּוֹר ה\nזַתְפּוֹת הַחֲבֵן וְהַזְמַן הַרַק שֶׁהוּא לוֹי וְיִדִים וְיִגְל\nצ'אָב אָמַה יִחְיֶה חֲמָת ה' אֶתְרַבָּה הַנָּוִי הַנָּה וְהִתְלָה בָּכָה הַמִּ", "הנמעיה המים הקרים ו'יילר מזיזים כמ' ורדס נסיעה אחר גניעה ותנמעיה משקה היריות ו vsקשה התפּה הש\nחשאתי בלוט כ'נני ומה שדומיה ליה דקר אחר דך\nאם תצלף שימור בורכפֿר תשה\nיצַשְׁך שיקוד על על טתיות החלב הנקף טליר' אחת\nעד כ' יוניס מונז ו'א חומצ+(\nוהנקודים תשה\nהכוי אז על כל פנים תערכ כה ומשה שחיי בדך\nההו כן ככאבא וקדדומי וערی אירוג. ו'א בזבורה ו'א\nוכמפֿר עס אַשְׁפִּי ווריד'כ ג'ל השוודו ו'א עשה אותו בכל פ\nהשור הנה תקרים עליו ולא תידור רעתו ועשה אותו בכל פ\nמה שתשקו ו'א תארה ו'א עשה התחבשות ה'ה\nוכן יבניו השרופשים בכלי השרופים ו'ם יועיל ליה שת\nשתית אז ריבר' ציני ב'יס קרים יטים רופוטים.", "והשתदיל שחייה האור קורד בתכלית הקיר וויזי ה'ק\nחקלוות ו'הו הזרוח הכסמות הכתמאות ה'צינדיות נס\nנסצאות אותו ביחוד ו'אך כז אס ה'ו עזיה ו'היהם דבר כן ח\nה'יזן בשועד שינקוב בשמיו'ם אל ה'ל. ו'ם משקיל\nתעלת ב'ו על הדופיקה החמה ההתקע מאיר ל'אר\nכי זה יוזהה ל'ריאות 'וירא ש'לא תשה התחבשות ה'ה\nהתקדמים על ה'לב ה'לוהים ו'כ' ו'יודד ו'י חת\nתפוחים ו'קכפֿר ו'אשפִּוי ו'לדיד ו'אשפִּוי ו'לדיד ו'אשפִּוי ב'ם\nכבר ו'בז ו'ביח ב'קדשות\nואכן כהוראות\nהסועילים כהזישו: עוגות קפֿר'א בעפֿר ו'ם משקה\nהכּוֹכ ה'הארוג ה'נה יישם ב'ו ל'י ו'הארוג ו'רפּאות ה'כק\nה'המקה ו'המשטה ה'קדר\nל' טש'ן ב'ה כן ה'הו החוז הירוכיות יוקח אַשְׁפִּי ד' ח", "ח'קיס ל'יג'לא ו'א'ן ס' א'זז\nקדדומי ג'רפּורא כ'כל א'זז ו'ד' קכמ'ורא ח'צ' ו'זז דרנפאן\nכ' זזים יעשה עונז במ'תירב'נ כ'ל עונה משקל ח'צ'ן\nזז.\nה'א נוסח א'הו דרונ'ני חלק קכפֿר ו'דכע\nחלק ח'צנדי ש'ל'ק קכ'ש'ל. קקכ'ר אלסונים ל'יג'א\nאל'א ו'אשפִּוי ו'וריד'כ א'ח' ח'לד לשון השה ש'ני\nחלק ב'ל'ש ב'מ'תפּה ו'ועשה ו'עוגה ו'השתיה ב'כד\nעד משקל.\nז'ע חסרת זר'ע הנדב'א א'שפִּוי ו'וריד'כ צ'נדי ד'ל ל'נויות\nל'טן שר כזב'ה יבש'א אלסונים קקכ'ר א'ל'יג'א ב'דול'מ א' ח'ל\nחלק כ'כפֿר ו'דכע ח'ל'י יש'ף הא'כמ קה'ה משקל ב'ד\nז'ים כ'ה טוב 'מ'א\nוא'ם יתIGNק ה'צודק יוק\nא'שפִּוי ו'צ'נדי כ'כומ' ו'וריד'כ א' ח'צ' חלק כ'כפֿר ו'ר\nר'וכע חלק ה'שתיה משקל שני זז'ים.\nאחר, א'מ'ידום קקכ'ר ב'דול'מ ל'יש'א פ'ליננס'ן כ'כ\nאלום ת'כני נפ'לה בכ'לי ה'טפה ש'ל'ה ש'ל'ה ש'ן. אדום\nאר'וני כ'זדה ח'משה ח'משה ה'שתיה משקל ב'מ'ל'יש'א\nוא'ם פ'ל'יג'ה הענין ו'נוסף ה'התלהבות ו'פּוחת ש'זיה\nה'תחלת מ'ורס'ה ה'נה יצר'ך ל'שִׁקְת ו'ז'ה ה'יכר ו'הופ'ו\nוהיתר' טו'ש'יקוק כ'ה יברוח עד ר'ובע ז'ז'ופ'ו עד ח\nח'צ'ז ו'זומורבים ברפֿואה כ'כש'ת ו'ככק ו'וינ'א ו'לא'ן\nוב'כפֿר ו'זעפֿר כ'פ' ה'כ ו'העת ו'הצ'ור.", "ברפֿואת הדופיקה הקה\nפֿרֶק ה\nא'בָּנ ה'הירוק א'ת ה'תוח", "ה'המונוב ב'ב\nה'תתת ה'תנ\nה'ל'ה ו'התחז\nק'ד'ות ח'ש\nק'ד'ות ח'ש\nק'ד'ות ח'ש\nק'ד'

["פרנַל אַפֿל, אַר", "שיקף ב order היות היות, ונקדמת היות, ונקדמת היות,

["מאכר נ", "לחיי כמות שיעור כל התחדש שלום, אין להתחיל מהאכזב, כי אין לה

["ספר נ' אופן יא", "ליבתמיד יציקה עלי קצאותיהם ועדדי אבריהם הראשונים שיב\nבלי ורדים והסחיות הנקות הירוקות ועל כל פנים מיין\nבקריד ישתו * וואם יהו שפ פוקת וеפץ קאף אזרוי\nשתערז חום העלוי ותاؤר הטבע בדנograda הגדון ב�זרה ות\nותעררה לבקא ולעוזר הרוח לחשץ וראוי שתתמסد זה\nוהדרז עלין ותIZוק בשרועה ותערק היותה גדלו שתהיה\nוהעטוש אפ בגדס וואם לא יעליה ולא יessש רנה הימ\nההוה כת נראוי וביחוד כעלוף הירקי שתקריב אליו\nדיה האכליס התאבים אלן בעלי חפץ הקא ועלוף הקא\nהנופל בסדת ליחה בפיה האצום כי אז אין ראוי שתקריב\nאליהם זה וראוי שתשקם הין ונבעו המים הקרים או פת\nבהוכמים כפי שני הענינים הידועים ויהיה הין היותר ני\nנוב ויוורר דקיק והיהוert טוב בטעמו ממה שיהיה בו שא\nשארו בקיצות וואם יהו הכח חוק אז העב לוזק אספוף\nהרוח והלוזק וראוי שלא היהו בו מירורות הזזה כי ייקע\nיתעדה והטעם ולא עוכי כיא יונקבו בפה * וראי\nשיהיה כראה אל הרכוכיות אל אס היה העלוף בסדת\nהרקה זלכ שן כן הנקבים לרפינום זולת זה כי איז נראיה\nהין השחור העב כיה ואו יותר זן ויוורר נוטה כלביות לו\nלהפך מה שבו יתן ויוורר חזרה אל הרוח כעצמותיו ואבנים\nכי שלא היהו בו העלה ההוא הנה הין היותר", "נאות לו יותר מהיר לענור\nולנקוב ואתה תוכל לנסותו שורק ממנו עט וואם ריאת\nהנקב עוזר בעירות ועבר אל ער בחרמה עס עצם נא\nנאה טוב זה והמהות הנבוקש * ערפכים נשים בו כן\nהבסך קור לשני נרגגים או אפروיה הבסך שעור השתיה\nאו חזרה או שלישית * והיה בעלון ההוקז ון עוגות\nהבקד דזרנות ברקה והין חומרות כאות בבייצא בו חס\nהבזוכם כמי ש'ין בו עלוף כהום כי ואו יותר נקב וואם\nחוזות ככון חלם היה יותר רחק להעיר * ובנה\nשיועילס המיבודת בעלוף הניתב ברקה\nוהאנשים היותר צוריכים לשתתה הין המהוכם\nבאחרים לרגזב כיא ראוי לאלו ישתיה הגד * כן מי\nשיתקרר כל נופו ואלו חס העדיב ס אל ההפיה ומורית\nהקצית וואטמס בשתנים החמים המבושגים וואם יה\nהעלוף ככנת ליחה אם אפשר שתדר הלהידה ההיא בקא\nהקזה שיקל או בוחז או בקוקה אז אשהז * וואו יישת\nזה בסדת הרקה מהצדדים הפנימים תחכם הקצאות ותנה\nותתפף ו.המרב בשתנים החמים ופעגים וצ\nיצטוף ל.ישם כהדווק ותנה בכל מ' הרקה בכה שנאמר\nבשבר מקומז ותנה.נה ל.הלה הגד בכה שעדעת וכ שיהיה\nכן הענין הזה אחרית היצא הוא ליאנטיא יכון לבייו, ש\nשיקח כך מככם בין וסחוטת ההכושים.ככ השרב חזק ה\nהבשוף בין ויוועיהו לערס הלבונה ושין ביסאברוי\nדמולר בכפופור * וואם היה סבת הרקה מהצדדים\nהוירוגים בזיעה וכיצא כה תקרר הקצאות ותזרה על הע\nהעור הדס ויטן קולוריא רנקר וקליפת רכון ושר\nהקובצים ולא תדחה הלהידה להוזן כולל ולא תשה ככות\nדמוזרים אלה בעלוף הירקי מבחנים אבל ראוי שתחזק\nהבה בכל הרקה * וכל שן בייקרבת ריחו המזונות", "התאבים ובייצא בהם ממה שנולד, וואם", "והיה כת באס הטרשים הכאבים לא תוכל סטם כן\nשיפוא הקולג ביי הגדים הנקריא באהגרים הנסט\nהארים ונתע ביי הגדים הנקריאים באהגרים הנסט\nדופעת הכסם ההפנויות הנקרבות בער האיס וואס\nאם היה בעת השהיה תכר ענט תחן המהית מזון בק\nכמ והנתה הראשונה הלא ווכב כה שיתתנו בו שהם כמותו *\nראוי\nשכנע העפנויות הכיעות כפי ביי ענין ונתע בק\nונקר בשער הטרשים ותמר בהזארו שנקע בק כנ יק\nהHairת בתכם אם היה ש' מ' ל' בפ' האסטות תחתו כ\nשיקז ביי והאריכת ני * אם היה ש' ליוורי אירטע\nיונישכ וזונן ותועתע תנועה שה כסלת כמות.\nוההפיה לכל האברים עד הקבק והאסטות ולא עפלס\nעליו בזון אלא הין הזכר בענין העלוף שד א' אסף\nכלת * ורבים כן האופים סטרלים תנסק בזנו\nבהסב זה שיהיה תכינו וכיהו נוגק חוט ווא\nהכעבי ויהיוו, ואלו יקרנו תחלית סטנגן ולש\nאותו שבנישב כה יש בד קדוק ותתנו כבשאף\nוכיבא בז * וואם תהייה סמסת כהה באברם הרישום\nשה שניג אליהם ינבע הסכונב ו.פף ו.פקי ו.רוזהו\nוהבקס בכו אלו ישתן כ' חן חס ש' ש\nשיהו לקן ון אם היה ש' חוס * וואם יהודסמה\nחיי הירaiי הגדו ביי ו.רדי * ו.פלה ו.קע ל.קלה\nבשטייה הלהב קומ * ו.דוקה ב.קז ו.קלה ו.קלה\nע"ה הרקז ון כ"י ב.ס"ר ע"ב ו.קלה ו.קלה ו.קלה\nחסן האירוג רג'ו ב.ע"ב ו.ל"ב ו.קלה ו.קלה ו.קלה\nב.ר. ו.ש"ב ו.ת"ב ו.ת"ב ו.ש"ב ו.קלה ו.קלה ו.קלה\nראוי שינן לו כה שינן לו ב.קודק ו.אף ישקז בק\nהחמ ו.כ"ב ש.ט"ל ש.ט"ל ש.ט"ל ש.ט"ל ש.ט\"ל ש.ט\"ל\nבעשריות מ' יריהו ו.נ"כ כ.ל"כ ל.כ"ל ב.צ"ל ו.ע.ס\"ל\nההפ"ה המתקח א' ה"ב"ב ו.ד"ב ב.קז ו.קלה ו.קלה\nמ"ז כ"מ ש.ש.היבי"ה ו.ה"ב\"ב * וואם כ"מ נ.כ"מ ו.א\nתיה ד.ש"ל ש.ת.ק"ה ו.ה"ב"ב ש.ת.ק"ה ו.קלה\nב.ל"ח ס"ל ו.כ"ל ו.אכ"ל כ"ל כ.נ"ל ו.כ"ל ו.קלה\nכ.מ"ל ע"ב ש.ע"ב ב.ע"ב ש.ע"ב ש.ע"ב ש.ע"ב ש.ע\"ב\nב.ל.ע"ב ו.כ"מ.א.ק"ס ש.ע\"ב * וואם\nה.ע"ב ו.כ"מ.א.ק"ס ו.ע"ב ו.קלה ו.קלה ו.קלה\nוה.ע"ב ו.כ"מ.א.ק"ס ו.ע"ב ו.קלה ו.קלה ו.קלה\nו.פ.ל.ע"ב ו.ע"ב ו.קלה ו.קלה ו.קלה ו.קלה\nה.א.ס.מ.ת ו.ע"ב כ.כ.מ.ש.ק.מ.ת כ.כ.מ.ש.ק.מ.ת\nב.כי ד.ד.ש.ל ב.ע"ב ש.ע"ב ב.ע"ב ש.ע"ב ב.ע"ב\nש.ש.ל.ע"ב ו.קלה ו.קלה ו.קלה ו.קלה ו.קלה\nה.א.ס.מ.ת ו.ע"ב כ.כ.מ.ש.ק.מ.ת כ.כ.מ.ש.ק.מ.ת\nב.כ.ל.ע"ב ו.קלה ו.קלה ו.קלה ו.קלה ו.קלה\nש.ש.ל.ע"ב ו.קלה ו.קלה ו.קלה ו.קלה ו.קלה\nב.כ.ל.ע"ב ו.קלה ו.קלה ו.קלה ו.קלה ו.קלה\nש.ש.ל.ע"ב ו.קלה ו.קלה ו.קלה ו.קלה ו.קלה\nש.

["1'02", "באמר נ", "ערזות פעמים רציפות ותיר והנהיה בז מה שיחבו\nהקבות צד ההרקה ואариיזבלו תנועת בקדition בגדית הקצמות\nוהאתה חמים הקרים וחפיפות פי האסטום. כן כל עילו יה\nיהיה כזדה וביין הכזות אלה אם ינען מונע כן חין כמו\nמרוס או ליחזר בלתי כבושלת או שלשול או כאב ראש\nוכן שינדאל הצרף לחזק ששקות הין כן ולא עתיזה יש\nבעלון החולשי והזרחה נאות לטי שיקזרו עלין כרפ\nוהדצאת הנקראים דיאריא וואינәשרא. אם קהיה לערז\nלהלודת דם הנה האזק וסא מאן וכן אסיקה לערזה ברג\nוהמרזון כן כאות לטי שיצzekה כן המתעלפים התחלבות\nבפי האצטום. ואכם אם יהוה ליחלושת פי האצטום או\nראוי שתשה עליה התחבשות המזוקים כמו כה שלק\nכן מצע�י וחבושים צגדיל תערפן ולילי ביין\nוכן התחבושת הלוקח כן כך ולילי ביין ונסבי קבל תועל\nכאד בחרפת הקצאות וקשיבתם והעלוף הוהוימדער\nאלוי ישקטה משקז ווזחם לחי או עלין הידיש כלינכה ירי במר\nהסכז מולצאת ראיר שתפגש עונתו בלינכה ירי במר\nרמזן בין אוין שקטה התפוח ולפעמים יצירך בליליים\nהחדים בסבת העלוף להשתקף הין והיתר כן חן טס\n-בעלי העלוף ישתדלו בתערוכת ובעזירת הדלך", "1925", "בנגלת הבה פחם רוב\nמה טיקת זה בעת שלא\nהיה כאב ולא לשולח ולו", "ללא מוסר נדולה ולא הרקהגדולה ואכנף יהוה ללהוות\nנחיות ובכד המט ויזי הלהוות דמות בז הבה לא ליה\nיחדך תחלה מארים אחיך לא יולו בבחסן עד שיחדש\nנגלת הכה בפתע תאמו\nואכנף הגנבר גרביה\nשהיה הסבה ליהוות עכית באסטום או בעוקרים או בבריא\nלשמנו מעברי הרשימה ודע כי נגלת הכה לפעמים יהוה למסת\nשדייה הבחה אסם יכטסן חן הצעדים או הצעדים מותקם\nמם录 مشو布 האדם אין כניע כו ולא. סד. כמ. כמ. ושתכני\nאלא לטרס בסבת זה קעת מה שוכרנו. ואה יזוק יפל בך\nבשלימות וואם לא יתוחזק יפל הכה כן הצעדים ו la\nלפעמים יהוה לרקויקות הלהוות כצצמויות וקולס\nההתكة וולק. בגדות אלי, לפעמים כהיו פלנותוריהם\nהמנהיגנות בלתי נגועות ועפּו שיחיו בלתי נסכלות אם יר\nרכו ותעריכנו", "ברפאת רפואת אלן קרכת\nברפאת כעליל העלוף והנה\nכש שיהיה הכן הגלוי הורטי", "הנה רפואתו הקהון כמה שיהיה בסת ליזות אחרות כן ה\nהליחו העבנה או ראוי שיחר בעיליו בעת הרגזיל לרק\nככמו הניגרא ולפעמים כפּר כניריא פיקרא מורכבת מ\nמותרyst בולח הדרי ואגריק וואפיסי וכיצא בה\nלפעמים תקבילו בככמו השקטומקיא כי האשקומיא היא\nממה שיעורר מעשה הרפואות השארות. ו. ראוי שתשה\nכש הקירא אחר השלשון ינשיד לחת המחוקס הלב\nהרחשת וחפיפות הקצאות שיעור החום הסכתי כפ. כה שנ\nשנשנה זכרון וועשה אחר זה תנועה שוה. ואכנף המזון\nיהיה כה שידקד ויחתך כמו מ' הורעוני בחריד ו. וסן\nיא ב", "פֶּרֶק", "פֶּרֶק", "ואם יהוה שס. העזר הקדם כז. מש\nכטעמי בגדים. הנקראים שס. חסידות בגד\nומizec בז. משקחת חפיחים עם שנכנבון. מז' עליב בגד זה\nוהצורך אל מז' או. אך כמ' השר ב�לו. ויהו\nהצורך קדיה הנקרא. חס. בלב. הלהם. ומי. השר. ו. ו. ו. ו. ו.\nזיכב קדיה הנקרא. חס. בלב. הלהם. ומי. השר. ו. ו. ו. ו. ו.\nץ. א. ע. ע. ע. ע. ע. ע. ע. ע. ע. ע. ע. ע

["ספר אופן יא", "לא ייהו כןל להלך בכדי דם האהבה בחלף מההאכזמה או האבנה או האשה ותתחבורה הלהשה ברכנות כהא החלף ורקמות דריגות ויהנות ותלמה בחלף בחלף ויהו כהן בחלף ויהו כהן בחלף ו

["אַמְצָן יַכ", "זִקְוֹק מֹלֶב הַבָּדָנַן וָעָוֹד הַצִּי אַמְצָן פְּנִי קְמָת בָּמֶים ש\nשְׁלֹמֹה הַזְּמַן עַד שִׁכְלָה תֶּדֶק אַמְצָן הַרֹסֶטֶר טֶבֶה\nוּזְמַן הַוֹדָמִי יַוֹקִינָה מִסְנִנוּ וּוֹשֵׁם עַלְי אַמְצָן כְּן שָׁכֹּם הַח\nזְמַלְּכָה וּשְׁהָא. וְיִזְקִינָה שְׁרַת הַרְעִינִים יִשְׁתָּה בְּרִיקוֹת\nנַפְשׁ עַם אַמְצָן שְׁכֹּם הַחלֹּמָ יִשְׁמָרָצְפּוֹם. וְכָל שָׁכֹּן\nשְׁלֹמֹה הַחלֹּמָ וְנִי הַשְּׁמַע עַד שְׁמַע בָּעָל אַמְצָן. וּזְקִינָה וּזְע\nדְּכָה אַמְצָן גְּנָבָא שְׁפַל אַשְׁכֹּל בָּעָל אַמְצָן. וְכָל הַרְעִינִים\nהַכְּבֹדַת שִׁוֹקַת שְׁכֹּם הַחלֹּמָ בִּק אַמְצָן, וְכָן הַרְעִינִים\nוּזְמַלְּכָה בְּרִיקוֹת נַפְשׁ בָּכְסָבְנִגַּן, וְכָל הַיִּין מִכַּבִּיל דְּנֹדְל\nוּזְמַלְּכָה הַשְּׁמַע בָּכְסָבְנִגַּן קָדָשָׁה אַמְצָן וּוֹרְתָהוּ\nבִּין וּסְמַלְּכָה הַזְּמַה וּשְׁתָּה אַזְיִקָּה זֶרַק אַל קָלָה עַם\nקָדָשָׁ קְלָה חֲלֹמָם שְׁכֹּם בָּכְסָבְנִגַּן, וְכָל הַיִּין מִכַּבִּיל אַמְצָן\nשִׁשְׁתָּה אַמְצָה אַמְצָה וְצָמָעַ אַפְלָא וְסָכֹּן וּוֹרְתָהוּ\nכְּלָה וּזְמַלְּכָה אַמְצָה וְמִזְמַל וְמִזְמַל וְעַפְעָמִים\nכְּלָה וּזְמַלְּכָה אַמְצָה וְמִזְמַל וְעַפְעָמִים בְּשִׁמְעַ\nבָּלָכָה וּזְמַלְּכָה אַמְצָה וְצָמָעַ אַפְלָא וְסָכֹּן וּוֹרְתָהוּ\nבְּשִׁמְעַ בָּלָכָה וּזְמַלְּכָה אַמְצָה וְצָמָעַ אַפְלָא וְסָכֹּן\nוּכְשָׂר וּוֹקֶשׁ אַמְצָה וְצָמָעַ וּוֹקֶשׁ אַמְצָה וְצָמָעַ וּוֹקֶשׁ\nבְּשִׁמְעַ בָּלָכָה וּזְמַלְּכָה אַמְצָה וְצָמָעַ אַפְלָא וְסָכֹּן\nוּכְשָׂר וּוֹקֶשׁ אַמְצָה וְצָמָעַ אַפְלָא וְסָכֹּן וּוֹרְתָהוּ\nבְּשִׁמְעַ בָּלָ

["פרנ ב' און יא", "רשה על אשה ויהוות והאש רכלה מאד וישפי\nבזכוכית כי זה טוב טאף כל־השיגים הקרים באגרים\nהרבים פה והלquant ותולונם ומונע האכול התכזמן", "כקן בל יונדאל או יקשת\nכמה שיטר הדד ק", "פֶּרֶק יא", "יוכנע בנקן אשה־הנבערים כל־יוודלו * כי שטעת־לכטיפ\nשדיה מקשיש תכעט הכנס בכרזון ותגערין * הינו\nכן * טירושא ותּן קמאניא בָא בּ זומן יול־הו בּ־זע\nנוכול־קיא ויעורב דבר כָּן כָּן מַצְטַפִּי וּרְטָב וּמְס\nעליו נוגר פֶּשֶׁת כָּלו־בּגִים עַפְּצִים מקוררים וּכְל־סָן\nאם נתרפה * וְכָן מִצְוַי לִנשְׁרִי ירְטָה בּ־תּוֹרִן וְדָט\nואס יישׁים בּוֹ אַפּוּ לְחַם בְּחַזְּרָה יתְהוּ זְמַך הִק אוֹק\nטַן חֲדָוּ מַשְׁקִּל עֶשִׁים בּוֹ וּז וְכָדְרָה וְדָט\nחַבְּשָׁה בּ־זְמַך הִק וְדָט * בּ־זְמַך הִק ירְטָה רַשָּׁה\nאוּקְק טַן סְכָמָא וָקַסְמָּא וָסְדָמָא וּרְטָה\nבְּשִׁתְקָת אַזְלָן בָּנ * אוּקְק לְבָבֹה וּרְע וְקַפְּת שְׁעָוּי\nיִלֹש בְּחַזְּרָה בּוֹק אַד־יְרָשָׁה בּ־הַס וְדָט שְׁלֹמֹה יְדִמְאַק", "בִּצְיֹל אַל רַח וְרַדְד וְצָטָק וְקָלָיטָא וְרָדָה בְּבָשׂ אַד־יְרָשָׁה כָּשַב וְרָדָר בְּכָל־אַרְבָּא כָּל־אַרְבָּא כָּל־אַרְבָּא כָּל־אַרְבָּא כָ

["מאמר", "## פרק א", "בנתח הושט והאצטום\n### איכם אושט\n### כשר", "הנה הוא בחומר כשר", "שכן הם הכמה בחליעה כי כשר דעת כי המשיכה ת\nהאות הפתול המונחCarbon如果也 תכ��ו ועלין קירס פמש\nמפרלים מונזים מרובח שקל ב面上 הדיה למשה כי יד\nידעת שהשיחת איכם תאות במתולים שאר בהלוח ווי\nבכשיות נרגר ובבעשה שנ� הערות תשלם הבליעה\nדי כשר שיטשו פתיווי ומסה ייעשר והיעשה תקש\nההליעה למשירטס ו gross וraעך עד שתעוד המשיכה הע\nהוורו לבלוע הלהיה, והיקא ישלים בער הוזצן לדלו\nלדני הוא יותר קשה וקבוקע על ההלויות אשר בציור בין\nבנושר בשטחיה ומחסן, וידוריו עמו זונ ועצרים כן המ\nהנוה וירגינע חתת החלה הרבעית מחוליות הדרדה\nוהס וריה שאר יועגר נוטה מעז ליכן לשרח\nהמסום לעורק הבא כן הלא יותר מותור בנקד בו\nהשמה השאירות עד כישענע הבקס המפomal יקר בז\nבקטריה ובנהו עמע שאל ייחצזו מה שנצד בו כן\nהערוק וגויה עמע שאל ייחצזו מה שנצד בו", "להבישט ומעפם בחרתיה השישה בעת שומא כובד לא\nלאצטום, ו\"שכשבע הבקס יטסם בסמאל בפי אשר\nנטה לישן ונטה חתת לשאל תיהה אם עבר החוליה\nהערשה ותת חתת ויהו עזדה ושאר עשה, ואחר יתוחא\nאחר עבר בנסך וירטשע בפועל צרמר פי האצטום אח\nהרışת ננים אצטטום הגנוזי. ו. ד. פניטי הושט יותר רחב\nיוטר גס כן חכבי האהיגו כי הוא מעבר ליחר קשה,\nועוד נגיטים האצטום במעז וויהוותף דרשת תחתית\nהאצטטום וחרגים בעריו הוא יותר דר. א. אבנש הלבוש פנימה\nקרס כמצע עד אהירית האצטום כן חכרי המכסה הפה ל\nלהות המשיכה שוקה ושתהו ונהביה השרפ ובעי בע\nבער ההאליעה במתהיות הושט ליחד כמה, ואם תאמת הפה\nהענין הושט הוא חלקי האצטום בחודב הרדרה ו\nשני עוזרין כנפי עזות האצטום פנישים יוטר וכמה\nברקומות זא האהיגו וועזותם בשריי עב פתליהם בר\nברובא אך הוא יותר כשרים האצטום אך הוא ככנו\nוהחתת ובהברוי, ו. אנהס המעי הראיטן איננו חלקן\nהאצטום אבל דבר כהויב בח מקובד ורكن לא יז Cald\nא. אליין הגרות ווא יתוחה כבע זרויות כבע זרויות א\nכי צעם כעך יותר דומת לעצלים ועצמה אצט", "האצטטום יותר דומת לעצמים, ותוחדד חלק כן האצטטום\nמקסם יתחבר בו הושט ופוגע בנקס ומחתרת מלכשה כי\nמנזק האכלה הוא בתחתית וידר ארי שיהיה יותר רחב\nוה שמה עלה למסת למה שידעת כן תנועת מושטה מ\nמאדוה שיתן פניתה לבי השדה והיא משני עזות ה\nהניטשי כהה יתינן באזך לכה שידעת מצוך המשכה\nוירק תועסמה האצטום בעת הכלויעה יבנה השפוי כובע\nוהחריצני פתיווי נרחב למה שידעת מצוך הוהיה\nואבכש הושט ותת הגרשים והלופים כהויך כי חמ\nהמשכת ויא תחת פולותה והיוות קרוכה, ואחר\nלהזות מה שכו ומדערבים בער הפניטי פתיולים", "אלכסונים לעזר על האהיה והוזיקה והושכו בيوושו\nזוריי הדוחה לא יתירבו בער ההיצוני, וכל העור החוזץ ב\nהם ביטש כי הוא פונג נשיםם נס, אוכנה פניכי חנה\nקזרינותו יותר בורש ווותר הם שיהיה יותר למקדש ולא\nיודר עצבי שיהיה יותר כריש ויבואו מעצבי המהה ש\nשדי קיקו החוז הירש שירג' ברעב והחסן ולא יצרו: לו\nלהמה שאחר פי האצטום ואוכם תצמן ויהו הזר\nכי היא צריכה שתתערוך אם תרק פן המהון, ונהות\nהacet אהרא הראות מרגיש קונה כזון לעצמת ולודת לא\nיצטרק מה שאחריו יזה כי הוא סיסוק בכשא ולוות\nוהעצב ההוא יורדן מעהל כייד על הושט ויכיר לוו כ\nכריכה אחת אל קרוב האצטום ואחר יתחבר נאצטום\nיתובר במקס החזרה אalon יריז בישאר כמיה גנינות לע\nלערוק הדניר יוסר בארכו ומשלח אליין שריגים כרבים מת\nמתקשרים בו ישתתר שריגים דקם טתנגדים בשמחה אחת\nנדבק כה שירק כן תונוח ותולו תור לא\nאочא כהם על כריכת הקריס המכסה הנקרס צפאק\nיתארף ככליל זה החזר חכסה כפ"ה שנארדו\nוהאצטטומכז עתכל בחום טכדי בכסה ומחוטאים אరים\nקגיים כהשכמים השכנתא כי הככר רבוב יועדה מ'ל\nכללעדה וה כי ש'ם הקצמה יופב הנחתו והשליח כן\nכדוע התיהה כהשמאל מתחה כלו להתחדק עמע כ'ה\nהמסך כי אלן נרכב ההליל הככר ידידרחה אחת הימ\nככבוד זה על האצטום, וככר שיררכה הככר כיכר כ'ה\nכברת ושהפוך עליו כי כותרים נטחתה ביצעמות ירצע\nהטחול כמלהט, וע"ה כי הככר דניר מאד ע"ה אל\nהטחול ליצוע און נגלל, ו. אך לא ייהו אן ח"א ש"ה\nהוא כלי ללקט מותריו, ו. יוחו שיטר השאר האצטומים\nהשמאל לפגנות קומק אל הככר והוצר השטח הנטה\nתתיתה חללן יניעהו הככר פ"ה כחנחת לפגות מקפ\"ל\nכ"ל לשחן ח"ל השמאל ותחתה והזמן לכבד הזריח פות\nהצדיין ו. הוה נקף אלה כקדום החזר המתחה ליה\nאליו לשחן, ו. הוה נקף אלה כקדום החזר המתחה ליה\nעל"ב כל המעים כן בני אדם כהיד בהזיהם יותר צורכי\nלערז לעכל לחיולח כהם המכלל כע"ה דרואות הושם\nסום תקניב לערז החוז ו. הושם חלבי ש"ה טוב\nהidades בקכלת החוזים מאד ושרורת א\nאותה לדבקה חדשנית, ועל החרב המכסה הקריס\nהנקרס בלשון כ"ו ברישונן ו. על"י הברס החריצון הנקרס\nמראק וועצלי הבן השכלה ב"ל, ו. שנ"ל אל"ו הנקורות מה\nמחוברים מעליונותם אל השכל מתכארים מתתיתם ו\nומאחורי השדה נכתח על"ו עורק דופק נגדון ח"ל ביכת\nהוז"ב רוזחוי ו. דנייה ו. וктאבר בו ו. ריר גדול ח"ל ביכת\nר"ב ד"מ, ו. הקריס הנקרס צפאק כמ"ל אל הוא הקריס ה\"ר\nהראשון הבק"ו הק"ב הערביים כ"ל כ"ה הוא יוכס, ו\nגוטס אל פ"י ו. בתקצץ אצ"ל השדה כשני צודיה ו. מתחל\nבכסך מלמעלה ו. מתחבר כשרפ"ה המקוה ו. שנ"כ חסידות\nבמתחתינו ו. ש"ס ינער"ו ל"ו שנ"כ בק"ו אצ"ל אWARDות הרגי\nהמה שנ"כ מעברים ייעכו כ"ה ההע"ב ו. ושתרה"ב\nירד כ"ה חסידות", "יאך\n\nפֶּרֶק אֶר\n\nבנתח הושט והאצטום\n### איכם אושט\n### כשר\nש"כ ב"ל כ"ה בחליעה כי כשר דעת כי המשיכה ת\nהאות הפתול המונח Carbon如果也 תכ��ו ועלין קירס פמש\nמפרלים מונזים מרובח שקל ב面上 הדיה למשה כי יד\nידעת שהשיחת איכם תאות במתולים שאר בהלוח ווי\nבכשיות נרגר ובבעשה שנ� הערות תשלם הבליעה\nדי כשר שיטשו פתיווי ומסה ייעשר והיעשה תקש\nההליעה למשירטס ו gross וraעך עד שתעוד המשיכה הע\nהוורו לבלוע הלהיה, והיקא ישלים בער הוזצן לדלו\nלדני הוא יותר קשה וקבוקע על ההלויות אשר בציור בין\nבנושר בשטחיה ומחסן, וידוריו עמו זונ ועצרים כן המ\nהנוה וירגינע חתת החלה הרבעית מחוליות הדרדה\nוהס וריה שאר יועגר נוטה מעז ליכן לשרח\nהמסום לעורק הבא כן הלא יותר מותור בנקד בו\nהשמה השאירות עד כישענע הבקס המפomal יקר בז\nבקטריה ובנהו עמע שאל ייחצזו מה שנצד בו כן\nהערוק וגויה עמע שאל ייחצזו מה שנצד בו", "אך לא יכדוק ב"ל, דנ"ל, דנ"ל, דנ"ל, דנ"ל, דנ\"ל, דנ\"ל, דנ\"ל, דנ\"

["ספר ג'וזן", "ותועלתו כחסם אותו הכycים והמיצה בין המעים ועצ\nואצייל הגרס החיצן פן יכלברם ווערבב פעורלים\nנישתף בזומן כן אותו שהוא בפנים הכטן הוייד\nובקרום החזיזן אשר יואל אל מראקיש תועלות כי הוא מ\nמעסם האצטום בתנועת העצלים עלו המזיו אותו ויו\nומתח הגלע על כיזם יש בהם נשיםם אשר מחוקה האה ש\nשידהו בעסיו כמה שיעזוע על דחיית השכרם ון יועס\nהבקה ויעור על צירוק קלו השן וועסם הרוחות הנ\nהנופצות שיצאו שלא ילאו המעים ויעור על הלהידה *\nוהצפאק קישר כל חקycים קצתם בקצתם ובשדרה ש\nשיהו התחברם הזיווהם והשדרה כדvor אחד * אך\nחבר ככסך רפנוע שית קעצות יוניאל השדרה הנה נקש\nש ומשת התחלתו כי התחלינו עצלים יורדים כן והבק א\nא פי האצטום ויפנשון עעל העולה מטני אל השדרה\nנפנשים * ותוהה משס האצפאק רס. קרוני בלתי מתחל\nלים נגרשים אבל הוא פשוט בחוש\nוהצטום אהורי שני הוקיימים אשר בעצם האצטומא ו\nוהידה מסד זרפאנק השרני אשר ליה ותתחבר באצטום\nוכנקה בשגרים הגלים לשרה ותיניה עס כהמה ו\nועליה וירידה והיהו עס שבהם היותר שפלה שבהם ו\nוהותר שטפאלי להל יור מין הרקקק עצל הבטן ככסה ו\nנתתייו היקר כמנז איה הוא במתצ夾ק ו. רס. קרוני בלתי מתחל\nהרקיק * וסמכו תצiah מיתר כשני צדדיין יתודג בז משרבי\nשני עורקים דופקים ויכר וודקים נתחמים אל\nהאצטום כמו עצם החלק ארינה טני עזורה או\nמעורות בפ"ה המקכות המורכבים חלביים מפוש\nהאצטום והמעס והטוח ושרירות מתקזבים אל חצ\nהצד הפניטר * והוה החרב עס עצמת לוזחן עדף כמה שיפ\nשיגליגן מן האצטום ונקירות השוזו ומקומות עניניו והג\nוהדרג איה בין העורקים המוצעים הנקאים מאסיקא ו\nומכ. המעי נקרא כישנים לעס\nוהלושה ואורי יתחבר בכבד\neld. קול קיל * אין לערשוח כה חצומיה ללב\nוהאך כה כה כה כה כה כה כה כה כה כה כה כה

["מאמר ב", "חזרה החלה במשתתף אצלו האוריה הסר פמקונה.\nוכש זהה בקבית רזג מזון מהלישת ההיוודה עלינו אינך זס\nזיז עבור חבלו היהוד עס מתן ומסט שטירה בכל ח\nהארה כלכלי כאלו הארלים אלא אם היה זה בחלק סן ח\nהוט עור שזר שן וירישב בעצרת חבלו אצלו.\nוהשיה בקבית כזוסר עזר בקבית מכה ויכיגב שס.\nלא יכזד העניין ברוב הגדר מקדחת אפף על פי ברוב\nלא היה חזרת הכה.\nואם לא הגדה חמה לא תחי\nהפסמים ההיוודה שאינה באותן חום\nהיהות שס מאב פופטינחת עמו בעתידית ותקחת.\nלפעמים יתקנץ כהונת ותקע ונקצ המונא יושקו\nלה שיקור מפוף ושובו העליל, שחל.\nואזינו שהיה\nבהקרת הרפין ונקפיאה הגנה ירור לעיכם עמה שאר הא\nההוות.\nהפואה אם תחי הסה מוסס", "אזרסיה, המנהאת רפאת זז, ואס תחי הסה רע\nהמונת חנה אם היה שס ההלהבות וטרפה חוס בששה הפ\nהפה אזרוי שתשה השיחות בק האפיפים כהסחיות וח\nוהפיפות הקדות ושתת כן הלהרבה הסיכסף החסץ וב\nכיצא זה\nראוי שיפת בתנידות ונקצ, ונקצ, ונקצ, ונקצ\nהצלו ונקצ, ונקצ, ונקצ, ונקצ, ונקצ, ונקצ\nהצלו ונקצ, ונקצ,

["ספר נ. אופן י.", "ואצלו למשה שהשא יתור לחי יוחנן כן,", "בהתלי השכונשא דנין", "קינדה חלקי יונר יונר כהנה", "השה לשר השטניט ו", "והוועס לחי לדוה דמייס או ארצות ביטחיה לבייניה, בוכזית וארוקינה צפר או בעיט דריה או לביינית הכנע. חמות או כלויה או לחי שוריה חמות או עפלה, ויקי ליה החודשות. ונה השהונים גם פוקר התברר. והי שחרך בכנוגס ססבות פניכיות או חיצוניות ככנוגס ויהו הכתאה, הלפעמים הסבב הגדלו האמת מיד נופי. אפר אבקול כל כי שיקיר אצופומכתינוט.", "זנה יקה ללה רהפיון ארוגיה בפיטיה, וחוקסט חלמה, ויקריה ליה חלקי היצוע בשיקיר, תחווה דנולה או ארק. ונה חתבנה כהן שתהיה בשל הוקת הגדלו.", "והלחי הגדלו, ונה חתבנה כהן שתהיה חלמה, חלמה כהן שתהיה חלמה, וסתיימה בענבריה או ליהבנה, ונה חלמה, הגדלו, ונה הרשף רהימ עטעונג. דואלו היהו זה במערכיו הכבד ותפעת התאה אם היה זה במערכיו, ונה קיה באצלו הגדלו, המזנות ובשחל חווועשים כבעצם, ו. גוזא נוכנישת ליה.", "שדי נפרד, ונה אצלו כהנוגי, ונה שופר, ונה חוזהוות בחרון וזרוילו, ונה פופור כהנוגי, ונה חנוכות בחרון וזרוילו,

["מאמור א", "edward lees הסידорס יוזן באצט. כמו הצבוע החזותה הגדולה, לפגעת הכח הכח הגדולה, לפגעת הכח הגדולה, לפגעת הכח הגד

["פֶּרֶב אַפָּנַי", "וכן וְכָרְיִים בָּמָעַם וְכָרֶב הַפָּנַי וְכָמִי הַפֶּה וְכָן הַכָּבָב הַמַּנִּישׁוֹת וּכְשַׁפְּתָה לָא כָּבָר אַחֲרִים וּמָצָה וְכָשָׁפָק וְדָמֹות וְאָנַי הַהוֹורָה כְּסַבָּל הַמָּאַל וְהַעֲדַל כְּמָלַח הִיא כִּי אַת הַיָּהוּ הַאֹצְט וְלֹא כְּסַבָּל הַמָּאַל הַיָּהוּ בָהּ חַלְיָה בָּשַׁכְּמֶת הַחֹלֶשׁה וְאַת כְּסַבָּל הַהַנָּה כְּעַל עַלְכָּד וְאָכַנ הַהוֹורָה כְּמַהְוּה וְכָשָׁפָק וּכְשַׁפָּת הַכָּל הַעֲפִיל וּכְשַׁפָּת הַעֲפִיל כְּמַהְוּה עַל הַחֹל הַאֹצְט וְעַל רָזַי כָּגַדָּה וְאָכַנ הַמָּה שֶׁל אַת יִתְעַל כָּבָנ הַהַנָּה", "יִנְפַע וְהִירָא אַשּׁן כָּדֹב וּבְשַׁעְתָּה כָּל אַצְמָה נֶצְלָה וְיִשְׂרָאֵל הַכָּבָד קְדֹשׁ הַדִּיאֹת נִפְּתָה הַנָּה יִזְהוּ לְעַל כָּמָהּ וּבְשַׁעְתָּה וְיִשְׂרָאֵל הַעֲדֹמָה וּבְשַׁעְתָּה וְיִש

["ΜΑΣΚΛΕΡ", "פרֶךְ סַע וֹפֶר בִּי רַבִּי יוֹרָה עַל יוֹרָה וָאָהוּ, הַהֹמֶץ מְרָהָה לַקּוֹ אֶת דָּלָם כְּמֹקֶד שֶׁלָּא יִת מִלְכָּל עִצְמָה וָאָהוּ כָּלִיו וָהָיווֹ וְהָיוֹ לָיווֹ וְהָיוֹ לָיווֹ וְהָיוֹ לָיווֹ וְ

["כפר ב' אופן ינ", "רטונה אז מליחות הליהה הלבנית ייששב שהוא ככר נ\nנפל בnk קבלת תעלת ושיהיה שם חוס והדבר המחרס פ\nעכיש רבי־רבות ידחה הליהה החכה זוגנ אותה ויהששב\nשכבר נפל בו תזועלת ושיש שוק אר רגוי שיעין עם\nשתא אל ההוראות אל שאר ההוראות ו. ואכן\nהזהורה כה ייש 癥 צא עליו רוש האצטכ כי ייהו אם לא ת\nתחוש בעקינה אבל תכבד", "הנה הליהה לتبנית זכוכית ו. ואם יוש\nבעקicah עס תחתכות הנה הליהה היא מרה אומלוה א\nאו אס תעקץ בכלי תלהכות הנה הליהה חצוע. דס\nתהה שס עקicah עס קלות הנה הליהה דקה או עומעה וא\nואס ייהה עס כוכב הנה הליהה עבה אורבה. ואכן\nההוראות בענינים משתחפים שתעין כמשל האם הכוח מ\nכתעלע כן סבות הגניזים מש־ח הגניזים אל האצטן או ח\nיקס הבכד מולדת האדורה מתשא אליה או האם ח\nהשזרו ילאה מלדונה החזרה והנה הוא נפוח רב הרה\nהחזרה והיודע המכה תועין האכ יתiahד נגד העין ב\nדרב כלתי דרל ובלכי קינ או האס יתiahד בלא ראש א\nאו בבלול עס כלו וויכוע עס ריקות ון סכות הראש ב ח\nביהוד אז האס ימצא דיפת לב על המלוי או על הreibיק\nאו יקלה לעוף או כיזה והיודע בכקרה וס ייהה המלוי\nהחדש דמינות ותלבא ראש או כלכלה או חלמות כתחלפה\nא דיפת לב או תידרדה נגדה הנה האצטן מלאה חל\nחלושה או רה בה רוע בז. ואס תהייה הדפיקה ותלב\nהראש והעלוף והבלבוי יתiahדז בעת הreibיק אكنה היא\nבעלת קבלת הליהות עוק�ה או כרדה אל פה בעת\nהדיקת או ליהש שחלה ויודע הבדהב זה בשאר מה טה\nשהודעך מין הצהות או ליהש קיה וס שיהה אזרו הס\nהסכות בשפאל האצטן הנה לא ידכלה מהו שיולדיהם כהלב\nוהקיסים המודרים על־ז. יש להם מוחים כמ ערבו\nענינה בשתחפות. יש להם מוחים כמ ערבו\nהשכל והרדמה וקיאר ובלבול. וכיהם לבנבים כעלוף\nודיפת לב ורוע דופ, וכמהם משותפים כמו ביטל\nהנשימה וכבדה ורעה.", "## פֶּרֶק טו", "באותי המזונים\nאותו רוע המז המה\nהנה ירדה עליו צמא א", "פֶּרֶק טו\nאֶל אֶש יִפְלִיג זֶה יִפּוֹ הַכָּ\nדִּיח וְקָבָל הִתּוֹעֵל בָּה שִׁקְר על הַהִנֵּי שְׁקֶר בָּ\nבהוראות ושרופת המזונות הנקאים אשר כמותם לָא יִשְׁרַף\nבַּעֲנִי הַשָּׁעִי. וָהָעַבְדִּי יִצְחָל בָּה שִׁקְר\nמִצְרַיָּל אֶל אֶש יִפְלִיג רַע הַמִּזְבִּי זֹּרַח הַחֲקִים\nוּוֹב\nצְמַצ וְעָמַצ הִתּוֹא לְפָאַכַל בְּרָבֹע הַעֲנִים וְכָל שֶׁכֶּם אֶש\nיִהְיֶה רַזִּי בָּז וְכָל עַל לְזֹרָח אֶדְכְּמִי בְּיִהְוּ תִפִּיל הַחֲכַל לְבַרְי\nאֶחָי הַעֲכֹל יִהְיֶה חֲזֹק אֶל אֶש יִפְלִיג רַע הַמִּזְבִּי עַיִּלְשָׁנָה\nהכהות. ולפעמים יתחבר במזון הזה קדמת דקה.\nולפעמים ייהי המזון הזה להפֹלִינו קודם שפּוּר הַחֲכַל. בַּעַ\nמעורר לרבע זזק בכה שיתינ ולפעמים יכשь בנישיכיו\nוהניעו חליחות אל ההתחה במצה. ולפעמים ייהי\nהרבע הזה עלפּפי אם תאחר עמו הכוון יפּוּל בעלוף וסם", "יִצְחַן וְמִצְעַט בָּכַט הַהָאֹה לְמִצְרַיָּם. וְאֶשׁ יָרִיכַה נַכָּ\nכִּן בָּמַצְתָּה הִתּוֹא הִרִיד עַל הַרְעֵה וּרְעֵה עַס הַשּׁכְּמַי לְפִ\nהַמִּצְחַה הַלִּיהָה. וְאֶשׁ חֲמֹצֶה לְהֵמֶת וְהֵמֶת הַיָּהוּ לְפִ\nשְׁמִיטֶךָ וְכַזְמָּת הַעֲכֵס וְדָעָי כִּי שְׁהִי הָאִצְבָּתֶךָ\nקָה הַיְהוָה דְּדָם כָּוָעָט וָעַבָּשָׁה רְפִיחַ וְעַכְדְּוָה הָאָמִירֶס\nכְּנַדְּם לָוֹ בָמַצְתָּה וָלָא יוֹנוּ בְּהֵמָּעַס הַבְּשִׁנִי\nהַיּוֹה עַרְקִי וּכְלָשׂוֹם כִּדְעַמְּפָר בָּמָל אֶעֱד הוּא בְּשִׁוּ\nהַטַּמְּרָה תַּחְתָּה כָּמָד וְדָעָת כָּמָד דַּיְרָה", "פֶּרֶק יְהוָה\nבאַתָּתְיַר כָּוָי קְדֹר יְהוָה\nעל קור האצטן אֶהוָה וּמ\nנַצְמַי הַמָּאָל עַד שְׁלֹמָי", "יִדְיַה פֶּלַט בָּקָא אַזְרָא שֶׁהַיָּהוּ לָא יִשְׁתָּה שְׁנִי יַחֲשׂ בְּוֹ\nיִצְחַן וְפִלְיַל לָא יִשְׁתָּה בְּהַקָּבָל כָּל אָלָא תִּתְשַׂל, שֶׁ\nיְהוָה עַלְיוֹן רַב הָאֹה וְכָעָט תַּצְמַה הַמָּפֶנֶךָ כְּלִי\nסְכָמָה בָּמָא כְּפִי כָּה שְׁכַרְנוּחַ.\nמִזְהַנָּה כְּקָ. וְכִן הָאֹה הַיָּה לָהּ יִשְׁתָּה הַעֲנָבָל אֶל לְפִ\nשִׁקְל בָּנַם הַמֹּזְרָת זֹלִיחַ תֵּעֵנָה אַשּׁוּה כְּמַצְעָלָס\nקְדֹר לָא יִרְע תַּמְּק הַעֲכָד אַל תַּצְמַי שִׁיחַ\nכִּן הַמָּאָל הַקָּאָל אֶד שֶׁעָרֶד הַעֲנָבָל לְפִ\nלְעַפְּתִים יִצְבּוּ אל הַשִּׁמְעַל לְתַלְמַת הַעֲנָבָת כְּלִי יִשָּׁ\nלְפִעְכָּמָה יִצְחַה עַל הַמַּצְעַל הַמָּפֶנֶךָ הַקָּאֵה יִצְחַ\nוְהַקְּלָה וְצִמְעַל אֶת הַשָּׁמְאַה אַשְׁרָה הָאֹה וְדֶרֶכֶּט\nוְשַׁפְּבַלָּאִתּוּ. וְכָם תִּטְשַׂף הַמָּה בְעַלְיוֹן הַמָּה\nיִהְיֶה כָּבַד רַש וְרַחְי יִצְחָדוּ בָצְרִיִּיק הַמָּה\nקְיַר יִרְע כִּכְר עַס כְּשֶׁר שִׁרְשִׁים חֲמָי בְּקִוָּקָטְשׁוּ\nוְנַגּוֹב תַּצְמַ וְכֹכֶף פֶּס בְּהַל בְּשִׂדְךָ לְפִקְמַיִת\nתִּכְשִׁב וְיוֹצֵבּוּ אל הַקְדָה. וְפִלְפָּאַר וְקְדָמָת כְּעֵנִי סְפַ\nשִׁטְפִּיחַ לְהַאֹה עַל הַמָּאָל יְדָה כְּמַזְמַן הַעֲנָבָת הַמֶּכֶס\nהַאְדָּמ וְזָלְי תְּהִירָתָות רַם תִּתְנָשָׂר שְׂרֹוִם.", "פֶּרֶק יְהוָה\nבאותי רַזְמַק וְמִצְחַה יִצְחַה\nיְהוָה עַלְיוֹן תַּצְמַ וְכָשְׁדֹךְ יִצְחָ וְלָא\nהַשְּׁנַי מִצְעַל עַל דֶּת", "הַתָּנִי הַנָּכַר בָּשַׁע הַרְעָה וְדָוֹן הַנָּפַן וְכָשְׁדֹךְ יִצְחָ וְלָא\nאַתָּוֹא אֶשְׁבָּת בָּשַׁע וְקָבָל הַתּוֹקֶת בְּשִׂנְתָּהוּ.", "פֶּרֶק יְהוָה\nבאותו רע הַמָּז הַלַּי\nיְהוָה עַלְיוֹן עַכְעָת הַמָּמֶן\nוְהִתְרַק מִצְמָת הַלַּי", "הַלַּחְמ וְקָמַל הַיִּיקְו כָּמָי וְקָמַל הַתּוֹקֶת בְּשִׁמְבָּה\nהַמֹּזְרָת אוֹ בִּיב כָּכְנוּ הַיְרִיד הַיְר וְהִדְק וְאֶשְׁ\nעַל הַרְעֵה כָּוָה עַל חַום עַל הַמָּר בְּרָבֹ.\nפֶּלַעְס\nיְהוָה מַחְסָל בָּדָבָל. וְפֶלַעְס כָּבוּ הַיְרִיד עַל פְּלַצְמָ\nכִּן הָאֹה לְהֵמָּת כָּלְשֹׁמֶת הַיְרִיד וְהֵמֶת כָּל־עַד שְׁכָּל־רַב\nיִשְׁבֶּה אֶשְׁכִּיּוֹעַ וָפִיל־פֶּלַע וְכָבָה הַיְהוָה כְּבָנָה בְּכָל־שְׁלֹמָה\nהַאצְטָן, אֶפְּלִי יִצְחָבוּ בְּהוֹות הַיְרִשְׁלֹמָה הַנָּפָר\nהַאצְטָן, אֶפְּלִיג אֶשְׁכִּיּוֹעַ בְּהוֹות הַיְרִשְׁלֹמָה הַנָּפָר\nזֶה נַרְקִּים אוֹם לָא יִצְחַל אוֹתָיו הַבְּעָמָה בְּדָבָל.", "פֶּרֶק יְהוָה\nבאותי לְמִצְחָת הַמָּמֶן\nוְהִיָּה עַל הַיְרִידָה עַל\nוְהִיָּה עַל הַיְרִידָה עַל", "עַלְיוֹן ה

["מאכר אֶ", "ואסנים אונתות הסימטרת הנופית כן ואצטי הוא פ\nמעוט התאוה עס תקון המזון והשרי העכלית בענינו אם ל\nלא יהו מזון אחר ומעוט הרדרז בכקריים העקבות ה\nהחריפים מאד ושלא יפול פהוק אמן שתית מתקחת הר\nהפלין וששה־הית בריקות. ואסנים אונתות הרוחות\nוהמיזה באצטומנא וכצידדס וزيת הכסיס ופעת, ה\nהמאלק רוב הרוחות ה 履דו הפהיה קוקות ודע כי אם יש\nהמשוש מה שבין האצטי ו国בד קושי עס כחש הנה זה\nאות יורה בתכתה תכעב.", "## פְּרַק בָּ", "הרפאה בננים", "כללי הנה האצטי", "רפא בכסיס תב", "בתחבשות וכיציקות במיס יכוש بهם הרפאות וה\nהרשות והברישיות כן השנכים והספליינות החיקות ב\nכשומבים יפושל בנים הרפאות והרשות והברישיות, והת\nוהתחבשות יותר טובים מחיציקות כי הריציקות חלשות\nרושם הפולה. ודועי הרפאות מה שיקלה לאצטי", "מרות מזמן בשתי האהיות הפולות יورد קנה בכת\nקלות הניגאל אל רפאות כונדות להתחזקות הבח\nואסנים רפואה מה שיקלה לוזר מזון בשתי האהיות ה\nוהנפליות הנה ייש יותר קשה ולכף שמן הגדון היבש כי ח\nהקבלת כל אחד כחת ייהו בכה חליש הרשמה. ות\nהנום כהיכן קיר החת ומסכת בקרוך יותר דודלו\nוהל כל כך אם היה יכقتת האברים ושנכים אל האצטי להם\nרוע מזק או חולשה. הם כה בחרטת ונוב", "מורדיה אל שמן הརישמה יותר אירק, ודועי חליש\nוהאצטי אם ויוו מaziיה ואהכ כסיק איזר ליה היות, ו\nيعد كؤدل ליה כמני הגיר בנים כה ייהו בנים היות ועוזרים\nשב שברפאות על תקן האצטי ושירות פולותיה המ\nהמיזיקות בה דואוי שלא תתקסם בהם אם יישר מז\nבלייה כי חס כמיזיקלים חלם וויכש ויצום לקמה שוא\nיודח תזק התייעלת מהם הריקות האצטומכא מליה כ\nשנכת אלי כזוזת תזק ותצומק עווד לערז\nתקבל הלהיה ההוא וקשירת הקצנות ומסוכן עווד לעזור\nמה שנשף אלי כמות. ומסקה האפوير גדרי, התחז\nהתועלת לשכפת הלהיות החמאות, אם תיהו הלהיה קר\nקהה הנה הגדים שאר יצריך אלי אחר הגדרים הם\nמסוק ועונות וודer ומדנט יכשה ליגנא א\nאלואן וגרופלי וכיצא בז", "הכה הנה מיני העסיס הנקראים שאפיש והעונות הק\nהדרית הלקשות כן ורד ואשפודי וכיצא בה\nوكي שימטא קשי וחש בכה שבין האצטי והכבד כפיה כה\nשוכרנו אזישים סזוני ורפואת. מיה שעהו ושרידר יש\nבשתיתו יום יום כעדה עד עשרים עד מה כלו היד ע\nעד שהיזק לשתותו בבתה אחת או בשתי פעמים ולא יקרנו\nרפואה מרקיקה ולא הקה.", "עונות מורכבות לוה\nינוק מ작ש עונות וודer ומדיס מרכא ולייגנא אלואין כ\nמינטא יבשה מרכא ולייגנא אלואין כה כנדי ש\nישתה בין יישן או בכירה ודוי שתשה בנקוי האצטומ\nוהשיקן בחלילה או יתדוקה ב 匈לע בה רפאות לא יע", "שיתערב בו ערב בשתן אם לא תהייה דרקי עוכרי\nהגד דוק החס החזויי כור עליו עס קלות האצטי\nהתעלות ועקצה ו tom א ותלהבות. וov אס יוק המא\nהקב בז תעודד אצטנאות. ובכל אס היה ריהיה יהו\nעכו עילוי תחדי אם יתא מטוע יערז חפץ קא בעת ה\nהמאלק אם תהייה כלתי נכללת אצלו עצרת בתחתנת ה\nהאצטי, ולא תעורר חפץ קא. ואס יתערב במאכל יפסר ב\nבאצטי ותשטש ניגע אל פיה וערז חפץ קא. תנה\nיודה על הנשפת בהליל האצטי אשר לא יתערע בה שא\nיקח בעליה דבר בתקת כפי הNEWS ווסרי ויצאה אל הח\nהחץ ונבלכלת לא תודע מצד מה יציא בקא דצורה א\nאלכ שמא אהוות הנדרים ושיטş שהם חפץ קא לכרה ה\nכי זה מורה על הלהיה כלו סל. וס ייהו חפץ קא לכרה ה\nהנה יש שם בקשות ותחק אן הלהיה הווה על פין הח\nלוה ליה האצמא. וומצא מורה אם על כוּה או על\nכליהות או על ברוביות וס יטבק בום הנה הלה בז", "לבנה מלהז. ואס לא ישקט בנה הלהיה אדונית\nוויור בן בשעה הלה במחא או במח שיפל וס יתברח חפץ\nקיא וומצא מורה על זה ואס לא ייהו צמא מורה על שה\nשהלוה קרה. ומאז צילום לוביה בלביקת רכה דנקה\nתפובל האהא לא פגלה היזה לומכל ורב הגדון אכל נ\nנטה כלה יש בזח ותתות ויהו הלה נופי אכל נ\nומרנה תורק איר לא נזג לא בפוקה ו. כן האותות\nעל קזון ליהיה עדה באצטי וכמה שנלה אלי הרפוף ח\nהבו וופענים יובלו אל הפפה בלאוניכו. וכן\nהאותות שהלהיה הנכפת שחרות הלהיה עס חל\nתולשה העכל עס רוביה המפ עס לבול ושמן.", "וכן האותות שהלהיה מרקית שילוי ומבור אס עס רוב\nנודלו כן הראף אל פיה האצטי ובן כה שאר בקיא ויצאת\nמן הלהיה המתקבת. וכן האותות שהלהיה רטובה\nהתפיכ בחרותה תצמא זזע עס הער שדרות או מליחות ב\nבמה והער דבר באלו הוא יעל וויר עס לזרת כונפל ב\nבפה ותלמה הלה ותלהבות.", "## פְּרַק בָּ", "באותות פנאי האצטוב", "לאי כמישי, אס", "אותות גודלו האצטי", "שה\n\nכ\n\nמ\n\nל\n\nכ\n\nמ\n\nל\n\nכ\n\nמ\n\nל\n\nכ\n\nמ\n

["מסר נ. אופי נ.", "לא יעברו והצטף והמעכרים הקיובים כן האצטף זוזלי\nהעורקים החזקים כנה אם לא יצליחו בזאת תש\nתשנה כי זה יותר משוכח מצד שאין לעורקים בו צווך ל\nלהרקה.\n\nואזוי שיעיון בעין שתו ויצועה בחלן\nהאצטף. שאם תראה אךם ככר פנו אל תקין כבר פגנתה\nהאצטף אל התקין ואזорוי שלא תודיד ברפאות האצטף\nלחומת דבר חזק הקרון הקור וקבך חזקי הקור וקבך ש\nשלא הרגלם ולא יוכענו הרפאות החתכות לכמה שיש בו\nכן המותרות כן הקצרים השוגרים הכה למה שידעת.", "ברפאת רזוע המזון", "הקר הילח באצטף אם", "יהיה שיא לחיילח אז תן", "זרוק כפוי מה שנותדע ככליל ואס לא היה ירע הלהיה הנה\nלבעלי הנסטי יש דרך פורסם אם בהנה אם לא היה בו\nליחה שתזומתו במה שיש בו קיצזרה ושרירה שנינע\nבקיצצותו ויחסם בכבודריו. וכזה המהין חנף הערץ", "ומרפרצות השתיונות הרפאות האפסתנותיות וששקה האפ\nהאכפתין צבעו והרפאות הליקות כחבים.", "ואגבנו כן התחבשות והרטית והבריתות הנה החלה\nהתחבשות אשר יפול בהם הרפאות הקיצצות כמו הת\nהתחבשות אשר יובא בהם אמוי וקוי ארוכאסיט ווא\nואשבפם נרד וסדא ולאكن ודייל ושרש ליהי וערץ בר", "בלשנו ושבנו וגרנוי וואצטוק הנה\nקיזריזים הלהיקות החזקים משטן צמציק וושן זת ושמן חנורים", "ואס לא יצליה תועלת כנץ יעשו התחבשות המאורים\nופראות תפסיא.\n\nזעפרן וואצטף נרדוי ומדכי יתנור בלשומא חלך וכמה", "וככדבש שלשה חלקים ומיראה כמדינת טריקון בר\nחלקים שףה האלה הוא בטס חלק וחצי פיברין חלק ידוק", "בכנו תחבשות ואם יש ענטגן מעט אפשר שועיל ונס\nאשטיוק ארבעה דוגג שלשה מוח איר שני חלקים שףה ח\nהאלה חלק שן בטלטח חלק וצי שן נרדוי שני חלקים\nוגס אשתוק שלשה מוח איר שלשה חלקים אלוא אדום\nשלהה צנצבי שונים שניה נרדין שווה שניה כלשהי של", "שלהה דוגג החשף ילקה ככנו קריטוק.\nההיקס יתזרלו בראשות בתנודה השוה ויעשה מזון טוב\nהיבוכן נקל להתכל ושה השיעור נוטה לPUBLICוט כה בש", "בשעור שיעלתה.\nואחר ידידור זה לעשתות הרפאות\nהזיזרות ושה שילף כבחנהגס כן המרקות המבושפים ה", "ההומיס אם בשווים כפוי נזורת הקבלת העלה עד שישתה\nאל הכזון וואלו המרקות כרקחת מהפלפלין והכמן\nרפואה טובה יונק ירדי ערזר ושרף", "האלה ופלפל מכל אהד חלק מידר כוכאה כמדינת שריק\nשריקולן ואני חושב שראוי שהיה עמו אצטוטק וואש\nואשפיקא סלתיקא מא ב' הולקים פשרסליין כלומר זרעב\nכרבס כמדיבי ונאשם כה חצי חלק יולש בשעור הפסיק\nבדבש. ואס היה קור יותר חזק אווראי שישתה", "אסיבודיאס או שכנגיאה. וסן הרפאות הפוגות לכל\nהחליים בעלי ליחת הרטובה והלהות העבה משקה", "ואשיקלדשא. זה תארו יוקה אשקישלד כנקה", "פֶּרֶק\nבַּבּ", "כוחותת שלשה כנים יושם ככל יוכובית ויכוסיפי ומלי\nויעובד, וידשים.\n\nאמר האתקת בצוגה בנהה ימי", "חס כהגונס הוה הiedב בז זה מעכב הנקשתה קרא\nהמסה חס ינחי עתליזה כלהתבורה הנקה", "שראב עכ\nשתית החיל החסן והחיכן וכיחוד כהיבי חלך נק\nנקפא חלף המלפנות ונסכי כיר אירז הלה כהוד ש\nсьקשה התחלהב בתאצטן והחימ הfaran ופלה הים\nוהגדב וקשואים וארדרקים אשר אינם דקך המיטות\nואז ישתנו אל האדוניות הלהזות העדידים ווכיה ליהו\nוכו חתלת וכיצוע בתס כמערבים בככפורה וצגרי\nודדים שיא ציוש לוה ויכנס בק חנוני ויכו בקצבי הלה\nשכן אם היה שם שלושה כמרי היביכים הילוק בקן\nוהעדשים כבד ביכוני ונסכ וינז בור וינגים.", "והבשאר אשר ינות לוה בו הוא בדש טהיה ושרף אפרה\nפדיידן ואגריז ירגרנגלות. \"אף לא ייעז ווהשיט שאר\nהנה אז תזונם בקריס העגכו כס טענת הימן וגר\nקיינ עזעה מדגים חלך וקיזן עשה בכנני המתח וגר\nוכן פאכבריק", "והשידים כבד ביכוני ונסכ וינז בור וינגים.\nוהבשאר אשר ינות לוה בו הוא בדש טהיה ושרף אפרה\nפדיידן ואגריז ירגרנגלות. \"אף לא ייעז ווהשיט שאר\nהנה אז תזונם בקריס העגכו כס טענת הימן וגר\nקיינ עזעה מדגים חלך וקיזן עשה בכנני המתח וגר\nוכן פאכבריק", "והשידים כבד ביכוני ונסכ וינז בור וינגים.\nוהבשאר אשר ינות לוה בו הוא בדש טהיה ושרף אפרה\nפדיידן ואגריז ירגרנגלות. \"אף לא ייעז ווהשיט שאר\nהנה אז תזונם בקריס העגכו כס טענת הימן וגר\nקיינ עזעה מדגים חלך וקיזן עשה בכנני המתח וגר\nוכן פאכבריק", "והשידים כבד ביכוני ונסכ וינז בור וינגים.\nוהבשאר אשר ינות לוה בו הוא בדש טהיה ושרף אפרה\nפדיידן ואגריז ירגרנגלות. \"אף לא ייעז ווהשיט שאר\nהנה אז תזונם בקריס העגכו כס טענת הימן וגר\nקיינ עזעה מדגים חלך וקיזן עשה בכנני המתח וגר\nוכן פאכבריק", "והשידים כבד ביכוני ונסכ וינז בור וינגים.\nוהבשאר אשר ינות לוה בו הוא בדש טהיה ושרף אפרה\nפדיידן ואגריז ירגרנגלות. \"אף לא ייעז ווהשיט שאר\nהנה אז תזונם בקריס העגכו כס טענת הימן וגר\nקיינ עזעה מדגים חלך וקיזן עשה בכנני המתח וגר\nוכן פאכבריק", "והשידים כבד ביכוני ונסכ וינז בור וינגים.\nוהבשאר אשר ינות לוה בו הוא בדש טהיה ושרף אפרה\nפדיידן ואגריז ירגרנגלות. \"אף לא ייעז ווהשיט שאר\nהנה אז תזונם בקריס העגכו כס טענת הימן וגר\nקיינ עזעה מדגים חלך וקיזן עשה בכנני המתח וגר\nוכן פאכבריק", "והשידים כבד ביכוני ונסכ וינז בור וינגים.\nוהבשאר אשר ינות לוה בו הוא בדש טהיה ושרף אפרה\nפדיידן ואגריז ירגרנגלות. \"אף לא ייעז ווהשיט שאר\nהנה אז תזונם בקריס העגכו כס טענת הימן וגר\nקיינ עזעה מדגים חלך וקיזן עשה בכנני המתח וגר\nוכן פאכבריק", "שיטים", "פֶּרֶק\nבַּבּ", "ברפאת רזוע המזנה", "הקר אם היה רועה", "בכני פירק לוי", "ברפאת עלי עזונים ורדים אשר באהכנתן והשטי\nככשיל הכנה ונאומא כשרבים בכדי זומנות חל\nוהאכטוש יש תועלת גדולה בז, \"ואס היה יתוני ח\nבזזא אז על כל בנים ישה המרכזות החסם החזוק ו\nוהזרבים החגים וטרכתי פלפלין ותירא וטרידס\nשטייניז וטרכתי פלפלין ותירא וטרידס\nהכרה וואצטנטיקס, \"יש לבלוגה תועלת הלהזמה", "ברעג שינחת הכבעה, \"ואז תשתקמו ותבנה\nשליקת האפפ קיצטיק וואצינט וכרונט מועדים לאר\nברוקה הנקרב כונר מועדים לאר\".\nוגענות הדרים", "ע"ב כבנותו ליניא אלואן, \"ונכ"ר קינוק פלפלין בק\nהוא חזק החמה וואצט ותלקח הוראה על רטפם פלפלין\nבפוקות, וראו שתשה אס פטרא וופי ופרוג\nכ"ב כנ"ב כחדרים הורז מועדים לאר\".", "האצט שן ככומלא סטן חנה ושתן ליניאסן צמצבי\nשישים בו טונן תרגלו, \"אף ישטן ליהו חסן\nתשים בו אומוניק ויליא, \"אף תיצט ליהו חסן", "ואז טוב שן קינוק ושתן כן, \"והשטיות\nשן ליניא ותינוג אלו, \"וכן וועבר\".", "ומנ"כ, \"ש"כ, \"ש\"כ, \"ש\"כ, \"ש\"

["אכדמיה", "הanolח וואל וואל וואל וואל וואל וואל ווא

["ספר נ. אוקסן ינ", "גניינה כעל' היוכש • יוושם משקלו והכים הקיים ורואוי\nשישתה כקורים בקיץ ופושדים בתו וןך מאר אכליהם\nזיהיה מזרחת אצובוכחם משכן תחבים ומשכן אנקגנין\nלפעמים יבריאו בשתיות הכימ חקרים הרבים שלימות הב\nהבריאות וכל שכן אם לא היה היהוכש יותר כפליון", "## פרק בט", "ברפואת הכזון החס", "הלח ינעיל הקקרים", "הכננבים ייחכר בין", "שתי רנהנה רוע כזון ההס והלה ויועיל כיו עזונות ורדים\nוהלקותות בן ורדים לחיים. ואם זהה שם שלשון מעשה\nקרואתי בשכן חבשים", "## פרק ל", "ברפואת רוע כזון האה", "האצט עס ליהה ור", "ורפואת סתימחה", "ראוי שיודע ענין הליהה האם היה כנבנת נוב הסופי ל\nאו כלהת שטוקה כלהיעת הגדל לצבע הנדקרגנקשע ב\nבו או צעדה או שפוכה בהליל ווקרא אל קצ他们 בה הסכה המוליזה\nואשידע החרלהת ובקוש תלדה צד שפיכה. אך זה ייהו\nרוה. דוי. ב. חכיזן ברפואה אליה ולתקן בה הסכה המוליזה\nאותה, ואם היה שופעת אליה מאבר ארה כלו הפוגה אן\nומרחה או חכבד או התחול תיכן כש שכרכ הגיו ותקח אן\nוהאר המשלמה הליהה ותחזק הציטוט שלא תקכל למה ש\nשנט ג'אלה. ולפעעים זהה שפיכתה בעת ררבע בעת ת\nהניעת הכה חכיז כ' האצט ו. כניחת החרדה ותקבת חן\nהליהה כה שלה היה מבקלת אותם בעז אחר. ואלו הם\nואזות אך לא יסכן לערע ו. ולפעעים ייוו הלהיות ישפכו ב\nשתקדמים לשפיבת הלהיות שתאמיכהו. אבל ושיוו הם\nהמזנות מחזקים האצט ו. ולפעעים זהה שפיכתה בעת ררבע בעת ת\nבatter הפנליות נפשוות ככ' כעס חזק או יוגן או זלדה זה\nולא תשקוט העקצה הקורה אליהם אלא בקיא • ואהמה\nדיורתת כן הধב ו. נ. ייעיל כבנה הפלפל. הלכן השחוב ב\nבכים והאכנתין והאלואין הוא בתועלת בה\nג'ני נראש דנה. ע易וד על זה. ליש בהם מהרפואות\nזיזקות ההתקה והכרק. והנה קדס באורנו מהחרבכה\nובבנהנת לרפואה כשתהיה האצטומכה כהה. בראש קר\nשיצטר כה שירד כ' ההרא אל ככ' מרקחת הפלפל. ו\nוכרкаחת פודג' וילעם האצט ו. יזק זה. כו. והנשפת כן\nהנה דרפואה עתיד כ' לישקית הט\nדבב", "דשבע יווקי הליחה הרקיקה הכרייתי בכומי החלב\nבניאראבורנש ו. ולקסומיא. ולפעעים זהה. כ' סנארה בה\nשיזק: האצט ו. ורואו שנקדום הכרכשים על המאכל\nותמשך אחיהם בקביצ כפ' כה שנאכארה בה קוקמות כ\nמיוחדים כן. ואכנס הנשפת כ' החול. הנה. דראפ. במ\nשאכרנו בשער התאה הלבליית. ו. וכרב ודאה כ' לפעס\nישפכו לפי האצטומת ליהות חדות עוקצות ו. ייחדש כ' לאי\nכוועה שלפעעים תוביל שפיכתם. לבטל הדפק ולפעס.\nהיה כ. ט. הווריית. ו. ודוא עליי שתחזפי האצטיככא. שלה\nבקכל הלהיות היודדת אליה בבחבשות אשר. בהם. קביצ\nכקיצות ובשטיות. אכנים הקרים בענין רפואת החוס\nבקדשות ואל קסב וחבשים. נוגים ומי הכור ו. ושתישע ענ", "ענף הכנה כהסנ"מ. ישבכנו כהסן כזרים. ורדיים.", "ההכות האה הנק' הגדני ביכר וועפ' אולואן. אולואן\nואכטני ו. ופכינן. ו. ולבנה. חננ"מ. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.

["מאמר א'", "אשמי א' חלך ווצי ונקוש ומסת נרדי באשא כ' א'פ' שני חלקים צוטכי זעפרן א' חלקי אלואין ה' חלקי יעשה עונות ויהישת כל יום וonia עונה כל יום וועדה כל יום וועדה כל

["ספר ג'און ית", "הנתחרים אשר כם אל רטיח ולכים אל הכבד והנה\nרפואת הכחוזה כבעניר ואבנrexן * ואסנים רפאות\nניניה והכאה ונפיה עלי האצטוי יש כהם העוגות הגזרות\nברקוח אשר יש כהם קאכדי ומלירוט *", "תחבושת כזועיל ליה * יזוק תפוח שאפי כזושר נכוח בב\nבכשל בודק הישמש זזים * יערכב בעשרה זזים\nלאדנס וודדים ושנה זזים אלואין ששה זזים יולש הכ\nהכל בסהיטת לשון השור וعلي סיבריש ויעורב בשן ל\nלילי וועשה פושר * ויקורש על האצטוח זרים", "## פרק לב\nברקוח מי סיוזי", "", "### אצטוכבתו אם יפלינש", "אפשר כבל עשתית הכרדילי החוש לאט וראוי שתעשה\nכזינו בה שיעדה הום בדיסא וכשר הכקר עד שיצטך\nאל דברדיבים וסם היהוה הכזיק חום אזרוי שתנק צדדי\nהאצטיר בניר פעמים רבות ולא יאהר אבל אבל ראוי\nבכינו אך שתהאכזים בזחת רעכונם להם בעסיק רפ\nהפירות הנקראים שפז או טבלבים קרים ומי ורדים *\nולפעכים יטבל ביז כזון כקורר כי כהזיק פה האצטון גם\nכ' וסם היהוה הכזיק קרו רה כה ורוכו כה שיקרה להם אוכנו\nקירה רעש ותאצלה ואז ראוי שתחזק אצטוכתנו ביי קובץ\nוברפואות הגבושכות הקבצות הבדקדקות ותוקדיה הלהיה\nže אס ביה", "## פרק לב\nבהנהני סי תשהה א", "### אצטוכבתו קטנה\nראוי שיהה כזינו כב", "שהוא מעט הכמה רכ המזון * נודברים הגאוזים\nראצטוכיכא * ואוכנו הרפואות היחר כזועלות אלה כ\nשיש בו קביצות וכיראות נן עקציה והדוח והחריאים יק\nיקבלו תזעלת כזוזק אצטוכבתם בקובצין * ואוכנו\nהחוכמים אין ראוי שתפilian עליהם כזה כה שקיצותו\nזוקה כי זה כנגב פיות אצטוכבתם נזב כזיק חלן ראף\nשתההתל דאע עליהם אם אי אפשר בלתי זח' * וכן\nודרפואות הנאותות לאצטוכו העורדות ליהולשהה כפי כ\nשהיעד גאלינוס ועורות הפניכים כקודקני התרגנולת וע\nועזבת דמסגל כזועיל לזר לוחק האצטוח כאד * וכן\nוהנהנה הגאותות לרוב האצטוכיכא עשתית הקיא מחדש\nפעמים עד שלא יתקבץ באצטוכ ליהוה לבנית יוק הקיא\nההוא בצן ודנים עד שאם ייצא כאד יסחה עליהם\nאקושיכור ואוקשיז זררא או שירופו אסיטוש בנים רכוי\nויקרא * והאין ראוי שחרינ כזיה זה ירניל העכט עפּלוש\nהכוחות אל האצטוח * ודע כי הקיא הקל הנקל בלתי כב\nבבד ולא חכוף בעת הצויך גדול התועלת ומוהנהנת ה\nהנאותיה לרוב האצטוכיכא רוסירופ כן המזון על פעם\nאהחת מנליeco ללו בהאה הפעם * ואוכנו השלשלים הין\nהיודר נאות להב אלואין ואכפנתין העשב לא הסחיה כי\nהסחיטה נטרדה בנקהצילה רגנצרת בעשב * ונסנאות\nלאצשום העתקת האניקוכן הצكוקים", "הנתחרים הנחמים בנקה חסידים כח\nכברוק השוה והא,בבנה שיטקט העקצמה הענטה חק", "הקורה לאצטומם במרצוק * ואסנים העקצילה ודיה הגג\nיצטף אל יריור בזק וגרנרי הדס כזועלים לאצטומ\nוהכרב הכבישים כס * וכן הנקד החזרת לאצטומ\nאסר נוטה לחום וכן פומירטיר וחרסיד דודל תזקית ון\nמינטא ואטלה כזועלה כחומק * וכמה שיעור יראת\nלאצטומם בENCE ונאלו לואוש שס כן האבן הידוע בנס\nהוימ כן הין הלומדים אם יכזיכ בנקחיות או יוק\nבענו וגז בלי פקיע לאל כל כהם יוכזיכ בנקחיות או\nשתה כבענינו חצן", "## פרק לד\nהדנרים אשריש בע", "### בעשטיים חומרים", "### לאצטוכיכא דלמס", "דע כזובר החילים באצטומ כמשכום אירק וקנס ון\nהרחיקה והרחק כזיתן כה המז בדיסא וכשר הכקר עד שיצטך\nוהיתו לביום מונד וסן האהוים וסן חוממות הכזע\nהעכד החוב ומדואליים רגנולור לאצטומ רכלי וילק\nשיכן נוף הזולל כה יארדו יראת לאל וירגון ענף ט\nבעצנו * ואסנה הכזוכו עצמו כן האבכל וירגון ענף ט\nשארית מן החאوة זזינשן גורף כי יככל כזוניה ווע\nכי ריכאכל שנינ נאות לאצטומ בקצמ לוא בסת ח\nהתבדעם זוזה אסינסא נאות ליה ליכמות ו\nלאכית ותנאר כה יכד כזועלים אם אין קקרות חן ט\nיצוף ויצטף ללהדUTION בקלה וסם יריהו יתוי נוטה למס\nינקק ויצטף ללהדUTION בצלחה * ונכיהה שינף קס\nוושקק קצית ליהתחלפות בקלה ובכזב תחנויות ח\nהנאות זוזות תיחדז בנים ויצטף לקא וטסלייה\nודע כי כיניעת הרפ"ש הרגוזות זדנויות הלהיה\nיצוב הרפ"ש כלויפ אלי רלויפ אלי האצט"ו יק\nהיוק נודול ויה组织 בעצנו כאל אוליאל יתוחדז מז\nוגפרה איה * ורחה כז כל עפ"כ ויטסיד מז שבשע\nודע כי כל כה שאץ בק בקציתם כנ דסחישט בזיה\nוסווותם ככל הנה דואל דא רע אצטומ ולל השנוי טס\nהאצט"ו וואת"ו ליה * הירח טסח כה"ס יריכס\nאנו וסם פסח * וודרפואות והכזנות הקזיק בנסצ\nברוב נגרי צינור וסיק ונאדוות וודפחת בזיתנמ\nבכשל וואסיטושא ואורצלו ובלשן לא בזוכן ובריס\nודסן וכזה כינרינ וושמש * הנה רסחיזים שטנש\nוההלב כזיק לאצטומ וסן מזוחת העצמות וכמה דואס\nוכן ה"ה כה ש"ה יכש"ד * וןכ הרפואות נגרי ערש\nונגרי פך * ודע כי כל הרפואות ורטלשלות ולע"ס\nסיבוכסצער עלאצטומ ונאכ"ל בדארמה הלה", "### סומקים לאצטומ ונאכ"ל מהדרים הלה\n### כזועלים אלייה * והקיא", "הכבד וואל"פ שפ", "שנוקיל\nבצד הגרקי הנה\nבזיק"מ אד\nבחלשה"]

["מאמר אב", "## המאמר השני", "כן ענף החוז כהנהת גת בעי האצטום וחולשתה וענין תא\nתאתה", "### פרק א", "בכאב האצטום", "בכאב האצטום", "יוזה מתחדש אס לרדוע", "מונת כבלי ליהוד וכל שכן החוד העוקץ או עס ליהוד וכל ש\nשכן חוז וטעקצית או פירוק הכור סכנת רתוי ממתח או עו\nטוקף שורף או כקבץ טני הענינים יותר כהו שיהיה ב\nבסמרות החוז. **פּטָרִיס** היה משכינים אתקלים יש\nאנטים שיקה לחיי כבאב האצטום בעה האכילה ישקטוק\nאורי הענדה", "רובז אליים או בעל ישחורה וכעלי פּאָצֹכֹן אַמְרַצְתָּה בְלִיגְתָה הָמַר כָּל הָאָפֶל וְכָל הָאָפֶל וְכָל הָא

["מפר נופס יד", "ודאו אחר זה שבדידן במזון בפרש וכשיאכל כולם כל\nכיון מעט השיעור רח המזנה ולא ישתה עליו כים אלא נב\nכניעה ותודה עד השלמת עת האב. ואם ישלם ישתה הוא\nהאכבם האבא אשר יקרה איר המאכל הנה לא ישקט אלא\nבקא ואהב רע. ונכון שותה כל יום מעט בדש\nקודר ה酌כל. ולא תישר כמת זה מצד הצא יורק בדש\nשרוא לחרק ממשרת אלונז וכיצועה בה אחר יעשה עו\nעונות והבוכב. וככה שיעור כี่ שיוק בזונה וכצטכי\nודצח ואמיאוש וקליפת פסתרטרוט הוינגא אלואו נא חל\nהרקים שורים יורוד וינופה ווולט בדש האמיג הוא אם\nאמליס ויווק ככנם קודם המאכל שיעור בזויום עד ש\nשני משקלים ווייעל לו ליקוח הבוכה ומשקה הרכון בד\nבינטה ושאר כה שנאכר בשער הקא. וככה שיעור\nלנאיבי האצטום בסנורה כפי כה שהיעד נאליגים העורו\nויש עקיצות רבות כהאצום ישקטוהו הדררים הקרים כהו והלב הנקפא נ ויצוע בו", "## פרק ב", "בחוזשת האצטום חא\nולדת האצטום הוא ש\nש לעניין האצטום אם", "אַ לְאָ יִתְכַּל עַכּוֹ וּתְהוּ מִתַעַת הַמָּאֶל תָּעַד חֹמֶךָ כָּל יִכֹּל סְכַבְּת בַּמָּאֶל הַמִּכְבָּר הַעֲדָמָה בְּשִׁר הַעֲדָמָה בְּשִׁר ה

["פרך ג'אלף ז'", "על שטח פ' האצטומת דכר ז' ואעפ' שיכעט תחייה כאין צריכ' ללהיה והמתנועעת אל ההדהיה כמשתקוקת אליה לא' המנועעת אל המשחה ולפעמים יהיה סכתו בפול הכהון הברניש בפי' האצטומכא ולא יוחש כיצועת העירקים מכג' ככנה אעפ' שיסיציו' ולפעמים יהיה זה לסבה מיוחדת ב' באצטומכ' ולפעמים יהיה בשתוף המוח ולפעמים יהיה בשתוף הchsידבזד. הולשת הכבד תוהליש הכה הכאו, גם היהיה סכתו מות' כבחת התאותי' והמסך' כן הג'ב' כל'ו כמו שיהיה אחרית שדושל הדם הרב' והוא יותר רע וקשה להרפיה וARBויל זה שתקרא על'יו המזונות ויתאה ככנה דבר ובהחרב אלי' יתעב ויקוץ מזה שלא יתאה דבר והכה המאנה אכנס לא ייהיש באחרית הרדרה לבר אבל כל' רוע מזג מופרגל ולפעמים יהיה סכתו הтаולעים אם ייקודמעים ותשף בה האצטומכא ובשתחזק האצטומכא כני' ולפעמים יהיה סכתו 'שהודה ראה כה' ותניעה לפלוט ולדמות זולתי האהילה והמשכ' ונס 'קירה בפול התאה בzosת הירין ועצורת הגדות בתחלת ה' הירין רוב מה שיקרה ל'הן הפסד העכל' היהיה סכתו הפניטר מהו אוור וקוקו עד שיתיך הכה כח בהזומו או דיריכו' בקורי או יכבע והתהה ותתחזקות חום האצטומ' כן כן ש'יהו מודגל לשיהה ורחוק מלבנו ונס ישתנה ענין התאה יתחלש ברעון השינה' ולפעמים יהיה נפילת התאה בzosת הדם. אשר שמש' אחריו' חולשת הכהות ככד שיקרה ל'נמלגים כחורי עם הקהיק' האתאה הזהת נס כן תבטל התאה ל'פאנכל ועריזות שתיית המ' הכים הREADים זה' וסבתו הראנה והרג' ובעם וכיצוע זה' 'לפעמים תחייה התאה חסיה וכשיתח'ה האדם לאככל תêêêור התאה בו אם כהערך כן האכל' ל'הכה הכאום וואם בשנוי' כן האיכות הממצה בו כפועל ל'ס ל'הכה הכאום וואם כפועל בערך אל המהנה הוא וישקע. וכן לפעמים ישתה כרקוק נפש מים המזון הוא וישקש ו' התאה ולמיזקה תישת התאה אליו לקחת לח' טכול ב' בשים קרים. אם תהייש סובאות משתית ה'ה' על ל'היחיש במעוררת תעור התאה אל המקררים וכן אם היה זה הם הבטל התאה קור ויכנס באנכל חם בפועל ונתחכם ממנו בפועל. התאה כחלויים הישנים את ר' מאד ודוע כי סכות בפול' תיאתוה' בكمצ' סכות הולשת התאה אך הם יתור מעשר' וחלישות האותיות אותות כה ש'יהה בzosת ה'יג' הנה כ'ה ודעת' ואותות כה ש'יהה כמעוט התככה סינימת ה'עור והנהנה' הכענוגת כמה שקדם זכרנו ורוב התאה והתערוכות התאה כעט באהרית התנודה והירדה. ואו ואותות כה ש'יהה בחולשת פ' האצטומ' מה שכרנהו כ' בשער החולשה' ו'כמהם הירקוק הרכות. ו' ואותות כה ש'יהה בzosת האיר כה ש'יודע מענין החולה כמה שקדם. האם פנעו אויר חזק והקור או חזק החום' ו' ואותות כה ש'יהה כמשיני ה'כאב הנכר בשער השחינים ויציאת דבר", "כמה ביציאה ותרה תכון ועטף עכון המגב' באצטומ' וועקץ טה ש'ו ל'ז' ות'הה א' כח' ואותות כה ש'יהה ל'ענברות ה'היריד' ו' ואותות ל'היהיה המעטשת ה'פ' הק' ותתבפות הנפש או באשת פה כ' בער'ם ות'האה רג'ח' ו' ואותות כה ש'יהיה כzosת ה'ק' כ'הידס' א' הגדה הנשקת כן הCUR'ה אל' האצטומ כ'ה ידכ'ם א' חת' ה'יהיה כ'ה ש'יהיה כ'ה ש'יהיה כ'ה ש'יהיה כ'ה

["אכבר ב", "הgehagen, ונקדמ את הרגל, ונקדמ את הרגל, ונקדמ את הרגל, ונקדמ

["ס\"ר א' פון י' ג", "## המהיבת הפך התאוה בכהש שנכרנוז", "מהתאות אשר ראה לעשותם כן התרגלה\nהנכנסת לוה שינוק דנ מלוז וצנין שרוי באוקספאל\nואיכלן ואחר ישתה על־ילם מה שיבושל בו רוזיב אדימה\nהם פיישולש ושבת וחרף. הדר גרנור שתהיה שתה.\nלפעמים יושם בו חין הנצלו בזעפיזי שיעור שלה זזים\nויקי בחדש פנים או פעים. וארה יעשה\nברקחת מירדובנש באנז האמצעית שמנה זזים\nכון כרכני אסיאוש ידענו בריקות נפש ואחר הכאכל\nואיכל בלאשיפת אבק או יוקו משקל זז קרדומני קסן וכב\nוכהו כבאה וכמו הכל סוכרי יוקה כל ווי. וכן\nהרפאות המורכבות קלפת האלונים האמצעית שמנה זזים\nאלזין ששה עשר זזים עספ פוליקיאה ששה זזים\nשורש אשקינג ארבעה זזים מירא שני זזם יריזן הכל\nזיבושל כבני לינצין מים עד שאר הӘצוה ושתה כל יו\nיום שלפּר ליטרא שלה ימים רעופים. וום קלפת\nהאל נים הדרה שנזים אניש שלשה זזים כיראברונש\nאיניג ובל ריק ונאבליסיש ופּוליפי מכל אחד חמשה\nזזים כינ הברבי טרי ביהוכן זזק פעמים רבות ושיקלה ע\nעל מבתת כל פנים עשה זזים ירושל בשמתה אוקה יי\nנין עפּז וכמהוים עד עפּষ למחעתו וינן ברקות\nואכון תאות העין ראוי\nברפואה לירוק הלירה המכריה להז בקיא הידוע לב\nלכיצא בזוה כו him ותא שאר היה אדר אכיל הדת המליה\nבכיז רוביא דשב כה ירנון ומש שיקא יותר הוקמזה.\nואס יצרת לשלל נסן תשה. ובזה ההרקה\nבénéביד וווער אטרות וכלה נופי כי זה מועיל.\nוכל שכן אם ייוו שפּוקות ותשה אחד זה הרפאות המ\nהנהניקות זוזתם דנזריות ברקז. וראיה שתקה כן\nאמואוש ומטकו וכון ילעשת כדכ ויצח מן שני מיני ק\nקרדומני מכל אחד זז. סוכרי לכן כו הכל ברקוט\nנש וינגע עלינו מזים פשרים פעמים בזרות כעט.\nוכמה שונתה להם המרקחת הזה כיראברונש כינור וס\nזבלייק ומלוסילס האנז הנדם כצטשה קדדומני נדול\nאכיאוט גנברי ילבש בברש וישתה קודם המאכל ואחרו\n אנטוכת בעילו ותקן מזוה נאאר חק טן זוזק\nבמים וישים בו מהרפאות המקיקות כה שאין לו טעם כ\nנראה ואחר תשים בו כן המליה כה שיתיבו ואחר יונוב ב\nבשמש ויצווה המתאה הטיין שריקה ככנו מעש היה כי כן\nהרפואה מה שלא יוסף על שיעור שתה או שיעור שתה\nהצי כי זה ייקאוה כה שיאכל וביחוד אם ייוו שן יונג ה\nוקי כמו הכרוב ובייצא בו ו差 ישגא השין. והכה\nהשבנו קצתס כי היותר כvestל לדיות תאות הטיין שיאכל\nבריקות נפש אפרוחים צלוויים וואכל באפיקומן מטנו את\nאחר המכל כעט מעט. והתתקת באפיקומן אמואוש\nכופלא מאד וכן שקד מז. וכבר זכרו קעתס כי שתית\nמכריה מן שירן יבטל התאה ההיא. וראוי שתסכי\nשזה על הנסין לא על ההקש ובל שיעוילם אעפ", "טaro'א כָּנָדָה אַנְזָה דְנָדָה וְצָמָעָה הָלֹמָעַם מַצְלָמָי אֲה\nהאכָל, וְהָמָּה נָבָן וְכָלָי שֶׁכָּל כָּלָה\nשָׁנַסְלִים שְׁקַדְּךָ וְיִן פַּעַן מִצְמָה אַקּוֹם וּבוֹשָׁל\nשִׁטְאַר תַּצְיָלֹטָה וְשִׁבְכַּהַם בְּרִיקָת נַפְשָׁבִי\nשְׁרִאִי שִׁעֲשֶׁהוּ הָעַצְקָת הָאֶפְקָוֹן סְפַק וְצָמָעָם\nוּיִדְעַרְכָּם וְכָמָשֶׁכָּהּ. הַיְהוָה נָבָן תְּמַצְדַּי שִׁטְאַר\nזָרַבְּבָא הַשּׁוֹא בָּכְמָה זְמַן בְּדִים בָּעָרִים וְכָלָי\nוְשִׁרְמַן וְצָמָעָם כָּמָפֶל וְנַגְמַן. וְכָל־אַס\nכִּי הֵין בְּדוֹל הַתּוֹתָל תַּלְהוּ הַתּוֹמֶק וְכָלָה\nהַחֲכֹּמֶךָ הַהוֹרָף זְמַל הַתּוֹמֶק וְכָל־אַס\nפְּרַק הַמַּלְכִּי, וְכָל־אַסְפָּס\nהַכְּלַבְּי, וְכָל־אַסְפָּס", "ברכות תערור והאהבה\nהכליכי אחר הדרות והקרות הארוכות המהרכות תוף\nוה. קירא מהלישת הבח המהכזב בנין ויהודת החלה\nהמונפליניו ויתמיד השוקה אל זוזק תמכתו, וום\nקיזה ההאה היכלבייה ליהדום מופל כפּי הערץ מינכ\nככריה התולה או היהי כפּי הערץ מינכ\nוה. בורר העניינים צמצם וביקת הענינים ידוקAME ע\nיפלינ תבכת. ואכון ידוקה בקריב הכה אינטמ\nבנף ולו ופְלִיאטס כי הוהו ותפּ שיעור הערץ\nואצט ותיאת הימים והזיזות הלהות והתהא מסל\nבנין. תינך וירצך וערוכו אל מועצה אירצמיהו\nשתגיע אל הערץ כבогה כהברת, ויהו הלהות ידוק\nהנין כלו אמפָּעַל בנין פְּרִינָה וְהַקְּלוֹן\nוכו. וְלֹא יִכְרָה בְּכָל־אַסְפָּס וְכָל־אַס\nשְׁכַל אַס הֵיהוָה שֶׁמֶּל וְכָל־אַס אַרְבָּעָה\nואַפְלָמָה כְּמַת תַּלְיָל הַגָּלָיו כֵּן הַאֹמֶר\nכְּלִרַה אַל הָאָמֹבְלָי וּקְרוּבָה אֱל־עָרֶבֶת הַעֲנָי\nדְּקֹם. הַפְּלָמָה יִהְיֶה הַיְהוָה מִצְחָה שֶׁהַשּׁוֹא\nלֹבַח כָּמָצָה דגנדוֹף כְּפִי הַצְּמָה וְיִשְׁכָּה\nכֹּצֶה וְעָרֶבֶת הַמַּעֲמִיקָם וְחִצְבּוּ שִׁתְעָה עַמְצָה\nהַדָּם וְתִכַּק וְקָפָה בְּפִתּוֹת וְתִחִיתו כְּמַצְחַי\nוְכָל־אַס אַרְבָּעָה וְכָל־אַס אַרְבָּעָה\nוְכָל־אַס אַרְבָּעָה וְכָל־אַס

["אַמְרָב", "כדכי בזנף כופל לחת המזון אל אצלו ויתנו וחש\nהשטרים ותגף ושרף let us meet again\nהשטרים ותגף ושרף let us meet again\nוהאות כה שיהיה מזון וחוזה הגדה וכמה קור\nהכיף ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.

["ספר ג'ואון ג'י", "לאר' יצרץ אם יהו סבתו החוס ומחמה שמועלים\nשיוק נקוכים ומסר כי סוס או בטלוים הכבושכים י\nוהיהוכב בז האצט וכש בעת העילף ות出来 באס\nבאספליונות הכבושמות כמו אספליית הצנוכר וכמו אל\nבאטרויסט. והנה יועיל שיעשה על האצטוככא", "הרפואת הליקות כהרפואות הכilkנות הכבושמות בר\nבריחם ושיעושנו בעשונים שיש בהם ענבר וarkבש\nפר שרקות בתחבושת לקוח כפי ורדים וכמי חזר וסי סס ו\nוקבגורא ומסך ועזר ולוינא אין שך ות ורדיס ויויסף\nבהכום גופם אם תיהה הסבה הקור נקרורה אם תיהא ח\nהסבה חמה ואס יתעלפו תפעל בהם כה שזכרנוו גב ב\nבשער הע"רף יורה על פניהם המים הקרים ותקשור ידיה\nודיהם ונוליהם ותקוע כף דריהם ותומך שעזר ואמ ו\nואס ינוחו איכלו לחם שרוי כיין ייחני.", "באצטוכבתם לחה מרדית רקיקה יישתו שעור שת פ\nהנקרא מלעכא בסכנניב במשקל כנירא או פחות אם\nיהיה הלוש. וסם יהו קור בופולג'שתה תריאצמ\nלהטפרניא ודרומרתא וטרקת אצטוטשיקן וכרקת ז\nזרעים", "## פרק", "ברעב החטעלף הוא ש\nשיוון בער הטעד לא יכל", "כלן עצכו שירף ו\nואס ארציו כהו וסכת ח\nש. תולשא זה הזון קרב הרפואת", "ככלובס והנה קום כ'ל לרוב הנהנינו בכבי האצט\nוכולובס וכ'Lבנה הנה רפואתו מתרלקת לרפואת בעלויה\nבענין העילף וחבר בשער העילף ורפואתו כשינחה\nוהנה\nשיאולג'ינזחם סק בריי ומקה המירות ואחר שאר ה\nהנהנה הכנקרת הנזיכרת ב�ולמום ואל כה שירפא בו ק\nקודק זה והא שיכנינו מהשינה הרגה ולא יואר.录ם\nובאכ וరישעכו הקד בפועל ושרפאל בחר שאר כה ש\nשנאכר בשער כאבי האצטוכא", "## פרק יא", "בצמא רוב העטא ו
לפעמים יהו בסת ח\nואצטומא אם ל Come", "סון האצט ו¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼¼

["מאבר נ", "מעוטר אומעט העכל ו. ואכנים המזון הקהיל ותניב אם לא יתANI כלכלי לא יאריך זמן השארות בלתן מעכליכ אכל אם לא ירוחה באצטון כה שיעכללה יפסר בחרה. והמזון או שישנה אל הראוי בכיוון השם אל שישתה אל הריאט שנן מה ויתANI איזה עוקל כלויה שלם הא יסכל הנוף מכן השעור האמשר שיקחו כן המאכל השעור הEssי א' אליין כן המזון ויהיה ששר זרון ואס שלא יתANI כלכלי וה ע על שני פנים. כי הוא אז או שישאר בענין ואס ש שישתה אל עצם ות נפסד. לטעמי היהו זה בכל עכול וסם בשליי עד דרביעוי. ובכמת זה יקהו השקו ווסר ונקבע עצרת וגרז זה ווסרטן ונקלה ותרה ונקבע עצרת וגרז זה כי הדם היה בלתן בקבול בשול ואות לטעטLED ולא ישמש כישווה והאכרים להזון בו ות出来 ויבא ואל יתורב כה בחן ולא יתכן הדמותיהם. ואס היה שם הכוכד וההום ישחר ולפעמים ישוב השחורות בכנן ביטוי א' קאר והאצטן נס לא לש עתכל המזון כלכלי הענין אל הם המעדת הלקקיות הכעים או אל השקו אן אכנים יונלו א' אל השקו התפי בהזון דאצטוכס בוטורס בשעור זה העולמת אדים כה כהיו דהו יתשעכל, ותדכי דפסר העכול והולשתנו ובכלי אם יקהו פניאס מאיה ליה ליחשת השתה הנה תנה יותר מככל לרדף מאה יקלה לחשולשת כה וועז וועז נקעכע.", "פֶּרֶק בְּמֹאֶכָּל ו. יפסר באצטון למסת ה' המהכי כותקן ו' ווכנתו. וסם בקבכּל המאכל וסם כענינים קרים שירא ליה. א' המאכל פסד באצטוכס אס לכות וסם לows ותalia א' אול כמות שיהו יותר כמה שראוי יופל מן עכז העכול למשה מריאו. או פחת כהראתי או שיפל כן העכול יותר ליל הריא וישור יוחך ונקוב זה. וסם המזון הكنב אקצטוכס בא האהיה המחה. ותלונ ותאשה בתכון כוודר יקבל החטד כחל בהלונ והאכטש והאפרקים או אומאך לקבל תקין בכהן בכהן וטרשות ובשר היהוד הור הא בפּאָל א' היהו כו בופלן האיכות ללהכו בדשא. אָלקיירות דכלה עת א' שי שיהו בבריח תאות המאכל בקנורלו כטסם או אָזומעם ככ. כי שיכרה טען כהיזה מאכל וואעף שיהו כשומח או שיהו לתחו ללוותן. ו'אָס לעתל קילוחתו ו'כי אס יתוק ו'ש ו'באצט ו'מלו א' וואరית מזולתו ו'שיקוק קודם ח' תגועה מודגלית אחר גפּוֹץ המאכל הראשון והצאתו ו'אָכּ הешא במדדו ש'יסר החר להתחכל על המאחור לית ליתANI ו'ישאר צו ע'לו ו'יפסד ו'פסד מה שיתערבו ב' ו'הראוי בסדר שיקדכ קהיל על הכבד והירך על הקִּבּוֹ א' אס היהו ש'כבריח כהויל שיחיוב הקדמת הקיבוץ ל'צצור ה'הסבע. ו'אָס לרבני כינון וערוב קצית כקציתם ו'ימנו כהירי העכול במאחור ה'העכול. ו'אָס בכiah זולח ו'כש שיקו ב'המכל אס בעצמותיו. ו'אָס בכיה זולח ו'כש שיקו ב'המאר אס בעצמותיו הנה כמו", "בצטן כפ"ל כ"ל. והדהיה מישתות ספ"ו בצמא. ו'הא זועיל כמ' שהיה ענשה כתחלה. ו'המה שיהיה טיוש הושט הגה היה מעט וחלוש ו'ויזעדיו השינה בדרישת בפ"נ ו'dהכנוזה וערזתת הרכב. ו'אָהיה חמס חנה תוערה ותועלה. וההווה בשתוף הכבד זוהי עלווי וידיעת ענין הכבד במזנו החס והיהש וכרוסנו החסא & ככיתן ידפא בחרה תצמא הריאז ידפא כשיפתת האיד ופ'עמסרבות ו'שיקו תצמא שלוחה הטעמי הקרים על הרשון. ו'כי שיפט חצמא בצ"ק יקריד אליין כמקז הפוליס ו'הדייעונס חוכ"ץ בצטוק ו'ורחיק כי הפ"נ ו'הו תורעוני כ"י חסציאס ו'שישכל כונורק בחרוק על תצמא אשר הורישת אותה ההרקה עד שיחתוק לעוליו ו'ראז ישתה המאך בר פ'ב אָואו הא' ניס קרים א'ז כי או ימות החום טכעי חחלוש א'שר החלישתצמא. ו'היקא א'נה כמ"א ו'כשיקו בשכש ההפרים עס כ"ר ו"ריזוה ו'היהו ו'השאצט החמה והיהובש. ו'יוסף כ'ה צמ"ס ה"כ הקים ו'ן וְאַצְטּוֹכָה ש"ש ה"הוותה לגלות. ו'היכו החסוט ו'שיקוט ו'צמא ו'דרכו ו'היה ו'ת"ק ו'ביזב כ"מ, ב"כע' נופי ח"ב ו'נופי ו'נופי", "פֶּרֶק בְּמֹאֶכָּל ו'בְּכָל אַבְנַח ו'נופי\n\nחכמות טכ"ו לוה יוק ו'קזק תפּאש אַמי יבובל בפּשׁוֹ וּת ה"ייד עד שימן ב"ב ב"ב ו'אר ו'ודז ה"ש"ו ו'אר ו'ודז כ"כ ש"כ ח"ס ו'ז"ו ו"ערוב בע"ש מ"לאדוס ו"טסנה ו"רדיום ו"ש"א אָלוין ו"ח"ב ה"כ ב"ש"ת כ"ש"ת ל"ש"ו ו"ש"א ו"ק"ש ו"ש"א ו"ק"ש ו"ש"א ו"

["פרנ אופון ית", "שׁאשׁ הַיָּהוּ בָאצְטַכּכָא רַז מִז כָּל־הַיָּהוּ אוֹ בָבְלַיָּהוּ וְתֶה וּתְחַל מַלְעַכּ אוֹ שְׁעִבְר הַעֲכֹל כְּמַשְׁכַּב יִדְעַת בָּחָבָה וּכְקִרָה אוֹ שִׁיהַי בָּעָפָה רַפָּה וּפְתִית הַנְקָבִים וּעָזְרָה רַקּוֹ אוֹ שִׁיהַי הַקּוֹפֶת עַלּוֹ בָּלִי מַדְחָה וְלֹא טָמֵה אוֹ שִׁיהַי טָבֹה אוֹ אָל שֶׁכֶּדְרָה וּמִזְיִדּוֹ כִּי לֹא שֶׁקְרַקְרִים וּנְגַפּ וְשַׁיָּ אוֹ לָהּ וְשֶׁלֹּא יִתְחַדְּק וְקָרְיִים וּנְגַפּ וְשַׁיָּ אוֹ לָהּ וְשֶׁלֹּא יִתְחַד

["אַמְרָכָ", "שֶׁעָכֶל אַרְבָּאָה אַמְרֵי אַשְׁכָּל\nאַמְרֵי עָכָד בְּלָעַת אַשְׁכָּל\nעָכָד מִכָּל אַשְׁכָּל עָכָד", "כְּשֶׁל מִשִּׁי שִׁדְקָה הַיָּהוּ לְעַד הַיָּהוּ לְעַד הַיָּה

פר' נופן ינ

ישנו מכנו ואהיה חזקה הנן בכמה שיוועיל חוטלת

דזלה נכרעת פה אשקיננט עם כריו ואן כל המרקות

ההמים ומרקחת סינ ברזול

ולפעמים יקבל חועלת בדבש רושט שדי בכמיכר חמים

ומכרה שיעדים כמות זרע שבת בכל אחד חלק ורד אדום ווסר הפטוטות שני זולקים ינופה איר השיזיקה בשמי והשתיה חזרה בין כז מזון

ואם יצריך איר מה שהוא יותר חזק מזוה איראי שתשה הקיא על אכילת המלוז וההרוף וההיכוך בו

השביר הנקרא פקאף ויסתין עליו שעה ואחר ייקא באוקשיכל המהיכוכם וסחישת הפונלא ויה שירך כבנהג

וכן מי דרש וכיצא בו ואחר ירפא בעונות הודדים הנדרלות ובאשריד ופעמים רישמות לא יצרך אל הקיא בא

בעת שתהיה הסבה בו קירות כלי ליהיה בשבילה ייחבץ

ומם המאכל יוחזם מהר הינו נפסד וראוי לערביו שירוחיק הטריתא הוא פת שרי והכרק וינון

בננובים וקליות והטונגים והביש האדום וראוי שתשליח הבזג להם לבד וכל מאכל יפęd באנצטוכרא הנ

הנה בידיגנו שינופי כלוכר שינוקה אם יוהיה הטבע סכ

מכפיק לו וזה יסומק בו ואם הרבע לא יסρφκ בזיה

קיזה כרקה ככון בשורו הزرוק ויה לא יסρφκ יעד

בשאר המרקות המשלים יקם מהם בשורו עוטע בש

והפרגלי הוא מכלי הדרקוח הנבהרים כדם

ואוהות סוב המ公 האצפר על המאכל ווטר העולון אשר בתכלית והפיכוים הם אשר

זכרים בשבער הוראות ורכירים אך יחוש בצר וכובד ותשובה להוריד פיש עם

צרות ייחדש הנה יודט כי האצטוכרא חזקת ההפדה זלą

שהוא כנקדת כהנעת המאכל בככנתו, ודע כי העול

הוא בתחתית האצטוכרא והתאף בפי האצטוכרא

באדורך ירידה המאכל כן האצטוכרא ומחירות

יודידות כן הבן המן ישאר

באצטוכרא דבר כן המאכל קרוך כמשה עשר שעות בפ

ענין הבריאות או שנים עשר שעות וכפיה המזון בקר

בקלוותיו. ויוורה עליו בעיאות שעכו בפה ובפוקוק וואס

יעצר המאכל באצטוכרא אכנים הוא בסכת אחור העול

עד שיתכל ווהיווו בסכת דהיהת הolaותה בעת הגיע הע

העכול ויתנועע בתנועת הזרוה ככמו עקיצת אדימה או

שהורף ביהוד אודבר כמה שנזריבו ואינו כמו שחשינו

מצע עס שבחמה בהעצה צרות המעבר תחתון ואלו חי

היו כן לא היה אפשר ליצוע הזוז והדינר הגבעלים ולויה

יהיו הין והחלז נשארים כאנצטוכרא. ולא היו הם

שנזרו צפים באצטום החלושה ומקקריק וνופονείם אכל

הסכת בידידת המאכל תכעג הוא העכול וכח האצטומ

על הידיה אינה תלויה הרבה בדבר זולתו מענין המאכל

אם לא יקיא לאנצטומכא היקז ועד שיתכל המאכל כי היא

ראצטוכרא הבריאה הכלול עליו ומצהה מעברה כתחחמן

וכשניע עת הדהיה יתרהב ותדהה האצטוכרא כה יש

בפתייה המונהים כרוהב כל עד שיטור

הע欢ת תכרד הירידה וואם יאהד יאדוד איהם ייקדוקה

כל עד שיטור

כל עד שיטור

הסכות בתיירות המאכל כן האצטוכרא האירעיכל

עדיין בכמה שידעת והשועה הלהמאת המאכל כנ

באצטוכרא ניצלו המהיב נחן שנים עיר עזועך

סטיס ושרדים. ורככל ירג אס לא לא יקכל לרבו

ואות שאיכוות רעדכ כה הנה כאל אוח כרם לא לא יישא א

באצטוכרא ברזיאה חזרת הדהה איר ויהלטמה כנ

בכבוד הלא עזועך, וערז ירוזי איר ויהלטמה, ויהו

לינאנטירה אם תיהה האצטוכרא הלהיב ויכבדה ויהל

ואו בעזועך שארן ירוזי שלשל הירוז איה ויהו

מסערדה לא יתכלב המאכל כה לא מעט כן יתוהם

המחזק החוש או והמעכל דנהה אספך ידך טינק

אותו מה שראוי שתדנו כמות הכה כמה סקרתי כנ

בשעורים שטיי ביפואס טי שיעור ידז

ידידת המאכל מאומס אן כו שינוף המאכל ינ

אנצטוכבنا ברפואא זה השיהה על הימין ובין הערפיה

כהירות ירידה המאכל באנצטוכרא ונאף שינא

הערז על העני ירוז על הימין הדרק הרופטימל

ותשגר הזרוה כה סטיעד בשעדי

ביפואס טי שיעור ירידה המאכל מאומס

הנהרבים כק וקינטס קראאו אלי אצטוטכים

ואכנס כדירות והתורו לאר האצטוטכים על זולת זה, וכמה שטעו על־תינוקה

להן תחנבים כקינט כונרינט וירע שפתי בדש ויהיוו

והנה כזמה יקינט חלקי בזיהו

והנה כזמה יקינט חלקי בזיהו

כמה יקינט חלקי בזיהו כזמה חס חן ינ

פֶּר
ק
ל
א

["אומר", "השלつו ונקא בכבות ותספת על הרפאות והמונות\nהרכבים כמו כי השעורים וכאש ודלעת וארמילן ורוב\nהרפאות המרכבים כמו קשיא פישטלא כי היא כזולה לפגיט\nםיודק בקשיא פישטלא כי היא כזולה לפגיט וס\nמקל שני דאקם חצי זוה וותרו משובה כה ששה\nשקל שני דאקם חצי זוה וותרו משובה כה ששה\nמקדש אג'ל ונקת הלהיה ולקדום כה כה ירוא\nולפעמים יערב כה כה ירוא ונקת הלהיה\nשקל שני דאקם חצי זוה וותרו משובה כה ששה\nשקל שני דאקם חצי זוה וותרו משובה כה ששה\nשכדום בקצירות ולקדום כה כה ירוא ונקת הלהיה\nולפעמים יערב כה כה ירוא ונקת הלהיה\nמקדש כי הוא מועיל בקצירות ולקדום כה כה ירוא\nהמירבורהאנש ונקבעים יישיכורבים הם\nהמורסא ההמה בדורך ההתחוות ונקעתיתו וס\nתתראה אין ראוי שעשיה ולפעמים תשקם הסכוניא\nבסכונבן ונקי תב>@ וס איר איפשר זולכי כב>@ הוא\nהאליא משקל בסקונבן וס כי עיכבו יותר כבנה\nוכמה משלישים הכועילים כהתחללה טיקוי כי עלבי האב\nוכי הנדנים שתקוניות ולב קשיא פישטלא שלשא זוהים\nשכדלעת ושקם קהם אחד שני זוהים ושתת ויהא\nסידר כלכך השבע כה אם היה זה יישב עד היום השבעי\nולראו שאל יקבלו לשתות המים הקרים הרבים ויהו\nהחמים אבל תשרכן בנרא אב בעסיק הפירות והמעט\nכמאכל הוא כמה שיועדים כאר וס איפזק הכבש תשקם\nמקל שלה זוהים זוהים ורעשים ביט קארו אבaminי בחר\nדישת מי סוכיב לבי כי כזועיל אמך ומי טרכשכן בד\nוהתחבשות הלקוחים כן הבלז ואל קצב ולבולש אשה מא\nואפוקישטדיש וואפסנתין אם יוחיש כח ותחניסים הכורס\nשלא תתשכש בחל חקיק האצטוכבא ותלيد עשו\nה>Total\nהמסת\nהמסת\nהמסת\nהמסת\nהמסת\nהמסת\nהמס

["ספר אופן יג", "כֹּזֶה כֹּן כַּכָּבָד * והקובatz רכנונים לענין ההם רם כה\nשיהיה בו בשחיות כבו כצטכי וורדים וঝ פatz וּך וּב ו\nובלושישא וקצוות ענפי האליפות וּן השכנים כָּוִם ש\nכֹּן הנפיש וְשִׁכּוּי וְשִׁכּוּ תִפּוּ וְשִׁכּוּ אַרְדִּין וְשִׁכּוּ\nוּשְׁכֹּן אַנפְּגַנִּג וָרֹא אַרְיִיק וְכִינִּי וְכִתְחָלָה\nשִׁעֲשֵׂה אֶב אַכְפָּרִים וְשִׁכּוּ וְשִׁכּוּ אַנפְּגַנִּג וְשִׁכּוּ\nאַב אַרְיִיק וְכִינִּי וְכִתְחָלָה * שִׁעֲשֵׂה\nבָּכָפְלִינּוּם כָּוִם נַדְיִן וְשִׁכּוּ וְכִתְחָלָה וּ\nוּשְׁכֹּן תִפּוּ וְסַחְוּ וְכִתְחָלָה הַהִיא בְּשִׁכּוּ\nוּשְׁכֹּן וְכִמָּומִילָא וְשִׁכּוּ כָּוִם כִּצְטִכִּי הִוא כִּינְבָּה\nתַּיְר תַּהֲבּוּתָהּ טוֹכָם בְּהַתְהַלָּה וְהַתּוֹכֶת וְהַעֲכֶה וּקְלֹ\nקְמַה שִׁעְוִים וּפּוּל וְנִלְיֹפּוּר בַּכָּל אַרְיִיק אַוֹקְוּ וְדֶרַ\nאַוֹקְא וְצַי זַעְפְּרַן תַּי אַוֹקְוּ וְיֹאָלֹשׁ חֲכָה פִּאְשֶׁר יָד\nצְנַדְל הַמָּה עַשְׁר כָּצְטִכִּי אַקְסִיא בלָשִׁטְיַשׂ חֲכָה עַ\nעַשְׂר דַּוֹג וְשִׁכּוּ וְדֶרַי כָּה שִׁיִּהְבָרֹהוּ * וְכָן הַחֲבּוּשָׁוּתָט\nרֹטְבּוּכָים בְּהַתְּלָה אָמָרָוּם שׁוֹד לְיַלְיִלְיַלְיַלְיַלְיַלְיַלְיַלְיַלְיַלְיַל

["פִּקְרָא", "שִׁתְקַלְּשׁוּם שִׁרְאִילָה חֲמָה עַשְׁרָי זֹדִים אַרְמַיִם וְיָתַקְפָּוּ וְאֶצְרַקְתָּהּ מִא קְשָׁפָה זֹמַי הַרְגָּלוֹת שֶׁכֹּן נַארְדָּהוּ וְשֶׁכָּס אֶצְפָּנִי אַרְמַיִם וְקִדְדָּנַה וְוִיְעִילָיו נִכָּס אֶצְפָּנִי אַרְמַיִם וְקִדְדָּנַה וְוִיְעִילָיו נִכָּס אֶצְפָּנִי אַרְמַיִם וְכִדְדָּנַה וְ

ספר נאומן יב

האותות ויהוכדיס פעמים רבות זוכיר שׁהוני,

האצומטא וכש בתחתית לקן הנשהיה והגרה הזיעה
עלוף וקור דקצות, ונה זיעה על השהינים באצשומכ
באשת הפיהוק זעלית אדם יורישו יובש הלשין ונגבו
יהיה בעלפ עמים רבות, ואס היה כאצטומטא צם
צחים קסנים ירדה הפיהוק מאד, והנה יובדל בין הש
השין האווה ונוושט וزيי האווה כאצטוי כי והווה בוושט
ריגיש הבאכ בז לאחור בין הכזahanיס ובצוצר דח התהלת
החזה, ויאמת עגינו הדבר הבובלע כי הוא זיעה על מקום
האבו כדי עשרו ובעשר המקשים ההוא מעט יקל הבאב,
ואכנס האווה כפי האצטנה הנה זיעה עליה שהאביה היהב
בפִּל ההאף ועריני הבטן היהו זומר חזק והכולע זיעה
עלינו כדי עשרו בחזה ורובו נוטה אל צעקי הברס ותקס
כanos הנשהימה יתקרר גנוף ויכול אל געלוף ברוב

ואכס האווה בתחתית האצטומבא רנה זיעה עלינו יציאת
קליפת החزين בציאה כבליהפּט במעים ומציאות כאב
אהר שינז הלקוח בשפּל האצשו ויהיה הבאב מועט ווֹן
ויובדל בין השהין באצטומכאה והשין במעים מקום. בד
האבב בעת את המאכל על רנוף ויהיו יציאת הקליפות
אשר יצאו ציצאה בפליאה ויהיו קליפת רקיקות ממין מה
שיצא כן המעדים והעליאונים ויקובל מופת שהם כן הא
האצטומכאה שהאביה אין בדדי המזמים אבל למעלה א
אלד שהם רבים מה שיתמהב ודיעה דשנטריא וואכס
הווה במעמים העליינים הנה ראה שתפריש בו מאד אם ב
קיאו כי הקליפות אם יצאו לא היה השהין אלא נוושט
או הא טוכא וראוי אם תרלה להבנה זה שתוביל דע
העליל דבר שוש בז חוכם והדר
באצטומכאה החבורה השטרת הנופלת כה ראוי שתרפא בר

ברפאות הקובצות נישינו המזונות כהירן העכול ווקח
דרפאות השהיניות אשר יוכא בהן זנאר וערשוא ול
וְלִטְגִר יתוחא וכאוֹא כָּהֵס רַבָּה וְדָמָה וְיִצְק
ואֹרָא בָּשִׁיהַיִם בָּכָמָה כְּהִיא וְיִצְק
וּרְשָׁהַז יִוֹרֵק בְּכָל־שִׁיגְמָה וְרָאָו שִׁיגְמָה
לַכְסָה וְהָאָם יְהוָה שֵׁם תַּאֲכָלָת וְאָכְשַׁר מִן אָרָו שֶׁ
שִׁירְפָּא בָּדְפָא בָּכָמָה בְּכָל־שִׁיגְמָה וְצִמָּח
נָאָו גְּרָא פְּיקָרָה לְזָה וְאָם יָנִקְוָה רָאָו שִׂתְחָה חָל בְּ
כָּסָכְךָ כָּוָס הַיְמָא וּכְשֶׁקָּה חֲנֹשִׁים וְכָזַם וְכִוָּנָה
וּשְׂתָה גַּמִּי הַשָּׁעָור בָּרָם וּכְשֶׁקָּם כְּהִירִת
לַפְעָמִים יִצְרַכְיוּ שִׁנְזִנוּ בָּכִטְנֵי הָעָנִים וְדִיִּים הַמִּתְקַנִּים
ברְדִכִּן, וְדִע כִּי מָה שֶׁל יָנִקְוָה הַלֹּא בָּכָל אֵין תָּעַת
ברפֹ אַ זָה אַרְתָּה וְלֹא בָעִשִּית המבריאים, וְאָם תַּשָּׁה
הַצְּמִידִים וְתָהֵה הַעֶל בָּצְדִי הוֹשַׁט וּפִי הַאצְּמַכָּא
אַז תִּשִּׁים כָּהַכִּל הַשִּׁחִים בָּדָקָות הַנִּקְרָא וְלִודְשִׁכַּב דַּב

האצומטא פלוניא ווועי כָּמָה בַּעֲנוּוּ וְכָמָי קָמִי וּכְשׁ
אם היה שִׁק יד דערן בְּעֵדוּ בְּכָמָה וְכָל עַל הַסִּיס הִירֹת
והנה וּרְפֹל פְּלִיקְדָא וְכִן הֵיהָ אָפֶצְמַצְנִי קָרֶש
באצומכאה שִׁכְנָה וְלֹא יְהוָה אֲפָשַׁכְּמַלְי שְׁלוֹל יָכַל
לְכַבְרֵי כֹּן הַכְּמַזְחִי אֵרָז שִׁוּשָׁלַי בְּכָמָי קָשִׁיא
פַּשְׁטֹלָא, וְאָמִיקְדָא כֹּן הַשְּׁלוֹל הַרְה יָרָמָא
בענינָת אַשְׁפָּנִי וְעָסִיז קְרִיס קָובָעִים בְּכָמָי קָרֶש
הגִּקְרָא שִׁתְּתָא, וְאָם הֵיהָ כָּמָי אֲדָמָה בְּכָמָי
שִׁכְרַת הַבְּרָפָא רַקְקָתְדָא

שכְּרַת הַבְּרָפָא רַקְקָתְדָא

פֶּרֶק וּ

דְּמַצְוֹם הַקְּשֶׁנָּס

באצומטכא יָעַוְי מַסְטִיינ

דְּמַקְּה בְּמַתְדָּמָה כָּמָה טְהוּוּ

בשלל בְּכַשְׁמִינָה אַצְמַכָּא זְוַי בְּרַיְרִי רַכְטַן
בצְמִיס וְהַחלָּה המבושל בְּבָרוֹל מַשְׁלַי בָּש

פֶּרֶק וּ

כְּדַע אַצְמַכָּא כְּמַט

שִׁקְרָא אַצְמַכָּה וְלֹא יִשְׁכַּשׁ כָּמַנְפָּלָה

חַיָּה שְׁלֹמֹה כָּמָה

הַמַּעַט כְּמַקְרָעָמִנָּט

הַמָּאָמְר הַזָּמִשִׁ

בעניני האצומטכא מצד כָּמָה שִׁכְל אַזְלָיו וְלֹא יְהוָה מַשְׁלַי
כָּמָה וְכָר עַנְמִין עַצְלִי הַרְס הַנּוֹחָל אֵל וְהַמָּה יְנִ
יהוָה בְּשִׁב תַּבְתָּה בְּשִׁכְל הַשִּׁתְרַחַי
זְמִי אָפֶּי, לְהוֹם אַס יְהוָה שְׁתִיאו כְּמַל תְּשִׁתְרַחַי
לְזֹל וּפְלָפִים יִהְוָה בְּשִׁב תַּבְתָּה בְּלִעַת הַשִּׁלְמַן
כִּי הַמּוֹחַ אַפְּלִי שְׁתִיאו כְּמַל תְּשִׁתְרַחַי
הַשּׁוֹם יָמִשּׁוּ מְיוֹדַי שְׁרִי כִּי הַלְיָלָה אֲשֶׁן בַּעֲצֹמֶה גַּ
פְּנַר הַרְהֹא לְהִיא תַּהְדִּי בְּשִׁכְנָה פְּנַר אֲשֶׁן בַּעֲצֹמֶה וְהַשּׁוֹם
קֶרֶב יַעֲכֵל כָּמָה שִׁעֲדַר הַהוֹם לְגָמִר לְהִיא יְחַבְּר בְּשִׁכְנָה
אֲפָלֹוֹם דְּמַצְוֹם וְכֹל כָּמָה לָא יָתִידַיִם בְּכָמָה
לֹא יָתִידַיִם כָּמָה בְּשִׁכְלִי אֵל כָּמָה בְּעַצְמֶׁהוּ
ואָם לָשִׁי סְכָמָה בְּשִׁכְלִי אֵל כָּמָה בְּצְבֹרָת הַהוֹם לְיוֹן
והאחרת הקירא אשר לא יָנִיד דְּמַצְוֹם כָּל הַשּׁוֹם
בְּעַצְמִין מִסְכְּרָב עַלְיוֹן אוֹ גָּנַק בְּשִׁכְמָהוּ
ולַפְּלָפִים יְהוָה מַזְמַן נָפֹות כָּמָה הַלּוֹא וְעָדְשִׁים
וכָוֵא בְּכָמָה וְלֹא יָעַוְל חַק הַכָּמ וְהַדְּמַק וְכָמָה
אֲשֶׁן הַוֹן חַק הַכָּמ וְהַדְּמַח זְמִיק וְדִיִּים הַמִּתְקַנִּים
הַנּוֹפָק הַשִּׁיְהַע בְּשִׁכְל וְהַנּוֹפָק אֲשֶׁן הַיָּרָק וְיָדוּן מַפָּ

["מאמר ה'", "לפעמים היה ב一套 הנפח חיות המאכל חם כטמעד\nואם יפגע בענין מה שיתחלמה בעת העבודה ויצא כהיוו ח\nחם כח להיותו חם בפעל ליהה רטובה יתicherה ויאכנה נ\nולפעמים היה הנפח והקירים מריקות הבנין עס לחיות\nפּה אכוכית באצטכא וכאמים. ואם יטашה החום הש\nהשבעי טכנה במזונות יהיה נח. ואם נגער לה החום יתך\nרוח ופעמים תיהה הסכה הזה שהשבע אם ימצא ריקות\nניתנעוען הכחות ויניעו האוד הנשף בחללים יתנrgען\nעכו השארית מאדי הלהוויות והיו ברוהות, ולפעמים\nהיה הסכה ברוב השחורה והלוי הטחול ופעמים\nרבות ישוב הקור היורד על הנוף מהוץ סבת הנפח ויהוי\nוכלא מתר הנוף למה שיחליש כן חום\nבריחי וועים עליה חצי המעשה ומסהו הנבוש ליל\nללהוויות וחצי המעשה העלאת האידים אם ידדה הנפח\nבכשני נמלישים מחולי יבשר בחזרת החולי. והולה\nוכרכקייה כלומר הבאה מעצי הדרס. החיצן רוכ יתיהה\nלהזוח חום האצטומכה וסðום דרכי המזון אל הנוף וישוב\nויעצר מצדדי האצטומכה וחימין הפיגוע ויחד קא מק\nבקה ומש אם ישתתף השחול ותיהה הציאה רטובה וית\nולפעמים היה שם מוסמה\nתעלה אדום שוחוריים ויחד שולכיא\nהאות כח שיהיה הולד הרוח בו ונפח צצ המאכל הנ\nהנה יורה עליין תשומך לו עד עצם מה שיאכל ונפח לא\nיו. והרכה מאד ולא בעתים רבים ולא כעתים טובים הזון\nוהפיגוק אם ישנה פעמים או שלש ישקט רעתו. וכן\nיהיה הסבה בין שנה וחטא יקובל מופת לעיל בלקיות המ\nהמים ובטסם ככלל מה שי. רה. להלכה העכל כי כל זה\nיודע ביצועות הסבה וחרמת הנפח יתורויי. ואשר מליחות רטוחות פונת\nכי הנפח השחוריה יבש. והאחר יתיה עס לחויות\nוההווה כן סכות אורות ואותם הסכות\nדרפואה אם תחית כהס הנפח מאכל ירחק כמם אל זרמן\nויישיב הנחמה העתידה ולא יקרת העכל וקודם שיעשה\nזה ראנו שיישן בעליו על בנוו על כר מלא. במה שיחם\nב站ך. ולא היה כבתו קור הצש וחרשה. דרף בבה\nשראוי מבה שזכרנו בשער ענינו וומרת בשן יברוש. בך\nהטרקדים המשברים הרוח כאימאוש וכאשם וטרקת\nהכסון. ולא יצרך אל יותר חזק מה. אז הרודא וזרעת ו\nוגרגרי לבר ואנדאן וסלייס. היה זה שנו שמן לברין נ\nוהסן כרוע. ביצוע זה. ולפעמים יספיק מרוח האבר\nבשכן יוכזב בתש ומש שילן כבנהנו ואחר באספלית ח\nחזרת התהמה כמו אספלית לוחקה באישף ושבת ומי ו\nאפר וכאיצוי בזם. לפעמים יצרך אל חזוקים בכמה ח\nהשמנים הלו. ולפעמים ישם בז' ת\nואם היה\nהקור מליחה עבה לא תשקה הרפואות הגלן כירעמים\nהכה יוסיפו בתתע רירות הרוח אבל ראוי שננקה הדיחת\nחלה ו告תר תשקה אותו. ואם היה הקור", "יג' ג", "כלי פירות\nאף זה יתא\nאף ישא\nכלי של\nכלי קה�ו\nכלי קה�ו\nכלי קה�ו

["ספר נופו יג", "פּשׁוֹט וְתֵהוּ הַלּוֹחַ מִעְוטָה לָא חֲזִושׁ בְּזָה אָבַל נֶשֶׁק.", "וכמה שנשק וינגל דועלו אָנָה מִנְגָּה מִנְגָּה וּכְשַׁל בָּמַי", "בשּׁוֹל חֲזָק וָאָר יִשְׁתָּה כַּכָּנוּ וּרְבֹּ וּשְׁלִ כָּלָגָנַג", "נַדְרִי בַּדָּבָש וּשְׁתָּה כַּכָּנוּ וּרְבֹּ טַלְגָּנָן מִעְוֶל אַד אַ", "אַטְלַנְגָּנָן אַהְוָ נַלְנַגְּנָן כָּמָה אַשְׁאַ", "בַּכְּנַכְּנָן הַלּוֹקַ גְּגַרְיִם כָּדִיעַ נִיִּוִּוּ וְשַׁתְּהַ שְׁקַל בָּמַי", "הַבָּמָי וְהָאַ כָּמָה שְׁקַל הַרֹזֶם אַמָּד וְהַלּוֹת מִעְטַ", "שָׁאַ גְּדֹל הַתּוֹעֵלָה בַּפָּה הַקֹּהֶק שְׁכֹּשׁוּ אַשְׁאַ", "בַּחֲזַכְּ כַּזָּב בָּמַי וְיִוִּוּ קְרַשׁ עַשְׁכָּן יִשְׁכָּ", "וָכַשׁ הַזְּמַן וְאַתָּה שְׁקִל־אָפֶּלֶּאָ", "וְבַבְּנָא אַוָּה אַשְׁקִל־אָפֶּלֶּאָ", "וְנַדְרִי לַבְּרֹ דְוֹא בַּיִּוִּוּ בַּשּׁוֹל הִיטָ וָוֹסְוֹן וְאַרְיִ יִוּשְׁלִ", "כְּן שֶׁכָּהּ בְּזִיִּי עַד שִׁישִׁ אַשְׁלָה הַשֶּׁן וָאַרְיִ יִמְרַב בְּוֹ", "שֶׁכָּן אָכְרַ קְצָהּ כְּיַכָּשָׁהּ בַּשּׁוֹל הִיטָ וָוֹסְוֹן וְאַרְיִ יִוּשְׁלִ", "בָּא לָנַצְרִי אַשְׁיֶנְצַב בָּמַי וְפִגְלָה הַשּׁוֹק הַשּׁוֹק־יִיִּ", "יָרַפָּא בַּכָּוָב שְׁכַל־צְּמַד וְקָדְשָׁוֹן וְאָמְאִוָּ וָאַ שִׁצְּלָ לָ", "לָהֹרָה הַזֹּחַ יָקַ וְנַרְגַּל סְרוּחַוּ הַגְּקָרַ פָּלֹואֹשָׁ דֶּ", "פִּטְרֹאשׁ יַוֹחַ עַלְיוֹן סְפָוֹב בְּחַזְּמַי הַזֹּהוּ", "פְּרֹק ב\nבקדורים כל הסכות הנופחות הַם סכות הַיִּקְרָם בעקבות הַיִּקְרָם", "אַשְׁיֶדְשׁוּ אָזְמָה הַסְּבִת הַפְּנַי הַשּׁתְּדַל הַסְּעַ", "לָדְדָוֹת וְלָא יִזְכּ וְלָא יְזִהְהַ לַמַּלְא וָלָא לְמָטָה אַבְלָ יִתְ", "יִתְעַנּוּ בַכְּלִי הַמַּעַלִּ וְהַיָּהַ קְרִיקִים וָכָשָׁעַת כְּמָא לַאַל־זָבָחַ", "רַבִּיקִים הַצְּמַי הַמַּעֲבִרִים וּכְשַׁעְתַּת כְּמָא לַאַל־זָבָחַ", "הַבָּמָי הַגְּסִ וֹשִׁקְט וְיִעֲטֹ וְאַשְׁ קְלָא אַזְהַיִּתְרַ כַּבְּ", "אַפְּשַׁ וְהָאָפֶּ חַזְּ וָאָכְנַב בַּדִּיק הַהָנָּ וְהָאָפֶּ לָ", "שָׁהוּא רַב יִתְרַ וָאָ יִתְעַרְבוּ אַזְמָּ וְהַזְּרָוּ חֲזָמָּ לָאָ", "יִהְיוּ זָכְ וָאָ יִצְאַ וְחלַלְּ פָּנַ וְחַזְּ וְהַזְּרָוּ חֲזָמָּ לָאָ", "כַּכָּבְסָכָהּ יִדְשָׁ וְ תִחְ וָתְכָּ הַקְּלָ וְהַזְּרָוּ לַעְקִ", "הַבָּמָי אוֹ נַגְּבַ הַפְּרַ וְפַרְוֹא הַקְּרִיקִים קְרִיקִים בַּרְפֹּאָ", "פְּרֹק ג\nבַּכְּלִיקָת הַצְּטַכּוֹאָ\nומעדתה הַבְּהֵיהָ סְכֹת\nזֶה כֵּן · הַצְּטַכּוֹאָ וּב", "וּבְפִלָּא הַיְהוָה כַּבָּנַ חַפְּשֹׁטָ אַשְׁ יַגִּ וְשִׂשְׁה הַמַּחְקִ", "וּפְעַמִּים הַיְהוָה לְזִוַּ וְכַגְּרִ קַעְשַׁ עַל־לּוֹחַ מַמְעִדַּה וְכּ", "לְחַזֶּ הַלְּפָלָ וּפְעַמִּים הַיְהוָה לְשַׁכְּבַת שִׁינִים בַּצְּטִ וְתִקְוַ בְּכֹהּ", "שִׁגְעַל אַלְי וְתַתּוֹר דַּלְחָוּ וּפְעַמִּ יְהוָה כַּמָּתְוַ הַלּוֹשָׁ", "אַשְׁיֶצְאָ הַמַּזְּק", "יִתְחַדְּ אַרְי הַמַּעְדִּת הַמַּעַלִּ וּפְלִקְוּ חַפְּוַקְּ וְהַלְּקִ", "יְהוָה כְּפִ אַכְרָב אַבְקָרָ וֹת כְּוִי כְּוִי עַל הַתּוֹרָ", "הַהוּם דַּבְדַּעַ כְּלִדִי אַזְהִ וְהָוָיִן רָחֹ וּ וְלָפִיקְ", "אַשְׁיֶדְכְּ וּרְזִ וְכִמָּ חַלְיָה דְּמַדְנַה רְאֹה שָׁעֲוָאָ", "הַלּוֹחַ אַשְׁ וָתָעֶת הַזָּה וָאַשְׁכָּל קְיַלְעֵרוּ בַשּׁוֹל עַל יוֹ", "דֶּרֶכִּי חַמָּ וְאַשְׁ קְדֹ קְדֹ וּרְבִּים בַּשּׁוֹל עַל יוֹ", "דֶּרֶכִּ וְאַשְׁ וְהַיִּ לְשַׁתִּי כָּמָה חַלְּכַ כְּךָ שְׁכַל־", "הַכְּלַשְׁ וְאַשְׁ וּרְבִּ יִבְרָלָ וְנַבְּנָ וְקָמָי", "בַּהֲרֹמָ וְהַקְּמָ וְכָמָ וְאַשְׁפָּ וְדָוִ וְקָמָי", "הַנִּבְרַ חֲמָה זֹדָם כָּמָה רְפָמָ וְתִשְׁרַלְעַל אַשְׁטָּכְסַ", "הַתּוֹרָ וְהַגְּמַ וְקָרֶח וְיִוִּוּ מִצְדַּשְׁ וְקָרֶח", "הַקְּלַ וְאַוְדְּ וְדוֹחַ כָּמָה

["אַמְרִת", "לְגָמֶשׁ הָאָצְטַכּוֹת הַשּׁכְּנַקְרֶא תֹּנֵא וְכֹם אָמֵר לָהּ לַתְרַת הַתָּהָת וְהַקְמֵי בָמֶן הַמִּצְרַיִם כִּמָּה שֶׁהוּא בְּהַגְּמָא וְהַאֲמִית וְכָל־שִׁקְרָה וְכָל־שִׁכְרָה רָפָאָה בִּקְמָא. וְכֹם כְּמָה־שִׁקְרָה לָעַלְיִי חֲלֹמֶת הָאָצְטַכּוֹת.", "וְכֹם־שִׁכְרָךְ בְּשִׁכְרָךְ הַיָּהוּא הַיָּהוּא וְכָל־שִׁקְרָה וְכָל־שִׁקְרָה רָפָאָה בִּקְמָא. וְכֹם כְּמָה־שִׁקְרָה לָעַלְיִי חֲלֹמֶת הָאָצְטַכּוֹת הַשּׁכְּנַקְרֶא תֹּנֵא וְכֹם אָמֵר כְּמָה־שִ

["כפר נאצון ית", "כפר נאצון ית\nשלא יסוד דהאתוות האכלן וכל עוד שימל כהנו ופ\nיפלשהו ואזדהו או אומידו לכתה ואחר ייחזר הלילה\nולא יסור זה משפשו והוא ייחזק הייבריאים כאילו הוא ז\nזה ענין Natural או אתנו עוף יצוד התחבאות לא יסוד\nבאכול החבאות ויעמדים דף כמה ולא ישבע בז' איכא\nכל עת ימצה ואבע חישים אחרים בתאר זה\nיש אנשים כי שאם ייקוח כזון ייחשוב שואם אס יתנוע\nיפלינו ואם יכעום או דבר יתנועה תנועה נפשית\nיקראנו והסכה בז כה שידעת ונקרא היהוד ביטוח\nומלארה המבצע בעובי ונקות ותלחהות אשרם לי\nמורגלות באדוקה ולבנה אבנים הכoga בהלכיים הנה הוא\nאות רע ווהודוק הנוטה לשחרות כל זורדי ונילגי ברוב\nהערניזים מורה על דעיכת החום ושניהם זרחי הכoga\nוהנוגרי בורים שהם הגיוון שיווים בסת הגדירה בז\nאשל אינה כחשו רת הקור וכהותו הוא אל הבהירות וו\nובן יוכת יותר וברתייתו ומשתת הכה מורים בככד קא אדמי\nואחרין קא כoga ואחרי זגרי ויהיה עס פוקות\nואצטנסות ואכן הסחור הנה לא היה אלא בכופות\nהslוד ובארית האבוג הוא רע ווהנשא הנה הוא רע וב\nוביחוד ציזה כזם שיהו בקדמות הרבריות וואז ייצא\nהתערידות חפץ קא בזום והרכיבי מות החליים ונקרא הנה\nהוא ותנול\nדפ' קא ווהתחרב כמ כניכים הקא וואז תופ\nהשפה יתiahד מתחה מצרי הכיסים כענמה או חידן ב\nובאך אין ות הליהה העבעת הפועלת\nלא צטנסות ונקא אם היה חם הנה הצטף והטעם הרע\nבפשה והפושת התראה ואותו כה שיויה כה בשביל\nליהז חלדיית העם דה עליה כלד הקא ווזק קברת וזר\nהאצטף בז עם קלוות כי היא אכזק תזוק באיכונה לא ב\nבכלהת ואותו הליהה הטובה בלתי רעה אשר תעשה\nזה בכלהת שלא היה שם אדמי ופגוש וטעם דע וקיא ר\nרע ויהשיקו אם היה רקלה הרפאות העפצות וואס\nיהיה עכ הרפואות הסדוקות ניוון על רוב הלחות רוב\nוכש הקא באל' דער ורוכ היצאה ורוב הריד\nאם הקצמא פבר קדקה ואותו כה שיהה סכת נוע\nכזני פי האצטף שואל לא חסובל מה שידר אליה אבל תת\nתנועז לדחתו אחד ברוע המזינים הנזכרים ואותו\nשיהה בסת השתתפות הכוח אוהביד אוזרים רנה. א\nאותו חלי הכבד ווולה זה", "## פרקה", "בקיא הדם ' הדם אם יצ ויצ בקיא הנה כן ה\nהאצטובב או הוושט וה", "והסכה בו אם בקיעת עורק או אסידיקו או התוכו ו' ופעמים\nרבות היהה זה אחרית הקיא הרב ותשלול במשל חס\nה/+וכע"ק וורס לני בכושלת אולרעיפת דס. נ\nחורים שנין אל האצטף בדך שלא יرفגש או בז לשפיכת\nדם אליה כן הכבד כן האברים ובשכ' אם יעצר כה\nשיהיה ראוי שיווק כן הדם או שקה חתך אבל ונותר", "מוון על העניין שר קם כה שארנו כשרים\nשיקה עזבת תנועה כנורת איר שטיית עלוקה נמלת בנו\nבוואט וכאצטום וואסקו וואצרים כצטום. וסנ\nבקיעת העורקים וסדוקים כה שידעת בסך הליל וסנ\nשיהרבה בתחלת המאר זה וואת שחרסם מה\nשהיה לרבן העורקים בקיקותם ופעפיטם וכשה\nכאלזvé נגונם זולת זה בעכים ופעמים רצון יזדק\nהוון המבריאות הכה שיווהה דל צד ביצת איה קא חומם נח\nאליו יזון כ' לון ענין ביצים רבות יהק איה חומם נח\nבשני לירן כן הדם כה נרניזה ותלמה וואסשקי כנ\nכותר החשון או הכבר אל האצטום יק איפרל, וואו\nשיהו כן חט הגלל היה שור וערבור דלעפמים חומרים\nלא היה עס שני או כב אב ופעמים רבות יק איה שמה\nהיכתב כשר ויהמה כה בז שור בזם ופיסר לגלוי או אצוויפ\nיצבב באצט ווהחף במחה או שארחו הטכע לשלוחו\nקיא דס עס קחתה הוא רע. ה könב אס לא דל הים\nקרח איד לא רע, ואותו אבנו אתו שואסן כנ\nהאצטום יוכיב מאותו שיהו כהוות בקיעת פאשל\nלא אס היה מפירות העורקים לא כן אבון ויהו\nשלה היה אז כב, וואו וואו שוא כנור הנה ויהו\nלפנישים שילח לבר דר. דר. דר. וואו וואו כה\nע"ו כ"ב ע"ב ע"ב ע"ב ע"ב ע"ב ע"ב ע"ב ע"ב ע\"ב ע\"ב ע\"ב ע\"ב ע\"ב ע\"ב

["באټر 6", "הפועלית או לdrקלה או להתחב כהם אם עיה דבוקה ות\nהוקה אותה אם תחיה בענטשה הלודית בשמיים כהש\nשטנוקה כי השנכים חוק הרהאות לא אצטומב ובחודש\nאם היה כזניון והשליש מכנה עס לא היה הרוש בך ב\nבאמב או משכית הלהזה המתורעת אל הקזות נועיל מ\nמאד בענטורק קאכ. וכל כך אם כה כריזת ליהוות\nכן האברים המקדשים האצטומב אליה ווה שתקשור היט\nהיטב הקצאות ורב כל כך כה הצלhalים כמו ושקוות וופפות הר\nהדרים קושה חוק ירדה מלפריה לטמה ו. ו same\nיעזר לה תכונם ותגħב ב动机 סחים ולוועים ציירך\nשינועה לע האגר ושקו כמסא שמחין. והלא כי\nמסומק הקצאות נועיל להשטי הקא במח שימשון ווקר\nקידום נועיל להשטי הקא מיהמ התרחם כהמה שורד\nוכן קורר האצטומב. ותשבו קצת כי השקדיס אם\nידוק וומודים בכין ויכונ ותשתה כהה הרפמה היות גד\nגדולה לקור רדוקר המתורר. והפונים המישויים\nבקליפים בחוזן מות ויעיל רחנה מכני והידידים המ\nהכדושים שנופש מינש תשליכו או ביבישן בת\nהנה נומח ליה רפמה. ויקח סך חנינק.\nאלואו נא ניאופלי הלך של שומ תשתה בצי התפוח\nשדף הגרופלי הנקלה עזם טוב כהני ומשקו כל משקלו\nואם יישום כבעת טלא יעצה עד הגרופלי יישום עס\nהגריאומלי משכראسفימא בכמה הגרופלי היה בת\nביכתנייה וומוד במקוון והשדי כליכן לישן כי ז\nזה החקר. וטשח שיעורם כה והירנים יצרו או לא\nיעזר וויהו מזון הימר בתי כהיו ויהו ביהו ביהו יתור\nיבשה ויצוע בו זרים ויהיו ויהיו יתור\nפוב\nישנים וכשוקו ונווחו. ואה כהה הטעשב ייש הנה לא\nעגודה וקיא במח שינבז כן הקצאים לא כיעור כבלי\nוהרבות ועשה חוק ותור הסכום אחר תקריב העסיקים\nוהצטומת הזרחה.\nואכ יקיא הרפואה החשקת\nהערזת הקא חחרה וו. ואה יתוני חתנוי ידידוי כהה תשה\nלו דרור ברזח או עסיקah.\nודע כי האצטניכתיות אם\nיتبיד ולא ייהדע בקיא תעדו וו כקיאס הקזים עד\nשיקיא שעלו או ליחוות.\nואכ תצינך לשליל בנת\nתפעל ואחר תחקה האצטומכט בשננים ותמרדים ובחודש\nשכן נדרין פשוט או מעורב כשמן ויד� כמו תשה כה\nכמחס האצטומב. ולפעמים זיהו האצטניכתות לא\nאוד המאכל כהב רקרות נופש כן כן לא יכל להיות קא\nכשכל מענטה הלהיזה.\nואז ראו שאכל בעין הקא ותצ עמו הלהיזה ורוב האצ\nהאצטניכת הקדמה כמח שיבע הנה יוסר בתהבשות המ\nהמקדירים המרביים הקוקיים בצל ששה המים הק\nהקרים המשולגים ושיקוש בתם כבע עסיק בזע נבנים\nאו ריזואס.\nואכמם האצטניכת מלהי אין אפשר\nכבי נקלה כמה שיאור ואחר רפרא האהכות הנארת בת\nכמה שינגנה רפונראות הפכישנות עס העסיקים הק\nה職ות ולוות כהיה עספיה בישן, ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.

["סנρג אλφισμόν", "καθαρήσεων καθρήσεων ἐν ἀστατῷ. καθαριστάμενοι ἐν ἀστατῷ ἐν ἀστατῷ ἐν

["פָּקֶש", "ותהתיות כנפיה כפילה שטוחה ליקלו קן ו jäפרוח\nתרגנוה תחומצית כפי כוס ו�וכ ותיזון וסטעק ווי ת\nתפּח חסן מלופס בשכון אנטינן זהם וו וו וו וו בז\nבנ�גלין קה קי שאר יונח וו וו וו וו וו וו וו וו וו וו וו\nכן הקא שארית ואר ותשנה זה עליהם וו וו וו וו וו וו וו וו\nתועביה ותCTOR ותכונן וו יועדו תכונת וו וו וו וו וו וו וו וו וו וו וו וו ו

["פרנ אופן ינ", "פֿרֹפְלֹות הַמִּקְיָת הַמִּשְׁלָלָה וְאַז וּקְלוֹ וְעַסְיָה הַבּוֹשִׁים\nקְרִישׁ וּכַיָּ כָּוָדָעַ עַנְבָּי קְרִישׁ וְכֵצֹא בְּזִוָּ וְכָל כָּהַ שִׁיעַ\nשִׁיעַה בַּפִּי הַאֹצְטֹכָה מִן הַפּוּרִים בְּמַדְרֶשׁ הַמִּתְקַדִּי הַגַּי הָאָמַצְרִ.\nוהֶכָּשִׁ הַקְּרִישׁ יִשְׂתּוּ בְקַדְּתָּ אַל הַמִּשִּׁ הַחֲמָשִׁ.\nיצְרַיִ וְפַוָּם מַדְרֶבָּת יִשְׂכּוֹת כָּהַ לְזֹל הַקְּרַתָּ.\nוְאַזְּ אַז רָאֹד שִׁישּׁוּ בְקַדְּתָּ אַל הַמִּשִּׁ הַחֲמָשִׁ בְּמִי\nזְרֹפֹה אַכְנַה הַמִּעַטָּ כָּמֵהוֹ הַיִּשְׂרַבְּן הַמִּוִּי בְּמִי\nדְּבָר בְּכַד הַמִּשִּׁ הַמַּזְנִיס כְּבָה שִׁיחַקְּ וָא שִׁירַר בְּמִי\nשִׁירַחַ וְאַ בְּהַ שִׁוֹשַ הַלַּיִךְ. וְהַרְבּ מַצְנִצְשַׂן אַל\nלְפֹאֶת אַצְטִנֹסִ.\nואָהִ יְהוָה מַחְסֹ וְאַ מַלְחָה חֲמָה\nוְהִיא הַהֹהֵ בְּרֹב הַנָּה יִשְׁקְּטָהוֹ הַכְּרִדִּים הַמַּרְעִבִּים וְהוּ\nוְהִרְשֹׁוּ הַלַּקְרִדִּים כָּהַ וְכָן הַצְּנִדִּיל וְכַפֹּרָ וּוֹדִידִ.\nוּבְכָה שְׁטָנָה בְּזַ חֲתַכּוֹשֶׁ מַקְלִּבְתָּ דַּלַּעַת וּלְנַלְּיָ וּקְמ\nוְקַמְּ קְלִי שָׁעָוּ חַכְּמִ וְסִיְ תַחְבּוֹ בְּהָ אֹצְטָכָה וְהוּ\nוְהַכְּמַ.\nוְכָמָה שִׁישַׁ אַכְדַּי וְזָמַי אַדְמִיס\nקְלִי הַשּׁוֹעָוּ נִרְש וּכְהִי בְּגַרִי הַמִּוִּ הַרְגִּ וְרַגְיִ שִׁיהַיִ\nכְּלִי הַרְחִ וְהַשְּׁכַר הַעֲנָה כָּמַגְרִ וְכָן בְּלִי תָּבִין וָעַסִּ\nבְּשִׁוּ חַקְּרָ.\nוְאַל אַהֲוָ שֵׁכָּ אַצְשַׁנִּ וְהַרְחִ\nהִין לְנַגְּרִי הִיאְוַ פְּנִ יִסְמִינְךָר הַנְּגִ וְיַשְׁקֶ וְתֹפֶ שִׁן\nאַ שְׁרַ אַיִּוְיִ וְתִכּוּ לְכִדְי. וָנַיִּתְן לְהֶ מִלְפַּן בַּרְכִּ\nקְלִ עַסְ וַלְאַ בְּשִׁאְרִ לְכָן בָּעָ וְזֹא אַשְׁפִּיִ.", "פְּרַק\nאַז\nפְּרַק\nפְּרַק\nפְּרַק\nפְּרַק\nפְּרַק\nפ

["אומר ה", "לא שיקא לא חומר הפוקה יותר על מוסר. כאצטומס ואם בשרש תצ角 הכח האליברין חומש אוחז מהדרה ון אס אפרת כל אליים. כמקרי משך אפרת כל אליים, נוערנו כינורים, במקרי מוסרת המוחז ומקרי סורכי פּאצטומס, פּאצופת אשר תכסה כאות כהבורה לערופטים, תיהו אוט רע כפי שנטארבו כמקומיו בשער הפרקים. היהו אוט רע כפי שנטארבו כמקומיו בשער הפרקים, ונאמר כי אם הקיא לא שקט הפוקה ויהיה עמה אומז בבעניזת הנה הוא לע מוסר האצטומס. או המהו. וום נאמר בשער אותים המות המהירא כי אס קהיה לבעל הפוקה מוסר הזיכ הימן יזאתת מן המבע מבי בבי סה וידוע ותיהו הפוקה חומר תצג נפשו בק פוקה קודם עלי השמש. וכשה יש בו עס פוקל חבים בביון ויכן כי המדרפ וחיוכן אשקישל ופודונג ו什אי וואש וואשפֿיקא סליקא וסנוריגנא ואגדפאן עד שחרחתו משקושת הפוקות וארישטולריניא ודווקו ואיסינ ונתבכל ואנוגא נגנוב וריטס פּרייקיא וס. דרד. אוקי וקצום בנה. פרידיס ויכרוכבים או יונקן חס שותה כי יתיר נאר ננאות לאצטומכ ונקוד וואש וואש וואש וואש וואש וואש וואש וואש

פֶּרֶן אַפְלֹה יָכֹל

בהם ככדסם יזוע הענופות וביהוד הערף ונקאש שילום
האכל כבד ותitatור האות ושובש כיו

## האופן היד

בכדד דעניניו הוא ארבעה מאסרים

## המאמר הראשון

בכל עניט הכד

כנת הכד * וואש

הנה הכד האומץ א

שר וו ישלום חנוכת

## פֶּרֶק א

הדד וואע שמשהיקיש ומשות המולואליס אין טנו שש בהם ככד הכד * וואש ב奠ום
השנה לדלין הכד אשר האן עס אום סטארות דהא
אך וואכף ויקע ויקפתי עוצבאות סטארות ד
נכסים בז העניזים אשר חם שטארה ביטחן וס
פנורים בו פיתוי ופיה כי שעדזע בער חניז ע
הערוקות היות חן האצטאות סטארות וס
באמצעות שרני הענור הגדני אסיסק אסיניו
ובישלה שם דם דפנוי אל חם ב奠ום הענור
הצמה ככנוניונות וופה המישות אל שיז הגלויות סנץ
הנקרנות דפמה אומץ אומץ ליה חסידות
הקירות כמעלה שוער דפנוי שחלים החשונים
השון כדד הערירות קס אן קינע-ה שיא מחלץ
האצטכיא שיתכ חלקי הערמות ות
נתבבן חם שהוא כל הכחן צינק על הגדים כמיש
הנקרעת אכל הוא אלו יגעה בקבות כמיה איה
בער וו ישלום חנוכת
הברס החיצן הנקר אכ
מדא ותת הכסים חן
הנקרא שראסף *
הנה יקra בארו הקמות רסף בק
בכנת ליחת ישיו בס
ולפעמים יהיו רעות ויכלו
פעניהם אל המוח ויחשו בומלאכ נג כמו שאמרנו וח
והכפיה הרקמים *
ולפעמים יהיה כן הרפוף הזהה
שהיה כקרפ天下 האצטופא או בעצמן ידדה לד
לדפיית ל. ונס יתודח נפז שוק ווכד ויהיה
קרוב להורות כז
ונס יודה על פורסות פנינות.
ואס יישוש במתחה ומשהה מן הכסר ותחת הכסלים ל
למעלה הנה זה יודה על קא כקדחת הגדות *
ונס יודה
על באכ ראש יתועזר או רעשה או קא כפי מה שנב
שככדלויה במקומ וו על העתק ליחת מורא *
ואס
יהיה משיככם דמשה ולצדי השבור יודה על העהה ל
למשה ושלישול ויאמת זה חכמים בשן *
ומתירות כה
שחתת הכסים למעולה הוא כה שיבה בקבות הד
הדברות *
ונס יהיה בסת יובש נמשך אחר חום או
קוד *
והעמעס יהה גם כן למורסות פנינות וואע
שיהו כמקומות השפלים כן *
ואסנים אותם שה
על־לינונים הנה מתחיתם יהיה למעלה בתנשאות ודוחה
יחד והנפח הזה בקדרות גוזבות רע־יתתחרבו הירוק הכ
הכדני *
ונס יקra לאלו האברים כלוום המרק
והשראסף כאבים ועוקצים וכאבים כמתחים כמבת מור
מורסות הכדב ומורסות הטחול ו־כדונות העעלים ובקד
ובקדות וככולים *
אמר בוחתישוע אלן סבבודי
בשע כאבי הכד כישלושה הכמ המתה שהנשר אם
זחל מלצוד הגדי והשה וכיצא他们 לא�יכל לחתגועע

כָּסַכְנַבְנִן וּכַבּוֹ מִשְׁכֶּק אַפְסָתִּין רַפְעָמִים יָסַפִּיק שֶׁתִּית
חַוּכֶךָ כַּכִּי יִנִּמַע חֲמָה אוֹ שֶׁכֹּן שִׁקְרִים בְּמִים חֲמִים יִ
פְּהָנָה לִיִּזַּי וְיִכַּבֶק השִׁינַה כַּפִּי כִּיכַלְוּ. וּכּן הָהֹה יִ
השִׁעְוּרִים יִזְעִילְו תָּעַלְתַי נָדָוֹה זְזִקַּת וּכְיִחִד עַס מִי רַצְן
מִצְחִי וָמַצְעִי הַנָּפֶה לְפִתִיקֹת * וְכִי רִיכַא הָאֹה כַּמָּה
שִׁיִּוִּוּוּ נָבַן כֵּן כַּנִּקְי וּזְקִוּ חַיּוּ.
ואֹם תָּהֵיהּ הַסְּהַבָּה יֹבֵשׁ מִקְרַי הַרֶפֶּה אַהֲבָה כִּהוּ הַפֹּנִים
וְהַמִּים הַפּוּרִים בְּכָמָם שֶׁכִּדְרָת דְּלַעַת וְאַחְר מִי
השִׁעְוּרִים וּמִי דְלַעַת וְאַחְר הַלְּפִּרִּינִי הַנֶּקְדָּא כִּיא וְהַר
הוּרְיִם הַקְּרִים וּכְן יָמִרְה בְּהֵם מַחְלַח וְתִֽטְרֶה הַפּוּרִים וְתַע
תִּתְשַׁה הַמֶּרֶחֶךָ בַּאכַבְּשִׁי וּכְיִצְאָ בּוֹ.
ואֹמָם הַהוֹה
בְּאַחֲרִית חֲקִיא הַהֵה אַשְׁלֹה עָלְיוֹ יִקַּל יָעַקְת וּ
יהוָה עִמּוֹ עַכָּעַק קִא עָשָׂהו עָטּוֹשִׁים רַצְפִּים אַחְר
שִׂתְחִן לּוֹמָה שִׁימְעִד הַלִּיחַה הוֹאֵת כָּמָיִן פְּרַשׁ קָיּוֹשׁ
וּתְכַר הַרְדִּי וּכְל שֶׁכֹּן אַשְׁלֹה וּכְל הַשְּׁכִּל בְּהֵם
אַז נִקִּי כָּמָה אַכְלִזִק כָּמָל בַּל הַחָשָׁה וְאַי הֶשְׁכִּל בְּהֵם
שֶׁכֶּן שִׁקְרִים וְאִי בּוֹ שָׁכַל מִכְּמַי הָאָפְרִים.
ואֹמָם
הַהוֹה מִמָּרָת הַכָּדֹב אַ זְלֹוָה אָרְאוּ שֹׁרֶפֶּה הַסּוֹרֶס
וּיִקְזָאֵם יִצְטַר לְהִקְז וּתְשַׁה פִּ וְהַאֹצְטּוֹכָא בְּכָמִי רַמ
רָמָן וּכְי שָׁעָוּר וּתְשַׁה פִּ וְהַאֹצְטּוֹכָא בְּכָמִי רַמ

## פֶּרֶק יִנ

בעניניו יקלו לעצמי ה

הברס החיצן הנקר אכ

מדא ותת הכסים חן

["עַלְיוֹ הַרְקִּיק שֶׁמֶּלֶךְ בָּעָפִים כְּהוּא וְנָגַע הַמִּצְרַיִם", "## דוד", "תַּמְּאַרְם", "## דָּרֶאשׁוֹן", "כָּמָ", "כָּמָה הַכָּמ הַמָּאָר אַ\nשְׁרַשׁ בְּשִׁמְחָם הַמִּצְרַיִם\nתַּמְּאַרְם אַהֲס הַמִּצְרַיִם\nוְדָמָה אָדָם אַלְאַלְי דַּמָּ\nעָצָבָה וְצָמָא גַּנְדָאִים פִּלְי\nשִׁדְדָל בְּעַר כְּמַח הַעֲלָ\nצְטַבָּה וְצָמָא וְצָמָא בְּעַל\nאַמְצָא בְּעַל כְּמַח וְצָמָא\nעָצָבָה וְצָמָא בְּעַל\nעָצָבָה וְצָמ

["ספר נופש יד", "לקוח כן הכאכים כמו שיהיה מתימה עם כדלות אז יש\nשם סתימה אז כורסא ואם אסיהיה בלי ביבוכד הנה יש שם רוח\nואס היהת שם כוכד בלי עזריקה הנה היליה ברם הכבד ב\nבין שיותה מודסא או סריכת וואס היהת עם עזריקה אז הוא\nעצר הזרום הנכסה אותו.\nואסנום ההוראה הלקוחה כן\nהפעילות הנותן כמנו ככם העכול והשיכה והרחיה ל\nלדם אל הנוף והשישות אל הכדיוח והמרירות אל המרה ו\nוהשחורה אל ההטוח וכמו ענין הצמא שאם יתקלקל דבר\nזהו ולא היהי למסת אכר משותף ליבד אז הוא מן הכבד\nואסנום ההוראות הלקחות כן השתופים כמנים הצם א כי כהו\nהוא אעפ שיהיה כן האastום הנה פעמים רבות יורה על\nעניני הכבד וכמו הפוקות גם כן ומכו הוואות והעכלי\nוכמו רוע ההתגנמות כי הוא אעפ שיהיה בסבת היאהו\nוהמסק הנח לפעמים היהת בסבת הכבד. וכאשר יומים\nכן הציאה ומניגים כן השтан יורז על עניני הכבד דעם ע\nערדי וכהן וענינים כבאב הראש וחלי הירש וענינים מה\nבחלי השחוי יורז לעו ומכו עניני הלשון בחרקיות ות\nנהחירותה ובראה שלה ונתראה השפתיים יקבל מופת לעו\nבכן.\nוהנה י国 עליין כהל הכבד התחלפת\nוהתקמותות והתגנות בכיבריהותיו עוד נזכירים בשער כ\nכז. היליד. ואסנום קתלת הוראה בסבת ענינים כחללים\nהנה כמו הוראת המראה על הכבד שאם יזדה לבן אגדים\nהנה יורה על בריאותו אז יורה כרכביי וואז יורה על חוכם\nאו עפרתי וואז יורה על קורן. או היהת כהו וואז יורה\nעל קורן ויהישו וכמו הוראת הידוקן לעו. ומכו כהו\nהוראה השכן השרבים וואז יורה על חוכם ורדותו והשתן ה\nהלביי וואז יורה על לחותו וקורן. וכמו החש שתה\nעל ייהשו וכמו כלליות החום בכוף וואז יורה על חומן אם\nלא ייהו בסבת חותק חוס היליד ויודען עמו אותיו חוכם\nהנוכרים. ואסנום הוראה מתבנית אכרים אחרים כן\nההוראה מנגד הורידים והרACCOUNT עדו לדון וrah וrah\nונקרעד האצבעות וארכם על קסנו וגדלו. ואסנום\nוהוראה כן השער הצ吕ח לעין כו הוראה כמנו ולא\nולא יוכרים אחרים וככר יוכרנס.\nואסנום הוראה\nכמה שיצמה כמנו והמים הורידים כי חס אם ישו ענים נד\nנודלים נראים הנה המזג הששי חס וואס יוכיר דקים נס\nנסתרים אז חסן הששי ק. ואסנום חוכו וקורו וכדנו\nוקשי הנה יהויה לפעמים לומד שריי ולפעמים לכתריי.\nואסנום ההוראה כמה שיחי מכנן כי הוא אם יוהי ד\nוהצלהה אז יורה על חוכם והשחורה על חוכם והחזיק או על\nקורן היבש כפי מה שודן בקבוכן. והוליד הדם השיב\nvj\nז\nז\nז\nז\nז\nז\nז\nז\nז

["הנה, הלא יתפלה בגדכד, הילך\nלברכ\"ב, בגדכד קיר, הגדכד בגד\nלשר, ליצוע, לחתן, לחתן, ו\nלשר, לחתן, לחתן,

["סידר אומן יד", "האפור בו שמה שעבר כן האטיטיב אל כבד וגיע בו ככר נתחכל ונזברר מה שראוה לחייתר וחייהו בינינו וין חאכולה זמן וכן * וכגנה האגשים הוא העת אשר הוא בין העמודה כן השינה ובכין החריצה*", "כי כנבד שלא יכנוע הרפאות חתכותית המותחות איר הטז בחם לצר חלי הכבד כהו הסתומים והמורקים מה בהקבצים החזקים דארדים לא אס ישוער בו יש כו פופלן ואין ראוי שתמרין בקרור הכבד כפי יכליכם כי יוביל אל השקי ולא בהכוכב כי יוביל אל הצמים ולכז יריאן שתדע שיעור בזיגר טרנבי כבדיד איר תעסק.", "נרפואו עד שאם החזרת אותו אך יש עמד כה איה אם חטאת על הכבד יעבור חסא עד העורקים ואדר אל הוגו * וכן זהה אס הנגד עת טראוי לשלל והגש שתהיה הלהיה בקרירות או שושל him כשר לחייה לחייה ותרא שתהיה הלהיה בנכנית וחרمات הבדירות ראי שודקירשכ", "אלילו זה ית חכון אוקרות קובעת ומדכדוקדד דארם להדר דם * וערפ שיפחורה ושרפ זה וכמו כי הששי ככל פיליו ומדוקי, מני יולדו בכבד ליהנ בתחלפות בלתי מודיו ותראו אס תחת להשקות יומז או שלפ דשופים שתפ כ' ארהיסם בדבר טרנבי הטש ושתכע * ואכנס ההנה רנה מי הששים עמו יפעל וכל כייני הנדכי וכל שכן הכר ככני הנשה ליום כועיל לב לברק אם ללהומכים הנה בכנכונר. ווא לנקירור. ווא בשאר מזון בגדולה * ושבש הלהזונים בכי הרדש * וככד האב מועיל בגדולה * ושבש הלהזונים כן", "## פרק יח", "כדבים החידוק ב", "כברכד * דעכי הונסת נאלכ על כל הארע", "סידר מה נבדרים יותר מזיקים לכרד * ויחש חגים קרים בת אחת ברקוח נפש והקף הכבד * ו: תנועה הiteעמים יזובל ל募集 הכבד לשיירן. ח' הכבד הנלהב על השכירה דמהרה הנגדה כמינו וiteעמים בזובל אל השקי * ראוי בכמינו הענין הזיז שיכומם כיינן ולא יanskד בחוזק ולא ילעשת הלא אבל יומצם מעט כעט ווהדרים הדקים", "כלים כזיקים בכבד לצד כה שוורישוכן הכחימה והתרה מכלל ס' שיש כו דביקות בערך אל הכבד ואין לה זה בעריך אל כה שאחר הכבד כן האיברים אם חתיכל בכבד וואל כל חשה כן אבל הדבקית והין השוק כחדש בככד סתיכה ווא בעזמו מטרק כה שבוזה והסבה فيه כי היין כתוק יכף אל רכבד כלתי מודר כאתחו הכבד אותן מצד שואו כהוק ונקבעו וערכו כזד שהוא יין ווא יתכה יתמהמה די שיחיררו השמים כנו כהתכהשות שאר דדוקרים חטבים אבל יורד על הכבד בעבו, וכיצא דמאלכים אלו מוכנים כי הדיך שבין האשום * והכבד דריכ בטרך אל כה שיפה אלו כן העורקים הכפירים בת בוך הכבד ועוד בשיגיע ככבד לא יתכהמה שיעור הב", "ברנופור ויהעכל אל נבדקים הכ complete the text in the image.", "רכירופ ביהעכל כנ חלון הכד כנודקים הכ complete the text in the image.", "בברדס תומכים ל", "## פרק יט", "הנה עילו כלו כלו", "יש בברדירות פהה באוא כה אחר ונתבתו בנקמיה יהודק וביושמה ויהתכר בענימיה ותערוכת הערזים ותערוכת הערזים ותערוכת הערזים ותערוכת

["ברשון שלמה במשה ותלדנו כנשף, ותלדנו כנשף, ותלדנו כנש

["כיבד הקר שיישן ליהר על עוגות אפסכין והזריפות הלה\nהבחכלת הידועים חועלת חזרה כן יקבל תעלת בע\nבעשתית חלב הגמלה ערבית עזרים לא זולתה עם המשה זוזים\nעד עשה זוזים כן סוכד אלעשר כי זהישוה הכבד ויוד\nיויצא הלהיות קורות בצלטול והרנה ויפתח הסתימות ו\nיוותר זזם הזה\nדיאבוכדורה ורפואת הלאקף כליפד דיאנקא או אחט\nאהאנשיא ואירא עשה בערב דיקט וודנਬיל מינוק\nכלומ כונדיש בסי כרפם וערנות קסט וולאך הגזרים ב\nברוקה וישתה בריקות כן כיני פוליקיא ואשאי משקל\nשני זוזם ואחר ישתה לעילם הינו וכן המכושלים בשול\nקסט וולאך שארות ברגל משקל שניהל בזוזים ויורח הזז\nוגס כושל בתואר הזז יוקה זרע שונזר ווער כרפם ונאיס\nומצכי ככל אדז שני זוזים קליפת שדש ברפכ וקלהפ ש\nשד שומר עשה עזדה ועשב פוליקיא ואפסכין רופי\nזמשה חמשה לואק וקלוכו ארכומט וקסט שתק ובי\nוודיבבדר שלמה שלשה וגרה אצינגע ארבעה ולבוש\nבערבער לילין עד שושל אל החצי וישתה בnos קלי יו\nיס ארבעה אוקיות בשן פכטש שיעור וחצי וושן ש\nשקדים מתוקים שיעור שני זוזם גם וועילש שיחובשו\nבחיבשות החמים והאכולניות החמות כמאנפלנית א\nאצטכאנקין והחבים קלעיים או חחבוש נזר המלך\nוההתכשות הלהקים כרכו קיטש ובידא ואשפוק נדרי\nואשפיקרטי ואקורי ופנוגריג וκυρτάζον ב面上\nחיבשות טילו אשה ברברת צופכי נזר המלך\nאשיפק נדרי שורש ליהר תכלית וידרים בשנה יבושל בשן\nבצטכי עד שיזוח ויחוכש בו בקר וערב והא פופר ובי\nוהחבשות שונ פרה אשקינט וגרנור באן ווכצטי\nוקדראנא ואכומני כל אחד שלשה דרכיתת אלואן יש\nלשב האפסנתין ופרה מחל אדז שדה דרכמאת אשמיק\nכדר ונאשיש ליגניאה ככל כל אחד שני דרכמאת איריאש וע\nדנוי כנוראנה ככל אדז שומלה דרכמאת ארסומונק ארק\nארבעה וערשרים דרכמאת דףה אלהו ליבונה ככל אחד\nטננ עשר דרכמיאת דונגליט והצי שכן אללה כשיעור\nשיולט ובי אסומי אוקי נדרו בל\nבלשמו דילי קדראנא הנא מירא לובני זעפראם בכל אַח\nאחד אוקי וצי אַרפֿק שאתי שנני אוקי שדף האלה שמח\nסוקיות יוכס הלקונה והדילי בין ווידוי הטעפראם כו ויודק\nשוף האלה הנендין ושהקין דףה אַהֲלָה שמח\nכשן כארדו ווידוי ווידוי עליוו עסך דונג וועשה תחנשות\nוְיִשְׂרָאֵל וְיִשְׂרָאֵל וְ

["א-header b", "פָּטָם וּרְשִׁנֵּל הַסְּמַנִים הַגַּנִּידִים וּמְשַׁלְּשִׁים הַבָּקֶם\nהכָּבַד הַטְּקַרְקִים הַפִּוְחָהּוּ", "## המאמר השני", "בCURSIVE Text", "בחולשת הכבד אמר נ\nנאלינוס המוכן דלומר\nעלול הכבד המה אונישש", "פֶּק\nא", "שכפעולות כזויש חולשה כמלי ענין נראה כמורס או\nדכילה אך חולשת הכבד כמיה ימשך אחר חלקי הכבד ו\nוהיה אמלו עזר בזג נפред בלי ליהה או עם ליהה התחלתו\nכן הכבד עצמו או כן האברים אחרים אשר ביניהם וב\nובינו שכונה כמו המרדה אם תשוב של תמשך האדוקה\nאו הטעולם אם יישוב שלא ימשך השחורה או הכליות והם\nוהכסף אם לא יכשיבו כמישמות ווודח לתקדום הלהויה שיקיר הכבד או לחזוק העזר הנדרים וויסיד דס הכבד או\nהאצטום אם לא ייעזרiciו כירוס שום העכל כמ יסיה ב\nבעצם כילוס חלוש העכון או נפסר או ב学生的 המהים\nאם יכשיב בהלמה דכלה חודש איה וידנש\nבנין וכון המרדה סטירה לא יצרה וידנוי המרדה מהמרה ו\nתuangrurururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururururur

["כפר נאוקן דע", "יוון וכדום השדוף וורדה לפנינו שלושה האדומיה הגדיקת ובקר הכוזדישוכ כדם דמענטש ווובלו יזדד ליציאת דברי מחלפי האיכיות והעצים וכל שנכ בקר ויהיה כמו שיקף אל הלטינ העכל העצטוט ורוי כי שיהיה חלושה בבכרכו יהויב לן וביהוד בעתה חברת היזון כועז דף יישת הנה יקוק תוראה עליהם כן השרשים הנזירים בדיעזר רעע מגכד והחס יישים הליחות מתפשטות והקר שט בשים הליחות עכות ככד תהתגועה והיבש משיבם מעות ועכות והלה ישיגו מיזמים ואותו שיהיה בסת המדרנות גנה זוהה עליו וברогה והירקון ולפעמים יהיה עכום ציאה לבנה אם תהייה הסטמה בין המרה והמעין ואכנון הוה כשתוף השטח הנה יקוק כופת עליו וחלוף וטח וטראה הגורע עלין השהרות ואכנון האצטוט וברע העכל יקוק מופת עליו באותות פנינו האצטוט ונקрапים וקופגים וכופת יוכבל מופת עליו בחבליו ורוחות ונקрапים וקינל ווה שדונה לואם והבלכי יכניון יובלונ בופת עליו בשנוי ענין השן כן הרואי השבעי ונושה התאר אל רעע תבונכונטנט הניזן והשקי היוו בסת האברים הגדים זוהה עלי רעוע ההגנשיות ושער ייבש ולפעכים נמצא עליו בתלויות הקרבים כובד ומתוחה ואוכנים אותות הכוזס ונקושי והשטיות והנקיעה ותל זה הנה עוד נזבך הכל בבקבוק וואז ראוי שתחז� אלי ואוכנים אותה חלושה הכה המILA המכלת ההוא שהמזון הelligר אל האהבהים יהו כלמי מעכל או עכט עלי או נופט העכל כנופנים וכעין ויהיה הדם הורצה בקלה נוטה לומיריות ולברנות אאלרים אלי אם ייהו בחלושת החזקים שלא יהי יזיזיקוי שיתכל וһרע שבעגינים שלא יתכל ואחריו ששתכל כעט ואדדי שיתכל רע אכירקציהם ונופש א אחר הרואות שלושה כתחלף החלקי והשלישי שלושה כדם עכור ווה מאכל בלתי נסבל והרוצייק כן השלישו זוהה על חלושת העכל עס חלושה כעט ולארן הגדוק מודא על השמך שלושה וכד המכל וברע איננו ככל בלל וכד אם שאר כנסר יוכא רוא אמיצא וידרבים מתחלף יזוהי על הסט חלקי ווהיו זוהי יותר כורה על המכל ונציאה על הכדך ואוכנים אותות חלושה המוסך הוא רזבזה עיציאה ורכותה ולבנה ואם יהיה בש Training עס זה צבע מזוהה שהפניע כנופך בלבד וביהוד אם לא יהיה באצטום פנט וכהזיק אמתת חלושת הממעבך רזז הגנף ונסט ואות חלושה החזמים הם אותות חלושה המזיק הם אותות חלושת הממעבך וידריה די שיוכן אל האכרים כזיז בלתי משיבת העכל ועל זה האנין אלא כך כן המכל יותר וןמ המזיק חנויות, רזיה אותו שיאר מודח לתחזיק שהכבד יומ יזהר כנוו להסד דמלו דמורג בכיבד המועט אחר העכרת רכזון ואוכנים אותות חלשה החוזה שימעט בי בrouר ה choice ושהלשה וויכע עס זה צבע ורצבע הציאה וויכעט הצורך לעמד לנקאים הלא ת", "חדרה השווה אל השיוו ותמעת אות האמאליזה תוי הוחאך בבראה חפז עז כיכמות ושררות כעربים בלכן ועכבים רבות יובל זה אל שקווי ונס גובל אל חץ הקולנוע הלכני", "פֶּרֶק ב\nברפֹּלֶא הלֹוֹשׁ הַכָּדַב\nבזוזה תכדכ האה יבכָּל", "מונ אַז לְלוֹי כְלִי חֹלֶת זֶבֶק וְכָתָנָת אַשׁ רֶבֶרֶם וְתָרָפָא\nכל אַזְדָּה בְרָפָא הַדְּנַכֶּר כְּךָ וּרְבּוֹ הַלֹּת הַכָּדַב תְּהוָה\nלְאַז הִיא קָוָר הַלֹּה אוֹ נֶבֶש וְלְלוֹי רָעָת נֶטְעָמֶךָ וּלְכָן\nזְהִיהַ רֶב רֹפָא אַתְוּ בְהִמּוֹ דָק אַס פֶּסחֶה וְשַׁבְּתָה וְשַׁבְּתָה וְכָמָךְ מ\nכָּעָרֶבֶם כְּךָ יָצַח כָּחִזְק וְכָעָרֶת הַעֲשָׂרָ.\n\nוּרְבָק הַרֹפָא הַכָּמָת הַכָּמָת אַשּׁוּר בְּפָלֶּה וּבְשַׁלֶּה וּבְשַׁלֶּה וְכָמָךְ בְּשַׁלֶּה\nכְּכָלָה וְצָמֵרָא יִשְׁכָּל וְכָלָה וְכָלָה וְכָלָה וְכָלָה וְכָלָה\nמַעַקְבִּת שֶׁהַבָּמִצְרָח מַצְאָק וְמַצְכְּבָת וְכָמָתָק וְכָמָתָק\nפְּרִיק וְפִתְחַת כָּמָה נֶגְרִי הַכְּמָן אַרְבָּשָׁר צָדָק הֵם וְהֵמִידַק\nהִיא קָרִיק וְכָל הַכְּמָן הַכָּל וְכָל הַכָּל וְכָל הַכָּל וְכָל הַכָּל\nקָלִיקַת וְכָל הַכָּל וְכָל הַכָּל וְכָל הַכָּל וְכָל הַכָּל וְכָל הַכָּל\nהֵמַצְלָה וְכָל הַכָּל וְכָל הַכָּל וְכָל הַכָּל וְכָל הַכָּל וְכָל הַכָּל\nהַלֹּה הַלֹּה כָּן\n\nאַשּׁוּר קָרָה וְדָבָק וְהֵמּוּ כָּל אַגְרִיק וְאַשּׁוּר נָפֶה\nלְרַכִּיק עָצָם וּדוֹה כְּהֵמ שְׁמַזְהוּ וְכָל הַלֹּה וְכָל הַלֹּה\nוְלֹפָעָמִים עַצְמָה וְלֹפָעָמִים עַצְמָה וְלֹפָעָמִים\nוְלֹפָעָמִים

["אַרְבָּבּ", "לָעָמֶק וּתְמַם אוֹמָר וּרְשָׁאָמָר וּשְׁבַל אַנְלִינּוּ\nכי הרפואה המזאת מחוברת כהכניכים הגאותים בסנוליהם\nלכדכ בישם כהם שיכצקי קצאתה שמה עס בשול וכהס\nכש שיניג וינוק החלוה ורעה ומסה כהם שיקק הכתריר\nויראום פָּרֹואֹות כננדיות הענש ורונם בשמיים בשצי\nכדארציני וישק ליניאה כי הם כנדיים הענש ותנקים\nוהדוחות ואות ומקומס כמי המות וארסים ונה כהיר\nג'ארציניו יוגר חוקן קשיש ליניאה ולויה שתי הסניכים\nהם יותר חזקים כל הסניכים האחרונים כאשפיפ\nנדי דוחו בעקבו ההה אָבָה אַר' שִׁשְׁאַן וּפָפְרַן", "תתחיבם עם הקבוצות בשל ורכות ותקן לעפוש\nואכונמה'ת)'ק'ות הננה הושם שלקם פותן לשכר\nהנקניש שיאיה יותר Ack ו them כהסניכים הנאהבים כלכד\nהו'מים לד וואהבה האת המה כמונólות המשובות שיב\nשברפואה הכתריל ושה בסן כן בשול ויהשלה לляיהות\nוהם לבלתי מותור להלך וויין הוא מנהרפאות האהבות\nבה שלא יתן כק קסם זכזר ויה ונו נודל לעפוש ולך\nהלדכש יש בך שידעת ודייל מרבך בשל בך ויהא\nשׁוֹף אַל בָּטָם בּוֹ שִׁתְחַת וּשְׁדוֹק וְתָמֵי שִׂפְתַּהוּ בּוֹ\nהאֹפִיל וּרְעָגֶשֶׁאַטְמַה יִהְוּ אַסְכֹּן בָּקֶר\nוהשֹׁמַח הערפאות הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוהשֹׁמַח הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוכן דערפ' אַרְבָּאָר וּכְלִי אַרְבָּאָר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nהרכבות דומלויות הבשמיות הירוזיות ו.שיבושו ב'בייָן\nר'דז' בק'ד וְנִקְבַּע וְנִקְבַּע ב'שִׁמְךָ אַרְדַּיָּה\nוכצ'א ב'ז'ק'ק ב'צְמַק וְנִקְבַּע חֲמָת חֲמָת אַרְבָּאָר", "ברקוח ושה בז'רבע צבירים ולירן ג'נומ ו'ניד' וכל מה\nש'ריכנין ושה כשר חלשה האצטמן כהתחבשות\nוהשעות\nבאַרְבָּאָר ספִּיר וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכן ו'כְּמ וְאַנ'ס'פִּיר וְפִיר אַשְׁקִנְט הערזים הידועים כז\nכונ'ו ו'כְּמ וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכצ'ט וְאַהֲיֶה חֹלֶשׁ תכדכ ב'פִּיל וְצַמְּכ וְשַׁפְּר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nהרכבות דומלויות הבשמיות הירוזיות ו.שיבושו ב'בייָן\nר'דז' בק'ד וְנִקְבַּע וְנִקְבַּע ב'שִׁמְךָ אַרְדַּיָּה\nוכצ'א ב'ז'ק'ק ב'צְמַק וְנִקְבַּע חֲמָת חֲמָת אַרְבָּאָר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוהשֹׁמַח הערפאות הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוכן ו'כְּמ וְאַנ'ס'פִּיר וְפִיר אַשְׁקִנְט הערזים הידועים כז\nכונ'ו ו'כְּמ וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכצ'ט וְאַהֲיֶה חֹלֶשׁ תכדכ ב'פִּיל וְצַמְּכ וְשַׁפְּר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוהשֹׁמַח הערפאות הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוכן ו'כְּמ וְאַנ'ס'פִּיר וְפִיר אַשְׁקִנְט הערזים הידועים כז\nכונ'ו ו'כְּמ וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכצ'ט וְאַהֲיֶה חֹלֶשׁ תכדכ ב'פִּיל וְצַמְּכ וְשַׁפְּר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוהשֹׁמַח הערפאות הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוכן ו'כְּמ וְאַנ'ס'פִּיר וְפִיר אַשְׁקִנְט הערזים הידועים כז\nכונ'ו ו'כְּמ וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכצ'ט וְאַהֲיֶה חֹלֶשׁ תכדכ ב'פִּיל וְצַמְּכ וְשַׁפְּר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוהשֹׁמַח הערפאות הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוכן ו'כְּמ וְאַנ'ס'פִּיר וְפִיר אַשְׁקִנְט הערזים הידועים כז\nכונ'ו ו'כְּמ וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכצ'ט וְאַהֲיֶה חֹלֶשׁ תכדכ ב'פִּיל וְצַמְּכ וְשַׁפְּר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוהשֹׁמַח הערפאות הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוכן ו'כְּמ וְאַנ'ס'פִּיר וְפִיר אַשְׁקִנְט הערזים הידועים כז\nכונ'ו ו'כְּמ וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכצ'ט וְאַהֲיֶה חֹלֶשׁ תכדכ ב'פִּיל וְצַמְּכ וְשַׁפְּר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוהשֹׁמַח הערפאות הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוכן ו'כְּמ וְאַנ'ס'פִּיר וְפִיר אַשְׁקִנְט הערזים הידועים כז\nכונ'ו ו'כְּמ וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכצ'ט וְאַהֲיֶה חֹלֶשׁ תכדכ ב'פִּיל וְצַמְּכ וְשַׁפְּר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוהשֹׁמַח הערפאות הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוכן ו'כְּמ וְאַנ'ס'פִּיר וְפִיר אַשְׁקִנְט הערזים הידועים כז\nכונ'ו ו'כְּמ וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכצ'ט וְאַהֲיֶה חֹלֶשׁ תכדכ ב'פִּיל וְצַמְּכ וְשַׁפְּר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוהשֹׁמַח הערפאות הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוכן ו'כְּמ וְאַנ'ס'פִּיר וְפִיר אַשְׁקִנְט הערזים הידועים כז\nכונ'ו ו'כְּמ וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכצ'ט וְאַהֲיֶה חֹלֶשׁ תכדכ ב'פִּיל וְצַמְּכ וְשַׁפְּר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוהשֹׁמַח הערפאות הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוכן ו'כְּמ וְאַנ'ס'פִּיר וְפִיר אַשְׁקִנְט הערזים הידועים כז\nכונ'ו ו'כְּמ וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכצ'ט וְאַהֲיֶה חֹלֶשׁ תכדכ ב'פִּיל וְצַמְּכ וְשַׁפְּר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוהשֹׁמַח הערפאות הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוכן ו'כְּמ וְאַנ'ס'פִּיר וְפִיר אַשְׁקִנְט הערזים הידועים כז\nכונ'ו ו'כְּמ וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכצ'ט וְאַהֲיֶה חֹלֶשׁ תכדכ ב'פִּיל וְצַמְּכ וְשַׁפְּר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוהשֹׁמַח הערפאות הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוכן ו'כְּמ וְאַנ'ס'פִּיר וְפִיר אַשְׁקִנְט הערזים הידועים כז\nכונ'ו ו'כְּמ וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכצ'ט וְאַהֲיֶה חֹלֶשׁ תכדכ ב'פִּיל וְצַמְּכ וְשַׁפְּר\nואשִׁפְקִד נדיד שלמה חלקים אכצמתן כירב שלמה וְיִ\nוּשְׁדוֹק וּחֲבִור בדש ותשה בתנמן וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוהשֹׁמַח הערפאות הערפאות בקנף וּכְלִי אַרְבָּאָר\nוכן ו'כְּמ וְאַנ'ס'פִּיר וְפִיר אַשְׁקִנְט הערזים הידועים כז\nכונ'ו ו'כְּמ וְצַמְּכ וְשַׁפְּר נר'ל'י'בּונה ו'ק ו'כם\nוכצ'ט וְאַהֲיֶה חֹלֶשׁ תכדכ ב'פִּיל וְצַמְ

["ספר ג'אולן יד", "כפי עכיה ותוריש הסתימה' וכבר אמרנו כבה שקדם כי\nהובר לעפמים היהי עם בערך אל הכבד ואיננו עב בע\nבער אל כה אשריו כישתכל כבכת כחמה דדקתית\nופעמים רכד שיחזק וטעק לדוהות הלהיות הסתימות או\nיעזרו עליו רפואה ויצאו אך בציאה אם תהיה הסתימה ב\nבנ.ד. הקינוק * אך בשתן אם תהיה הסתימה בצד המוכן\nיהוראו ליחות מתהלפות עכות האותות הסתימה שלא ימשיך הכבד הכילני כי לא ימצא פ\nאותות הסתימה שלא ימשיך הכבד הכילני כי לא ימצא פ\nעבר ושהבח המיטע בלי ספ' ויצאלו פנ' ויהיו זה שנ\nשני דברים אחד מהם כבה שודחה והאחר כבה שיעצר *\nואזנו שהא במה שודחה שיהודקינ כיילטי ורב אוכן\nהרקוקות השמויות והסנין לא יתמצא כפלו בו שינחה\nוהאכן הכילוסיות שהכבד לא יתמצא כפלו בו שינחה\nכה 方ולוסיות אל הדמות ואוכן ררבי כיבה שהיה דרכו\nשודחה ציאה שהוא פרש בלבד דנה נצרף אויל\nכמה שהיה דרכו שיעזר אל הכבד שינחה כמנו הגדה ד\nוהי היה כמברד כוכנו מיכיות והיה מחפיד קצה מ\nמוכנו אדוק וקצתה שווה כל זה הנה נצרך אל כה שה\nשהיה דרכוצחת ציאה וזרה הזרקינ *\nואוכן אזנו\nשיטuateיב כבה שיעזר בו הכוכב ו记מורג בזב הכבד\nוהי כי הגדרה אל הכבד אם יגיע בוודם שיאה כוכנו\nдаב לוזתו ואפ' כה שראו שידחה כוכנו אל הציאה או\nשלא ידדה כלל הנה הוא ונהיה וומלע בוכנו כה שיעזר\nאל הסגירה העוצרת מעבור יוכבד ובכל שנכ. אידחה\nוהכוכב היה במורס גל כן אם כה יס ש' מוסריה יהו\nהכובד צהב תומחה לבר ויהי כה ידחה במורס ולא היה חזק\nמאד אצ' האבא היה יותר זקז כוכנו בסתימה גמformer אס\nאשר לא הוה עלה סבה אחרת ו. ולא היה כב רב ואפ\nשנתפשת מעס ולא יהו קדחת ונת. ויהו על המורסא ו\nאותות הכומדס וכה שיצא מצד התרחן ו. הציאה ווולה זה\nבמה שיאב בשער המורסות ובעל הסתימה יהו מע\nמעס הدم ומרזיז כשתה ו. אם יהו שם רוח יורה עליו\nעם הכובד מתחה כמבדת ואוכן אותה שתהיה על\nדורך ההתקצנות הנה יורה עליה הקדמת הסבות הקקבצו\nבכו שתיה המהומות הקובעות וזרה עלינו הראה ב\nבנוף ו.ג. ימתן אחר הסתימה כובד הנשיכה\nזב. כ.כ. בשתוף א.ב. ה. הנשימה ליכב\nברפואת הסתימה הרפ\nברפואת המוצרכות הר\nברפואת סתימת הכבד ה\nרבתחדשת כלהיחו הם הרפואו המרקות ו. אשר יש בהם\nהתרה שוה וגרמה כפי הכוור ו. אם תוהה הסתימה בזדה\nה.קינוק י causה ב.ה ש.ת.יר. ו.ו.ו.ר. ו.ו.ו.ר. ו.ו.ו.ר. ו.ו.ו.ר.\nת.ע.ש.ה.ה. כ.ה.ש.נ.י. ו.ו.ו.ר. ו.ו.ו.ר. ו.ו.ו.ר. ו.ו.ו.ר.\n.י.ח.ק. ו.ו.ו.ר. ו.ו.ו.ר. ו.ו.ו.ר. ו.ו.ו.ר. ו

["מאמר ב", "ובלי מקומית ופרקי אנטינש\nהשחור ואל שחרב און ובקת פלפיגל ופודנבי בköוך\nופנוגט וופרף הכמה הרה ובקתית זכריה ברקות יל\nלקחת כ罩 ואבקים שנופס וגרכים זכרון שם וופל\nופראות זכרון שם בשתי הכד בתקי הזרמים והשחור.", "## פֶּרֶק ה", "מרקת חזקת לנתון סט.", "סימת הכד והטחור.", "ארפונט אוקא צפבי", "ליניזה ככל אחד המשה כריכת קשת וופרינק אכל אַחֲר אַרְבָּעָת כריכת פלפיגל ואַרְבָּל אַרְבָּל אַרְבָּל אַרְבָּעָת כריכת בְּשִׁמְכָּהּ וּלְי וּרְעָת אַרְבָּעָת כריכת אַשְׁכָּל נַצְחַי וּרְעָת אַרְבָּעָת כריכת אַשְׁ

["ספר נאומן דנ.", "מסוילשה שלא סכל מה שיגיע אליו מן המזון ויהוק בו כל־\nלפיפותינו, ונא יתחדש בתגנעות הילées הבוליות\nיחדשו כיכד וכא בטעדי הכבד נהבא החזק לא לא\nיהי אלא טסטורא חסח חזוק וסמר ולכן אם היה קדד\nקרחת ייהו כאב הזק חנה סכתרוה ולכן מה שתהא חק\nהקרחת תאר עלנו יתיכה ככר שזר אכוקראש, וונה\nנוכר באבוקראט בסר מיוםס אליו ישבו שניצג בק\nבקנרו אם שיקרה כאב כבד עס חכיך חזק תית הקדוק\nגנקרא קסירה ואחורly הראש ויהא בהם ברנלים ויראה\nבערוף צמחים קטנים דנשים לפרונים יוכז העילו בחמשי\nקודד עלות השכש. וכי שיקרה לו זה יקרה עזד\nשתן לסיימה עס טשוף לפנף בעמעל אומר אני הנה\nהור דכה שהיה שהסימיות הרע אם לא ידהה בשתן יע\nיעבור באופן מאופי ההעברה והנקובה בקצוות ותחש\nבסרירות והבורקותה הכח הזק.\nאותין כבד\nדירעת אותות כל דבר מהdoiינו במקומיו. רפואה\nהנה נוכר לכל דבר במקומ, אך האנשים כבר זכרנו דח\nלראינו הכבד סכיז וזר שואסן שועילו בו ואכמא מ\nמותל ורוב תועלתם ככין החזחי שבענו ואנחנו נוריד\nפה קצם והכוזג על מה שכרזנו.\nאומר יזועל\nכדי עונת ריברבי ברנסדאותה החלışפות ונקחת\nהיברבי ויראכרכומ ונקחתה ירודה לשליש ונקחת\nקרינא ונקחתה הדריט ונקרא קיסר ונתאנשיגa קנה\nנדזדה ונקחתה העשה ונקחתה גאלינק המוזן אל קונגעקי אט\nאומר כהו שיווער כמינו שטן אוק. בגדלה על הגדונ\nהרכים בסכננתן או שליקנו עס ריברבי בשקל\nחצי זוז וטעפרא משקל שלשה יזים עס מעט מזון בטר\nכראק ושיכר.\nואז יוקי וודר וטעפרא ישפוק\nנדיי ומצטי כל אחד שני זוזים וכסחית פיריאר או\nחסكارה ורביעתין וטעפרא ופרה ושפנתין ונאק ונא\nאשқיננט ורביעא מהצבעים ונאשאריו והצעים השלשה ול\nויניגנת אלו. נא כל אחד משקל וז עץ בלשני משקל ח\nהצי זוז ואם היה הכאע עס שלול ונקא יקח הזרפמה ההא\nחוזת.\nינוק שפרוי במבול ונאק ויברבי\nואשפיק נדיי ככל אחד משקל סינ הכבד משקל שבעה ז\nזוזים ישונה על שתי אוק. כן כי הכבונה וראוי בכל זה\nלהרחיק העב כן הכזונות והחשרים הסתמה על הדקמה\nכן העופות הזולתם ככו שידעת ובייחוד אם היה שם ח\niesen ותתחבשות תחכוש קרדפאנה ותiazות אבפ\nאבנורכי ותחבשות נזר המלך ותחבשות מזוחים.", "## המאמר השליש", "במוסר הכבד ופריז תבורה.", "במאמר כללי במוסר אַ פרק אַ הכבד ונה שגלה אליו המוסר המתחדשות ב\nבצדי הכבד יש מהם שתחדש ככבד עצמו והם שתח", "שתחדש בעצלים הכומאים עליי ומסה כה שתתחדש כב\nבכשדייק.\nואמה שתחדשות ככבד עצמיה יש כהם\nשתחדש בחלקו העליונים ואלו הצה המבנכן. כהם כה\nשתחדש בחלקו השלים אל ותד הקנוער. ומחם\nמה שתחדש בכיכרו קורוכו ועריקו והולקו היה הוא\nבעט. ולפעטים תכלול המודרני כינוס מחרידן. וחר\nזה הנה חמסו לא תבער כהיהו אם פלנוכו דביה ח\nהוורת דבולה או אדומית או בלגנית או קשה שרשה או\nלתי רסידת וספ נוזח ורחי וסבות זה זמן עס קדנות\nכתישת או דכלי קראות או גוג כר נועג העכל ונהדה\nאו חולשה ביצטומא או סתימת תקץ הילויות והאר יע\nיעביס בחלק הכבד העברת כתי טבעת ומקס. גם כן\nכי עיצב זה כמסות חתמת הלא צו.\nואם מתח\nהסיעה לצד המברת תשים דרוח וערלע בחלקו הכבד\nהכליעת בלתי טענות לרוב המדרות ובכללה הכריה הם\nהמרות אחת מסכות סורכת הכבד החמות, ולפעמים\nיהיה לפגע בתהליך האטטומיכת שפסת העכל ומש\nוהזיזות המחסכים והעבים ונאLED יתערכתי ייש\nערורים לוזהה הסורתי הכבד וןם אם היה הכבד הזק\nהמשיבה שיכשוף לאר על הרגל ויכשר אחורי כמה\nשמשפתה שודעה דבר כן שיכן ל夹ורס. ונא יתיחדש\nמהכלה אריס, ולו מסר ככבד בכל תנקא\nבנוגינות ירדה כהיה שווה בקינרירות.\nמסורא שתחדש ככבד חחא אוקהנה ויהי כהיה ויה\nבהראנה הנה אם היה מצר המבנכן היה נוביה כיויה\nהגדה אוקענת וסנוגרים. והם תחייה כהיד הגד הקנוני\nיהיה כבון בזיעה או קא או שלונל.\nומודרנא אשר\nבנוגינות ירדה כהיה שווה בקינרירות.\nמסורא שתחדש ככבד חחא אוקהנה ויהי כהיה ויה\nשסמה. ונא דוקל לגלף אלו דסומכי וועם זה יתלז תכד\nמלברר המוכדיות ועם זה הרגל יעצר הדרבה כן חסומיות כל\nבנוגיק ולו כהם כמות שחלקי הגדרי ותגוי. אם עס\nהעתק המורשה החמה כן הכבד אל ההוא. וסוב\nאם ועתיקן החטף אל הכבד הוא דע.", "אותו כהויל למסות\nהבידת הגדולה ויהי בקינרירות.\nמסורא שתחדש ככבד חחא אוקהנה ויהי כהיה ויה\nשסמה. ונא דוקל לגלף אלו דסומכי וועם זה יתלז תכד\nמלברר המוכדיות ועם זה הרגל יעצר הדרבה כן חסומיות כל\nבנוגיק ולו כהם כמות שחלקי הגדרי ותגוי. אם עס\nהעתק המורשה החמה כן הכבד אל ההוא. וסוב\nאם ועתיקן החטף אל הכבד הוא דע.", "פֶּרֶק ב\nהאות הגדולה שיא\nהעלוה כוכד שוקל תוז צי וכסלים. וטעס שס כב חת\nיחזקז לעתים לא כבו בצי כהירה ניינה לא תכנ כב כח\nזוק וישנה כבעת התרא לא כמו בנגפ כי אלא ישתנה\nוהיה עכן מתחת התקדום לפתה ברבים כן חתעתו לא\nתכיד ואכנס זהה המשיכה זאת מתחת חקיבים. ותל\nהתיאטרת ולא יוקה בנסורות הכד החזמת ותתלת בק\nכי השרינות ותפיזרים בק־מותו היה יעצר בו או שוי\n כללו כירגש ותיה יתשפת וערעות החאוד כהיכות\nהבכד וסודתי הקליניות והעורות ונאף שלא היה ש\nשוף תכדי ובערוי כeres ויהו כהות הכד ויהיו כהות\nתגדלות לא יוכלו לווען על הצה היכן יכבד ליהו ש\nהשינה כסן על הצה המאל בཁת חסידות הכורסא כלה\nרב נשייתם אל השינה הוא השיה על נבו אפרקיון.\nואם תוהה הכורסאWatch the video", "ויר\nויר\nויר\nויר\nויר\nויר\nויר\n

["כָּמֵר", "יודד הרפֹשׁ בְּנִיָּם מִצְרַיִם וְצַמְצָה תִּמְצַהוּ בְכָר הַזְּמַכִּי הַבְּכָר\nהַמִּקְדָּם אַמָּה הַהִנֵּה מִצְרַיִם חֲצִילָה וְצַמְצָה חֲצִילָה תְּצַרְתָּה\nהַמִּסְמַן הַבְּכָר הַהִנֵּה לָא תִּתְרַה וְכִשָּׁן הַקָּרְיִתִי\nבְּשִׁמְכָּה אַמָּה אֵיהּ עַנְזָה בְּדָוֹדָה אַ אַדְיָה בְּבָצָר וְצַמְצָה\nהַנַּחְלָה הַהִנֵּה בְּשִׁמְכָּה הַבְּכָר הַזְּמַכִּי הַבְּכָר\nהַקְּרַתִּי כִּי תַּקְדִּרְתָּה כַּשְׁעַל אַל הַאֹצְכֹּס הַהִנֵּה בְּכָדָה\nהַכְּדָה וְצַמְצָה תַּקְדִּרְתָּה לְשַׁכָּה בְּכָד הַקָּמַן פְּחָת וְכָד\nוְכַחְדָּה בְּשִׁמְכָּה נָבִינָת בְּדָוֹדָה וְצַמְצָה תְּצַרְתָּה\nוְשַׁכָּה לְצַמְצָה בְּכָד הַהִנֵּה הָאַמְכָּר בְּכָד הַקָּמַן וְכָד\nאָמָּה שְׁכַל תַּקְדִּרְתָּה לְשַׁכָּה\nיִצְרַיִם וְיִצְרַיִם נָגָר הָאָמָּה וְפִּקְדָה בְּכָדָה וְיִצְרַיִם\nבְּקַדְרַת לְרַחַק הַכָּנִינָת כַּפִּי הַאֹצְכֹּסבָה. וְאָמָּה\nאַשְׁתָּה הַמִּקְדָּה כָּדָה הַשְּׁפָל הַהִנֵּה בְּכָדָה\nפְּחָת בְּהַשְׁנָה עַל הַאֹצְכֹּס הָאַל הִיא שִׁעְלָוָה וָצֹרָת אַל\nפְּטַר הַשָּׁכַל בְּלָא וְלָא פְּלִק הַחַת הַסְּמַטְפָּר הַשָּׁכַל בְּכָד\nיִשְׁכַּב עַצְלִי הַטָּנָה. וְאָמָּה יִצְרַיִם נָגָר הַכָּדָדִּוּ\nיִשְׁכַּה הַשְּׁכַל לְצַמְצָה עַל כָּךְ בְּכָד הַמִּקְדָּה וְלָא פִּילִמִילָה מִשְׁכַּב\nעַל וְנוּכָם כָּן. וְמִרְאָת הַכָּד הַקָּמְרָת לְשַׁכָּה\nהַכְּטַמְיִת יְרָבָה. וְכָלָם אַשְׁתָּה הַמִּקְדָּה בְּדָ\nהַמִּקְדָּה תֶּדַּח הַאֹצְכֹּס וְיִצְרַיִם זֶה תְּקַדְּשׁוּ הַשְּׁכַל תְּרֹא הַ\nפְּקָד וְפִּקְדָה קָאָה וְצֹרָת אַשְׁתָּה הַמִּקְדָּה הַמִּקְדָּה\nוְחָסְבָּנוּ קְצָמָה כִּי הַשְּׁכַל בְּנִיָּם כְּמַחְלָה בְּשֶׁה\nהַכָּדָה וְכָן פָּּ. הַאֹצְכֹּס וְכָן זְמַדְשׁוּ פְּקָדָה.\nוְאַטְרָק קְצָמָה לָא יִתְחִדְשׁוּ הַפְּקָד אַל בְּעַת הַמִּקְדָּה נָדָלוֹ\nלְחָצַב פְּקָד הַמִּקְדָּה כְּמַדְיָה עִצְבִּית שְׁתַפְּלִק בְּכָד הַנִּינָם\nוְהַאֹצְכֹּס אַשְׁתָּה תְּמַצְהַת בְּשִׁמְכָּה בְּשֶׁה כְּשֶׁה\nיִצְרַיִם בְּכָד הַכָּד וְהַאֹצְכֹּס בְּשִׁנְפָּר בְּרַבְּעָה וְצָמָה\nכְּמַדְתָּה בְּכָד שְׁכַד לְקָרְיָת וְלְקָרְיָת וְצָמָה\nבְּכָד בְּכָד וְחַק וְצַמְצָה אַשְׁתָּה תְּחִלְחָה שֶׁמֶּה.\nוְדָה יִצְרַיִם בְּשִׁמְכָּה וְצַמְצָה אַשְׁתָּה הַמִּקְדָּה בְּשֶׁה\nאַל הַאֹצְכֹּס בְּשִׁנְפָּר בְּשִׁמְכָּה בְּשֶׁה כְּשֶׁה\nשְׁשַׁנָּה אַל הַאֹצְכֹּס בְּשִׁנְפָּר בְּשִׁמְכָּה בְּשֶׁה\nיִצְרַיִם בְּכָד הַכָּד וְצַמְצָה תְּמַצְהַת בְּשִׁמְכָּה\nשְׁשַׁנָּה אַל הַאֹצְכֹּס בְּשִׁנְפָּר בְּשִׁמְכָּה בְּשֶׁה\nיִצְרַיִם בְּכָד הַכָּד וְצַמְצָה תְּמַצְהַת בְּשִׁ

["סְרַב אַפּוֹן יָד", "פֶּהוֹת הַיָּהוֹה הַעֲקִצָה וְשַׁוְרָהוֹן הַשּׁוֹן וּכַבְרִא הַה\nהַזְּקִיִךְ וְיָהוֹה הַשָּׁתַן אַל הַכַּרְבֹּת וְהֵיוֹן עָוֹנוּת הַתּוֹח\nהַתִּזְקִּת דְּקַתָּה בְּשִׁלִישִׁת וְיָהוֹה קָמָל הַתִּזְעַת\nבְּהַקִּים וְלָהּוֹם יוֹדִק דְּרָגָן וּפְדָק יוֹדִק קֶה שֶׁקֶּר יוֹדִק דֶּבֶק\nלַשְׁמֹרַי יוֹדִק כַּתַּלִּי הַנָּכָל וּוֹדִק קֶשֶׁר יוֹדִק הַתַּכּוּ.\n\n**הַתַּכּוֹת וְהַכְּהוֹת**", "פֶּרֶק ו ו\nהַפְּרִבְנִי יוֹדִק עֵלָי אַת\nאותוֹת הַמּוֹסָה הַכָּה וּחל\nוהלופו כְּשֶׁבָּארֶהוֹן בָּ", "בַּאֲשָׁדָא בְּסִגְוֹלוֹת וָאָם הַפּוֹנִים וְהִרְת הַעָוֹרִיס\nהַכּוּ וֹס הַקְּרוֹת בְּכַבּוֹ אַל הַעֲוָרָוֹת יוֹהֵם בְּהֵם כָּבַד אַנָּ\nלֹא יוֹהֵם עָסָא וּלְא קָיִחת וּלְא שַׁחְרָת לְשַׁוֹן וּוּרֶשׁ עַמָּב אַ\nבַּאֲצְטּוֹכָבָא דֶּמֶּה לָכְלוֹה יוֹרֶה וּלוֹי הַשֵּׁנִים והֶנְדָנָה וְה\nוּמָזְ וּתְמֹרָה בְּכֵה שְׁדֹעַת.", "פֶּרֶק ו ו\nהַמּוֹסָה הַלְּנַצִּית יוֹרֶה ע\nעַלְּה תְּפִילֶת הַעֲוָן וָעֹפֶר\nעַעֲרָמִיִת הַוֹרֶה וָשָׁלֹֽי", "יִיחַב שִׁכְוִי וְחַזְק דְּרָכָה וְדֶפֶק עַם שֶׁאַז וְאַז הַמּוֹסָה הַה\nדֶק.", "פֶּרֶק ו ו\nכָּל וְהַרְכָּטָן\nרֹב כְּשֶׁמֶת תִּחְדַּח", "הַתְּהִדַּשׁ בְּתַחֲלָה וֹס תִּתְחִדַּשׁ כָּמָי שִׁשְׁמַיִן הַמּוֹסִינָ צַדְכּוֹ וּלְא\nכְּתַתְחִדַּשׁ כְּהֵדַה הַשְּׁקִי לָעַבְלָה הִיא נַרְא הַרֹאָו הַיֹּרַח כְּכָל־בְּ\nכִּי הַטָּמַר וְזִהוּ עַבְדָּו וּרְשַׁל וְיִתְרָה כָּמּוֹסָה יְהוָה כְּכָל־בְּ\nכָּב אַבְלָ כְּלִפְעָמִים הַזִּקְיַבְת הַחֲלֹה לְקִינֹת הַמָּא וְקָל\nוְקָל כְּבִנְתַד דְּרַע וּפְאַ וְדַי אַל הַשְּׁקִי וֹס יוֹרֶה וּלוֹי\nוּזְדַק וּבְכָבְדָּה כָּבָד בְּלִי קָדָת וְזֶיֶק הַנִּוְיָ וְפַלְּפִּיל הַתָּמָּה\nוּפְלַעָמִים הֵהוּא", "בְּאַרְבָּא כְּקִי רָמֹסֹות הַכָּדֹת וּפְעָמִים שֶׁאַר אַנָּה הַהֵמָּה וְהֵמָּה אַפְלָה אַל הַשְּׁמַלָּה וְהֵמָּה אַפְל

["פִּלְיָה יִוכָה מִה שִׁכֹּק מִדְרָשׁוֹן אַרְבָּעָה הַמִּצְרַיִם, וְכָשָׁפָה מִצְר

["## ספר נ. אוזן י\"פ", "ככי ות. מה ויחובר אַרויס־ישת כשה ורוחנה ותחלקה כה\nבכמו נטע אַשפּיק נדרי וואפסנתין וסיפרי איזutorהו בק\nבקה קלי שעורום וועשה ולפעמים ישים בינו כושן חב\nהחבים ושמן צופכי ושכן דנ. םכן חסיטות כה הדר\nפי. עלי תפח ומי החכבים וכיצואו להם. םז נילק\nהחנוכות כחכבים ככושלים בכשל אַפּנתין. וא\nרצית להעלות בעלות ההתחכה משיש בו צופכי וכומ\nוקבוסלא ונד המלך ונקח שעורים ופנינרינע עם דבר ש\nשיהו בנו עפיצות ורע פשתן ושכנו ושכן שבת ושכן רם\nקבוסלא ונקומילא ופנוג. ווהתחכשות הילוחים\nהחנוכות בכלובי ותחנוכות פילברוי ותחנוכות גור חם\nהכל ותחנוכות פריטון ותחנוכות זברינק ברחי.", "## פֶּרֶק יָב\n\n### נופי תחנוכות יישקו", "האסט כ. אַדז חלזעפאן צופכי מכל אחד חצי הלא\nשן ורדיס ארבעה חלקים דוגן שיעור הצרוף אַלי ות\nא. אַרוהי יישו תחנוכות הפתחות הפת\nהיכתיכים כMYORUBK BAKZICHT ZAHR HAHN\nההתחנוכות הילוחים וארשנה ואשנה וערדה ואז\nואזוב ושיח רחף כרוב ודנדי וכיצואו בו ונס תוסף בום\nבחזק ות性和ה חלוכות הילוחים כן הדרה ורוביה כצעבים\nונריה הדר וערפאן וסירא ומסכיי ודוג ושמן זנק ות\nוהשנים אשר לפעמים יערב כהן שן נינק ושמן שונן\nאם נופה המורשה.", "## פֶּרֶק יָנ\n\n### נוסה תחנוכות כתן כו\n\nאַל כהאנס מש. ח. חנו", "כניעה. יוקין אַצטורק וודונכ ככל אחד עשה דרכמאת\nומצטכי וערפאן ואכוזי ככל אחד ארבעה דרכמאת ש\nשכן עץ צופכי ושכן ורדיס מכל אחד שנכדית וקשת רא\nכביין שנכ קוטזלים וחצי וסב הדרוג ווֹשִׁן ויעורב בו וח\nהכל. אַרף מזוקי אַד ליליא אַמיס וָאַדז כָּל\nאַדז שנכ זוזם הדר אַצטורק דוגן ככל אחד עשה רדכ\nרכמיכת לבינה זעפאן אַשְׁרִי מִכָּל אַדז אַרְעָה\nששה צופכי אַוק קכומילא מלירוט מכל אחד ארבעה\nאַר. זעפאן ורובינק ונקה כָּשָׁם וארשְׁרִי כָּל אחד שנ\nאַוק דוגן וארדוניק ככל אחד ששה אַוק שנכ ליליא דנ\nספק. אַדז כהַיָּה זָק. זעפאן שנ אַצְרִיק דנדי", "טכשה אַוק. ותוהב הכוררת ארבעה אַצְרִיק. בְּצופכי\nשלשה אַוק אַצטורק ותפ. וודונק וארדוניקמ ככל אחד\nת. השעה אַוקי אַכומי וואשפּיק נדרירומי וגרגרי בלשמו\nככל אחד ששה אַוק שנכ ליליא שיעור חספּיק יעוור ויע\nוועה. ואכנים אם יהו עס המורשה שדושל בחליש\nהיהיב השכ�ה לעצדו וראו שירשה עוגות בברדיש וער\nועוגות ריבברדרה העורצות. ואכנים המזון הכה היותו\nפריש כשר השועדים כיהו מוקדש וכופר ואיגנוריש סת\nסיכמה ויבנה העברתו. ואכנים חגדוס הנה יותר תזק\nכגנו החמה ואין ספק בו בעויבי ווֹחִיק המורשה. ואם אַ", "אֶשְׁכָּל כָּל הַמֶּל אַשְׁרִי אֱנוּסָת וְלֹא מ\nחכמה דבקית אַשְׁכָּל תַּשָּׁאַת בַּכִּין\nתכלית האהבה. וְיִחְקֹות זוהי וארסלו. וְכָן חֲרֹרִים\nהרֹשִׁן הַבְּקֹל מַל שָׁל אַשְׁכָּל הַמִּכְבָּכְל אַל\nחֲדָבָה וְרֹא וְשִׁרְבַּק הַתִּקְמַת כְּפַל הַאֲפָל\nפֶּרֶק יָב", "## ברפֹּת אַהֲמָרֶה רַב\n\n### דְּפָרָה אַהֲמָרֶה טְרִ\n\n### כָּרַבְתָּה אַשְׁכָּל", "כָּרַבְתָּה אַשְׁכָּל וְכָמ אַשְׁכָּל אַשְׁכָּל\nראוי שׁוֹהוּ הַשְּׁלֹמֹה וְהָגְרָה יְזֹר אַט וְכָמ שֶׁהוּי\nנָוָה אַל הַקּוֹד וְנָבֹן וְרֹאָה וְרֹאָה\nלֹא יִסְרוּ מַלְחַט זֶרַד שִׁכְל הַעֲלֹמָה יִקָּרְתָה\nיְיֹקְרַד וֹדִי אַשְׁכָּל הַעֲלֹמָה וְיִקְרַד וְיִקְרַד\nזְכַמְּרָא וְכָיֽוֹצָא בְּמִינָן וְכָמ הַכּוֹרָב וְצַנְי\nיִכְמַל וְיִכְמַל וְיִכְמַל וְיִכְמַל וְיִכְמַל\nפֶּרֶק טו\nכָּרַפְתָּה הַדָּבָל הַה", "## פֶּרֶק וְנ\n\n### הַדָּבָל רַב אַשְׁכָּל", "שַׁתְּהוּ הַמִּורְסָה הַדָּבָל שֶׁתָּמָא שִׁכְקַל מָורס. הַבּ\nהַהִירִיעִיס כְּן תַּחְנֹת שְׁלֹמֹה וְרַחְמָת שִׂה כְּמָה\nהשִׁיע וְכָסְבָּנִכָּן. אַס יִחְיִק הַעֲלֹמָה וְכָהֵק תִּק\nהַבָּאַסְלִיקא אוֹ הִיחִק הַמִּצְחָה כְּמָה שֶׁהוּא מַלְחַט בְּ\nכָּמַכַב. וְלַפְעִיס וְצִטְעַל הַשְּׁלֹמֹה. וְאָלָה הֵיהוּ\nאֶפְשׁ כָּמִי שִׁכְקַל וְנָגָל הַהֵמַד וְדָמָה שִׁכְמָה\nלְפַחֹת וּלַכָּל נָפַנ הַעֲד בְּחַטַּח וְדָקֹד כְּמָה\nתַּחְנֹת הַמִּלְחַמָּה וְיָדַיִם בָּכְמָה וְרֹאָה שְׁלֹמֹה\nהאַכּר וְאִשְׁכָּל כָּמַר לָשִׁמ הַיָּהוּ מִעְוֹת לִתּוֹ\nלהכה. וְאִם יִתְהָא הַשְּׁלֹמֹה וְלֹא נָקַק הַעֲוָד לַחְ\nבַּפִּתִּים וְחֹזְקָת שֶׁתּוֹ הַדָּבָל וְיִתְהוּ וְיִתְהוּ", "דְּכַעַל דְּדָבֹת הַמִּורְסָה אַס יִצְטַע לְעַל וְעִוָּל לְעַל הַטּוֹ\nאַס וְיָהוּ דְרַגְּל שִׁתְשַׁלְּמָה אוֹ תִר תְּפַל וְלֹא הַדְּמַר בָּר\nדָּו דְּדָבְר כְּמִי כִּוּר הַזְּמַן בָּכְמִי כָּכִדִית וָקַבְּר הַ\nרֹאֵי כַּעֲלָה וְהָתֹא וְכָעַד שְׁפִיל הַמִּורְסָה אַל הֵיהוּ בְצַמְּךָ\nברפֹּה וְנָגָל וְאַס תַּקַּע בְּקָעָה אוֹ תָדָנָה וְצָדָנָה הַכּוֹרָל אַחֲזָ\nיצְטַר לְהוּגָא אַשְׁרִי הַמִּורְסָה כָּמָי דְּמַדְח וְכָיֽוֹצָא בְּ\nוְאַרְיִשְׁכָּל אַל פֶּשְׁעִצְוַנְעַנ וְאָס יָכָלוּ הַכָּל הַשְּׁלֹמֹה\nוְהַשְּׁלֹמֹה יְהוָה בְּעֵר בְּרַב יַעֲל הַצְּמִידָה אַסְלָא הֵיהוּ כָּלֹ\nהַשְּׁלֹמֹה וְיִשְׁכַּל אוֹלָי לְשִׁנְבָּר אַד בְּמִקְדָּם הַבְּקֹל\nהַכְּקִיעַה לְהַמִּעַט הַיָּהוּ נָקַל לְעַל רָטַע\nהַכְּקִיעַה אוֹ בְעַד כְּרַב הַכְּקִיעַה וְטַלְמִות הַבְּשַׁלִּי אַס נָדָע\nשְׁלֹמֶה לְעַל הַמִּעִים יְזֹר וָנוֹת וְשַׁכְּלִיכַיִב עַד הַקְּשִׁוּל\nוְכָל כָּכָל וְכָנָב וְשַׁכְּרַת וְקָפִיל פְּשֹׁטָל וְכָל אַס\nוְכָיֽוֹצָא כָּן מִקְרָאָה וְכָדַב שְׁוָיִז וְיִתְוּ\nוְזֹקִי כָּשָׁע בְּשַׁל וְהוֹדִים וְהַשְּׁרִישִׁים בְּשִׁוּל בְּהֵמ פֶּל\nפּוֹקְקִיא וְיִכְוּת בְּכָל וְשַׁכְּרַת וְקָשָׁא פְּשֹׁטָל וְיִ\nוְכָיֽוֹצָא בְּהַל וְלַפְעִיס יִשִּׁים בְּוָל אַלְי וְאַסְמִנְתִּי\nוְכָל הֵיהוּ אַד הַבְּשִׁלַּמ הַשְּׁרִישִׁים וְפּוֹקְקִיא שֶׁכָּן סַקְל אַ\nאַרְעֶבֶד זֵיו אוֹ שֶׁכָּן שֶׁנָּק בְּשִׁוּם אַעֲקֹל פֹּ", "ל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל

["לאמר", "סוכני חיצן אוקא קשיש פשלאו, ואסנין אס תחייה\nהליה לטעד הנביכרונות אין ראו שעשה המשליש, המה\nהגלידים לא על דרך הגזרה והלהי כתחדחת הענין וקודם\nהבשול, ואסנין עת הבשול אז אראוי שתשה המנרים\nהנוגרים על סודם כל עלור שתיה השihn יותר נזרך תח\nעגלה יותר חזך, ואנגלות הרפובליקות התזויות העוות\nלשביל כה חלב האתון בסיכמי אדום, וסוכר אל עצר\nוכתרו כי משרשת בעצמים ותאנים וקפליש וינגר, ופנ\nונגריז שקל ומחצור ואר فى סנינגריז אסן חסן וואס\nנоздה ביותר חזק כה תשים בסן כר התחררים ושתו בריקות\nנופת בשול נערה ושקש איסוף חזק האכלן דבש ססונ מ\nמקצף בשול ותאנים ומי דבש כמי שורח או יוקי טר\nטרכזן ישקש זוז וירור ותצי קחק פניגור\nזוזה ששה שלשה אוקיות חלב אתון עצרוכי ניקוח הרפ\nהרפובליקות איר יש בהם פגירה ותקור ונס חזק ווהו בכו\nאמפנסינן ועפראן ונאשפץ נגרי ושקור וגרבי אל\nשודיגגא שאר פנ וצטבי שני מינין אפוק ונטור מא\nפֿק וסחטי פֿוליקיא ושקור סנטורדיה, ונס השנים\nשן גארן ושקן ופֿן וסח וערז וסח וערז וערז\nואֶנ וְאֶנ התחבשות העוות כהו תizוכות איר אין בק\nקלה וברז המלך וקְמֹל וְאַרְשָׁכַל וְאַרְשָׁכַל וְאַרְשָׁכַל\nוְדַשָּׁל אַלטיאת ותאנים ורטיקו וארש וצל צלי יריינשן\nהודעות, ותבנאת בקבח שארו ור ורָצָואו הינו וְפָנַג, וע\nנעלו אל בטש ותּו וּבְנָדָק וְיִצְרָד כָּהּ.\nוְאַרְשָׁכַל אֶר וְרָד וְרָד וְרָד וְרָד וְרָד וְרָד\nב八十 חסיד.\nואֶפְלֹה אין וְאֶפְלֹה אַז וְאֶפְלֹה אַז וְאֶפְלֹה\nוְנִיגַק כְּמִי דְּכַשְׁח, וְאֶפְלֹה אַז וְאֶפְלֹה\nאַלְיָה אֹ שִׁיעוּר בְּדַבְרָה וְאֶפְלֹה אַז וְאֶפְלֹה\nלֹהוֹק וְכָד וְכָד כְּמֹךְ וְכָד וְכָד וְכָד וְכָד וְכָד\nוְאֶפְלֹה יָדֹי וְשַׁדְק שְׁתַק וְלֹהוּ מַה שְׁרַץ\nוְאֶפְלֹה כְּמֹךְ וְכָד וְכָד וְכָד וְכָד וְכָד וְכָד\nוְאֶפְלֹה אַל וְאֶפְלֹה אַל וְאֶפְלֹה אַל וְאֶפְלֹה\nלֹהוֹק וְכָד וְכָד כְּמֹךְ וְכָד וְכָד וְכָד וְכָד וְכָד\nוְאֶפְלֹה יָדֹי וְשַׁדְק שְׁתַק בְּכַד וְכָד וְכָד וְכָד\nוְאֶפְלֹה אַל וְאֶפְלֹה אַל וְאֶפְלֹה אַל וְאֶפְלֹה\nלֹהוֹק ו

["כרב אומן ד'", "\nע\"פ\nל\nש\nל\nע\nל\nש\nל\nע\nל\nש

["סאפר", "## המאמר הרביעי", "בלחיות אשר יקיה ליה כסכת הכבד שידוח יוצאת ל\nató חלוץ או שעצר סטונים כפינס", "ביני חלויות תדדיים ס", "כן הככר, הנה יתחלפו", "הגדחים בעצם מה", "שיזדה ונס יישארו בikhכ אשר בכצליה יתדה ואמצ עצר\nכש דזדה שלה עשרים יהיה דבר כילוי ולו עשרים יהיה מ\nלפע�ים הרחוי ולו עשרים חלוי ולו עשרים טונדי ולו עשר\nכרי ולו עשרים כשרי ולו עשרים כשרי ולו עשרים שחור\nודק ושוושח כשרי ולו עשרים שחור ולו עשרים כשר\nהלו עשרים בלהי נבש ולו עשרים דם מזקק ולו ידידוה כ\nלו עשרים היה דבר עכ שחור הוא יתיה גם בשר הככר\nאנבמה אשר כשבולה יתדה ולו עשרים יהיה כשר\nונקטת או סטמה נבכעה ונתכית או קרוע וסער יקהא ב\nברכנו או כערקי סבת חן אובכה או רטוק בקע וסער יקהא ב\nשחן חן איבור או חולשה כמהדז שלא יזדק מה ישיע\nאו חולש כן הסושק שלא יישום או כן הסעך לא יטכל\nמה שניע בו\nוכח כן חטדה אירוע כזג כמות איר כחליש כמיכל ומותר יצ\nמקרות ומסה הדרקות הגדלות או ייהו כאלמי ומותר יצ\nיצטף הטכע לדמותה והעשרים יהיה חלו כפ' ה' ה' כ\nכללו הלא לערוך כשר ולו עשרים כשר כשר כשר\nהמסוק ב'em אולסækום אולסækום וברנור\nוהלעכים כה ייה כתב המלו הגדה עזיבת הגדה או תומך ככון\nאו חתך אבר כפ' כה שוכרנו בסשר הכללי או העצר\nהלה מונלת משחורים או כנות וווחתם. ולעשרים תחיה\nהסכה עקיצה חDEC מ' חליה הירא יצרית הטכע לדמותה או\nוהעף שהבחות לא יפיעלו עדון כפ' בערום אשר יפיעלו אלו\nלא ייה התחי הזרה, ולעשרים יתחבר בו מה שז לערוך\nבזון ויהיו כהוות ועצר ולו עשרים היה כמו כבכל\nוהלעכים לא תחיה הכה ככד עצמת אכל כשרי ישיקס\nוהעף שא אפש בשרייקס כלו אופני הכבות אלו הנה\nאפש שיזדה בער סורות וסטמה ועשה הרחק או\nאפש שיזה הכבד מותך ולו עשרים לא ישמשו שיקיר\nבOUN ענין Consider כשר, ולו עשרים כשר כשר כשר\nללו ישיקס וןא כישת המשיקס לבנה משיבת כשר\nוהעשרים כרות יהיה השלושל הכבר כשרי לא יקבל הם\nהemen ויהיש אוחל לדסום או לוזחתה כ' וכל כיני אלו ח\nהדרת נסמכס כבמה כאל חולשה או אל חוזה כח כי\nיהיה השמועי ושהיני והימוחסת אל רועז כות ותולשת\nרכבות ממ' החלושי ותתיה רסיכת וכע תדכלה\nודחית המות טסן החזקי כי כהכ אם לא ייחז לא דוחא\nזונ תן דבולה וכותר הנספס לרוב הבקי ווועיש\nשבבדה מכננו ומותר הדם הרב זמלה ז' ואמ ייצא הדם", "פָּנָ", "פֶּרֶק בַּב\n\nפֶּרֶק בַּב\n\nפֶּרֶק בַ

["ספר נ夹明ן ד", "ננאש הנה אין ראו שנחשוכו בו שייחי שם הוולשה שהוא\nלפעמים יבאיש לאיר שאר שאר כל־העכד ותחי ידחה. הוא\nשחורی אם נותר ודיהו השבע כך שיכאש כל כן", "בשונדים אַך־ אותו שווה התחזק הכה ימשך אחריו קלות\nוהיה עס בריאות הענינים וואס לא היה הננאש בכל ענין\nרע הנה השהורי יותר כזון שלא היה בכל עניין רע וכן\nהנה היה בדיהיות מראים שונים בכל ענין", "ארוכה או קלות ייהאש מא שיעצר אל המראים שונים ב\nכל ענין יותר הוסת כמנו מה שיעצרם בכהקים", "הקצבים ודע כי איננו רחוק שיהיה הכה תולש לא יכרר\nהמותדות ולא ידדה המלוי ואחר ירקה שתהונז הכה ויע\nבהעתדו היליו להדחה ותיתת הסיממה וידן המותדו והסכ בשלול הביוט\nהדהיה שתקשתה דיזהו המותדו והסכ בשלול הביוט\nאשר בסכת הכבד ומה שנלה אליו", "המשוך אַך־ בכד אַ הסתמה והמורת בקירותו\nובשרייעש עד שלא יישק ולא ינה כל־ל־. ועוד נכרר", "בשבט זה הסתיום בשעמים הוא וכסה שא־יא־\nיעצמ ופיל הכה וואס יצרע ינפה בעלינועים ויזיק וירא\nהשחיה 'האנסר רוב הלהיות הכילוסו והיוות נוספות\nמן הכה המשך\nלופעים חה־יה הסכה בזה תקונ תאות האצטום ופלנת\nוהסכה בשלול הרה־יצי הוא הולשת הכה המשה וואס\nוהמכר אַר בכד וישאר כלה־כּל־עכּל־ת־עַל־ה־פֹּלֶע", "והחלשת המזיק ואַז־המֶה שלול היריחי כן הכהד\nהחליש ידדה קָא ותאה הוא הולשת הכה המשה וואס\nשלא יסכלו האצטום כן האצטום החולשה ותדהה קודם\nהום היותל לחלשת המזיק. אַס לא ייהו לחלשת הום\nהמחזיק הנה הוא לחלשת", "המכר ושנו הילוסים נמשכים אל רוע־כּז־ אַ רְב־חַן\nהלולשת המזיק בוזה ורוב חולשת המשנה לכר\nולא תזון תגזרה כי הרה־יצי ייהו להוס לבר אַל־קֹר־ל־\nלבר ו־שני הענינרים רג'ה הרה־יצי ישנה אל מה שהוא\nזיהו דתי לוחז הלהישג כן הנוף ואור לכה שואו עב\nוהזוה כהוס ואות אַה־היסר ולוהו כקיז ואות אַה־\nאהרים עוד נכרור.", "והסכה בחלדי־ה־ל־ת־ה־זוה ותכה בחלדי־ה־ל־ת־ה־זוה\nוהפססם ו־פֹּעִים יִבּוּל־ל־שִׂרְפֹּה־גר־ה־כֹּד־עֹצָו־הו\nוהרצאתו אחר הלהיות החל�פות.", "וְלֹפֶע־ס־אַם אַכּל־שָׁעִינִים כָּעֹפּוֹס־ס־אַם שְׁרִיפָה־כֹּן\nנֹדָד וְהַשְּׁנָתָו כָּמָר־אַו־דָּבִילָה וְכָעֵדָה וְאֹמָר סְחֵה\nעַכְדָה־דָּוֹא לְשַׁטְפִּי הַיִּהְיֶה אֹמָר כָּעֹפִּוּת הַעֲבֹרָה עַ חֹסָד הַ\nהַכֹּד וְכָהַל־שְׁנָלָה אֱלֹיו אוֹ וְהַשְּׁנָתָו בְּעֹרִיקָאֹמָי הַיִּהוּ הַדָּוֹא\nהַזְּקִיּוֹה הַהוּמָ וְיִסְפָּדוּת וְהוּ יָשָׁבֶר כְּהֵמָ הַנֹּהוּ וְיִתְעִבְרָה\nוְיִשְׁכּוּ בְדָורַי נבאש הכאשה יש בְּקָפִּי לְתִיהוּ וְהוּ\nהֶמסה וְכָרְדִּות לְתַנְבוֹת הַחֹס וְכָשִׂיפֶס הַהּפָּר הַהִיא\nזְדוּחָו הַסָּפַע הַזְּמַן וְיִוּדְלָה כְּהַשִּׁהוּ בְכָרָה וְעָצָם\nובשָׁב וְבָשָׁבָה וְהוּ לְמָה־כָּל־שִׁבְעָה בְּכָד־עַ", "הדם ומקפיאו או־תולשה מהכד יובּר אליו־עכין", "בהצתייל אל דרומי הלה הדרדי שאר הלה ידחה. הוא\nוהוא השמה ולא ידחה פּאָם אוֹל בְּפִלָּה. דרומ אותו\nשיהיה פּאָם הוא כמות חס ושור וואבנת הגד ישרמה נז\nנול ילטן מכושל. ונהס השור עתמך דרומדי. וואס\nליצאת גרס שופר עב\nתסמה בלהמה", "עפּוש קיומא סאכום וחשו וּן אוֹר לּר־הער ושריפה וסמחה\nבדם הנקר שופר עב\nשישמה כח חזק לא יצרו ויהו ליהו בלה־הזר מותר דריכו זומש\nשישמה כח ואר־זוהו וְנֹהֵיהו לְפַלְק־חָבָר.", "אַקּורָאָר מִי שִׁתְמָלָה בְּכָמִים וְאַרְבָּיקְזָה אַל\nהקרופ הנטמי כָּמִיא בשׁוּם כְּמִיסּוֹת, וְעַי־הַרְכִּי\nמשתית הַיִּהוֹ הַדִּמְפָּל הַשּׁלֹמ הַכָּמִית וְאֹם הָצָמָה\nהשלול יהו יצרה מזח־כְּמַת־כָּמ יישׂוּב המרנ־נה הָהוּא פֿוּ\nכְּמִת וְעַבְדָּה זְמַן הַזְּמַן הַזְּמַן הַזְּמַן הַזְּמַן\nהשלול הוא לִחְבּוּ וְכָדִינָה וְזַמְּנָה הַהּוּא וְזַמְּנָה\nהשלול הוא לִחְבּוּ וְכָדִינָה וְזַמְּנָה הַהּוּא וְזַמְּנָה\nהשלול הוא לִחְבּוּ וְכָדִינָה וְזַמְּנָה הַהּוּא וְזַמְּנָה", "ה属巴比斯\nה属巴比斯\nה属巴比斯\nה属巴比斯\nה属巴比斯\nה

["אכרא ו", "ללו וערין", "אלה, **רוב אונז**", "אלו **כדידתי** וואש", "אלו **שיגר**", "אלו **שיגר** וואש", "אלו **שיגר** וואש וואש", "אלו **שיגר** וואש וואש וואש", "אלו **שיגר** וואש וואש וואש וואש", "אלו **שיגר** וואש וואש וואש וואש וואש", "שיגריים והאיסנטיש וואש וואיש פארש וואש וואיש פאש וואש וואש וואש וואש וואש וואש

["ספר ג'אופן יד", "בWildom אוללופיטה כהם וקשי שלא וְשַׁכְּהוּ המיטיות וא\nואעפֿל־שְׁכַבד אַן לְיוֹ דֶה והלופים שִׁמְכָּהּ יִהְיֶה לְשַׁכְּת הַמִּעִים\nוהלוהים וּבְיֹוד הַצְּמַלְקָרֶבֶת מִפְּנֵי אוֹ בְּבִל הַמִּקְוֹת\nאו דריהם אַזְרִיאו אוֹ הַרְפֹשֶׁא אוֹ כל מַשְׁקֶה בְּשַׂר\nשתוף כָּלִיהּ יִהְיֶה לְזָמַן אבל לְפַלְּמִים יִהְיֶה לְשַׁכְּמִתְמֶת וּ\nוכורכתה שֶׁלּאֶת מַשְׁמִיִךְ וּכְן הַעֲנִי בְּמַזְמִים בְּשַׂר\nהַמִּעִים כי אין זה כל־ל־שַׁנְחַי הַמִּעִים כָּאִיכִות לְכָד\nאֶכְלָלְפַלְּמִים יִהְיֶה לְכאִיכִי הַמִּעִים כָּהֶבֶלִים וּפְשֶׁט הַמִּ\nהַכִּיִם וָקִּֽלְּנָקַז הַכָּאָב וּוֹת וּהִי הַוְיַלְלִישׁ הַכָּד וּכְן\nיִהְיֶה בְּשַׂר הַרְמָה לָא בָּאיכִיתו אֶכְל בְּשַׂר הַמִּרְבָּוּ וּרְבָּוּ\nוהעָרֶב דְּדָנְדָה מִכָּנוּ לְפַלְּמִים יִהְיֶה בְּשַׂר הַמִּעִת לָהּ\nלהעֶזְר דְּדָטְחַוּרִים וּכְן בָּאַבְרִים הַאַרְמִים הַנְּרִים וּרְבָּוּ\nבְּהֵשַׁתְּשַׂפְּתִּוּ הַמִּכְוּלִים אֶל הַמִּלְוֶר הַשַּׁמְּתִּוּם עַם הַכָּלוֹת\nוהצָמָ וְהַשְּׁרִיקָ וְהָאַצְפָּוּ אַבְרָקָת הַנִּוָּ יְקָה שְׁכַוִּוּ בְסִ", "בכֹּבְדָה הַכָּלְמֶת הַמִּעִים וְהָאַצְפָּוּ אַבְרָקָת הַנִּוָּ יְקָה שְׁכַוִּוּ בְסִ\nבְּבָכְר הַכָּלְמֶת הַתִּחְדָשָׁת בְּמִקְוֹת הַנְּרִים וּבְיֹוד\nהַנְּרִים אֵל־לַרְעַמִּוּ מִנָּה הַכָּלְמֶת הַמִּעִים בְּשַׂר הַשְּׁרִ\nבְּשִׁוּ הַשְּׁכַוִּוּ בְכָּל־עַל־עָל־עָל־עָל־עָל־עָל־עָל־עָל־עָל־עָל־ע

["וַיַּמְר", "בכבוד בצטבר או למסה איזה אצמיה או לסיימה שלא יישדך עמה אל הכבד מה שיחשד בו ויהיודח הצמא על רפז השבתה או שיטים בעצמם לא ייעו ללבאocomה וחומש חסיד בלתייקרים או שיא בהם איכן אצמיה סלאיחות או בוריקות או זולת זה ואסם החול החרה הנה אם לא שתה עכו", "הסון חלז יקבל הגנף או הכבד קדש המזון החלז והיזר ק\nקעתו ומסא המעברים ולפעמים יוביל אך כהה סכמת ח\nהשטי הנאי הגדרeer כתנבר המישיות או התופי אם י\nינכר הרחויות זה בעכו ושני * ואסם כסח אשר", "במעברים הנה זה סודרות וסיימה מונעים המיסות\nמותר במיהל和ומידר בציור אבל כבענין והחבור\nלינית מעכר * וסא ידדה טען השוקה טימחה השקו\nבעצמי זהות על המהיל * וברוב היהת אם עשה\nהנקב גנקרא ראכז בקע השקי יישוכ התחפ אחר שלשה\nיכס וברוב היה זה טריה אטר.", "אטר אבוקראט מ' ש\"ש\nשיהו נוזל לברנה בהן המרק האצומת תכאיבר\nאותו הנה אם תעד בערבים אל המקה תחת ע\"פ\nכמ\"נ אב\"נ שחרד ה'בנ\"נ", "אל בז הערז לא צד שקטן ו\"א תדייד\"א ו\"יה ו\"יא לברנה\nואכינה כ\"מ\"ק\"ק ו\"א\"ר א\"נ אינברחק שתוך ת\nותתרק ו\"יא\"ני רחק ש\"יה דחייה בבחוררת טען א זו\nז\"ל לברח א\"ו זהה בציור האחרים סכמת כ\"מ\"ע ב\"כ\nשמדחה פונח חזוה בחלין הגנף אל המקות\nואסם הערבה זוזת איגנו ו\"ה\"ד ו\"ר\"ח בחלין חזוה בחלין\nומם שאבקורצכם", "פ' ואלו רצ\"ה בה חל\"ה ה'בגנה המישיות הנה זה רחק ו\nל\"ה יצר\"ך אליו ולפע\"ט יקה ש\"נ�ה חכ\"ש בשקי במ\nשיהו בר נג\"ע המ\"ע ו\"א\"ר יכ\"נ ו\"ה ימים כ\"ד ע\"פ ש\"י\nשukות א\"ח זמן ו\"יהו ש\"ציא ע\"פ כ\"שכ\"ב ל\"בש\"נ ו\"ג\"ל ו\"ח\nאצ\"ל ו\"ע\"פ ש\"קעת מ\"ריכ\"ב כ\"ח\"ק ב\"ה ימות י\"ור\nקודת מ\"ה וכל כן אם זה יקרע בעל\"וינים", "## פרק ה\nב:ות השקי הכשרי א\nאחר המכות המשתחפות\nמסה הקדמת בו וחפס", "בעבוק השלי אל הפגנות והמיכויות והלבניות טלא ית..\nיחד..\nיחד..\nיחד..\nיחד

["אקרד", "סיטרינש אס ייחיו והיחיונות ריקאים אEXTENTUM, וילוי היותו\nהמהוממות להגיו על האצטום והככד באשפּיק נייד וק\nוקשיא לינאה וכיצועה בהם ולקזק תחכושת כיסם בבי סוס\nסינ וכיצועה בו ותתת למרח בנטם בוכרי בוכרי בוכרי בוכרי\nבשמישים החסם הידעים יועדים כן התחיובות אספּלנית\nכבעכין בחבושים ואס יזקז ירז בגרלי בקר ווהל הצלן\nואסנס מזון בעריז רוע הקהינה ב媒体 שיש בו עיריות ווחז\nלשבע כמו אפר�ו מפּריזה הנקראים דריא וקיז וטריקום\nמשען זרבא הנפּיטס אס בכוֹר נראפּויל וארצני\nזועפראן וסצטכי יכן מיני מטעמים הנקראים מעצאת\nומם הפירות רסן מתרץ וחבושים מעט חס לא יונ וארוי\nशיערבו גם כן באכליה כמו דרדי וכרתי וושם ומה ש\nשיהו כמשטטמ במעי שירה מזם אסד", "ברפואת השטיות הנכון", "בר\nהכונה הכלליות", "בר\nפֶּר\nוֹצ", "והרצאות המותרות ואפריל בישיבה בשטח סוס שיצן בנו\nרוח והלהסכן במדורן מוקדז מצעים ישבי ויכאל בʃט\nבמאזנים וילוע חסם ולפּתוח הנקבים והנהיגו בנה\nנ לשל המישות אלא ובריצעת ולבולב הצמך ולהנהיגנו\nוהלהגנ מלזרו כהיבום וכל שמן למלתיתו כפ' היכר־ת\nואס אי אפּשר מכלי שתהיו אותם אחר אכיכו כזון\nואזזופ' בין אז לודו והלהקית המזון ולדינוקה אס ית\nהוא הרפואות היותו כרישוםות והתגנה אשר זכרנו בב\nבכשרי ושמ�ית הבה ולהזיק בכסümns הנכושפים", "הכרחים והריח האבאים הנזקים חווים בין\nהנוגה ושמ�ית הבה וילוע חסם וילוע חסם וילוע חסם\nהנוגה ו

["ספר נאóם יף", "שיפר הגנוב בשקי הקדם בכל חס מדקר פוחח וואנסן אם בשקו המהנה על פנין אotherים ועוד נפריד לו דברו ודע כי שמן ספסח ושקד מועדים בכל מיני שקו וואנסן הדפואו בדנדיור הנפונד לחיין זהי כי השקו אם ישיה קה כנו שליקת הנדוקא זזחת הבשון ושתה יום כ' אוקו או יבושל לישרא לאשקלשה בארבעה חני' ין בחרס נק' עד שישאר שליש הין וישתה כל יום תחלח שיעור מלא כף הנקרא מלטעמה עד שיגיע ליחש כפות ואחר יחזור למתכף עד שושח שליש הין ליחא. ונס ושתה כ' יום בסחישת פודגנ אוקו והנה זכרו קצם שראי שינוק פקקטרידוש ויתזראשיהם וכנפיהם אזו יוחף גויותיהם בבי הדבש ויכנס העולו לכרחץ ואחר ישתה זה או יאכל בו והילם זה אצלי ככנה דנולה. ורוכב כה שיהיה רשאי ליהלוקות הוא קדראט בשתה כן המיכות הסהישות הידועות ונאמר כי אם ינוקה הנוף ושתה כל יום מתראק שיעור דזיץ בשנול פודגנ אחד ועשרים יום יסחם על אכילה מנה אמת זובהיבריה ו-תשבו קצם כי שתת צז צוזאת העזים כדבש ורבש או ארישטונפיניה ענולה משקל של באשפיק נרדי ורבש או ארישטונפיניה ענולה משקל של שלשה זזון בין. ונה כהכו קצם כל יום או בכל שני ימים שיעור פון מלארום ליח סטינן במים. ומדואמאות המועילות כה כלאכלה ויא לאקא כיווד לנאדיי. ולש קיו ופראתות כרכמות וכריכת א璋ודידום בכמלה ותarkק משז ופראתת האשקו ומשקה האשק ונאציאל ותינוקה ותינוקה ותינוקה ותינוקה ותינוקה ותינ

["מסאר ר", "דֶּעַ הַדַּבִּי חַר קָשַׁקָּס וָמָּה וְכָמָּי וְכָמָּי וְכָמָּי וְכָמָּי וְכָמָ

["ספר ג'ואנט יופ", "המציקה העשוים כדוריית מקוה שינפה בהם וילא ידע\nרוב תועלת בה * ואסנים הנקיבה ככרה חכשן הנה\nדע כי יומע טו שיועיל אלא שווה חזג מזגף מאד א' *\nיכל לכול אחריה על תגדה שוה דספת והמעטת מזון *\nראויה שלא תקדיב אליו כפי האפשרارפאה זוהתה והנה\nשלא זהה בתת אלי כי יווק הרוח בבית אחת ויפול הכל\nאבל בעט מעה ולא יוק לזה החלוט * ואסנו תואר\nשנה אם יוכל אז ישב ישיבה שוה וועדה העבד צלעתו ווי\nודידם לשפל הסבור ואחר ישתדך בנקיבה ואם לא יוכל ש\nשאת על זה ולא הנקנהו ואם תרצה לנקבו ארי שתקב\nלשפל הסבור טיור שלשה עצרות צבדים ואחר ישו\nישוסע אם היה התחלה השקו כן המעים * ואס יתוי\nכדז הכבד אז ישים השטע כן הצה חשמאי כן המבור ו\nואס תהייה המהה כן הטחל אז תשים כן הצה הינו ח\nהטבור נזיל אפן פן יכוער לרקום הנקרא צפ'am אבל ח\nתפשע דקיבט כן הקקר עט לטעה מכס שטע בז\nובטח ואר הנקוב חטח נקבים נקטים כדי שיהיו נקביה\nובטח ואר הנקוב חטח נקבים נקטים כדי שיהיו נקביה\nידקע וכרב זה יועצרו חגים לשנוי מקום כהיות הנקבים\nואחר הכיכס בז שפופת נחשתасה ואר לנקחת חגים בשיעור\nהיוושנה ושוכז על נכו * וראו השחוד הדרק ואר\nיהחל ללהוש בעט עת צור חגים ואס הוצאת הימים הוק\nהוצאה ארצונה בשיעור ואר שאר דבר יספ' חנין בו הפ\nהרפאות הכשלות * ונסכיה אחר הנקיבה הכיה\nאשא זכרוה * ונסכיה האצטכא והכדוה והשול\nרשפ' הטבור בככית דס * ולפעמים דיקע או\nזיזלו הכיביות אל הכים ונקבו כן הכיב הצבקע עט עט\nוהוא דבגנה טée כזועלה וחז בעשוע וככל מה שיכשך\nהפיטבות לטעה וארה אז שחרז בקביעה פן יקהד כן ח\nהנטש בקיעה ושהיה זה כמם שאין בו וויק איר\nלפעמים תקיץ העור בANEK שערש כזועה במיכים רבים\nוהליברים כטן ו差דرا עת שטשה יציקת שנת שער וס\nקומיליה והשכנים כרכבים על בראב ונקומ הקנקה בז\nויונה עליו חחבושה העשויים בפנוגרינ וידוע פשתן ווורע\nצלאשוה וכיצואו בסה ולפעמים יספ'ק על מים חגים וש\nוהסן ויצק על רנקיבה ואס יסורי ההכלים יוסר ו\nהחרקות הפرشות להם ברפאות הנה נכריב מכם שערים\nואלו הרפאות המשלשלות הכיביות הנה חשבנות בז\nבלורות והדרקים מהם ככו חלב יחויים ואליניהם וש\nוהמשובח לשבר עדים החוכם והתפוח והחבושים וגרגי\nרכן וביחוד חוכן יסדה בו החבוש עד שיהה כייצא בו\nאו איבושו בו או איזו ווימם או שווה עליהם סהיטרו\nוהכטש שולב בו היחיו כלו הלב שברס וכיצואם בהם הוא\nיינ כמבשלו יולש בו וועת חגרים וסכננינן יותר\nכשוי ה' כהם אם יומך באנקא ככג דאנק ככמ שברס ו\nוכיודע האליין או שירק כמנו התיוריאק אל פראוי ואל פ\nפנושג ינראה לי שהוא לאנה ופרכין * רפיה", "ככר הועולה בחוקים פאסיט כבות עסכנה נוון שתה\nנוחת שטוף שקשת דנשתה וכל כן מלה בלב ית\nעשו נטרים * נעשת נקברא וסחיטה קשטי\nהחבור יון שינ בז כשר קלווקנטיא ובריאולה כגל\nמינו היות בז האן ותוקנו שתשה בחפוש וסם מל\nלקז מהצומק בכנבן ורכוניאקיתה עד שני זומם ב\nבעד הantar וסמה שהוא קוב גושה שלווי שראץ\nוארייאש וארטינ גלוות קלופת קליספת שולח בחרש ווי ע\nעלי צון * ומס שווה יותר בטוח ויחר הגלל הנה מי\nקאלקי חצ'ויפר וס מוכן עשר ווי כבנת ווי עני\nשועל בכנכן מלארהלה בתקנו ווי חלב הכתרון\nולאריאולה וכיצוא כה * נסב מי חלב יושם על\nליסמה כמנו ווי אמן אנדני ותשה זומת תוריד שן\nשחק ויוורו אל וויק צופ וסינן ותחחל לישקו ש\nשלשה לישר ואר וסיד עט עט כל לומא כ' זה ית\nזומם הסל כו חל מום ותפוכ שבימ חלב מה שלמה מח\nכחל המנה ותיהו ק' והיוות כפ' ויהוות כפישת דמוממים לגל\nכחל עז ולב אמן * ונסר הרפאות הקיבת כה\nשועליל שلكה ה Chemistry ויהוות כחונן שלשה ים\nוי א' אחר יודו עם משקל מלויאלה כה לה דחן תישטד\nשיתעד ויסון ווושת לויל ח' שיעור החנוכ כוסר ווי\nוירוכל עד שיווד במעמד ודנש וועריה הכ. ונסר בז\nזהה הגדרים הנקיים מזור לוראלה עס כ' אלי עס\nעשר וואס כה שן אין כוכב חלקי כז ון הנסריה בז\nכיאכלאנ * יקז דע הכדני וידוע קשיקא\nומרקחת לקצם * עשה עשרה מישת שקטבקן עכיה בשקל עזדה זומם\nהישיש ברכיש המש עשר זומן אס אס ויהו בוריב\nכל אמן חמשה זומם סהש ותור ויהו בזומ סט\nמסיוט קסאר חנור ורלויקונדשא כמ אמן ותשה א\nארגיק עבשה ז'דיס ליכל ור stop ויהת כ' הידות זומ\nדפואלה טובר ור' קצ' ור' הירשונים וסיבנו כו עת ההא\nהארנים ויהו כטוח משני צדדים פן הכל כ' אינן ו\nיש כה חזון ומלשון הך ון הנקים שקף איריאש\nלנו ונקש בוחאר זה יקז נחשת שروף שקטק ידוק\nהשב ידוק ותג'ו וויסק ומלישיו כענף דרור\nודר כועז כמוה חניעה ישתה כ' ביין ון כנ ברגים\nגרנוי פליטוריה והארה * קששת נחשה ונקרא\nלובאל עלי ליאורה אנים כמ אמן חלד יעשה כה\nנגרים וישתה החז כשר משקל וחולש זומ\nנרא * אלש"א וגרנוי כהירא וגרנוי הכמה וגרנוי\nוליאורה והז בתכלית לנאדי כמ שנגרי ידיד\nריבברכני בתכלית לישר כ' וגרנוי דנלו וגרנור שנבר ו\nונגרים זכרונים בקגרו וגרנרים בתאר ה' הלב שברס\nמסיוט אכנסת כ' ותדיניד כב אמן דאנק איריאש וו\nרדייס כמ כד און ח' ויהו ידועה נגרים בצי ענבי הśולע\nומשתה * ונס כנרים כזונים קליות נחשת כמאטיש\nאנג חלקי שום ידועה וגרנוי יתנור כהם ביכני א\nאחת וויסף ממעלה * ונס כן הנותונות ענות ריבבורי", "כ\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\n

["מאמר", "עדי שימל כרכומי והדבעתי זה השמטח כוח ואל התרח\nמרקז כל אל כהו כהו שבי לשק his וריאת משלשה ו\nואנו זהי התיומ מתר לן כשר עס זרדרג אודק\nהמשלשה ואהירן כדי שלא ירבה עשרו ואריו לא אבל\nאלו כחומק מזועם החזק וDownload this\nמיארלנש סינדוניש טבז זומק פוטר ארכער עס\nעשב אסמתין שני זומק זרף פוליקרא שני זומק הנרכיז\nרכבה אנדרה אשהק גרדי שני זומק זרף הנרכיז\nיכובל בשלשה לישן עד שישוב לירטרא וימודו כי ש\nמשקל עשה זומק ירשה.\nונס בנגרנים האלה\nהלב שבר וكمהו סוכרי קידש וב התיומ ניתן לו קיד\nמזוני ולפעמים התיומ קרישו בכשר אתקס ויהי נון\nלו שיעור שני זדונים או שלשה והתיומ משקו איריו עס\nעסיס כוסר ענכים קרי ומריאס וירטת כבוד בקרים\nונס נגריס קינדס ומדויין שרוי בחוכך. ומדישות\nשלו על רכשן אראיני בחוכו וusz וקמה שעהיס ד\nדזוזן ולי קר וצוגה העדים וארק אלון ומונ ב\nבודז ונקפרת כל כהוכע עד שהשבתי כבוד. בתהנושת\nצנדי.\nולפעמים הנתחי תחכשת אצנוי לע ציד\nהכבד והמחיך על הטבור ולבש ו\nכשה ורדים אך שטיוני לו כן הטרות אתקס ובייש.\nבוחל כשר התרתי לו כן הטרות אתקס ובייש.\nושקדי וסיפרי ויצוי למסול הטעמי ובייש.\nונס הגדיקות על\nפאדיין אצלה ואהיר וכלל ליה התחויו יום בל ינף\nוהדקה עס כן אומק.\nנהנרא שיהה סכט וטוב וכעם עת ות אסף ליה\nשדיור ליה כה רחמה לירבקו ווחק פנולה וסידק כל\nשעדיים מתובל בזרים טוב וואס אי אפשר לבלן איר\nשיהל ליה תנווי קיבר נקון כשר אפיה תכיה יכש ש\nירפא ושהיה מחס לתי דבקית.\nויש אתקס שישימ\nבו קמה זזעוניים ושהיה דשבו מיכל שטן אנק\nומזונה חומק בשמן מונת ושהזכי זהיות וחם\nחרגנויות מופיל ליה כו מחשב בק שפ הגדה תקון הכבד\nוהמסכל איר שיתכן הנידרים מזוהו וטשף ושהו\nוראיה שיהה מרקיז מזוהו וטשדיים ורק קנאביר וחרנגל\nבא ביטס וירנונת וחל שטן בעכש בנגרדנה ויהיה הכ\nרבא שאר יקחו בשër הענויות חלקי ותסכו כה אצלו\nוקח ותדים וכניו וונה ורכיב וכשר טטא וכשר העפרה\nונגרים והדיגים הקסנים המתחללים כמדוקקים ויהייס\nהמחתכים ומלח האפלה טוט להם מאד וile איה דוא\nפשלינ בצמא.\nוהדוקים כהו סלא וכרש וסושב\nיהודי וינדבי ופוס טירא ומסע אירמיץ וכרתי וירפא ו\nעלוי כריא ומסנשי ושהו קיריש וחריד.\nהודנרים\nכל מזומקים שלהם וככל כן כל־ע"ל התרתף.\nהלכות כל פסוק לוז ושקד כ.\nולע"ל ביטס חסן וצומקים וואין היתר להם כפירות\nהרשורים ככל אל התרס המתקו.\nונס בעלי שקווי\nהודליות החשלהות ועונות ליריאלה כדועים ועונות ל\nלאר מוסר אורת וירעה.\nונס ותוחצות נאס\nלה הלה והיוות כטוח ליה היכשה ויהבשה השוב תכ\nבחניד כה בשיעור שורכל העול שיכם בתכונן כל ש\nבעל השקיו הכשרי.\nואל יוכזב ראש בחוץ אל\nהאוד הגד שיכל האוד הקד ליר הלה היריא ויתכד ל\nלב וואל ינוד צמא ונה נופי דיה עשה פוצת וועילה ווא\nיהי הלה מיט שיחמה חסמים כפרמי שכרה הברוקים ונק\nונגרות וואלופים המזעים המזעים ניכר וועלת ב\nבהם בכhalית עלה וכיתוד בעל השבתי יהוד בים בו פ\nמעשים כרבים וואס לא פיל וחל יוניו לול לעוד בנים ויר\nבארכ ועלז ו\nואכון קדמים הילוש בנים זהה בזארית הקנין\nהיאות.\nרכדיצאות אשה שור ליהליכן הניתן לשכלה קה אשר נע\nנעד有害 ויצא בזשר פורצאות וואס לא יוכזבו מיט ה\nחלה וחוזר הכימ העברת במח שיעור בנים כר פאר\nהרפאות שברלו בנים כהו נופי ונאפיה אינץ ורדל\nסיד ותסנגים האירור היריעים אשר יכדום הגדות שב\nשכואל.\nוארי המktות ראו שישים בנים כעל\nדנדי ויהופי בטנו ורשה כל נופי\nההנה חנה האה נסף אך אוד מות חל ב\nכורס שהשליש בחר המשנה\nואין אוד ששתו את\nלע זה הינו כן יכ עספיהה כה יכ\nומלועס אב חסמן עליו לאר השאות ווארי תרפא\nהראוי שדיורק צו אלי ויהו הרפאות הכמויות בחר י\nזיסיפ במחה ירייפ בזעה ויהו כבנה נחלה.\nזון דאר שתפלה אל האומר כה השקו לא לא\nברפאות החמות כה ריבים הניאר כפמה טראינו ופ\nהא שנותה לארנו ופארנו איננו ווי שאר הרגני\nהführיה הימקי ורב עלייה ותשטייה עלי רפואה דבר\nרב כומט ופרל לירוכו וירא ברה איר.\nראיתי אשה\nכמה מיטיות והקבוקת כי אם שמור צד הקדמת כה\nהאורה החנוגה היא ועס זה כן איר ש课 ש\nשומל חלקי היות נוכר ו\nיעי כה ית אס תחיה לבריא\n。「שאך ותורס ותוקחת בשירותים אי אסף ליה\nוהנה כהו ויצוי כה שיעור מה ענקי השוקי ווי כבוק\nביי כרף ווי קאלו ווי טרשק וואה אל תצוד המיר.\nוראוי שתידכ בה דכר מאלא וערפיה וירובני ע\"ו כ\nמיארלניש סינדוניש ושבה שאר כן בעת הגדירים\nששכני־זוהו במדרלה התחווה כן כה המשלשים המזנים\nכליבר כריא ליריאלה חוזים.\nוראיה שיעין כ\nשאך נאלינוק כה שוניגו בז פה כבבר איכנו כו שקווי\nנאך עס חוז כה חלז זוגתי בכ\nיטייז ווכיצא בנים כה הענויות ובלה מיכר הנקרא חשב\nהשכאר ומשתע בKT וקינ וולא וערשים כהוזן נזר\nחנוכו כה ותת בקע\nמכל בלב גוזה כה\nמכל וריכת קספי\nליריאלדמיה כל־ל\nע"ל ע"ל ע\"ל ע\"ל\nע"ל ע\"ל ע\"ל ע\"ל\nע"ל ע\"ל ע\"ל ע\"ל\nע\"ל ע

["ספר נ. אופן", "והסם בע\"ל השקו־הקר הנה־רא־שלא ישתת\nכanos לא דרק הושן העש וילא כי ספרerיקות לא על־מ\nמאכל אַל אַחַר כן־שודע שירד המאכל כן האצטומ\nואוכנס החקוקים והתוליות הנה החקוקים ו.ל.ק־ים
הכומות המוציאים המיטיות עם כמו שראפין ו.ל.ק־ים\nוכיצא בו", "## פְּרַק יָ", "בפּתִלָה מִזְרַק הַמִּים הַה\nנֶרֶק שּׁוֹכֶה יָקִיק\nזֶע אַוּשַׁנַּג חֲכָמִים ב", "כְּסַפְרֶס גַּרְדָּמַא דְּהוֹדָה שָׁלִים בְּכָסַפְרֶס אַגְנָק שִׁבָעַ\nקִּירָאִם קְלִיֹת נַחְשֶׁת שַׁל דַּכְמִי יִעְוֹד עַם לַבְּלָחָ וּ", "וּעָוֶה פִּתִּילָ וּקְמִזְה שִׁבָעַ קִירָאִם אוֹ תָשָׁה\nואָמַנְהַנְגִירִים הַהִ גַּל הַמָּנִיגִים וּזְעִילָ וְכָמָה שֶׁהוּ אָבּוֹ לָהּ רָפֹא מִנְחַה הַשֹּׁן", "יֹקִיק וּזְע אַוּשַׁנַּג תָּשָׁה\nקְדָרִים אַלּוּבּוּס שֶׁוֹד כְּהוּ וּבַאֲכַנַּג דַּרְכַמִּי נַדְי\nשַׁנְדַכְמַכַּת יִעְוֹד וּזְקַח וְתָשֵׁתִי משַׁקְל בְּמִשְׁכֶה הַבְּשִׁים", "אַחֲר כַּנִּד הַשֹּׁן עַּל כָּל־שְׁמַנְדַּר", "קְשִׁיא לִגְיֹדָה וְכָלַי שְׁרֹפָשׁ וְשָׁנַפְּרִיקַן וְפֶּא אַש\nאַשְׁקִּינַט וְלֹפֶּ סְכַח וָנַגְּבִי אַוְמִי וְסְטַרְיַן וְהִוא וּזְ לִכְפָּס הַרְיַ וְקָה בּ\nבּוֹשָׁ וּפְלִ וְכֹאֲכַנַּג וְכָסַלְמַוֹ כָּל אַחֲר דַּרְכַמִּי יִעְוֹד", "הַכּל וְתָשֵׁת יָדַכְמַת", "## פְּרַק יָ", "בְּפַרְתָּ הַשְּׁוֹקְה הַשְּׁוֹקְה\nהַשְּׁוֹקְה הַכְּשַׁל הַהִ וְהַעֲדִי כְּלִקְרָאִם", "הַכְּשַׁל יַעַם זה כָּכַר זְכַרְנוּ בְּשַׁעְרֶשֶׁק הַנָּאַלְי בְּשַׁלִּים\nבְּפַרְתָּ הַכְּשַׁל הַהִ וְיֹפֹל הַצְּכִיּוֹ בּוֹ הַלָּהּ אַת הַשָּׁה ה\nדָּכָה הַעֲצֹב דֵּה הַגְּדֹה אוֹ טַהְרִים וְיִחְיָה שֵׁהַ שֵּׁהַת הֵמ\nחֲמָלַי כִּישׁ אוֹ בְּהַקָּה הַסְּל הַחֹנָק הַכָּמַק וּשְׁהַ הַלָּהּ יוּ\nיֹחַק הַקְּמַלְתַּלְּבַשְּׁלַק כְּלָא וְהָקָה בּל עַד שָׁלָה ת\nקְדַת אַשְׁרִי לַשְּלַק בְּפַרְעָ וְלָהּ הַקָּה בּל עַד שָׁלָה ת\nהַסְּד וּעָוִנֹת כְּשַׁלְּמַי וְשַׁתִּיִּם כִּי כָּה שָׁתַרְנוּ בְּשַׁעְרֶה\nהַנָּאַל וְחַוְקִּי הַהוֹמָת לְבַשְּׁלַי יִוְחַק משַׁמְּרַי מִנִּי הַשְּׁקַל\nרַכְמַת הַסְּכַע מִמֶּנֶּבֶן נַחְבַּל הֵמָּ וְאַשְׁרִי שִׂאַצְר אַבּ", "רָאַי שִׂיְרַת בְּשִׁנְקַ וְתַדְנָ וְפַלְּנַבְּרַבְּרַבְּרַבְּרַ

["מאמר א", "המכיר זה הכשר והצורקים אשר בהיחוח היד\nהדם יש לה שמים שידונים רבים שנקัด ומעפ שכבון ע\nענטה מן הנקודות).\nוהא בעריכ לאצטטכב\nוהמעnis תשל חסם בחרצדים מותר האדימה כפי מה ש\nשזרינו בספר הראשון.\nומékן הזה יתחברו רוב\nשריגב בשנים עשר ופעפ שימיתר דברקן סנינו יש\nבשל האצטטכב. **לפעלים יפל הענין בהן כפי שהיה\nהרוב המתחבר במכלים הנסים שפל האצטטכב והקזין\nאל השנאות עשר. וברוב האנשים הוא מעבר ליד\nמחבור בשנים עשר. ואסם בקבו השפוקת הנוצעת", "לברוב במרתה היא קרובה בענין סמכוא השפוקת הנוצעת והמקו במקס.", "הגדה הכיב השכן כמו שהוא במשנת ליקא המקו הכ\nובי הגדר.\nותעלת בברית המרה נקר הברכ", "המסת הקפתי ונס הינו ומקד תחת הגדה ונקורק\nהמס תשתפף מן חנלים סובוב. ואסם לא כרא ברוב", "לשל דרף אל האצטטכב לרחוי לחויה בגד כי יש\nשרוחץ בה בחודשת המחסן כי האצטטכב תקז בה וית\nרתערור כי חפץ ויפד החלבע בה כده שיעיב בה", "המס ליהו עדה בוכמתה כנ העריקים הדופקים שיר ית\nיחזרו בככד שני שריקים קשנים מאד ותחרה במקו ע", "ואם לא\nמשוך המרה המברכת ומשוון הלא תנקח מנה ייחדש\nפטעס. כי האדימה אם תער עה המרה חדש כורסת", "הכריז תורש הירקן. ואם חורא אל האצטטכב תחת ח\nואם תולא לאו זה חర חדש החלה והנמה.\nשיגשו כנ גנבי כלו שנקב בתנ יתתועת תולדש ירקן", "ואם תולא מן המרה אל המחס בהלינה ייחדיש השולח\nהמדור ותעש חמס.", "פנק ב\nבנתז השחל\nהטח חורא כנ לשדי\nהידס ושרפתי השהווה החטבע", "לא יתורא רזון. ואם חורא אל אינני תחת ח\nואם יתורא חורא חורא חורא ותכלת חורא ותכלת.", "שיגשו כנ גנבי כלו שנקב בתנ יתתועת תולדש ירקן\nואם תולא מן המרה אל המחס בהלינה ייחדיש השולח", "המדור ותעש חמס.", "פנק ב\nבנתז השחל\nהטח חורא כנ לשדי\nהידס ושרפתי השהווה החטבע", "לא נמקי יש וניyl טח וכה ווהו מקומם הכיב מתתת ו\nהברדה והשווה סט\nואם יתורא חורא ועזרה או תכון לרגד פי אצטטכב וער\nואם יתורא חורא וחסן חסידת חיה במריד גנור.", "ואם יתורא חורא וחסן חסידת חיה במריד גנור.\nוכשישל השהווה מלנקות הכיב וכש שגלו אליו כן ח\nהשווה תולדש בנחליים שחורים כמסרף ודיות ו\nהנהי הפיל ו ether ונקע עצרת שחורים כנס לאכ", "לא אכונני ונא דרדר ונא דרדר ונא דרדר ונא דרדר\nשראתי שטעס כן חסידות ונא יתורא חורא ויהי שיא\nרנוג ושליה אין ליהו שיא ליהו שיא ליהו שיא ליהו", "ואם ישלח בהלינה ירקן וחסן חסידת חיה במריד.", "ואל לא תיהה כפלת ו\nהרעב אם תחת חבצית.", "תעריר אצטשנות ויקא. **לפעמים תחדש הפשע מעים**\nשזרויים סט\nואם ישכן הצלחה ויהו הכיב", "כזון הפיל לא ל\nכפר ליה לא ל\nכפר ליה לא ל\nכפר ליה לא ל\nכ

["פָּקֵב אַפְלָן", "תִּפְעָם וְהָיָהוּ כָּן הִירִקְן לְרֹב הָא֦דּוֹמָה הַנָּגַע וְהָיָהוּ כְּלִקְרַת הַמִּצְרַיִם וְהָיָהוּ כ

["מאמר א", "שלא היה אם תלינן צאה כתלינג בשתומטש.\nאבל לפעמים צבע יותר ולא יוחז כוכב שינוח בפס\nבשתומטש תמשה האהא וירוב הצמא ויהשא יתוי\nויתאום שטען ויהשע שינוח כבש. ואס ייהו סכת\nהוזק שינוח הכורה בזדה ולא והיתתה בהה אהו זוזין\nהתמדת כרכמות מראה הנטף וחרות פנין ברוב הווליכ\nהלשה והידון והעזב הטעי לוגק בנוג המרה, ל sém\nרלוינ הטעי ורקוק בתחאה ל取ער המרה בון זורת\nהדהות.\nאחרי היותו להתכ他们的 אחר להשאיר\nלהיתבוקו וחרו כאשר יוזן באחרונה. ואסן הוהא מ\nמרע מות בלויל שינוח הנטף עס קבלת העב ותנוק\nביהוכ ויהת היצאה מענט עס עכד ותנוק.\nוכן הש Staff the hahdah בזדה ולא יתוי כוכב דרור.", "והיהו היצאה קירד מסתגלר אן שונא לרטק.\nהשן שיווי עזרקים ייחזשו חסם מז, סטניזס הטר\nהראיה ולא היה מינן ציינה ויכוכן מצה הבבד והמרה\nבערין והנוק קל ולו יונוע בכרד שומת בזיזר.\nולא ייהו בתכ אתת הוות מין הסטומי, ואכ ייהו הסומ\nחס או ששה כביד יריעו אונזותיו פנש שגרד. ואס\nהשרפתי האמ אונזותיו הידוקים תלבנות היצאה בשר\nהידני אמ מענט כרכמות הווק ברכמות אשה ברכתי\nוכובה כרטל וarkב וירובן. וכא ופה בעת מזון ויכוכו ב\nבלי קל ולק יתנה על תזד השמאל אס המרבי.\nלארק הידוי סטודס הגדה הנה יתלינן עמו וצאה פה\nתלבנות קוק ותתור ציינה ואר יתיש וירקון.\nוהכדי לא תלינן עמו היצאה אלא בהדניה כי כיס המה\nמשטרת מזחח כה ששה בזג כו הגדה מענט עד שילס\nהלשה ויליכ תתלינן היצאה טענט טענט עד שילס\nהלשה ויליכ תבב איר. ולו איר שינוח טענט הגדה בו\nכדס ולא בעת הידן אלא איר שינוח טענט הגדה בו ולו\nולא תטעו דני כל הגדה המיא ויהו מדרירות הגד ית\nיולה וברתי קוק וצומא וקז.\nוהברתי כזון חלום חסן בשר.", "ואס פולא הגדה\nלארק הידני הגדה ויהו בקצמה איר. ולו איר שינוח\nהמיא ענישת כה יריעו אונזותיו כה תקז איר או\nפננים אשר ערכני ווה שיאו כה משטיית כה תקז איר או\nקביינות מזוה לעילו המאימים שבער ותכלים עילך ולו\nכלו.\nואס יוחו סבתי ליהו עכה הגדה תחאה לעיל\nהנהה תנה הקדמת.\nואסן כה שיאו כתן צפיחת דבר\nודבק הגד עילוי הלהכת הירוקן ותמדת אונזות הנס\nפסממה ומענט עזועת עילית הפהותה מהטעוקים\nהלולות.\nואסן כה שיניה הס כו חולשת הגד", "הזדה כן הכח או כהכדינ לא ייהו צבע הגד המכנדי\nמאכ כהו שיווי בשתומטי בענין שינוח הגד המכנדי\nוהדנחת הוקז ולא תחיה הctlבנות היצאה החרנות ב\nבהה ולו יוזש כוכבד אשר היה כסתוממה ומצא בשאר\nפרועות הctlבך הולשה.\nלפניכים יתחבר ברפוג טן\nדנק לינאנשרא ואותו חולשת הכרב ווה שיאו\nוהסב בולועת כהו כוכד ויהיה הולדו מעט מעש. ויהו\nוטרות פה כוכב כוכד ויהיה הולדו מעט מעש.\nהטעק בעריה בין הילוכן ורכמותם אך היה בשתן חזק מ", "מאכ אם לא היה שפ. הולשה כמחות הגד המבריה וד\nוהדוחה.\nוהנה חשוו קצבי אם א在他 שיווי כן הגד\nעדי שешי היות הכבד ע. מכינו הנה השטן היה כי ע. מאר\nנעגינו השבעיים ושק כי הכבד היכני דוח היות הדרות\nחהז אל הגדה ויהא לא יוכן אז אל השן וטענ עכרה ב\nדס כפי חאשר אך אס ירכיה ישאר תלן ען הירק ו\nאו מעש הצביעה יותר רע וכפוחף שיפל בעילו כשכוי\nכי הוא ווהה שסתיום מוקד.", "ואסfxn ו\nיהו עליי העקצלה אם היה כבעל חיס.\nשהיו סס כות הנה יזדה עליי הגדת חברה רטוב ה\nהליהות וכלי הטרולים כו ייהו יריגו עמו אונזות אחרים\nלנגל כמם אסמגנות והתהפכות הנקרק. איר. אקר וקיא\nכררי וחקז תערדה וצ.א וסיעש תאה למסכל וסירות\nפה וקוטן שגיעה ויהוכש עבע ורבגלי מורה על הבקה\nלבד.\nואסfxn ו\nהמחטבי כמם שנדכק כחם כשער עיננס.\nהיפק\nבריקן הזרז כי הגדה קלה וחמה ושהק לוזק יוניש ו\nאיננו זך כל הגדה קלה וחמה ושהק לוזק יוניש ו\nכל כך מירבי כי הגד איננו כל כך לזרע הטע.\nוהירקן הרכומי פעמים רכות צייר עט זדה כרכמות\nבאותה סכות הירקון ה\nהשחור. ואסfxn הוהו\nעליו שלא היה כבר כרכומי מאחר שפ. שחור כי הרכומי\nלא היה מן חשתו כלל.\nלעפ שחור לפעמים\nיהיו כן חכבד אך השחור השולי יותר חזק שחרות\nויתחכרו בו אותת קשיי הטחונ ונדרו וככאו שער בגדה\nהשמאיל.\nלפעמים היה היצאה ושתי כו שחרוד\nלפעמים ייצא מן היצאה דוריי שחור וכמה טומחת חזק\nהופ\nלפעמים יישום השתי אס לא היה ככדכ פולע וסלא יתע\nיתתער אליו. פ ע. תחתירות מופרנית ויהו אס ליסי הכב\nהבדר אות שחריד שחל.\nוכרקן הוה לפעמים\nיהיו שפ. הבטן חוט עס כאכ וכוכד וכרוב העניניס ירי\nיהיו שכז עצר ופעמים יישרך היהי העכל רע.\nהקרקרים ברבים ויהיו עמו רזע ונטע וינג ובלכל מש\nמחשבה כליסמה ופעלים ייצא עסוי זיעה שחורה.\nוהווה לסיום עליי הגדוכ וקשי ה\nהשינה על הצד השמאל.\nוהווה לסיום עליי הגדוכ וקשי ה\nהקשה היה עמו אותותיים והווה לחיולשה לא ייהו עמו\nכיבד.\nואס. תוייה החולשה כן הכבד כן סרה עילוי\nאותות ית.\nוהווה מן הכבד הנה יורו לעילו הפעלים\nהראשונים וירא בככד היה הצלום בריא או נחלה א\nש. ענומ ענוג הגד בריא ו. ו. א. א. א. א. א. א. א. א. א.\nשהשח הגדה מוזקיק ו. כה שואל בשרולי יזדה לעיל ה\nהנע בשתן.\nואס היה הפסד מצד החוס\nוהילות היהו שם כרכמות עס אודם כאיש זה צהיבות הנ\nהנקרא אשתך.", "פֶּרֶק\nה", "פֶּרֶק\nה\nעַלְיוֹ שֶׁלֹּא הִיא כָּכַר כְּרַכּוּמִים מַאֲרֶב שֶׁשֶׁחָר כְּרַכּוּמִים\nלֹא יִהְוּ מִן חֲשָׁתָּל כָּל.\nלעפ שחור לפעמים\nיהיו כן חכבד אך השחור השולי יותר חזק שחרות\nויתחכרו בו אותת קשיי הטחונ ונדרו וככאו שער בגדה\nהשמאיל.\nלפעמים היה היצאה ושתי כו שחרוד\nלפעמים ייצא מן היצאה דוריי שחור וכמה טומחת חזק\nהופ\nלפעמים יישום השתי אס לא היה ככדכ פולע וסלא יתע\nיתתער אליו. פ ע. תחתירות מופרנית ויהו אס ליסי הכב\nהבדר אות שחריד שחל.\nוכרקן הוה לפעמים\nיהיו שפ. הבטן חוט עס כאכ וכוכד וכרוב העניניס ירי\nיהיו שכז עצר ופעמים יישרך היהי העכל רע.\nהקרקרים ברבים ויהיו עמו רזע ונטע וינג ובלכל מש\nמחשבה כליסמה ופעלים ייצא עסוי זיעה שחורה.\nוהווה לסיום עליי הגדוכ וקשי ה\nהשינה על הצד השמאל.\nוהווה לסיום עליי הגדוכ וקשי ה\nהקשה היה עמו אותותיים והווה לחיולשה לא ייהו עמו\nכיבד.\nואס. תוייה החולשה כן הכבד כן סרה עילוי\nאותות ית.\nוהווה מן הכבד הנה יורו לעילו הפעלים\nהראשונים וירא בככד היה הצלום בריא או נחלה א\nש. ענומ ענוג הגד בריא ו. ו. א. א. א. א. א. א. א. א. א

["ספר נ. אונף ש.", "לותר ניבר ודיה נוטה אל הירקות או הויכש יוצר ניכר זה\nיהיה נושה אל השחירות וואס יהי כיד הקור והלהות ו\nפלהות יותר גובר יהו לא כרכמות ופסתקיות וואס ו\nיהיה הקור יותר ניבר יהו אל הירקות והטחתי הנה\nכראתי ארה", "## פרק ו", "ברפאת הירקים הכרכיזי\nדעי כהונה ברפואת ר\nהירקים פונה לצד טני דב", "דטרים אין כהם לוסיד הירקים צכו כה שיתיכו כן ח\nהעור וסן העין בכסאים הדיעות והדרות והטטת לילן\nברפאות בדשללות הלהיה הפופלה הירקים, ושני\nגונה דלד הסכה להפסיקה והיא אם תקון כזב ואס חזוק\nכח ואס הנותות בוסה וואס פתיזת סתימה וואס הרק\nברקות באסיליק או האסלים או הוורק אשר תחת התשון\nכפי כה שארו קעתם ואס או אפשר הנה תשים טני חם\nהציעה על קום הכבד תחת הכהף היכני או חתינו בה\nחולה אשר החת הצלעות או בשולש שירק מקום שוח\nשיהו ריהו ללהיה ואפף שלא תורח חלה ותרהך בק\nבקה כי זהו נועור בכל ירקון ואכנים רפואות תיזק ארס\nאו סס רנה לבלב רסכה יותר ככן כמה שראתי לוקרים\nפראד שיעשה בו חלה והירקים אשר סבכו כזח חם כבכד\nאו כזון או בכ ררדה בסכה בן חסית בזולה משחה או כא\nבאחר או זולח זה הרגלה ואס אם יהיה שס מלך דמי או\nאדויני יוחו ליהודק בת חלהה דבר\nאם דגש הנה בחקה ככדו האסיליק וואס האדורה בדשלו בכו מ\nיריאבונש ופס שיר וכבס קסניאו בחל נפפא ו\nובכל במשלשי האדורה וכני כה הלהב הכדוק במורא\nברונש וואסקוניא וכיצא הם וכבה שיחחכר נקי ח\nהוירקים סע שלשל הלהיה\nזוקה כחל עז שלשה ליש קטס כף ויד יד קסורים בחל\nשה ואחר יסון ותזבז החל שיקדש בליה ו\nסינון כבינתו ויווק מיכינותו, ויווש עליה דדימ.מרשא אס\nסיקר ובלוג הגד ידכק בשקל שנו זיזום וואס רעיזת לחייה\nזיזומ שלשה כזבים וכמה שיחחבר ני נקי הירקים עס כ\nשישול הלהיה גם כן שינק ויד עלי צנkv משקל אנק ו\nומשא פשטולא כשלק שבעה זיזום ומועז ארכומלן בשקל\nזוה ואלו דאנק זעפרא דאנק והכן לפה שיהו עס מ\nפודסא חכה כככד או ככעכרים וקיתת נכן ויהיה הכוון\nככדי השארו והיו תח כיפי בת שידעת בשעך כורסות\nהכבד אין לאריך הדורב בו תועלת אס יתראה הכבש\nרנהיג על כה שיש כו ששקומיא ואלו אס\nומאכן בככד כי קושקופא והגרבי חולייה זה כמה שידעתו\nובכל כל עוד שלא חסיד המורסא ולא יתורן ענינה לא\nתסח וחקיד ברפואת הירקים עצמו וואס לא יהי קדעת\nיהיה הכה חזק והאות שאינן שם מירס ועוד אם יהו ש\nשם ההלהנות אז עילך בישעמים רנקראים מצרעת וק\nקריקן מחרד וקריק מכשר השורו וני ומשי הגרות\nוכהישותיהם ולקהיג ושהיטת הירקות הקדר כיר", "כל שכן שנינירסון בכיקות נפיש\nפנגבננכ מכשר שור וכדיגים ושהיטת הירקות הקדר כיר\nוכהישותיהם\n\nשיבר כהן אַלעֲמָת הַעֲמַר הַמִּלְחָמָה הַמִּלְחָמָה הַמ

["MAKAB", "אלו אס יצרה בולקיסם הרפ\"ל, והמה נולכת כמש שושתה הרפ\"ל, ואחר זה ישב כמס קיס\nנוסף כי בעלי הירקן יכלי נועלע כיזון כדרים הכ\nהרכיכים כי זה יננע השכע לדידות האהילה האדוניות כל\nאל הער ותקל עלו להרשה\nאכרא כן הרפאות האלה הניכרות בד טמ שיתולף ל\nהנה ב", "להם ובן הרפאות הש塔וות הידועות ששתה א\nוהוא במרחץ שתיאק משידת צוןה בחר צו בורק וואו\nואוק' כן הימן הנבושד הקרא טלא כי לא יתעכק כהיצ\nכסנו חרכמות\nדערונים ויבושל בצלונה עם חשה הימים מים ותתח מ", "מותז כן לא יהי קדורה ואסיה זה הכבר וואר ישב\nבאמטים יבושל כו כוכברת הכבר כי זה יוצא כמענו\nהרכמות. וספ'ח ניטרי משקל שנ' זזים ביז' יש יב\nיעוב לולת תחת תשעים יישת דופ'ל מקני הצהצה ויה\nוהשרימה וסרכה כה שנאמר יישת אשקישלא צליה\nעם ששה חלקים מלח שروף ותיהו שנ' משקל ב\nבייקי נפש או ישתה מאככת ויהי שנ' זזים זוהי עיל\nביצת מנהגלה יונע או קליפת רסן משקל ארביה זוה\nזרניך משקל שנ' זזים\nקזק חסם כה שנתכון כב", "בכון יישתה כשלמה אוק' מהל המהון שנ' יזים או\nזורר פנינרינ ישתה ביטס ולבש ויהו באמטים מים כה\nאו יוקי כוכברת הכאר שוקה וויקע כמנה משקל ויה\nזוהם כבי שולח איסן או סידישא אטישוא במעס מ' או\nצואת ככל וואצ' ארבנה כמכל אוכל עצמות או סהרה\nב ארביה זזים כדבש או על ס'יינ אסנ נז בהתש\nששה זזים כמי השב או צועה הכש בכשון או סידיש\nהענין שנ' אוקי בח' זוה כודק אופדנידע משקל א\nאדרבה הלא שום כל א-header כו יכושל עד ט כלה\nשרחורים ליטואו כוכברת הכבר כלא כו יכושל עד ט כלה\nהשליש ויטואו כמענו שנ' אוק' אוס יישת צוג' א\nין אוק' או זרעוני שורים ליטואו נגרי בישום לב\nלכונה שומר כל א-header כו יכושל כשה הימים סט עשר\nשיכלה השליש וישת שנ' אוק' אס לא יהי קדורה שתה\nבין או דאר ציני שיעור כה שיסבור שלה אצינות עשר\nין ולבש כמחצית שיעור אוק' חצ' או עז סה' אן או\nנדרי מחלק קלופ'ים סקיל'ת ישתה ממנו משקל שנ' וו\nחורים או רוכיאה כצעבים משקל זוכבוצה מנהגלה אופ\nזוקה משפי קירן מהיל מש'ל שטנה עשר' קדורה יישת\nע' משק מירוסאשקי\nואסיאוש וואשא פישנורא וישתה העלוול ממנו אופ'ל\nינואת כל בלבנה מאובל עצבות שיעור\nכף הנקר' מלה'ה ב'ין או תמלל קיל'פ' קולוקטיניה\nהכנוקה כה שSCRIPTURA ו'ויס וישתה או ישתה מ' מיריה\nהרוב' כ'ין או יוק' מק'ן איל שروף וו ושריש תופית מש\noa", "קשת שנ' דאנקים\nו ו", "מ阶روی سیوسیتی و نیزیت و به تکین سیکی و امکت\nایم ته ره ریز ویژه میسر است. قسمی مه ره الهه ره ره و\nکلیسته درکی در که له شکه ته ریانو ته ریانو ته ریانو ته ریانو\nبلیه وقین تل شلزله آندکه و. و هم و ته ره الهه ره ره و\nکسه الهه ره آنل و کوشته در ارو ته شه ره الهه ره ره ره و\nبه عد و شته زل و ته ره اریه تکله کی و نونه الهیون صد و\nبه مه زیاده و واره وه ته ریانو ته ریانو ته ریانو ته ریانو\nوه ره وه ته ریانو ته ریانو ته ریانو ته ریانو ته ریانو\nوه ره وه תחלה ותלך", "وه ره وه ته ریانو ته ریانو ته ریانو ته ریانو ته ریانو\nהכדמים המודדים בש'ה ההאשא שאר ו'ו ו'ו\nדעינות ליקו משקל וברספ'ן וואשר וואניסן ווא\nואגאר'ן וסמה יש כה פה'ה וענינים אחרים\nשיקוק נגרי צוניגר גרולים שלמה זוהי חלקים כמענוק", "כזוניג'ות ההמשה זוהי נפרשת כרכומ' חצ' משקל אפ\nאיפוטי וער פירס וריה וערזונים שחורים וילובנו ל'ב\nלניכן כל א-header שנ' זזים וידוק וינוחה וויק' כבלוג ז'ו\nחצ' צי שומ וערשה ימים כ'ו זה נברת וואר וואר.", "הנה נס נוהו עפ'מס בד' אל סרניאו כהירואות ה\nהיות סטרות ליקו וותר ששה סה'ה מה שיהוד חסידות\nבו במעבר התרה חא הנקוזים ומשלשלים יותר וכג'ב\nבו ונקוז מותל'ינו כמ' האפריטי ופלווד' וואא'א\nוקרט ותל וןשוי ו'ז ווא' ו'ז כה וןק ו'ויש ו'ז כ'אלה\nיאפרות וסמה טוב ליה ויק' אס", "בננדי וצינור הגדלויה ר'זיו ו'ז אל'ן משקל ז'ו סכ'ס\nס. מונ' דריז ו'ז אנאיר'יק משקל שנ' שליש ז'ו ז'ו סה\nסחיטת פוליאר'יק משלה ז'ו ויעשה נגרים כ'ס\nבמחצ'ת הגדלויה ו'זשה ב'כש'ה משקל נ'פיש'ה פ'ס\nרבות. ו'ז אם יתינק' ה'ויק' אסיד ו'ז יתמיד רפואת כ'ב", "ברוב' הירואו ו'אך וער ש'פ'ה ב'ה ב'ה ו'ז\nואם היה עס הסתמה קדורה הנה\nאראמ'ן שומ כ'ה פ'ה ו'ז כ'ה ש'פ'ה ו'ז כ'ה זוהי ה'ה\nהמ'ן ו'הא ש'כש'ק ו'זק כסנ משקל שנ' זזים אחר זה\nובן מי קשוש'ט ו'ז נבק'ק ק'שא פ'טס'ולא עס\nס'כ'ש'ד ב'ה ו'ז כ'ה", "ואכ' ו'ז אינ'ו ו'ז אינ'ו ו'ז אינ'ו ו'ז אינ'ו ו'ז אינ'ו ו'ז\nו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז\nו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז\nו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז", "ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'ז ו'

["ספר נ. אופן סט", "יששה זה ושהה אדריו יין או יוקה וכל שכן לסיוזי ר' דיוברכרי הויפטרוקין וכזבורה הבאר ווכתרס ורוביאה כצ בצבקים חלקים שיים והשתיה בשקל זוז הנפלדים הנכנסים כענין השער זה והפּתּהים נס כן הנפסתן אינש אשר אקורי זוכיהה נעטעמים גינסיאנה עץ כלשמן אגניד בנדס אגוז שיפש קושט שני כייני ר' דיובברני ושה שניכר והוא קל יששה כוח קיז ב בין ה' או יומך חלכן שני ביצים נאים וישרו בחצי אסכ אככבריה יין נישתה ומכה שישובת שבה הוקשי", "שישתה כראטין נגנובים כי הוא ננקא מיד כן מרחר הדוב וממה שניסה נס כן ישתה שרש איסישא ויעמד בשמש וילף אחר זה שעה עד שיחם ויצאה אחר ישתה בשול בז כזבורה הבאר כי הוא יזיע מיד זעה קהזק כרכובית וכל שנכ אס היה עס כזבורה הבאר רוביאה מעכבים ומנשה ון נזן אס ישתה אחר הברחץ ותמ המנירים ממותגים שיו שיווח מאנז שיפש בשקל שנזים ושהה עס בשקל זוז קשא ליניאה מעובבת כמין הין הנבוקה הנקרא טלא הישן ואחר זונג בעלובא זיזור כי זה ישתין הירקים כלן ונתיקלו ותועלת בבשר הקפיז להזק הזרנו ונקי ה' האתותנו לכבד והזם זון", "ישתה כפנין כמכרים הניתודים שתנקק קליפת הקוליקינשיא ותוצאת מה שבה ותכללה טלא ולוורח על חנרים ויסון ישתה ומשה שנסנוויה שיוקה אלזם משקל חצי זוז סקמוניאה בשקל דאנס מנקא נופ� ר' דובע זוז רוביאה בעצמים וואאר מכל אהד חצי זוז ל' ילקה בכנו נדררים וישתה במ' הירעים והרפאות אס ארקום דודנו זוכן חנקי הירקיו ההא ויכר ויכר ויכר ויכר ויכר ויכר ו

["מאכר ב", "הנוגרים מחלמי המזוג הרכבה כמתימה ופירוחבורח וכ\nוכיציא בהם והמרות ומזינים ודאי כיברholm אס\nישכן ירדה הגוף כי כהא תחלה מזומך כה הכבד מחזרה\nהזקה בתכננות ריכעת הולך הדם. ועם זה שטח בדפ\nאותו העכוב דבר לנדלו, וככליל הנה זזון השחל\nמורה על עלוב הליחות ושמנו מורה על רזוע הלהיות והנה\nימשבה חלי השחור לתקשות מעורבות כמו כן שם ירדו\nמאותם החליים כי אס יולרו", "פעמים רבות מן השלישית בלתי אמתית ובחקשות\nהברדיות והקדמות המחורבות ונרכן חלי השחור הם\nהרפיים והיוות בעילו לרכשות ושחרות הנה יתכוונו\nח לוי השחור אל הצטום ולפעמים ייספו", "בתאוחא ולפעמים ישלמה ואותר ופעמים\nצרכנה בעת תתקשות העכול להקיא בדבר חסוך יתרו\nככנו הארץ אך הזיק וואור כבג והשתן הדדי טיב טא\nבאחריות חלי השחור וכן העבש בו שמרים מככללים\nואשר בו כמו לעוקה הדם ולפעמים י hei בקשות בק", "מקדשות השחור ויהיו בו טחלו", "לא יתנו\nכל\nלאר\nלאר\nלאר\nלאר\nלאר\nלאר\n

["ספר אומן טו", "## פרק ו", "בטורס תח הול השמות\nוהקות החשوة וקשו שה", "שהוא כל מוסר דע", "בי ימעט ביטח שיקרו בו חמרות החמות\nשונן אס יתiahשו ביטח מורסות חמות יומרנו\nשטייגו וו. וס אס יתiahשו ביטח מורסות החמות יומרנו\nלהתקשות כי הדם אשר יתiahכר בו למזנו. והא הדם\nהעב תיסכל בוסר ותינשה", "ואכנס הקות ונה ירבו בו", "והיה הנה תיהיה בו לעזיז ורוב מה שוקה בו המיש\nוהארוםית בשוקה לער\nהיה הורשה הדרישת\nבז' מ' היטול ליכובד הלהיה ותכונתה הים ארעה העג\nהעזלה והחרדה והארוכה העזה והארוכה הדריקה", "ואכנס הלכנית תקרת כפלואז ונקא תושעל מי ש\nשיהיה ביטחלו קשי אם לעIONI עצמו. ואם שלא יניע חנע\nהגנת הורסא. וואם למורס נקשת בו והתרונה\nיותר קלה", "אכוקראט אס יומא חאכ באג גנישי הנה חוא יוורו ב\nבטוח ותת כי ישב בו חור עדין\nואס יומא חוא שלושל דם הנה יומ בז. ויאכזב תקוח עכח\nהיכת ליהיל שולו. וואם יתיהיד יתiahד בוז. ויאכזב תקוח עכח\nואכבר ותסכו בו מ' שלמה הקור על המז", "וכאך כי מש' שיחיו בו נזלים לגל יוקה לן טחול. ויש\nעין האליה יתיה שורז נזילו מזים עלי אמלו. וואם יתיהיד יתiahד בז\nקיזר לא יתוחק. ונכתב כקבר אבקראט כי שיחיו בו\nכאכ בשולו ויוור ומש' דם אדום ויתרלה בנוו. ויבי מ' הנק\nלנגים לא ויכלו ויוור ביי. ויהיו שיחיו\nוהנה יתיה ככל מודוסית השטול ברעף. וביהוד ממצ'ה\nהשבאי ווכדוסה אצלו האזמים קשות מהתנגל. ולהפלה\nליעבי הלהיה ותשוכו בשבינתם. הוא העכד דמ", "והתת וארז ויהו בקיזר ויהו בשר. ויהו בשר. ויהו\nוהנה יתיה ככל מודוסית השטול ברעף. וביהוד ממצ'ה\nהשבאי ווכדוסה אצלו האזמים קשות מהתנגל. ולהפלה\nליעבי הלהיה ותשוכו בשבינתם. הוא העכד דמ\"ו\nוהתת וארז ויהו בקיזר ויהו בשר. ויהו בשר. ויהו\nוהנה יתיה ככל מודוסית השטול ברעף. וביהוד ממצ'ה\nהשבאי ווכדוסה אצלו האזמים ק

["פָּק\nפָּק", "ואם מצאת רפואה יש כה מדיות לברד ותעבורה בחופץ\nונע שיאנו כי האגיטים בגדה כהדו דקדו\nוהכויה הנזכרת בחופרי השחולה הוא על האורקאייש\nבפניטרויות הזרוע השאמעי ואעפ לאינו נתחי הנקני במו\nהלפעשים חסן התר\nוהפעשים יש\nזידן שיוועל כבני הצלחה תשמינה חנף אויה כן יתכ הכנד וו\nיכל לתקנו בחזקון\nכי ההנהנה הכדקריק בחברת השוון\nוהנהנה הכדקריק בחברת השוון\nשישיב: דם. ויהושו ותינקנו במה שמשבש השחורה\nנהגى קשי השחולה עד שלא י实施 בחרפאות היותם במ\nמה ששתה בלעדמה שידמה בו כל חלב זולוע יתנפ\nמנצלה רעלשחול\nוהשנים הנטרקים העש\nלמסה הזאת נראה שווה העكارת שבהם קלייפדש וק\nקופיש כי פעשים רבות ויצוע שתן בע דמיי דרוריו וירפא\nוהיחודם ישתה מי סכנדיזר ורעיים הנשהלchemות ו\nואניננו הוא לבדו אבל ככן כנס וריאה וסחשתה ובדי\nהנדק ורשוע שושן ופרח מלח ונטקי יולוע שארם כו\nבדבש וירוק כל יום מלא כף הנקרת מעלקז\nונגרני אל פקי והדם וככאריטס וכאדויב אל בcz\nבעון עס סכנב. ורא{i}אש\nוהאשקל טונ אמד כדלאי בקז\nסוב הנכנב. ונא וק\nסנטוריה ותשהה כה יתמה היהם משקל עד ישי בק\nזודם וארפוניסי משקל חנאות ווים באוקז סכנב\nכי זה אם ישנו אותו פעשים ישליל מה שבешחול וו\nוכמשהו וארסוניקן ותורוס כנ יכל כן שללו בכנ\nכש ורעה אל שורלא בים הקדרים מאד ישתה כה בק\nכי בשול נטעד וארטושה מדרית בחומץ עס סב\nסכנב. וסנטישת הקהל הלה או תשבה היכל יקזק כמ\nכל יום משקל שני זווים ורשך איזהיו בשתך תלבא\nהו. ויהו עזרה ויהו בשרמה וריאה בשרמה וריאה\nבשול החורף ויהו בשרמה וריאה בשרמה וריאה\nאזרינולחזק או יוקא כה ירי האלה הנקה בשר שדי בחורף\nחזש שבעה ימים ואחר יוקה מתכשף ההוא כל יום של\nבמות הנקרת מלقبה וינשע כה החומץ אחיו או\nישתח זרעה צנון משקל וז ווחצי בחומץ חזק וו כשרו ע\nעלי אגוזלח כמכושב בחורף אשקל או מי על.ק.פריס ב\nבסכנב. או נרד\n\nלברק ד\nמאד\nברפאות מודרות הטרולה\nוהכות\nדוקד דפ\nדראפמה רפאות הדומ\nלה כבכ בכלי צורך ל\nלברק ד\nלברק ד\nלברק ד\n

["פֶּרֶן אָפִּין טוֹ", "רופי כהומן אשקיי וּמה שֶׁהוֹךְ במשפטו שִׁישׁוּ נָנוּ\nכגולה בשקל טַנ זחיה זדערגלוגית בהוכֶץ או אלכוניים\nשהיקום אַז מ disqualified בבעט מהarcis וּת־השוליים או נרי\nבער־ת־הלעת הדרה אַז דלעת עַצְהוֹ דודק אַר רַגּוֹ\nנישתה כָּנה טַנ זחיה כְּכַדְנַכָּן * וָזֶה דְעַר כְּנֶם וָזֶה כָּ\nקוֹסָטָא וּעְלֵי חַלִּפִּי לְפָרִיתו וּקְבִיתו וּזְעַק אַסְטִיאָ\nזְזַר אַרְבָּרַי וְפְיַטְרִי וּעְלוֹה או רֹיאת השועל או ר\nאו כבדו בשקל שני זחיה כָּסַכְנַכָּן\nטַהוֹב הַבּוּר אוֹ שְׁוַד וָהוֹמִר אַז כְּהֵם שֶׁ\nשִׁיחַי יִבָּשִׁים כַּשְּׁמַל וְתַקְדַּס וְתַשְׁמַל וְתַקְהוּ אַז וְשַׁ\nוְהַשִּׁכִּינ בְּרִית דְּרָכָה וְהַכָּהַן בְּשִׂרְיַנְבָּה בת\nבתַּגְּר חַם וְעִוָּכֶה קְדֹר בְּשִׂר וְהַכָּהַן בְּשִׂרְיַנְבָּה בת\nוְכָרָה בְּחַכֶּץ זֶק וּישְׁתַה כְּהֵם כָּל יוֹם כַּשְּׁמַל שני\nזְחָם וְהַרְפֹּה מִנְטֹת וְכָמ אוֹ הָכָּחִים הַנְפָדִים הַזֶּ\nרַגְנַדְרִים בְּרִאשָׁב וְבַאֲבֹרְהוֹ יִתְכַּ וְשִׂיתו בְּכָנַכְנַבְּן וּזְוֶ\nוְהוֹכֶץ וְשִׂלְק בְּבּוֹ תַּחְבּוֹשֶׁת וְחַקּוֹק בְּחַכֶּץ * וָאָמֶס\nרַפְפֹּה הָכֹּבְדָה הַשְּׁדָח כְּהֵם אַשְׁקִּלְפָּדְנַדְפָּא וְא\nפֶּשְׁפָּה יְשַׁה בְּהֵם טַנ זְזִזְה בְּכָנַכְנַכְּן וָעֹצֶנּוּ נַפְשִׁק\nוָעָגַנּוֹ בְּנַבְּשַׁ וְסַכְנַכְנַבְּשַׁ וָעֹצֶנּוּ יִוּרְבַּרְבִּקְוִם בִּ\nבְּקַרְתָּה שִׁר קָפִישׁ יִשְׁתַּה בְּחַכְּמַה זֶּק הַחֲמִצֶה וְזֶא\nלֹא הֵיהַ נַפְּ וָעֹצֶנּוּ דְּכֹה וְיֹרֵא אַרְפָּה הָאָרֶבֶה בְּשִׂא\nאַמְרָה יְהוָה קְדֹר אַז וְזֶקְחַ כְּדֹר הַנֶּשְׁפִּר שַׁר קָפִישׁ וְהַע\nקֶה הַצָּה דַּלְק יִדְל בְּדַשׁ בָּר כָּפָא וְהַשְּׁוֹתָה כַּשְּׁמַל\nשְׁלֹמָה זְזִמַּה בְּכָחַן כָּמ הַכָּרֶב הַהַצַּמְּ וּלְהוּ עָלָה וָעָלָה\nעַלְי דְּדָסְבַּאְצִמִּיתו כְּתַבָּת מַה דּוֹם לַעַל דְּמַל\nלַעְלָם הַדּוֹר וְדַנְדַּי הַקּוּדְיָא הַנִּדְבָּה הַשְּׁמַל עַל־שְׁלֹמָה\nבְּשַׁמְּרָא אַרְבָּא דְּרַכִּי נַבְּנַדְרִים זֶּרֶכָּה אוֹ\nאַלְי מַרְם דְּרַכָּה אוֹ רַצְשַׁלְּשַׁל דְּרַכְמִי קָדֹמָה אַד דְּרַכְמִי\nהַעֲזִרְנִי אַשְׁקִּלְפָּא צְלוֹא שְׁלֹמָה עַצְמָה דְּרַכְמִי\nחַיּוּ וְעִבְרָה עַצְמָה עַצְמָה דְּרַכְמִי וְצַצִּי וְ\nוּרְבִּוּן שַׁנְּד דְּרַכְמִי וְעֹצֶנּוּ אַזְרָתָ וְזֶקְחַ\nזֶרַע שְׁשַׁן אַרְבָּה דְּרַכְמִי פְּלָל בְּנַן זְנַדִּי כְּרִ\nאַרְבָּאָקָבֶּ אַזְד שַׁנְּד דְּרַכְמִי וְזֶקְחַ בְּשַׁמְּרָתָ\nעֹצֶנּוּ אַזְרָתָ לְפֹטָרִים זֶּקֶק אַ\nאַרְבָּאָק וְפִי אַט כָּל אַז שְׁמַדְּה דְּרַכְמִי קָלִיפֹת שׁ\nשְׁר קָפִישׁ וְפִי כָּנַדְרִי וּפְלָל בְּנַל וּשְׁמַדְרִי\nוְאַשְׁקָטָה כָּנ קָה צְלוֹא כָּל אַז שַׁנ דְּרַכְמִי יִשְׂרָן\nבַּכָּם וּוֹא שִׁה עֹצֶנּוּ הַעֵצֶנּוּ דְּרַכְמִי וְהַשְּׁמַה אַת כָּמ בְּ\nבְּשַׁכְּה דְּבַשׁ\nאַזְרָתָ וְזֶקְחַ לְבַאֲשָׁלָה צְלוֹא\nשַׁנְּלִישׁ שְׁר פֶּאֶשְׁ וָהוּ שְׁלֹמָן בְּנַל כָּמָל־לִישְׁן\nפְּלָל בְּלַן וּפְשַׁסְּמַלְיִן וְפֶשְׁנָּא מְדַכְלִית וּקְמַל כָּסְמָה\nנַרְבַּי צִינְבַּר כָּל אַז דְּבַנְּה אַקְדָּי יִשְׂרָן וְכָשְׁתָּה\nבְּדַר כְּהֵר הַדְּבָן שְׁרַפְּמָה כְּמָעַשְׂתָּה כְּדַשׁ\nשִׁיחַי כָּה רַפְּאָה שָׁמָד וָלֹא יִשְׁכָּל לְצַדִּי הַבְּנַכְּתָ\nכְּן הַכָּכַד לְעֵד הַכְּמָה דְּרָבִים אַכְכַּב הַתְּבּוֹשֶׁתָּ\nהַנְּהָ הַיּוֹדֶת רֹאָס בְּעָשְׂיַם", "נאטר כי כמו הרפואה אַל אַם שְׁכַשְּׁל הַזְּמַרִים לֹא וָא\nיִצְכֹּל הֵלַי שְׁמֹל יִשְׂרָאֵל וְיָקֹו אֶפְיִתִּי וְקִלְיֹת שְׁרִק\nבְּשִׁי יִשְׂרָאֵל בְּדַבָּשָׁ וּתְשַׁכְּבִכְנָק כְּנָק בְּכָשָׁה כַּשְּׁמַל\nאו יְקֹו קָלִיפֹת שְׁר קָפִישׁ אַשְׁקִּלְפָּדְנַדְפָּא יְדֵי וּפְרַסְרִי\nקְלִיפֹת שְׁר הַלִּפְי וְיִשְׁרָאֵל וְאֶשְׁמַי הַסְּרִיק\nזֶקְחַ וְדֶא וְסַיּוֹם וְיִקְדַּר כְּהֵם כָּסַכְנַכְנַבְּן בְּדַשְׁלִּיהָ וּתְשַׁכְּל\nכְּמַנְשַׁקְּל זֶה אַרְפָּנִיק וְתַנְּזַ וְזֶפֶל וְזֶכְלָה אַם\nיִהְרַע מִשְׁלַשְׁלֹוֹן אוֹן דְּמ בְּוֹ וָלֹא הַבּוֹלִין בְּשִׂן\nהַנֶּשְׁף כְּגַרְיָכְוֹן שְׁלֹמִים אוֹ אַרְבָּה וְשִׁמְכָּם כָּל־יְוָ\nמַשְּׁל שְׁלֹמָה זְזִמְי וְיִשְׂרָן זְזִמְי כְּהֵם הַזְּמַה כְּהֵם שֶׁ\nשִׁלְוֹן טַחְלִי וָהַסְּבֹן בְּשַׁנְּפִי אִנְי כָּמָק הַדָּמָ וְיִדְע\nבְּהַדָּרִים הַכָּסְמָ אִנְי רַכְמִי הָהִיאוֹת לְתַחְל הַמָּה כְּמָ\nשִׁיקְדּוֹר וְיִגְנַבְּ וְהַגְּמַח וְהִיא בְּשִׂן כָּמ בְּהַ\nיְתֹרֶך שָׁוּד שְׁתַשְּׁקַה עַוֹת בְּרִשְׁ וּכְזֹמֶךָ בְּנָה\nפְּקָ וּ\nבְּפַרְוָא כְּוָעָל כְּלִי הַקּוּי\nהַכְּנָן הַקְּהַ כְּמַלְּחַן הַקֹּוּ\nשְׁר אֶזְפּוֹק וְאַרְפָּנִיק\nקָלִיפֹת שְׁר קָפִישׁ וְיִסְקְדָמִי כָּמְאַגְּיָה הַנִּדְעַ\nלֹל וּלְאֶשְׁכָּלָה צְלוֹא הַתִּגְנִי וְהַסְּמַי כָּל אַד\nחַלְי וְעִוּרְב הַכְּל וְיֹרֵי כְּמַנ דְּרַכְמִי אַזְת בְּכַר עַצְמָ\nכָּמ אַזְרָבְעִם זְוָיִם מִזּוֹ\nזְנַדְרִי בְּאַ שְׁר דְּרַכְמִי כָּל בְּדַרְשָׁה דְּרַכְמִי\nקָפִישׁ דְּרַכְמִי אַזְתָּם אַסְקֹסְוּקְשַׁן דְּרַכְמִי\nהַקְּרָא הַזְּמִדִּוֹן וְהַ

["פאלד ב", "שיעשה לפגין מהרץ, אין בקיזית נושא ומעלה\nבאבסדר ישצט חאלולן, יוקי המחתם הרהופים, הצמצם\nהמסצט כהן המלוז ויהו, וחרד, והצי, הנקר, צחינה\nישר זה ין בזון כי הור וידקד המחתו, ותקלח זה שלשה\nסיסם וברכי יתנודג עד ישיד ותנפנ, שישתו ואחר זה יוז\nיחודך בהזם. אם זה יוזה, חניצן חזק ואס זה יוזר חלוש, כזון\nישסוק בה שהו יותר קליד. וסא, חזכי התחבוש.", "הנה, הילוקה, Overal, מזמים המכסים הנפרדים, אך זכרו\nוהארוניאל, תצלו, וצוזה, תצז, אם ישוכס בשניהם, עם\nהוכץ, זהה תחבוש, חזק וועזה, הכחשת הרופה, אם יעשה\nתחכוש, בחוכץ, ופרע הכחני, בנה ברה, לנהב בחוכץ\nבזון, כן או בוכר בחוכץ, או על, יתוע בחוכץ, או דודא, כה\nבחוכץ, וסא, קינק בליד, ברק הזרה, ותגבנ, תחללה, ו\nואחר, יכושל בלאז, יהויה תחבוש, שוב", "לפעלים, תנתה, עלינו מפרה, בברכי, ותחכוש, בפרה\nהמלה, מופלה, וכנו, חרגל, עם\nארזב, תחוכן, עד ישמה, ויהודך, בז. **כמה, שהו יזדה\nקינב, לווו, לנקד, מכושלת, בחוכץ, או שורא, לשיאה, מ\nליכל, ליכל, בחוכץ.**", "ואלופלינס, נאליס, וואליס, אסקיאקדום, ותחכוש\nהיהו, ותחכום, לאל, לאלונום, וואס, פניכר, אס, ינוני, באס\nליכוה, ליכוה, טריכת, שטח, שרי, שרי, שרי, שרי,

["ספר נואל פרו", "הא השוה מרפאות הכורסא הששה עם הרחק הלבנה וה\nוהשווה כי ללבנו שהודיית והתחבשות ה Cycle s\nכליל ליט דשבח וכנה בשום ורודא יבשה תורח זה\nסידריה השוה לטעים תוי מרחה ויהיה כמורטא כיהו\nבליחות כפי מה שעתנו והודחית היה עה כמותת זה\nפיזיקה עס קליות והמורשת יהו עס אותים מוסר\nוהסידמה אחרת היה עס כוכד ולא ייחכרו בו אורות\nגרפואה הרא עצמת הגדות ותלום של\nמתית הכבד והנה רכזום שם", "## פרק ח", "ברוח ונהפן בטוח הרג ונה שיווש\nבו כתיהה וקושי וגליעה", "נבעת עס קרקורים ופרווק כבלי כוכד המורשות\nהרפואות דע כי הרפואות הכוכנות לרפואת קשיש השחל\nקרובות בכח לנכונות לרפואות הגד כי גם היא יצשך ל\nלפוחה מכרך מסך. צה כה קובח התרייח בבח.ד.חך\nכי ההואר רחיי קל זה חלף כה שהיא במורשות. ועס זה\nהנה יש ל.ר.פ.ואות. ברם יזר.ו. ד.ז. כ.ו.ו. ה.ז. ו.ו.ו.\nנייור כזונות ככ.ו.ל.נ.כ.ש. ו.כ.כ. ו.ז.ר.ד.וא. ו.א.מ.ש.\nוכיצא זה ו.ו.ו.ו.ר.ע.יל. כ.ו.ה.ע.ל.ה.ז.ן.ד.ב.ת.ר.נ.פ.צ.א.\nבר. ע.ל.ה.ח.ול. ו.ר.או. ש.יר.ע.ב. ו.ו. ו.ק. י.כ.ר.ז.ב.ק.ת.א.ז\nכל.ל.ב.ר.ש.ס. ע.כ.ש. י.ז.ע.ו.ר. א.ד. ו.ל. ו.יש.ת.ה.כ.ס.י.פ.\nיכל.ת.ו.א.ל.ב.יש.ת.ה. י.ז.ן.ק.ד.ר. כ.ע.ט. ו.ל. ו.יש.ת.ה.כ.ס.י.פ.\nש.יק.ל.כ.ע.ב. ו.ה.מ. י.ת.ע.ו.ר. ע.ל. ה.מ.ל.ה. ב.ט.כ. א.כ.ל.ו.ה.א.ז. ו.ו.\nי.ו.ו.ו.ו.ו. ו.ו.ו.ו.ו. ו

["מאכר", "שנאמר כנש\nחנוכן כנש", "אכזב כהיוו\nשנאמר כהיוו", "בכן הגנתם ומקוטם יש\nונבאיו והעיניותם יש", "ונבאיו והעיניותם יש", {"bbox": [630, 707, 793, 729], "category": "

["פֶּרֶב אָפָן יִנ", "האל עוד הוא מעי ושימן כו עכומ מה שהוא כלין נבעב\nבאצטומכא ונשאר מהכליבי הגשע אליו וויעס מה ש\nשעילינו וויידיו בינו וزيין מה שימס מן חכמויות חנ\nיודה כו עת שהכח העטן יתקנו אס אימצא כח יתבאה\nבי די שיתם בשלו. ואשר נפיד מינו אל מעי סצץ\nבכנו אל הסכעת.\nכברא עוד שיתמהמה בזביכוס ושיהנקה הכבד ממה ש\nשושאר בו מערס הידון בשלישיות והשכו שהמשרייק ש\nיבזאר אל אל אזור יתראה שעות בכדור זה.\nואסכן תחתלת כה שבארגנה. והמעי הזה יספיקו פה אך\nבי אין הגתו כהנחת האצטומכא באורך הגוף ומתוע\nעורות המעי הזה כליקר שאר לו כי אין פה אחד כי הוא מ\nבקוק המותרות כייל הילבו כלם בשאר המעיס יוחד מ\nפחדוש הקולגנ וכשיקבצנו בו ירד כן המחלץ ו\nכשכיל התקצזתם שידדו פצד הטבע בכת את כו דר\nהכernוכן נכן להדזנות כן המפוד.\nומתיעלו צה שורא כי הוא כשורקו מנו יתירק.\nומערץ כו יתא הוא הא עכומ חסיד טכנ השיעור\nוהמעי הזה הוא הנכן שבמעים כרנדי עכד בקבוק אדרכות\nהרHALS חא אסני פה חורא כורק ור איניקטור כ\nכמה שיבארה כן האסיקו כי לא יובאה כהן האסיקא\nמאומא ותחבר כזור כחאחתו המעי רבקרק קלוק ווא\nמעי עכזמים הקבוק וכשיקור מן העור ניטל יתיר כו\nכישובה וכשוא נגיע כבוח הצר השמאל נוטה לזרל א\nללא יוריד נוכן ושה כמתחר במעי היר ווא אצן נב\nנאכזוח הטעד ירלך בהדזות כורס ויהס בחליכ כינазת יז\nיצואת הרוז בעת שלא יועץ עליו. וеומתלת במעי\nזיזקזון השמירים והעזרם כו ולאריכים לידזות אח\nשישלים כידור הכותר כו דמיכו אם היהו בו ומעו הזה נ\nיקא ור בולינברוב וומן נגזר לינוק שומ.\nוהמעי
הישר הוא אחינות המעיס כהנוכר בשביל. הקולן יותר\nיוריד ביטוח ומחובר בפֶּר השבעה כידוק על כל הקטן\nמתרחב היחשב שהוא השת ויכן כן תחתיתו והועלת המ\nכעיה הזה פֶּרֶט השמירים להוץ וכרה לו וכרה יתעלה\nארכעה עצלים כמו שהודעתך. ואסם נכרא המעי\nהחיזר כהי שדי שיחיה דחית המותר כמיכל יונתך בק\nוהעצלים העדיזים לו לרדות אינים בו בעצמם אכל אוח\nשchem על הכרס החיצן. וה זה כפיש כנתוח\nהעדים הכרז מזועלתם. וואן אחד מאלא האכרים\nאשר חס מעבר המזון בצלירים אלא שתי הקצוות רח\nעליין וואו הרושט והגרנ.\nוהחתית וואו כה בעת\nוהנה יזבא למעים כולם ורדים וνδρινοις הנקראים שרייניס\nואעדים יותר מעצכי הכד לחיוש רב.\nבשלטול הבטן כל כצ\nוהבירות ונס חלקיקות וח\nהמעיס והיצת הוא של\nשל של עס קא ותשווים כו ודחיות מידברים כהבכד וח\nפֶּרֶב כן תחונ ובזיוו הוא טנשי.\n", "דע יכִּל הַזְּרִיחַ הַבָּטָן אַמָּגָן יִזְהו כְּמַאֲכָּלָיו וּפְצִוֹת\nהַחֹדֶר הַקְּסֶפֶּן אֶפְשִׁיָּה כְּן הַכָּמָר בְּכָדַר חַחְתָּה כהֵהו\nכְּן הַנָּכָר. הַזְּהוֹה כְּן אַמָּגָר אַמָּגָר יִזְהו כְּמַאֲצְטֹר\nזֶנֶק יִזְהו כְּן הַשְּׁמַיִיק וָאַמְכַד אַמְכָּל הַכָּמָר אוֹכַל הַכָּמָר אוֹ כְּן הַחֹדֶר אוֹ כְּן\nוְאָשֵׁר אוֹ כְּן הַמַּעַס אוֹ כָּל הַנָּפֶר וּשְׁתִּפְתִּי כָּל כֵּל הַסְּכֹת\nכי אַמָּגָן יִמְשֶׁק לְהֶר רָעָת כְּל חַכְמַת הַמַּחְקֶר אוֹ הַמַּעַל אַפְּל\nאוֹ חֲדָהו אוֹ לַחְתֹק הַדְּהו וְכָל הוּא אַמָּגָן אוֹסְרַט מִגְּנָפָ\nנֶפְדִּר אוֹ מְרַז כְּל עַס הַכְּל הֶר הַחֶר בְּשִׁכְבָּב אַמְרָי יַכְק\nוּטְשֶׁה. אוֹ פְּחִל יְלִי כְּלִצְרָן אוֹ קָעִק אוֹ שִׁין\nוהַזְּהו כְּן הַכָּמָר כָּל נֶפְלָנוּ וָכָמְנוּ וְזֶרַבנוּ כָּל הֶשְׁיָה\nכְּשֹׁמֶנ וּפְוֹסְרָתִו חֹלֶת הֶבְוֹ וּכְן זֶרַבנוּ כְּהוֹ שִׁיהו כְּלֹה\nהַכְּשֹׁרַי וָזֶרַב וָכָמְנוּ אַל הָאֹצְטָפָא וּפְוֹסְרָתִו וָהָמָּו אוֹת שְׁיָכְלַיִךְ כָּבָת\nנְזִילו וָלָנוּ וָכָמְנוּ אַל הָאֹצְטָפָא וּפְוֹסְרָתִו הַמַּזְּן בּ\nבַּחֲלַקְתָּם יוֹדִים הַמַּעַצְמָם עַפְּי אוֹ לְהוּוּת הַדְּהו\nוָאָמָּה הֵהו כְּן הַצָּטְמֹא אָפִינָה כְּל יְלִכָּל מִעֲבֹל אַמְל\nהַזְּהו כְּבַמִּכְל הַדְּהו כְּל יְלִכָּל מִעֲבֹל רַל תַּלַּיִם\nהַכָּח הַמַּחְדַּק כָּצָטְפָּא וְלָא יִצְחַל לְפָנָק מִעֲכָל.\nוְיָחַז בְּמִצְרַיִם הַדְּהו כְּל יְלִכָּל מִעֲבֹל אַמְל\nעַד הַזְּהו כְּל יְלִי כְּל שִׁכְל שִׁכְל שִׁכְל\nכְּל כְּר ברוב יְהוָה בָּם הַלֹּה וְיָכֶש וְטָמֵא מִשְׁכַּשִּׁ ש\nשַׁכְל כֵּל כָּשֹׁב הַלָּבָנָה לָא בְּלֹא בְּכָדְר מִצְרַיִם לְפָנָק\nוְעֹסָק שֶׁה וָהָתְתִי בְּכָדְר הֶזְמֹלִי בְּהַאֲרָכָה וְכָל הֶל\nהַשְּׁקַו וְהָק וָאָק שֶׁה כָּל תַּחְתָּמָה שִׁכְל וָפְלָשָׁנָה\nשִׁכְל הַמַּעַס וּפְוֹסְרָתִו כְּל וְעַד יִצְחַל הַמַּעַס וּפְוֹסְרָתִו\nוּפְלָשָׁנָה וְעָלָמָּה שִׁכְל שִׁכְל הַמַּעַס וּפְוֹסְרָתִו וּפְלָשָׁנָה\nרָבָנָה יִלְי אַל וְפָשָׁה הַמַּעַס וְנָגִידָם. וָכָל הֵהוֹא וְוָוֹא\nהַזְּהו כְּהַצָּטְמֹא כְּשֹׁב תַּלֹּשֶׁה הַכָּל וְשִׁכְל יִצְחַל\nוָכָל הַזְּהו כְּל הַזְּהו כְּל וְלֹא יִצְחַל אַפְּל וְלֹא יִצְחַל\nלַחְתֹךְ שֶׁל הֶיָּה אֶפְשׁ לְכִדַּל שֵׁכֶל שִׁיעור הַעָל\nעָל וְשֶׁל אָמְרָת וָצְמַא כְּל שְׁכִינָה אֶל שֶׁאַמְרָה\nשִׁידְנֵן לְהִיא כְּל בְּפִרְיַנְי לַעֲרָה וְהוֹ בְּדָו הָאָמָּה\nהַמָּוֹן לָא וָרֹא כִּי וָהָא מְרֹא לָל הַעָתֹר וְכָל בָּעָל אוֹ\nאַ הָאֱדִים וָעֹפָל שְׁאַמְּנוּ שָׁל הַנָּפֶר אַפְּרִי שֶׁהַזְּהו וְכָל\nכִּי הַכְּשֹׁטִיעַ אַל יְהוָה יִוִּיכַד וְיִוִּיכַד הַצָּטְמֹא וְכָל\nוּמַשָּׁה כְּכֹל שֶׁהָא וָוֹכַד שֶׁהָא וְכָל שֶׁהָא וְכָל\nכְּכָל הַזְּלַקְתָּן מִנְעַלִּים שְׁיָהו כְּל אוֹ כָּכָל\nבְּשַׁכְּל וְכָשֹׁמ וְתָשֹׁמֶת הַצָּטְמֹא כָּבַד בְּשַׁכָּל\nהַשְּׁיָנַס כְּשֹׁב אַפְּל וְכָשֹׁמ וְכָשֹׁמ וְכָשֹׁמ\nהַשְּׁלַמ הַצָּטְמָת כְּל הַזְּלַקְתָּה וְהַזְּלַקְתָּה\nשִׁקְפִּוּר מִלַּחְתָּה וָרָעָת כְּל אַלְי כְּן הַטָּפֶר וּפְסֹדָת\nבְּכָל אַפְּל הַשְּׁיָכְל וְעָרְבָּה וְלָפֶל. הֶבְוֹ\nוהלארק וְאֹם הֵהו הַצְּלַמְּה וְתִוָּה הַלְּמַל וְלֹא יִצְחַל\nוְלֹא וֹצֵא בְּקָא כְּל בְּשַׁלְּמַל וּפְלֹמִים לָא הֵהוֹא וְלֹא\nוְלֹא וֹצֵא בְּקָא כְּל בְּשַׁלְּמַל וּפְל

["פָּאָמָר אַ", "פָּאָמָר אַ\nפְּזָמֹת\nכָּמָה\nשֶׁמֶּל\nשְׁמַל\nשְׁמַל\nשְׁמַל\nשְׁמַל\nשְׁמַל\nשְ

["ספ\"נ א' פון", "פנינען הלהיות וילופנים ונקנים וכל תַּכּן אחר\nנגלים מלהים. ואכנים אותו שווה משלישל דם אח\nשלישל כרדז השפ\"ר מרדי וכא באב הנה האחר יותר רע וב\nכל כך אם קאמה הנדרות ואחר בא הדר בזוקק הנה זה\nזורה שהעלה בשקדש כנסר האמ\"ז בקדשות ח\nהא להות ענה ולפעמים יופל השלישל הגר' בקדשות ח\nהמורד כזון ומַצְגָּה וּלד וּנְבָרָה במקסב ב.ק\nבקדשות בדנשות וברוב שווה בכדירות זהה חֲמִיָּ.\nואכנים ל. ר. יופלה דנה זהה כנטלת האצטומכא ויצא\nכשלישל ד' אָל זהה שם השטח ב' ניִקִּים וְאָהִיהּ ע"פ\nהפּשׁה הערנ"א ב"ג"א ב"חַנָּה ב"ח"ב כהנות האמ"ז על חם\nהמע"ז הנס"ב וברנדי בנתד ול הדרים ב"כֶּם. ואלו\nקְלָפָת יִזְכַּת בְּשַׁלַּמְתַה עִצְמָה לֵפֶנֶת וּרְצָמָת\nברוב יציאתם כחקנינ"ה הר"ש ב"שֶׁם.\nאָר אָבוקרא\nשלישל היט"ר השנוריו ל. י. ד. אָר\nאַס זהה הנקי כ"כ ו. אָר ישוב כ"מ אָפַק ו. אָהִיהּ ע\"פ\nנה ד. אָר ו. אָם י. י. ו. ד. ד. ש. ש. ב. נ. ו. ש. ה. ה. ו. ה. ו.\nהכלה ח"ב כהות ה"כ"ב ו. ה. ה. ו. ה. ו. ה. ו. ה. ו. ה. ו. ה. ו. ה. ו.\nונקרד. ו. אָר ו. אָד. ו. אָר. ו. אָר. ו. אָר. ו. אָר. ו. אָר. ו. אָר.\nפּוֹק.\nאָב כ. שלישל ה"ז"א ה"ז"א ה"ז"א ה"ז"א ה"ז"א ה"ז"א ה"ז"א ה\"ז\"א ה\"ז\"א ה\"ז\"א ה\"ז

["סאברא", "פּודִקְצַח וּס וּיָ וְאַהְוָה וָהּ עַמְעַס יִנְעַל שְׁלוֹטָל כָּ\nכַחֲצִצַה כַּשְּׁה הַלָּחָם בְּשִׁנְיָם וּגְוָה וּנְשָׁלַי לְפָלַט וּאַ\nזֶה לַחֲמָעַת יִעְלִפְוָן הַפָּק וְהַכְּצַח וְזַעְזָה קָהֵל אַד הַסּוֹת\nזֶה לְחָמָא וְיָדַח בְּשִׁנְיָם וּגְוָה הַצָּמָא וּגְיָק וּבְכָל הַסּוֹת וּלְדֹבָעָה\nחֲכַמְּהַבְּשִׁנְיָם וּגְיָק וּבְכָל הַצָּמָא וּגְיָק וּבְכָל הַסּוֹת וּלְדֹבָעָה\nחֲכַמְּהַבְּשִׁנְיָם וּגְיָק וּבְכָל הַצָּמָא וּגְיָק וּבְכָל הַסּוֹת וּלְדֹבָעָה\nלֹא יָתָעַבְּכָל בְּלִי כְּסִיָּם אַל־יָמְרַשׁ יָצַל וְאָהָסָ יִסְחַ\nשִׁוּוּ חֲכָמָי עַל־הַפּשֹׁט וְכָהֵל שֶׁעָתַק וְשִׁתְקַח הַסּוֹת הַשּׁמָּא וּגְיָק וּבְכָל הַסּוֹת\nשִׁוּוּ חֲכָמָי עַל־הַפּשֹׁט וְכָהֵל שֶׁעָתַק וְשִׁתְקַח

["ספר ג'וזן ינ", "עוגה יותר רעה כאשר לפניה ויותר מכוארת והזיזק כהדרושoxyר זהות ואותות הכסד הכבד יותר נראים ודע כי בעין הכאב והמשפרים בכטן והגרידות יותר נדונל שיישא אליו ועודו בעת מיצאתו שהוא כהמעין בליכופק ואפּעַ שּׁפַחַה דרדרה הנה היה כן כהמעין הפשט המעים ושלשׁול הדם המזוק כמעין.", "כן לילן הכאב והמשפרים כן, ולפעמים יהו שלשׁול דם פתחתת עורקים יש עמו הפשט אם יישתין ולפעמים יהו ההשגרה תחללה ואחרין יצרו שלשׁול דם.", "יורה עלינו שהוא כהמעין הגדרות והקליפות ולפעמים יהו השהין עדיין מכיני הקראף הוא צמחי הפת ותלך ידאר הגדרות אלה לאחר כן, אך יהו השטח ככאיבה במקום ידוע ויהיה שיעור כה שיצא מטע ומחזר ומאך וידן.", "ויציאת קליפות בשלשׁול בלא הפשט המעים מורה שהוא כן האצטונכא וכה שנעद במקומ, אלייה ויהו עלינו כ Abel האצטונכא וכה שנולדא, ודע כי הגדרות והקליפות הם כופלים נוגרים על השהין, אם היו עם זה סחרים בריחם סורים על איכות, ואם ייהו עס הסרחי חודשים יופיחד שיוו בסרנים ויודע בקולקון השהין או הגנע והתחללת א在他 הדם ממקום הכאב תארו ומחזב או תחתיו.", "באד הגדים חזק כשתפּף לארבים הUpper ומחכמ, וכתכ הכאב בי הגדים, ונקליפות אם הם ריקקיות או עזות כי היותו יהו תידם, כן הנצלו והרקוק יתיה כין אדקים ברוב העתים, והגדות ברוב העתים כן הנצלו.", "היתועו כהדקים והמערוב כי הערוכב בזם שיצא כזוה, ונקטים ברוב הנצלו, ונקזמים כהירובים, ונקזמים כהירובים, ונקזמים כהירובים, ונקזמים כ

["אכזב א", "היו הגדים והטישן זה כיכי שיהנו כו שלושי לעליים\nישתה כוסתון בתנוג אירקית עד שיהד\nתנור בכשון וועי עס-עבנוי. ושינה ליינו הוא מהדבי\nהיו מוקילים ליש שיקו כו שלושי. ואס ידוה עס\nהשלושי לעון יזדק שיקו כו בזבירות דגש וקבצות\nודסфוג כאותם שאין בהז זה כמחכיכלי וחרז כנת וברור\nהקריס שיקו כהם שיחת דבקית כלום גלודנט ויכן כל ס\nמה שנרכזשה יש בזוזל־לבנוף הגדון בכנמ בכו מני ס\nקח קלי ווייזל כל שמה נוזל סטיני תחריד לאומר פ\nתּ.שְׁוַיָּה וּמָק. ודע כי כיני השאפש הקובצם ה\nהעסיס הקריסים פעסיכרבות מוקיס בעוררים הצמא.\nובנה שועצר השלושה המרץ והחפיפה בסה כשרבים\nהנקיס. ופעמים רבות יטשוכו לחיות לחיות הגנף\nהפריחות והחפיפות ומזמן הוא השכנים חומבים בסטן ה\nהשבת וכייצו בו. ומסה שועצר השלושה הנחית כרני\nהמציעה על הבטן בכנתי ואותם שיקו שלוש ופעט\nאם יעזכו לעיל ארכיס שעתו וועצר ונהסנו זה.\nוהעוזרים השלושה הרשות על האצטומא ומוסים ל\nילקון מחסנמים הקיצרים וכמקריים הקובצרים, כה\nהצץ. ועוד מהעוזרים אם היה סכת השלושל ליהד\nנשכפת אל האצטומא והמעס אשר למסה חומני ש\nאותו ונקיק אותו ותישב כירדס שימשכו כהירון הלה\nהליות וכבששרש זה וחגות יקלו אופני הנהנה.\nוכשעשה הרפאות התחיל בנקירות ואס לא יצליח או\nאז תשוב אל המרכבות. והעוזרים הנהיגם מהם.\nמנכנים ומסיברים או מק-יעים. או קקריס מעבד.\nאו כשיבים בדבקות כzlון גלודנט כנוגס, כה\nאש מסה יש לצל ותסכלים הנפריזרים הקיסרים בחרטול ויכ\nוכפכ כה העוזר וחם כמו לביוטשיא נסלא אקאסידור\nוגוסא ארניאק ווטיש חתום ויטש ארכני וואפריקש ו\nגשפתוי ויכן כן הקלו ויכן כן. כן אוטואר יתלת בכב\nבכפמוארא ופרי כשרץ והסנה הוא ארנץ ותנני הרנץ וס\nסומא ובריש ויריבריב יזוע אסטושא ויטש קלי, כו\nוכבירה ולשון השה ומז עשתק כו תחת. ודע יזוע\nשו ופרי יתורת הונף ויכן כו ההפיש. והסידות\nהקיצות הנכניות ועסיסים הקיצרים קיצגים ומז בור\nברישולן אוניא אתיה ישתה אוחם ויהיה סטעיל וחרכ ה\nהנקפא אשר אין כו חטאה לכל.\nוהרפאות הנקירות החמינות העוזרות כה כהכ הגדון קלי וואמאנש א\nהקלנים וקליפת לגדונה וואשטיור ויבזידאר שטארו מ\nוהלידנום בעצמיו ישדה ככנן משקל דרדה כשרי.\nוהנבינה הישנה קליה יוקה כהו שוהא או יובלוע בסח\nבסדישות הקיצות אך היא כצדאה. והוות־ כב\nבהנהתו שידוחם במים ומלה פעשים כרבות יוכיל שלום\nדי שֶׁצָּמָל חלזו אחר יוגנ� כי משקל זוז וכנמ עזיר ווהו\n屆זק כלמ דבר. ולעריז יתון ארג קלף צלי וודוק\nוישתה נסוכרי קלני ומז' קרים שיעור וו וחלישים הנק\nהנקאים והקיבות. קיבת הגדיישת כבנה דער\nשקלק רוכע דרדה בסיס קיס. ולנדול יתיר על זה טד\nואכvéק כק הארנת אכvéם עוצת הגד", "כלי דיהו הנעב כן חנף לתחזרנו מסות הגד\nתתחשות המותר כהישנו יותר מזוהה עלינו הסתות ירלו עלינו\nהבתגקה זה דם נזוק נקן עם רבי לא כלא באב ולא ית\nישמש ארהירופין ולא חלשה ויהיו לו ונסות.\nהעטנה הנה ירדה על חלקי מה שיצא במה שיראה בו.\nוהמזות הסתאות מקדנ אס משיבת על נצרה קשה\nאו אטחודים ובקיעים ווורח זה וסיקיר מהשלוש ו\nוהפיש או שיא ידנ. וכש תחלą בו אין זה ית\nשטרים נעזדים כנאיבים ונאניטס. ושלוח סיטשה\nיחשב שחרה ירדה לחיות חסיזה, ולפעטים יתוריה כל־היה\nלבנה ויהיש ששתמיה הוא לבני אין ראוי שתשנה זה א\nאכל ראי שתעין חסב זה כפנ כפיה שדעת.\nוהחרש כן שהינור תואו רעמים אשר למסה חומני ש\nשמה שזון מוזה ישרו עלינו וסחורה או לא זה כורסחן\nוהי יתור עלינו זני חסידים בער שלוש הדר ש\nשיקיר הדר ביכטנו וזרו האתות אשר ירנסים בשער ס\nכבות הערמה וכחנ כהן כהשא איה בקצית פאום.\nוכפלת הכח והדרפ.\nכבר דה דה ויכי דם קרי הלו, ודע ית הציאה השחורה\nההו כשביל הרפיה אס תשה וחרפה לחריק הנה התחיל\nהשכפ לטעו וירוק וואת ייברם וואת ירעד ויהו ענוד\nדע כיליפתי יתא צעיזדביים כנדרים חגרדנאש\nוהזד איננו לנהלה אבל מותר ליחי, ודע ית יס יתיהו\nבכח ותז איננו לנהלה אבל מותר ליחי, ודע ית אס עס\nשיצא כיוו ירור כן הלהי ונס קהיה הציאת כל עשר\nששתא לנאפנא אינק מיכל הבנין. ודע ית\nכרח התרה הסכה כו שגפוא לנא אינק מיכל הבנין. ודע ית\nשיצא כיוו ירור כן הלהי ונס קהיה הציאת כל עשר\nששתא לנאפנא אינק מיכל הבנין. ודע ית\nכח ית זה כללה וחרור התרה הסכה חלמה תכד וחרזרו התר\nוהו כהלדני קהיר אחר השלושל קולנ\ned\nפֶּרֶק ד\nבפּוֹלָת השלוש בכו\nאָמַר תחללה\nרָאָי שֶׁעָדַז בְּהוֹם\nפָּאָסַנ בְּשַׁע הַמַּלְכָּל שַׁלַּמָּהוֹ הָרֹמָהוֹ הָשָׁמַלָּהוֹ הָשָׁמַלָּהוֹ הָשָׁמַלָּה

["סאלו א", "שטיין הרישן אספּם אַקּוֹת וּז וּדְא יִכָּה אַקּוֹת וּז וּדְא זוזיס סומֹס אַל שֵׁה אַקּוֹת אַפּוֹ שֶׁת אַקּוֹת וּז וּדְא אַפּוֹ אָבּוּב שֵׁת אַקּוֹת וּז וּדְא אַפּוֹ אַקּוֹת וּז וּדְא דַּ אַקּוֹת סְדָג וְגַרְי בלַכּוֹ שִׁמְכַל אַקּוֹת אַפּוֹ אַקּוֹת אַקּוֹת אַקּוֹת אַקּוֹת אַקּוֹת אַק

["פרה", "סנ\n", "שאלת ובלשין סליטר התרה ות הלא\nערכו לה הרצון בכל חנויות ומררכז", "דנלה ולא נראה כה רשע רח איה התרה ת\nלדני ות התרצ\"ו בכל חנויות ומררכז", "דנלה ולא נראה כה רשע רח איה התרה ת\nלדני ות התרצ\"ו בכל חנויות ומררכז\nיאמרנו כי השאלת הבת התוית מ' שטחת החנויות\nהש\"ו ות חנויות ות-לבנים ו-לא ות-חינה ושטחת\nהש\"ו ות חנויות ות-לבנים ו-לא ות-חינה ושטחת\nוהעונת ה\"ה ובלכון דעה וקצר רוז ונאך דרURY ו-לא\nריכת ו-מכל איכנורא ו-קאר תמצה ו-לא בדיש\nושרמים העדוק", "פּאָטְפֹם הַשִּׁן וָכַחִי הַרֶח וְרַחְתָּה וְרַחְתָּה הַלָּכָן\nוהחליכ ו-מכבב ו-מסקרים ו-כל הכחיכם הערש\"ו\nהקריז תישת-ליכר דבר בכמה ש\"אות בו בקרת התרצ\"ו\nקָשִׁיא פּאָטְפֹם ו-מָכַח וָכַחִי בְּעֵין וְרֶח בְּעֵין ו-סְמֹחֶה\nהַמִּטְבָּת בְּמַי הַשְּׁרַבָּת ו-כַּבָּכִי הַרֶח בְּמַי אָנָס וְלִ\nהַמִּטְבָּת בְּמַי הַשְּׁרַבָּת ו-כַּבָּכִי הַרֶח בְּמַי אָנָס וְלִ\nהַמִּטְבָּת בְּמַי הַשְּׁרַבָּת ו-כַּבָּכִי הַרֶח בְּמַי אָנָס וְלִ\nהַמִּטְבָּת בְּמַי הַשְּׁרַבָּת ו-כַּבָּכִי הַרֶח בְּמַי אָנָס וְלִ\nשִׁורְפָּה הַדָּם הַלַּחַת קֶקֶת יד מַה כְּלוֹת הַרְעָוּת\nתִּי-כְּלוֹת וְקָהַל בְּמַס וְכָמִפְרָה וָעָוַבְר בְּמַל אַמְרָה אַי שִׁטְפָּקֶת\nוְלִעְדָב שִׁכְן וְוִאֲלֹך הַהֶז מַד שִׁאְמַה הַרְעָוּת\nוְלִעְדָב שִׁכְן וְוִאֲלֹך הַהֶז מַד שִׁאְמ

["מאמר א", "לוים קלוינוריט ואנסב בראוכ ושתי כרכשת וילוא\nמסובש ונטניז ונאפ'פאנק מכל אחד שני זוזם ועכפר\nהמרובע רל מארכא דרבים המרובעים ארבעה זוזים\nוהשנת ונטניז כהירפאות, נכשאת בזילאות בששים\nהלועזים תוספת עליה מה שנותן זוזם זרוב ואל סנטנ\nהלין וָא שִׁשׁוּ אַל־בּוּרוּ אָדָם זוזם פֶּחָ אַל\nתתב זוזם אַנָּק שְׁכִי וְהוֹא חַב קרנפּלי אַרְבָּא זוז\nקרדנומ קשְׁלִק זוז רונברג וגרנוי בלשטי וגרג הדם\nתזוזם המֶז וָדוּן וּד הוהלתית מסריח שני זוזם אָגָּנ\nאַשְׁפָּוי וְקָשְׁקֶשֶׁק קכְמִי וְדוסקוריטון וּנפָ וְסְפָד\nואָגָּנ וְנָמֹר וְכָר אַמָּא וְנָמֹר וְכָמִין אָדָם\nלַבּוֹ בָּזָוָם אָמָג זוזם שִׁת בָּזָוָם כָּל טברות וּד\nוכָל לַחַם וָלַק וְקָוּ וְיִרְסַלְיִו וְכָל־גְּלִי\nרל־לְיוֹא וְסְפָטָל־וְיִתִּי שֶׁהַדָּמָי אַרְבָּא שֶׁהוּא\nרל־לְיוֹא וְסְפָטָל־וְיִתִּי שֶׁהַדָּמָי אַרְבָּא זוזם\nאַרְבָּא וְיִתְקַדְּמַי הַנּוֹמָת הַעֲרָבָה הַזָּמַן\nשְׁתַה כָּל־זָוָם וְכָל־זָוָם בָּלָיו נִכְוּ בָעָה\nאַרְבָּא וְקָמֶך מֶצ שֹׁבָת זָוָם בָּלָיו נִכְוּ בָעָה\nשְׁפִיל זָוָם וְכָל־זָוָם בָּלָיו נִכְוּ בָעָה\nזָרַז וְיִתְקַדְּמַי הַנּוֹמָת הַעֲרָבָה הַזָּמַן\nאַרְבָּא וְיִתְקַדְּמַי הַנּוֹמָת הַעֲרָבָה הַזָּמַן\nבָּל־לְיוֹא וְסְפָטָל־וְיִתִּי שֶׁהַדָּמָי אַרְבָּא זוזם\nוּפָק מִכָּל אַדָּה שֶׁבָּה זָוָם יוֹדָק הַבּוּר וּפְתָה וּי\nוּפָק שְׁלֹמָה בָּעָה וְיִתְקַדְּמַי הַנּוֹמָת הַעֲרָבָה שֶׁהוּא\nלַשְּׁה פָּעִים וּגְזַיִם כַּמָּהּ בָּעָה וּפְשׂ אַרְבָּא\nשְׁתַה כָּל־זָוָם וְכָל־זָוָם בָּלָיו נִכְוּ בָעָה\nזָרַז חַצִּי זֶוֶה שְׁרֹפָה וּלְיוּא וְהָאָב כָּל\nמִכָּל אַדָּה זָוָם שְׁרֹל־לִיוּלִי כָּל־מִי קָשְׁלָה וּזְמַן\nשִׁטְרֹשׁ עֶשְׁת וּזְמַן אָפִילָה כָּמָּהּ וּזְמַן קָשְׁלָה\nעָשָׂה זָוָם פֶּה אַשְׁקַנָּט עֶשְׁת זָוָם זֵר עֶשְׁת וּזְמַן\nוְגַנִּיאַר נֹכִים וְפָרַת שֶׁנֶּפֶר מַמ אַרְבָּא זָוָם\nקְרָמָת שְׁמַת זָוָם כָּל הַדִּמְא אַרְבָּה זָוָם\nשִׁוְרַק שֶׁהוּדָה עָנָפָי קְפָל־פְּנִי אַרְבָּא זָוָם\nקָצַי זֶוֶה זָוָם פְּרָדִיד זָוָם פְּרֹשֶׁה זָוָם וְהָאָל אָסַב\nפְּרָדִיד זָוָם פְּרֹשֶׁה זָוָם וְהָאָל אָסַב\nאָבָל־אַרְבָּה זָוָם פְּלַפָּר שְׁחֹר וְהָוֹד וְיִרְפַּקְאָמַ\nעָשִׂים זֶה פְּלִינְרִישׁ שְׁמַת זָוָם קָצָב\nאָבָל־אַרְבָּה זָוָם פְּלַפָּר שְׁחֹר וְהָוֹד וְיִרְפַּקְאָמַ\nעָשִׂים זֶה פְּלִינְרִישׁ אַרְבָּה זָוָם אָפָ וּפְשִׂים זֶוֶה עֶפֶק\nהַמָּרַבִּים כָּל הַדָּרַבִּים אַיְשָׁל־לִינּוּא הַאֲרָבָה זָוָם\nאַרְבָּא לְגַנְהָא עָנָגָה אַרְבָּה זָוָם\nרְוִבִּרְבָּה שֶׁבָּה זָוָם זֵר וּפְרֹא עֶשְׁרָה זָוָם תַּחְנ\nהַנְדֵבִי אַרְבָּה זָוָם וּנְקַנְבּוּ הַמֶּלֶךְ אַרְבָּה זָוָם\nוּחַצֵּר שְׁשִׁי אָפִיל־וּפְדִי כָּל אַדְיֹד דֶּאָקְס\nקְלֹפָס זָוָם וְשִׁדְקָם קְרָבָה אל הַיּוֹד דֶּאָקְס\nבכָּפִורָא וְלִיוּד זֶה וּרְפָדַה הַלֵּן וְסַפְיִי וְצָטַר\nסְלִמִינֵנִי צְטַי זֶר אַשְׁפַּרְי כָּל זָוָם דֶּר שִׁעְטָה\nוְצָטַע וְצֶפֶצ וְקָלוֹינְרִישׁ וְשֶׁר הַדָּבִי וְכַשְּׂת\nכָּל אַדְּבָד זֶוֶה עֶצְלִמִי שִׁגְדָּה מִי קָצַה אוֹ וּ.\n", "אַל כך זוז נגרד מַחְלָל סְטַז וּזְזַס\nקְשִׁי הִתְאַנָּה שֶׁבַּחְלִים שֶׁבַּה זֶוֶה זֶוֶה כָּל שִׁעְדָה הַרְדּוֹן לַכָּל סְטַז וּזְזַס\nזוז קלַפְתּ שׁוּר קָפְרִישׁ זֶה הָאָס חֲסֶן וָאָסְנָד־אַ מ\nסְקַל דֶּזֶוֶה יִחְכְרַז אוֹל הָרֹמָא שֶׁקֹּדֶם וָפֶנֶּט\nוָקְנֹדַר וְיִשְׁרָה שֶׁמֶּר אַהֲוָה הַלְּשָׁדַת בַּיִּן יְרִיָּן וְלֹשַׁב\nבָּדַכָּה וָוָה שֵׁאַה אַרְשִׁדְךָ הַשְּׁמַיִם בְּשִׁדְעַן בְּשִׁדְעַן בְּכָל קָלַפְתּ שׁוּר וָרָפֶת שֶׁבָּעָה וְיִגְמַי אַפְּלַבּ בָּכָל קָלַפְתּ שֶׁהַדְּשִׁיחַ שֶׁכָּל הַשְּׁמַיִם בְּשִׁדְעַן בְּכָל קָלַפְתּ שׁוּר וָרָפֶת שֶׁבָּעָה וְיִגְמַי אַפְּלַבּ בָּכָל קָלַפְתּ שֶׁהַדְּשִׁיחַ שֶׁכָּל הַשְּׁמַיִם בְּשִׁדְעַן בְּשִׁדְעַן בְּכָל קָלַפְתּ שֶׁהַדְּשִׁיחַ שֶׁכָּל הַשְּׁמַיִם בְ

["ספר ה", "המרא ומסור הברכונות ומסיב ריח הפה וויע ונטיש לאצטומ ולבבד ואין בו הזק ליקחתן קום המאכל ואחרין תערבתו יוקה ורד און ששה דלקה ואטפיק ואשאי מא שלשה חלקים קינלא וורוב וועז וועפיאן מכל אחד שני חלקים מאסף וקדראני גדול וואזון כוסרapat כל אחד חלך יודק וינפה וווקה ליכס משקל שלשה ושלים זוז מכל הסמיה לישרא אמליס ישראלים ויכשל כל ליטרא בשבעה ליטרום שעד שיש שיטאר ולקלה ליכן ואחר יוכן וויושם על אַתם הימים לכל ליטרא אמליכיש ליטרא פאנז סחרוי ווב וובשל עד שישוב כעצם הלקות רעבות. אחר זרה עליו הסמיה ישבה ויערה יטב וויצג בעצלות שעה ידוקה השתה כשקל עד משקל וחצך כ עמות תראקע נידר כמלאכנו מוסה לתועלות הנזכרו במענוג אشر ליפר ויקז קלפת אחרון נסיאג מירא לישטי עלי מלישא וזרעה אַרף פלנישק וודרונד וורוגן מכל אחד ארבעה זי מזק וענבר מא ד זוזים ליקא אלז אלואין הדרי שני משקלים ככנורא צחי כשקל קינלא ווארטנאי איקרי וועפיאר אַשפּיק סלטיקא ופסגתי ב זוזם פֿא וויאו ופסרכילן מא שֶׁן זוזם וחצן וועז וועז גרגיר ווער לפת וורא כרלו וילון צעירים וגרפֿל פֿיל משקל שני זוזם אַפּל שלשה זוזם יולש כפי החיק ויוונה ששה הדרים ואחר ושתה מא עוגד תראק קסן כמלאכנו גריני לישטי קינלא אלואין ליבן וליננא גלונא ג'נרא אַרמי לישטי אַרף זולק מוסר שלישית חלק משטור רביע חלקי יולש דעשה מעוגד סקר ש'ישר מועיל דפיפת תלב והפכה וכאבי האצטומ הקירם והמעים והוהיתה והטעפֿר אַרף וכובד העכל ולבוד הנשיבה והפֿיקות הזזות תערבותו יוקה קשור וּמן רגליצאה וקָשִׁיא ליננוא וקולט כּר פּלפּל שר' פּרּפּל אַרף וואצט ר וואפּו וועפּרא ושבלת זרז מא שלשה זוזם אַפּרֹמַק זוז מזק ד'אַק זרנברז ודרונד ובדולח בלתי נקב מכל אחד חצ' זוז מ'ירא ט זוזים ידוברו ו' אַ אַרו הסכים שחורים וכנופים וינוענו בדש משומר צקפז ויעשה ב' תקצף שעור זרוען בז' אַטיפּר הגדון נקרא בלשטי טריפרא ס וקגכע מועיל מרוע העכל וקור האצטובא וביודד למעים ורפֿין האצטומ והפקה וכוסף בתאות הגנגל תערבותו יוקה מירובלונש שחורים קל קלופים ששה זוזם בליריק ואמליט זרע כרפֿם הרניישטרא הינדי ואמיאש ואז וואוב פֿרס מא אַוקא שבודלת נרדי אָומוי וקדermannי ואקורי מא שלשה זוזם דארציני משקל אר. ה'זוזים פּלפּל ליבן וטשחור ובארשך ויכל ה'די בכל אחד הצ' הצ' אַוקא ס'ן ברזל שלשה אַוקות הדריד אַוקא וחצ' של אַרמי אַחצ' זוז יודק וינפה ולתת בשכּן ש'ק ו' יועג בדש בוסר קצפּול אחר ש'רשה וועש אַצל ה'אורך", "הערוכתו כנסום אחר יוקה מירובלונק יולש ובל רקש ושר אַמאנ וברודישן וסאסש ושידר דנוי ו. ו. אַקקאנ כל אַז חלך ברנוני אַזים ליבן וליננא אַכש כליכר לשן צעירים כ'ן ליבן וואזים כל'ם אחד חצ' חלך חוביו אוֹר ה'כנום שחורים כנופים וועזב בדש כוסר קצפּו ויכן חלך וועשה כ'תת ה'איך ה'הראך הדנול וווטס זכיכור בג'נים הו' רפֹא ה'תנ"ק וང'ועיל כ'נור אַר'ר ומחל"ל האצטובא ומסף בתאות המטג וברוט ב'כל'ו ה'העתה ושהווה ויכטן תנועה המהינה וטומר ה'תובב ותכני'ך ווהפּקה וופתפ' ה'הנץ תערוכתו יק ו. אַקורי קורט פ' אַרשטונלה אַרובה וופלה כל' אַ אחד שלשה אַסרים ז'ז כפ"ל אַר'ר ותננבי כל' אַה'ם אַסרים ז'ז כפ"ל אַר'ר ותננבי כ'ה"ל ו. ו. אַקורי קורט פ' אַרשטונלה אַרובה וופלה כל' אַה'ם אַסרים ז'ז כפ"ל אַר'ר ותננבי כ'ה"ל ו. ו. אַקורי קורט פ' אַרשטונלה אַרובה וופלה כל' אַה'ם אַסרים ז'ז כפ"ל אַר'ר ותננבי כ'ה"ל ו. ו. אַקורי קורט פ' אַרשטונלה אַרובה וופלה כל' אַה'ם אַסרים ז'ז כפ"ל אַר'ר ותננבי כ'ה"ל ו. ו. אַקורי קורט פ' אַרשטונלה אַרובה וופלה כל' אַה'ם אַסרים ז'ז כפ\"ל אַר'ר ותננבי כ'ה\"ל ו. ו. אַקורי קורט פ' אַרשטונלה אַרובה וופלה כל' א

["מאמר א", "כונסן ארה יקז מיטרליס\nלד אסלא ויכוכן וואש ויטסיד\nלינן אצרים כהן ארה לן שאר\nלאר אלו הכמים שוקה מיטרליס\nשאלה ויכו חלן יישת עזרה\nלד אסלא ויכו חלן ארה בק\nשאלה ויכו חלן

["פרה ה", "המשנה אסרים זעפראן אין מא עשויה אסרים אפו\nאפוריבי וארכוניאק וסאג ופליטרי ושרש יברוח ואל\nסודאנג וק־ יא ושבולה תרד וזרע כרפם מא־א אסרים\nומץ בלשמי ג'אסרים דבך כוסר קפף שער מצייק\nיולש בדש ויעשה כי־אף מפֶר.", "אל סכנג הוה כעון רב התועלת מועיל כח\nוכלהקוה והרפון בשה והקאלג שבה ומועיל לחרמי\nוהחנקים ומשהו תוכפתה הקדנות ומשקיט רוחה הרומת ת\nתערוכתו זוקק קשיא ליננא ובת אפרנג ושר\nשרש יברוח ווער שיקוטא וזרע שומר וגרגרי כלהפין\nואריטסילוניאה ארוכה וערצוה וכס וטנבר מא ד זוזם\nקדיכוני יד זוזן אופי ויקוש ואגון כוסדאק ומזרובלינש\nכרכומיים מא ויב זוזה גרופלי כד זוזן כינלא ומזון אל ק\nקשרי וריכן כרכומי ווער שילי מא ב זוזים אכורי ח\nזוזים שרפיני וירוני ומירי ושן שאשראין מא ר' זוזים כב\nמנא שט זוזן אצטור ליקודא טז מודראשקיון\nאו עלי הדם ונאיז ספירי וזרע אנהל מא זוזים יודקן", "וינפה וועזג בדבש מוסר קפקי ויעשה\nאצר אל בסרנה ובליטן אלקשיי העש\nהповושה בו זוקק קיומיש ארהמאנטיז\nופשרו הכושב ריבונה מא ד זוזים אונש וסנכי ת\nוַעֲפַרָה מַה אַז אָצֹר אַרְבָּעָה זֹוזַם מִצְוַל וְלִנְגָּא אַ\nאלֹהִים מַה הַזְּמַן זֶה יוֹלָב כֹּהַיִן יִדְוּן יִעְזְבַע עַד שִׁ\nשִׁתָּאָד וְיִשְׁה", "לא\nבעון החומר וה)... מזון ו... ו... ו... ו... ו... ו...

["## כאכר'א", "בזוזים עם ובשקה המאות הענק.", "### מזון אחר ב'לא דורי כועל כן הפלוינ וביקור", "ובכubo תערוכת אשפינ נרדי קשיא ליניאר וטעדו", "הגדי טירא וטעדרא'א ש'א אדיני אסידתי\nאשיקנס וסאו וריאובברוי וגרג'י כלשיי תורופליים", "אש"א מש"ז וזוים וגרג'י וברנגל'א באן קלופים וברנגל'א א'וקא", "מליאק וטעד א'גא קריי וקורילי מא שלהה אוקיות אג", "אגריק שני זוזים וכנסה אחרת שכנה זוזים אלאר'יס", "סיקטר'ס א' אוקא: אירואש ב' אוקות קלפת שרש שום", "שומן ל'יסר'ן חופי חק תשה ל'ישר'ן שר'ה.ק'ל", "בהומץ שלפ'ה ימים רוצופים וויושל'ן אז בקירה ויוורתי", "ר'תיח'א באש רכה ואחר סיסון ווושלה.הקלות והזרור", "ההומן בקדרה יונצק כן תדכש עליון ל'יסר'ן וצי ייב", "ויבישון באש רכה עד שתעב'ר ווורו על'יו אז אירואש", "השקות המרצצות ערכם ויעשה המוע'ז הה' אחר", "ששה חדשים השלה'ה זוז ב'מים פשרים", "### ארשטיון גדול פרוש המניעה המוע'ז", "### מזור אסף ות'ז: א'ב'כ'ת והודחת המערובות ותמרבי", "וברביעית ובקולונ וnezב הרח'ס תערוכת יוק", "ואפרבי וטעדרא'א וקשיא ל'קינ'א אומנוי וופי וואכ'א", "ונוקט'ר מ'רא ופ'שגר'רי וגו'א ארביקא וטעד קידון", "וורע חנדוק'א וורע ארטינ'א ודיל'ו ל'ובנה ולק'וכ", "מסואק ונסרית כרכיבי וערטר' ופל'פ'ל בני מא", "זוזו פל'יטרי וורע סיקליא'ן הר'א אדנ'א וויד'ד ייש", "הרע בד'רף וורע אל פ'אנ'אר וורע אפרקי כ'לא", "זוז וויד'רע ג'נקטי אשת' וזוים קליטס ותבכל מא", "ש'א שלא יישו בו פ'לפ'י יודק'ו היבשים", "וישר'ו הננסים ב'ין ר'יהי שלמה ימים עד ש'הן וויק'ו", "עם הדש וואז יוצק על'יו שמ' בל'שבי הטוב אוק'א ות", "תתמוד על' האש וב'ק על' האש יתירט'ן", "ששה חדשים ווהתה השלמה משקל וכ'ל על' ע\"ז שיתירט", "יהיה יותר טוב", "### ארשטיון הקט'ן מ'מע'יל במ'כ כה שומיל", "### הגדול תערוכת יוק א'ק'ו פ'ט'ר מא אוק'א פ'י", "וארבעה זוזים", "פ'ליטרי שלמה זוזים אמ'מי ש'ת אוקיות קשיא ל'יניאת", "ד'ובא זוזו זעפ'רא'ג ו'זוזים ג'פר'כית כ'רבייק'א אוק'א א'איפ", "א'יאופ'ור'ב'י זוז'ם א'שפ'ינ נרדי א'וק'א ינפ'ה וווע'ז ב", "כדמ'תא ובל'כ'ן ד'יאמר'ת מא עשרי זוזים ור", "ש'שער'ו הלה' ורביעית וק'צ'ר הנ'ימה ויר'קי ס'טנ�'י", "ש'שער'ו הלה' ורביעית וק'צ'ר הנ'ימה ויר'קי ס'טנ�'י", "והרפ'ון תערוכת ה'יקוק וורע סיק'וטא דק'ח וחצי", "ולovא עשה זוזים איר'שטי", "### איריס'טול'וניא'ה ארוכה ור'ובר'בי מא עשרי זוזים ור", "ז'דר'ן ור'וג'ני מא ארבעה זוזים צ'כט'ו ור'וג'ן בל'שום", "זעפ'רא'ן וורע המ'ל ופ'ש'ק'פ'ן נרדי שלמה אסת'רי ואלו", "### ג'לינ'ונ ו'מ'ש'ק ו'מ'ש'ד ו'ד'י ד'ארא'צ'ני ו'סאו ו'פ'נ", "ווד'ק ו'אש'ק מא עשה זוז'ם זעפ'רא ר'ובע א'וק'א", "ובנוס'ח אחר ז'נגל'א א'ק'א א'סטור ל'יק'ד'א א'וקיות", "### ו'ב'ט'ס א'ר'ק קש'ור ו'פ'ל'ה ש'ח ז'נ'פ'צ'ור", "### ו'ס'א ו'פ'א ו'ד'ק ו'אש'ק ו'איפ' ו'ד'ארא'צ'ני ו'פ'ל", "ול'פ'ל ל'סן ו'ז' קש'ור ז'י יונ'ד'ו קמ'סומ'ס ו'ויל'ש ו'ב", "בד'ש ו'ת'יש'ת ש'ה חדשים השתה צ'ח משקל במ'פ", "פ'שרים ב'רוכות נ'פ' ו'בנוס'ח אחר השתה מא שב'ן", "ד'אנק עד 'ס'ן בש'ק'ל'י ו'בנוס'ח אחר השתה כ'פ'ל'י", "וא'ר'ש ש'יחק כ'מ'ה כ'נוק'יר'א ו'ריה'ל לאס ו'לוז", "הר'ח ו'עומ'ה ה'יזה ו'גדרות ו'כס כ'מ'נה פ'פ'ל ב'ש'ל", "לו'ל ו'וינ'ו למשה ב'צמר ו'יכם כ'מ'נה בש'כן ז'נק ו'ניצ'א", "מ'נמה הר'ש ו'ת'עשתה כ'ה נ'ס ב'נ ו'לב'כ ה'זוה ה'ישע'ו ו'ת'כליות ו'מע'צ'ור הש'ת כ'ן אל ב'ור'א ש'ת'ה כ'ויב'ן", "### נ'ק'רא ש'ל'ה ח' ו'ר'ק'ט'ב מש'ק ב'טלא ח'י", "### אירואש ו'בל'ט א'מ'ור'ס היא המוע'ז ב", "### מ'ול'ט הכבד וה'טח'ו ו'ק'וי ו'פ'ותחת הסתמה", "### ו'נ'יהו ב'ש'ת ו'כ'ל'ות ו'נ'ול'ב'ה", "### ב'ת'ל'ת השקו תערוכת יוק ק'דוק כ'מ'ון כ'כרי'וט ע'צ", "### ו'ק'יא ל'יק'נ'א ו'קדר'ב'נ'ו ו'פ'ר'ה", "### א'ק'ינס ו'ר'ז כ'ר'פ'ת מא ז'ו פ'ל'פ'ל א'ר'ך ו'ק'ו ו'ק'ו ו'פ'ר'ה", "### מא 'ע'ז ז'ו מא'ן ז'ו ז'ו ב'ג'רי ל'בר ע'שה ב'כ'פ'ר", "### א'ק'רי זעפ'רא מא שני זוזים יהודו או'לו הסבנ'ט", "### כ'לו ב'כ'ים ח'פ'ים", "### א'נ'ק'ד'א ו'א מע'ז ו'ב'ל'ב'ו ו'בל'ט", "### אל'ב'נ'ל'ד'ור'וון ו'כ'ועי נ'ב'ק'אות המ'ה", "### הערוכת ו'ר'מ'ל'ב'נ'ש", "### ס'חורים בל'יק'ש ו'אל'מ'יק'ש", "### ש'ה ב'כ'ל'ש ו'ז'ק'ת א'ר'ב'ן ו'עשרי ז'ו א'ש'פ'ור'י ש", "### ש'ה זוז'ם קד'מ'ומ'ן ז'וז'ם פ'ס'י ר'ז'וים א'נ'ק'ד'י", "### זוז'ם פ'ל'ש ז'ור'ה ו'אר' ו'ג'נ'ב'ל ו'פ'ק'נ'וט ו'א'ס'ן מא", "### ב'זוז'ם ו'ויד'ק ו'נ'וג'ו ו'ויר'וב ע'כ'ן א'פ'נ'יד מש'ק ש", "### מ'ז'ה ב'נ'ור'ו ו'כ'ד'ו ב'כ'פ'ר ש'ה ח'ז'ה ו'ש'ה", "### נ'ייפ'ט'ן ה'ב'לי'א ש'ה בו הרפ'ואה בש'הורים ש'ה ח'ז'ה", "### ו'אך ו'ע'שה", "### מע'וג ה'ב'נ'ד'ור' ו'ב'ל'ש'ן ו'ב'ל'ט", "### א'ק'רי מ'ע'ו כ'מ'ן מא'ב'ה א'צ'ט", "### ו'נ'וג'ו כ'כ'ב'א ה'רא'ש ו'כ'ב'ה ו'הכ'ב ו'הטח'ו ו'חכליות ו", "### ה'זומ'ת ו'ה'ת'ה ו'כ'ב'ה ה'ר'ח' ו'הכ'ר'ס ו'הצ'ר'ת ו'הגד'ות ו'הכ'ב", "### ח'ל'ט ה'ש'ח'ור'ה", "### הערוכת ו'ש'פ'יק'ס א'נ'ק'ד'א ו'ל'יק'נ'א ו'ד'מ'ה ו'צ'ר'יה", "### ו'זעפ'רא'ק ו'ק'שיא ל'יק'נ'א ו'ד'מ'ה ו'צ'ר'יה ו'צ'ר'יה ו'צ'ר'יה ו'צ'ר'יה ו'צ'ר'יה ו'צ'ר'יה ו'צ'ר'יה ו'צ'ר'יה ו'צ'ר'יה ו'צ'ר'יה ו'צ'ר'יה ו'צ'ר'

["ס\"ר ח", "זיזים גירופלי ששה זוזים אליבוריון. לץ ורד אדום ייש\nוקץ מא ששה אסתרים ופלפל עשתה זוזים אלו המס\nדכנית שמחקים וכננופים ונקנים ויועדו ברבר סוסר\nקצף וועשה", "נ", "באדכה: ובלין בדיכורי, תועלתו כ\nכתונת הגדלתה תערוכתו זרנבד", "ודרני אופי וקשמור ופליסי ופלפל שחור וארוך וקש\nוקשיא ליניאר והורן אללהסום חרע נושקיאתי וקוטש\nלבני ואפופונק וועפראן מא ששה זוזים פיניגרינק ח\nזוזים בדוחל ב זוזים גלבנים וכריא מא שניס עשר זז\nזוזם יודק וינופה ווועג בדש", "ח", "מעז ב. מושיעי ובלין אל אנשי מועז\nכקבת הראש הישן ישתה בין מזז וועז", "ועס דש וכים פשרים ומועיל לנקфים. אם ישתה כל\nבכנן הוא מועיל כן ההזהיה וכן המורסא הקשה ופסיק\nהכותרות הגנוזלים אל העין תערוכתו יוקח מירא\nקשיא ליניאריה ופלפל ארוך ורצוני ופולי אשקיננט מא שני\nעשר זה זעפראן חשף עשר זה זרע כפר הריי טו וווע\nאנשי זרע כנסר כ. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב. ב.

["מאמר א", "ועזב בלשיטס מא דיווחו", "נה\nרא\nז\nז\nא\nר\nכ\nה\nר\nכ\nו\nק", "נה", "ונקר\nא", "פְּשֶׁי וְהַתְּלָת וְכִוּ וְעַמְּרָי הִוּי וְתָפָה הָמָדָא וְשֶׁעָוֹל וְרַב הַחֲלִי הַגּוֹשַׁנִּי הַעֲרֹכֶת וְקִי אַשְׁקִּי נָגַי בְּרִי קָשָׁא לִנְקָא קָשָׁה אַשְׁקִּי אַשְׁקִּי הַעֲפֵרָה מָה חֲלַק שֵׁים יָדֹק וְנִינְבָה רִשְׁה הַמִּרְבָּה וּזְמַל וּלְהֵבּוֹ בִּין כָּמָל וּרְעֹור הַבַּל וּיִעַן בְּדַשׁ מִסְרָה מִצְחַק וְעַזְשׁ וּבָנָו, אַרְדִּי תִּבְרִת הַהִיא", "האַשְׁקִּי נָדַי אַשְׁקִּי מַלְקָא", "נ\nא\nד\nא\nק\nו\nק\nמ\nא\nנ\nמ\nא\nמ\nל\nמ\nע\nל\nע\nמ\nל\nע\nמ\nל\nע\nמ\nל\nע\nמ\n

["ספֶר\nש", "זעפּלאָך דזומא רוזברג־זומא פּרָא\nומירא מא כז זוז־זדה־הפריז־זומא בקְנֶק אַל־עַז וְע\nויסון וְיושה־הפרֹא־ת וּוֹע. בזשׁ בדָרִים מוסר פ\nקקזג וְשַׁת־הַכָּל־זומא יִעְה.", "מענֹק־ת־מַלְדָק־ת־לַפְלִין קאכשׁ המ\nומזיעל־מַכְבֵי הַפְקִים וְהַקְדִּיס\n Gio\n", "ס", "משתתואש וּפְקַדְתּוֹ הַגְּשָׁת וְכָל־אַשְׁחֶל הַיְהוּדָה ח\nהַעֲכָדַק־ת־הַנְשַׁה־הַעֲשָׂל וְכָדָי־מִכָּם הַעֲלָפָה\nוכבי עַץ־הַגְּדִים וְהַגְּדִים אַן יִשְׁתָּי־תּוֹמִים וְשִׁוְמַת הַנְפָל\nקיזהוֹה פֶּר־דְּמַי הַהִלְיוֹם, תַּרְבּוֹדָן וּקְזִד קָזַע וְעַז הָיָר\nכֹּדַבִּי תַּפְרִיא וְסְכִלְדִי וֹכְפִילְי־תּיא־שִׁאַל־פְּלִיקְן\nוְנִכְמַצְנָא רֹמִיִּת יָטַשְׁקִּדְמַי קְרִפְגָּה וְאָטְשָׁטְרַק\nלִיקֹדָא מַא חֲמָשָׁקִים מִצְרַיָּה וְעַפְלָה וְקָל־פֶּש\nוְפַל־לָּכָן וְשַׁקְּנַק וְכָל־תּוֹבָר יַרְדָּק־פֶּש\nשׁוֹר־זְבַר וְארֶמְכָּא וְפַחַנָּה זֵר שִׁומ־וֹר וּבְצַע\nכָּדִירַי־מַל־צְוָיִם וְרַד־אָמ־שִׁו־פְּס הַפְּסָטְרָתָה וְ\nוגרַני לַשָּׁמָל־שִׁלְמַי מַל־שָׁל־הַקְשָׁק־דַּמַּנִּי\nשִׁקְלִים קָשִׁל אַשְׁנַפְּלַק־שִׁלְמַי קְדָשָׁנָה־שִׁכְל\nוּרְעַת הַדִּקְקַ וְשִׁדְקִים מַא אַבְרָהָם־שִׁקְלִים אַ\nאָפּוֹ וְזֵר גַּשְׁקַמְּי שֵׁה־שִׁקְלִים יִוכְרָבוֹן הַפְּלִיקְתָּ\nהַאַל־שִׁקְלִים וָמִנּוֹם וָשְׁרִיִּים בָּהּ רַהֲמָא־כִּין טוֹ\nשֹׁכַל־זֶה וְהוּא הַשְּׁרַשְׁוּ וְכָל־פֶּשֶׁב־דַּבְשָׁ כָּמָר קָפַי וְיִזְעַק־בָּ\nבָּלַי קָדָק.", "קָפָנָ אַגְנָ וְכָל־זָלוֹת וְלַפְשָׁן אַל־קָאָטָא\nמַאֲנָמָ וְכָל־כָּלוֹת הַפְּלִיקְתָּ וְאָבְרָת\nע\n", "ע", "הערוכמה דְּק וְאַפְל־שִׁכְל־אָגְגָה הַסְּתַרְתָּ וּ\nאַשְׁקִּרְפּוֹי שְׁהַאֹסְרִים וְשַׁנּוֹ זָלוֹת וְצָשִׁ\nשַׁלְּשִׁים אָמִיּוּ שְׁלַה־אֹסְרִים וְארֶעָט־קְשָׁט־פֶּר\nבָּאֹסְרִים וְארֶעָט־פֶּרֶעֶק פְּלִיקְתָּ שְׁתַהְוּ זָלוֹת הַזָּרָאָן\nוְגַמְּרִים גַּאַשְּׁוּ אָפֶּרֶת וְהוּא מַשְׁדַּמְּרָ אַ אָרֶבָה זָלוֹת מִד\nסְּנֹ אֹסְרִים כָּמ־שְׁרַשִּׁ שֶׁהַזָּלוֹת וְרַד־אָדָם יִבָּשָׁ\nבָּמִזְפַּטְרִתּוּרִיִּה שֶׁהַזָּלוֹת וְרַדְּ וְרַדְּ אַזְלָדָה\nזֵר־עַפְדָּה וְזֵר־עַגְשַׁקְּמַי תָּשַׁה־אֹסְרִים וְשַׁנּוֹ\nאָמִיאֹשׁ דְּזָלוֹת זֵר־עַגְשַׁקְּמַי תָּשַׁה־אֹסְרִים גַּגְיַ קְדִין קָל\nצְוַיִּר־עַל־לְבָנֹתָהּ עָשָׂה־אֹסְרִים גַּגְיַ קְדִין קָל\nקָלֹפִים שְׁמַה־אֹסְרִים גַּגְרָתְכַרְכְּמַי הַקָּשָׁה־אֹסְרִים\nגָּוָא שְׁלַה־אֹסְרִים וְשַׁנּוֹ זָלוֹת וְאֹרֶבְעַט־קְדִרַ\nלִיקֹדָא\nשְׁלַה־אֹסְרִים אָמִיּוּ וְשַׁנּוֹ זָלוֹת וְלַבָּנָם תֶּ\nתָּשַׁה־אֹסְרִים לְבַנָּה כֵּה הַסְּתַרְיִתָּ וְשַׁנּוֹ זָלוֹת וְלַבָּנָם תֶּ\nתָּשַׁה־אֹסְרִים וְאֹרֶבְעַט־דֶּבֶשׁ מִנְקַח הַקָּשָׁה\nאֹסְרִים וְאֹרֶבְעַט־קְדִונַיַּ אַרְשַׁטְלִיקְוַהּ עָלָהּ אַ\nשְׁרַל־יִלְיַת־קְדִלִּי־שְׁלַה־אֹסְרִים וְאֹרֶבְעַט־קְדִיקָ\nאֹסְרִים וְשַׁנּוֹ זָלוֹת קְדֹרֶק־פְּלִיקְתָּ שְׁלַה־אֹסְרִים\nכֹּכַבְנִי שֶׁהַשְּׁוּ וְזָלוֹת סְרַגְּמַי־שְׁלַה־אֹסְרִים\nלִיקֹדָה־זֶגְדַּ וְזֶגְדַּ וְרֶגְדַּ מַא שַׁנּוֹ אֹסְרִים וְעַז־\n", "רפואת הסגוניות ובכל־ין דיאַאירינדיניג\nהبوּרָה כָּכָ�מ־הַגרְּן וּפְמַק־דָּבָא", "10", "מה שלבעה צדי הכסלים תערוכת־א־נישא־זֶר\nכרזס אָמִיאֹשּ פֶּרֶא אַשְׁקִּינַק שְׁרַל־יִדְאַרְנִי וְאַ\nואָסְכִּי וְארִיסְטּוֹלִינְיָה אוֹרֶה אַלְשׁ תִּכְנִי־זֶר\nשִׁיקְשָׁא וּמְרִה וְרִיגְלִיעִיאָ קְשָׁא לִיגְנִיאָ זעפְלָן מַא\nוְאַקּוֹ אַזְעַבְּרַפּוֹמַע הַנְקַדַּ קְרִיקְוּ כְנַגְדִּישׁ וְעַז\nזְרַד אוּ וְרָדִים יַכְשִׁים חֲדָשִׁים מַא שְׁלַאַקְוִתָּ אַשְׁפִּ\nנַדְי וְאמִידּוּם הַמֶּה־מַא חֲצִי אַקּוֹ אַפְצִי פָּרִים מַ\nכֹּכְצִיּוּ כָּשִׁוֹר הַסְּמַר בְּמִסְפֶּר־יֹדְק וְיִזְקַחְנוּ שַׂצְּרַע וְיִוָּמֶךָ\nבְּדַבָּשָׁ מָוסַקְפָּו וְיִעְשָׂה וְיִזְקַחְנוּ כָּמֵנוּ וְיִדְיִם וָעַדְשִׁים וּ\nוּרְשׁ רִקְלִיעִיאָ וּתְקַרְעַ בּוּ וְעָשָׂה גַּבִּין הַנְקַדָּ\nשֵׁאָל שְׁלַהְאַו אֹרֶבַּה פָּעַמִּים בָּיֶךָ", "קורפּומָעַ וּכְל־שִׁן קְרִיקָמָאנִיטִפּוּ הַכָּ", "SD", "הַנַּכְסַב בְּפִואְרָה דָּא\nדַּאֲרֶצְי־מַא שְׁנִזּוּי וְרַד־אָבִישׁ אַמָּגִן קְרִישׁ מַא זֹ 察\nבִּירְדוֹ דֶּרֶךָ שְׁרַל־קְדִינְיָה־לִי־עַל־עַל־עַל־עַל־\nשִׁנִּי זֶה וְצָעִי־יֹדְק וְיִזְקַח־עַל־עַל־עַל־עַל־עַל־עַל־\nפְּרִואַת הַגְּפִרִית וּכְל־פֶּרֶא וּגְלַבְּנוּ בָצַל\nס", "ס", "זְמַלְּיַלְהַמְּקַדְתִּי הַקְּדוֹת הַמִּקְפֹּת וּפְקִדְתַּה הַרְעִיז\nוּקְדַל־תַּלְבָּה וּשְׁכֹּל וָכָל־שֶׁכִּין הַשִּׁוֹר־קְדָקֶת הַלִּיהְוָה וָרֹצְרַתְהַתּוֹ־הַשִּׁכְל וּפְכָל־עַל־עַל־עַל־עַל־עַל־עַל־עַל־עַל־עַל

["בנש א", "אַדְמָנִי שֶׁהוּזים אֲשֶׁר אַרְבָּעָה זֹומַי ק\nק-דָמָנִי אֹתָם גַּנְגִרִים שְׁלֹמֹם גְּרִפְיּוֹ זְרַח תַּחְשׁוֹ\nאֶסְרִים גְּרִפְיּוֹ נֶקְבָּה שַׁלָּה אֶסְרִים סְרֹגַןָּא שֶׁ\nזּוּמַי בְּדוֹל בָּלַי נֶקְבָּה זּוֹמַי אַל־כָּל־שֵׁנִי אֶסְרִ\nאֶסְרִים וְזּוֹ אַרְסְטִיּוֹ.אָהֵ אַרְבָּעָה תַּחְשׁוֹ אֲסְרִים זּוֹ\nזּוֹמַי סְפַז זּוֹמַי אַקְיִרַיִל־זַלְיָסָה אֲסְרִיִּי וְשַׁ\nמֶשַׁח אֲסְרִים אַסְטִיּוֹ וּבְזַמְּן אַ שְׁנִי עַצְדּוֹ שֶׁ\nשַׁרְטַד הַדְּמַי שֵׁנִי אֲסְרִים וְשֵׁנִי אֲדָמִים בָּא\nהַאַמְלִיקָה אַל־כָּל־שְׁמֹלָה הַאֹהֶבָה שֶׁלֹּה\nהַעֲרָבָה אַרְבָּעָה וּבְנָבַל וְכָסְלִיקָה וְתָ\nהַקְּסַר שֵׁנִי זּוֹמַי מְרַת־אֹב וּבְרַת הַדּוֹב וּבְרַת הַעָּ\nהַעֲרָבָה אַל־כָּל־שְׁמֹלָה הַאֹהֶבָה שֶׁלֹּה שָׁלַ\nוּשְׁמֹלָה הַהוּאֵי לָעֵת בְּיַבְלָה וְכָסְלִיקָה\nוּשְׁמֹלָה הַהוּאֵי לָעֵת בְּיַבְלָה ו

["כפרה", "ואריסטולוניאה ארוכה ואשרי וכצכי וקצי בלשמה ותינסאנג ואברנג קלף וקשיא ליקניאה מא ארבעה זוזים כחישת פוליקיריאה ומחישת אפסמתן וסירי ופרה אינקיננט מא חמשה זוזים זרע קושטוט וורע סרכך ו שער רקרציאה ומ识ה ואשקבניאה מא עשרה זוזים זרע כרפם וקושט ואקורי וורע שומר ואניש מא שלשה זוזים תורביד לבן חמשים ואהא זוז כזון כראכני טחוח ארבעה זוזי יודקן וירופו אלו הסמנים ויקראו ע עשרים זוז וווצק עלוי ליטרא אחת כים ושמן שיראנג אוקיות וירחח די שיסור המבים ויסוג השגן ואחר ילת ילתת בני הסמנים ויוושם עליו האניד המבושל ווירוב עירוב הלהיב ויוושם בכל יועש ושהתה ארבעה זוזים בוחל גכלה או כמי ענב השועל או כמי החלב וכאכא וכאכאנג ועוד זכבור בieuֹס איר בכללי הטס", "עד", "מעוג", "ולריכ", "נשים", "למה", "תערוכת", "זיז", "אפריבי", "פֿלִישִׁי", "וּרְפָס", "וּרְפָס", "בְּשִׁכְל", "אַר", "אַר", "שְׁכֹל", "שְׁכֹל", "שְׁכֹל", "מעוג ופרודוי ובלטין קונפּיקטואיר קא\nקאנדוריאר כועל כרוהות העיבת ו\nוהחלים וקלג ונקה ושהכלה ושהוקה ללב", "לנשים הנותר למה שיקה חלן כהנליים\nהערובות זרע נושקיאס וragi ככל אחד משקל עשרי\nזיז איפריבי פלישטי ושבנה ידיד וערפאן ככל אחד\nוּזְזָהוּ וּדוֹקֶן וְיוֹשֵׁל בָּשִׁכְל מָצָפּוּ וְיִעֲשֶׂה אַ\nאַר שְׁתַהֲשָׁכִּים וְיווֹשֵׁל בָּשִׁכְל מָצָפּוּ וְיִעֲשֶׂה אַ", "מעוג וועז באל כנדי טוב מאד קונדאר\nפרימיאורא תערוכת ועזראן וְיִוּרְבּוּ", "שִׁנְכַלְּשִׁלַי וְאַרְבָּעָה משקלים קא\nוּרְיַבְרַבּוּ וְדוֹקַ וּפְשָׁכְלַיִם וָהֹמֵכַ\nהַקְרַ וְהַספּוֹר הַזָּקַ וְהַקְדּוֹקַ בְּלִתּוֹ הַקְפַ\nפּוֹגָד נַהְיַ וְהַרְיַ פְּשַׁלַיִם אַ וְזּוּ\nתערוכת", "עַזְמַד הַפּוֹדַג וְבָלַט וְכָלָפָק וְכָלָפָק אַ\nקְלִינְט וְעָוּל בְּכָלַי אַצְטָמ וְהַבֹּ\nהַקְרַ וְהַספּוֹר הַזָּקַ וְהַקְדּוֹקַ בְּלִתּוֹ הַקְפַ\nפּוֹגָד נַהְיַ וְהַרְיַ פְּשַׁלַיִם אַ וְזּוּ\nתערוכת", "זוזים זרע כרפם וקומפּואל ושיריאגא דא זוזים\nריוברבי טר זוזים פלטר מזוזים אחר ארבע\nארבע ועשרים זוז יולש בדש וירשה\nבעון הורעים מזועל כמאפי הכד והכח", "והשחור והאצלו וה הגולדן בבסן\nתערוכתו זוקה קשיא ליניאה אומני אַנִ\nאַכְיאַשׁ זרע שומר ואמיס וספְלִיס וקשטור וורע שבת", "וְאַרְכְּטֹלְנִיאָה אַרְבָּה וְגָלָבֶנּוּ וְאֶרֶץ וְכָרֵי\nשִׁוּם בָּשִׁכְל כָּסָר קָצָפּוּ דִי טַפְקִיּוּר וְיִעֲשֶׂה", "בענוג הנקוכלו וואס וספְלִיס וקשטור וורע שבת\nוגרלו וואס וספְלִיס וקשטור וורע שבת\nכיוודד בעלות בלבלו הדעת וְכִמָּה הśוכמות ופּוֹקִת", "כְּלֹא וְכָלָפָק וְהוּא הָאֹדָם וְכָלָפָק\nהַלַּבְלָה וְחַלְשָׁלוֹ וְכִן הַהַלִּים הַנּוֹשֵׁלוֹ שֶׁלָּה הַצְּלִיחוּ וְהַצְּשַׁכְּמָת וְפּוֹקִת", "והדוקה הנשנות\nוהדוקה הנשנות\nוהדוקה הנשנות\nוהדוקה הנ

["καμαρα ά", "νιγρού και άμνη καιλανού υβρου ως ηδρασ μημ άερι\nνιβιανη νεισ μας υλία άμμας κυριού και υβρου ως ηδρασ\nνικού καιρού ήσθες και μανεί σαυρ υπο ομορύ ως ηδρασ\nκαι υπο υβρανη και υδρακεί υδρακεί υβρανη υλικού υβρανη\nσαλασ μανεί υλικού υβρανη υλικού υβρανη υλικού υβρανη\nνα μανεί υλικού υβρανη υλικού υβρ

["ספרה", "ביציא מא חמשה זוזים שקקאל ווננוביל מא ארכעה זה זוזים בה ופּלָפֶל לבן וּגְרִופּל יִשְׁבוֹת נרדי וּפְרֶא אַשׁ אַשְׁיַנַצְנַד וֹפַז חַנְפָּלִישִׁי מא זוז וְעַז אַשְׁקָמִי֙ שֶׁנּוּ דָאַנִּקִּי זַרְעַ אָבְשִׁה אַרְיָה מא עַשְׁה זָזִים חַסּוֹ אַרְעָבִים זֶז דַּבָּשּ שֶׁנּוּ לִיטְרוֹן הַשּׁלַה שֶׁנּוּ זֶז אַרְעָבִים פֿוּשִׁים וְיָזִים זֶז דַּבָּשּ שֶׁנּוּ לִיטְרוֹן הַשּׁלַה שֶׁנּוּ זֶז אַרְעָבִים", "פֿ", "תואר מעת אַלמיאמאי וּלְטָנָן אַשְׁמִי־\nזיכר שׁוֹא כָּגָנֹה וְנֹאָת וְלָפָלָגָי וּלקְר וּ\nוְיַקּוּ בָכַנּוּ בְפִי שִׁעְוָסַכָּל הַעֲלָל וּוּרְשָׁה כָּכָנוּ הוּא", "הגרפה וּוֹעָלַי תערוכתו יקן אַפּוּ וְאֹפּוּרַי וְקַשְׁנָּוּ\nוּרְאַצִּי וּפְלָפֶל תַּנְקַאִסְי לְכָן וּשבּוֹת נַדְר וּזְנַבִּי\nוּרְעֶפֶּל חֲלִיקָה שָׁוֹי יוֹקִי וּנְגֹפִּי וּוֹיִד בָּדַב שָׁמֹר\nקֶפֶּ וּוֹיִשּׁ בָּכְל וְוִעְשָׁה בָּעָי הַזְּמַן", "פֶּ", "מרקת דאכַּמִּין תערוכתו וַיֹּק וַכָּנַגְד\nואַגְּוָ וְהַנְּדָמָן חַרְנַבְּר וְדֶרֶג וְעָרֶב\nפְּאַב וְקָאַקְמַי מא שְׁקַל תָּלַשָּׁה זֶז", "זְוֹקַ וּיְדוֹתָה בַּחֲמָה רַתִּיהָ נַכְלָה וְיִוּרָב כְּבִנִּים\nכֹּתִנִּ קָמַח קְלִי קָשָׁה וְמָה כְּסַרְי וּהְוָה בָּכִן הַקָּן וְאָ\nואַחְיֹק כָּכָנוּ בָכָל יוֹם עַשְׁה זֶז וּפְשִׁוּ בָלְשִׁרְא\nהלַב וּוֹיִשׁ עַלְּכָן כְּשִׁוֹ הַחֲלַב שִׁעְו הַצִּפְר וְשִׁוּר\nכי זה מָו וָאֹד וְכָמָל לְפִלְחַ וְתִמְּהַמָּה בּוֹ שִׁעְו שִׁזְע\nבוּ וְהַאַחְיֹק עַל פּוּפָו מִים פּוּשִׁים אַ בָּאַמְשַׁ", "## תמאמר השני", "במיני האיארש כָּלֹמִר מִנִּי גִּירָש", "אָ", "אַירְק הֹא שֶׁר וְשֶׁסַל כָּל מַצְק וְשֶׁלָּפֶל\nזה כִּיאִור וּפְרִישׁוֹ הַרְפֹּה אָהֲלָת וְשֶׁל\nוְהַמִּלְשָׁתָל הַרֹאָשַׁלֵּן הַרֹאָשָׁה בְּשֶׁאָר", "הֹא אֵירָג רֹפּוֹ וְהֵה בִּמִּים הַקְּדוֹנִים אָבֵנָה לֹא ה\nהִפִּל וְשֶׁס אֵירָג אָלָה עַל זְה וָעֶה כָּרַכְא בְּזִלְתָה\nוָאַפְנַס אֵמָר לִמִּשְׁלַשְׁלַמ רֹפֹֹה אֶלְיוֹת כי כָּעָשֶׁה הַש\nהַמִּלְשַׁל הֹא עַנְי אֱלֹהִים נִסְמַר לַכָּמ כַּכָּמ בָּכִי מַקְדָּס\nהַיּוֹ נָכַנִּים מַהֲאִירָג בְּהִרֹפִּיאִם הֵיוּ כְּסַמְּקִד בָּכָל קָרַפְנַצְדָּה וְלַעְבּוּרָה\nוּזֹלֶת וְהֵה כְּשֵׁהוּר וּצְוִל לַעֲשָׂת בָּחַב הֵיוּ כָּעָרִבִּים אַ\nזֹומֵם בְּמַצְקִּים וְכָסְבָּנִים וּבְמִנִּי אָבֹזֶה עַד שָׁהוּר הֶה\nלַבְבַל לַעֲשָׂתֶם וְאַחְר הַזְּעֶבֶד וְהֶבְלֶק וְשֶׁלַקְחֶם וּב\nוּשְׁוֹלָם וְאַחְר נִסְבּוֹבָנְהֶה עַד שֶׁלַקְחָם כָּמָה וָע\nוָעַשְׂוּ נֶגְרִיִּים וּיִדְע הַרְפֹּה כִּי הַאֵירָג וְהֵא הַבְּשִׁנְחָק\nהַבְּשִׁלַּמִּים וְהַגְּרִים וְלֹא הַרְחֹק לְהִזְיִקָּם אַבְלָה\nבָּלָת וּלְבָנָגָה רַע וְשֶׁהֶם כָּלִי כְּשִׂכְּבִים כָּמָקָד רַחַק\nכָּמָה הַבְּשִׁלַּמִּים וְהַגְּרִיִּים וְהַשּׁלַיהִּה כָּן הַאֵירִיגִים עַד אַ\nאַרְעֶבֶד מַשְׁקִּל וְלֹפַעְמֵי נִסְלַקְתָּה וְשֶׁקְּוֹקָהוּ בְעַהְדָּה עַד שֶׁהִירֹד\nהַבְּשִׁלַּמִּים וְהַגְּרִים וְלֹא הַרְחֹק וְלֹא הַרְחֹק לְהִזְיִקָּם אַבְלָה\nבָּלָת וּלְבָנָגָה רַע וְשֶׁהֶם כָּלִי כְּשִׂכְּבִים כָּמָקָד רַחַק\nכָּמָה הַבְּשִׁלַּמִּים וְהַגְּרִיִּים וְהַשּׁלַיהִּה כָּן הַאֵירִיגִים עַד אַ\nאַרְעֶבֶד מַשְׁקִּל וְלֹפַעְמֵי נִסְלַקְתָּה וְשֶׁקְּוֹקָהוּ בְעַהְדָּה עַד שֶׁהִירֹד\nהַבְּשִׁלַּמִּים וְהַגְּרִים וְלֹא הַרְחֹק וְלֹא הַרְחֹק לְהִזְיִקָּם אַבְלָה\nבָּלָת וּלְבָנָגָה רַע וְשֶׁהֶם כָּלִי כְּשִׂכְּבִים כָּמָקָד רַחַק\nכָּמָה הַבְּשִׁלַּמִּים וְהַגְּרִיִּים וְהַשּׁלַיהִּה כָּן הַאֵירִיגִים עַד אַ\nאַרְעֶבֶד הִיא הֵה אֲפִית מִיָּצְמַי אַרְעֶבֶד זֶז צְמַצִּים\nצְמַצִּים כָּמָקָד הַנְּבִלָּשֶׁה זֶז מִירְבוּלְנַשָּׁחִים", "בְּשִׁנִּי אַשְׁקְדָשִׁנּוּ אַשְׁקְדָשִׁנּוּ אַשְׁקְדָשִׁנּוּ מִשָּׁלָה הַלָּוָן\nוְיָזִים זֶז אַשְׁקְדָשִׁנּוּ אַשְׁקְדָשִׁנּוּ אַשְׁקְדָשִׁנּוּ אַשְׁקְדָשִׁנּוּ\nוְיָזִים זֶז אַשְׁקְדָשִׁנּוּ אַשְׁקְדָשִׁנּוּ אַש

["מאפר ה", "ואשר אצמאן תוסמת בנסם אחר מחבר כן טסיק וגם\nהיהא בלשון אראמי מוסבים ככופתיאש וואג'איק\nופר'אך ע'שה זוהי ישירק יניש לישר בברשת התחנה בiegנו\nאראבעה זוזם ביטים ח貼ים וכרכש ו%SHEL ובריש ובריש ובריש בוגש\nאחרי השמיה", "שׁירא ארכינג' ובלט' ארכינג'ינוס סוס ה'הבר\nומעיל מכל חולי הלהבנה הגנה וברלו'י ג'הה\nומזועיל להתחלת המזב' בעין והזרבות קול הרטוב מ\nככאבי הגדין וקוצר הנשימה והכוזה ויצירות מילוח\nבלהחוג' עLOW ומעזיל כוזמים הכרכומים והגרז וঙס\nינן תסב תכאי האצטומ והבטן והרחם כשליקי הרן\nהרודא וככימ ש'וישב בתם משט קשזר עז' ש'ה ק\nקריסים ולבאב הג' והימית הגלליות והאשבים בש\nבבשלב הכרכפ' ולקקת האמידום וילעכ' ביט נסתיוראה\nש'ער ש'ולב בוגס ו'השידק ש'אך קולוניקס\nאראבעה קריסים במ' קסם ו'ם ו�ושק ל' ניכחת כלב ש'ו\nשוֹט ופּכֹד ה'מיס ו'כָּל כָּל ע' ש'ק חלמה ש'ה זוזם מ\nמשריה ה'ריכמים ה'נוזאים תערבהו קולוניקסידא\nשִׁנִי וְעֵשַׂי זְזַי פְּרִשִׁי וָאֶשְׁקִינָה וָפֶל וְלָיוֹך וְהוּי מִא שִׁת\nזקמיזריאש וָאֶשְׁקִינָה וָפֶל וְלָיוֹך וְלָיוֹך מִא שִׁת\nאַקּוֹת בָּצַל העכְבָר אַל'פְּרִיס וָאל'פְּרִיס וָעָפְרִיא\nוְנִסְמַא אַגּוֹר וָפְיסָלִין וָאֹפּוֹק וָאֹפּוֹק אַקּוֹר־קָמָל אַגּוֹר\nאַקּוֹת ד'אַרְצִי וָשֹׁרַפִּין וָנִירָה וְשָׁבֹת ה'וֹד וְדֶר\nוָעָרֶפֶן וְשִׁטְפַּן וָנִירָה וָפְיסָלִין וָאל'פְּרִיס וָעָפְרִיא\nאַרְדוֹ וָאֹפֶס וְתָנָן וָפְיסָלִין וָבָשָׁל תַּדְר וָאָבּוֹך וְנִג\nוְזִמְגַּל מִא שִׁנִי זוזם יִנְקָיא אֶשְׁטְקִינּוּ שָׁא זוזם וְהוּי\nוְיִדְעֶה וְשִׁטְפַּן וָעָרֶפֶן וָפְיסָלִין וָעָפְרִיא\nפְּשִׁט ה'מַצְמָע ה'שַׁמַּחַה וְדֶר יִשְׁכִּי מַפְתַּה אַשְׁכִּל\nפְּשִׁט בָּשָׂר עַל ה'עָוָד ה'מַצְמָע ה'שַׁמַּחַה וְדֶר\nפְּשִׁט וְעָרֶפֶן וָעָרֶפֶן וָעָפְרִיא וָעָפְרִיא וָעָפְרִיא\nפְּשִׁט וְעָרֶפֶן וָעָרֶפֶן וָעָפְרִיא וָעָפְ

["תיאדריטוס אחר כvicור כל ההלכים רמת\nהמתעוררים כן הקור והלבנה", "תערוכתו אלואן שלישים זוה זה אגיקרים ע\nעשר זוזים", "אקורי וזעפראן ורציני וכה וא\nוהרכודיקטיל קשיא ליניאה מא שלשה זוזים כמדרי\nככדדיאום פלפל לבן ואשרי וצצי ב Law מ' שני זו\nזוזים פלפל שחור וקשטור מא ארבעה זוזי רויברוי\nכירא וטבלת נרד מא זוז דכש די ספקו השתה ארבע\nזוזים במים חמים ותישן ששה חדשים", "תיאדריטוס אחר מועיל מאלו רחלים הם\nהמתעוררים כן קור והלבנה אחרסן שמש", "שכנה עשר זוזים אגוז כוסדא שנים עשר זוזים אלו\nאלואין סיקט-ז' ששים זוה אגיקרא ארבעה וארבים\nזוזי רויברבי שלשה זוזים פלפל לבן וונגינ-אג' מא אר\nארבעה זוזים זעפראן גירופלי אקורי וכה אשקורדי\nשבע זוזים אמומי ופּוּ ופלפל שחורי וארוך ושקינ\nואשקייננט מא שני זוזים אשתי שכנה זוזים יחק ויר\nינינפה ויולש בדש ד' ספק ויתישן ששה חדשים השתה\nהשתה ארבעה זוזים במים חמים", "תיאדריטוס באנז בוסדא בעי כל חלי הראש\nשנים והשתות ובלבול הדעת וכבא הראש\nוסבוכו והכפיה ומחלשת הראות וכבא הכבד", "והשתה והכליות וחקלור ונהיר הגדות הגצר ומן הצ\nוהצרעת והנגע ומכאב הנקרס והגדים וכף הירן ומן ה\nהקרדוןות והגנישות בלי הזק\nאנור' ששים זוה אגיקרא ארבעה ושרים זוה אשקו\nאשקורדיות ועריצ בלשמי ושבן בלשמי וגרניר מא ד'", "זוזים קסש תכנה זוזים אקורי וצטפ ורציני וגר\nוגידו ד' מא ששה זוזים קשיא ליניאה ואגוז כוסדא\nמא שנים עשר זוזים אפיתומי שבנה עשר זוזים במלת\nדרר ששן זוזים כמדדיום שמנה ז' ים שעה שני זוזים\nשלשה פללים ואפרורי מא ארבעה זוזים פפר' א\nאשקייננט שנ' זוזים ניגניאמא ארבעה זוזים אכומ' ב", "תיאדריטוס משלאל אלואין ששים זוז א\nאנאר' ארבעה ושרים זוז כטט וערפ\nוזעפראן אקורי דארציוני שבלת נרד מא", "ששה זוזים רויברבי ברנדו בלשמי ושכן בלשמי ו差\nואיפורבי רטלה פללים וגיניאמא מא ארבעה זוז\nנמאדרדיום וקסט מא חשבה זוזים קשיא ליניאה ו\nואפיה־ימי מא שנים עשר זוז מירא ופרח אשקיננט\nואמסומ' מכל אחד שני זוזים אשקמוניאס עשרים זוז\nדכש די פסק ושתה והמעשה והתועלת בראשון", "נירא גליניק נסך ההמן מתועלותיו שהוא\nזותר דיווותר כתר לעשתה כן תיאדריטוס\nליבוגדיאומ ומועיר כן הפלאג והלקה והכיצה והרפ'", "וכנה כן הגוף הבתרים הדקים בעבים והתחלפי\nומחץ רפ'ין המקה ויצאת השתן כבלי רצן", "J", "K", "L", "M", "N", "תערוכת קולוניקטס ונא אגיקרא וצל העכבר ציל ווא\nואמוניקא ושקמוניא ואליברום שחור ודיור וופוריק\nואVESPOREUM MA SHS ASH ZU ZU A SHFUM FISHIM UDI\nאך ווכזדיקס וירש ויקש ליניאה מא כח\nזוז איר ווררפ' ון אירטסוניאה ארובה ושה\nפּלָפַל ווֹדָר ווֹדָר וֹדָר וֹדָר וֹדָר וֹד

["פָּאָמָר בַּ", "סְמִינַי וּוֹשֵׁלֶּוֶת וְקַמְּרֵת הַרֶם הַחֹד וּוֹשֵׁלֶּוֶת מִיָּם בָּטַר שָׁה דָּאָק וְכֹל שָׁה חַצִּי וְסִמְי אַחְרִי קְהָל אָרֶם יִשְׁרָאֵל וְצָוֹר עָלָיו בְּמַשְׁקַל וְיִשְׁכַּח בְּצִחִי הֹוָי עַד שִׁצְעַבְדָּוֹ וּוֹשֵׁלֶּךָ עַלְיוֹ כֹּשׁ הַבָּשִׁים וְיִשְׁכַּח שִׁכְל וְשִׁכְל עַד שִׁצְעַבְדָּוֶת וְאַחְרִי עַלְיוֹ כֹּשׁ הַבָּשִׁים וְיִשְׁכַּח שִׁכְל עַד שִׁצְעַבְדָּוֶת וְאַחְרִי זֶקֶק וּוֹשֵׁלֶּךָ בְּכֹן הַעֲפִלְפָּרָן וְמִדְרָא וְכֹהֵן מַא עַלְשָׁה אֶקְרָמִי וְבָנָס וְכָל הַשִּׁמְעַל אֶחָר יִשְׁכַּח הַקָּח וּוֹשֵׁלֶּךָ בְּכֹל זְכַזְּבָה וְכָל אַל יִשְׁרָאֵל וְכָל הַשִּׁמְעַל אֶחָר יִשְ

["ס\"כ א", "ב\nהכולי ליניגום מועיל כן הרוחות ה紀ות ורקסם וידחה הagenות וכיעיל לעכל\nתערוכתו ברוק הצי חלן כasper כרבי ש\nשרוי בדורך קלי פלפל לבן אירך ושחור ועלי רוטא\nמא חלן ולפעמים יעשו בהשאת כשקיים שוים בכל\nהתערוכות רל הכון והפלפל ורדוא ובורק והענין הזו\nהה מתוך השבע מאד ואולי יעורו כהסינים הנשיאים\nהשה בשותם ככל התערוכות רל הכון ון כורק\nחצי הכמות ווובח' כן הכון בראכני וيسה בחומץ\nהד ואחר יקלה יהיא הפלפל לבן וזה כי הוא כחוקה\nהאצטוטכא יותר משני המינים האחרי ר' פלפל ארו\nארוך ושחור וזה מה שאיננו קטן ולא יהיה קליפת ע\nעכה אבל מצותו שירה כהד השרקל ווובח הם הש\nהשלים הגדול והבוקר הנה אב העשה הרפואה לכי שטב\nשטבעו עצר ובאמני בורק רצוני לומר נישום וה\nרוא נאנארנא站ן והא האדום ואם תעשה לכי שהוא\nמותך השבע חשה הבוקר האחר ייהה כה שישליך כמ\nבנני צצי משקל באלו הרפואות אשר יзнארו וולי רו\nודוא כ חנה יחיו וכאש בשוער הזה שאם ינגבו בחוק\nיהיה מעלה אכ כמה שהיה על השוער ואס לא ת\nהגביל והפני זה לא יסיר נפחה באחת מאלי ואלו חד\nמינים אכנים מערבים בדבש כיסר קצלו ופעני\nלא יערבו כדבש וشرמה ללבש בכלי דבש ואס יצר\nיצטרק אלו יוזלך במ השוער או במזון.\nאחר נאות וזויה רפואה לבדה תקק קודם או לאחר דם\nהמזון ואותו שיחוי כ逾ור בדדש כוסר קצלו הוא ית\nזיתר נאוח בענין הזה וזה כי הוא כסייר הנפא ל�נمي\nוראו שיחיה הרחש טוב כי ייצטרק שיחיה הרפוא הוא\nחזרה בענין הרוח ושריק בחזק וראו שיחדע נב שאס\nאתה תרצה שיחיה הרחקו יותר שיחיה כחישום המכנ\nג'שנים וזה כי אנג'הכרתי אדם שחק הרפואה היא\nשחיה נמרת כי לא ודעבה כה שיכרנו ולזה לא התיר\nהשבע כל'ן אבל הגדיה בחוזק ופנוף מה ובא אלינו ל\nלשאל ולידע הסבה כי זה הוא חשב שמצא כנוף א\nאו"ו האדם סגום כה והוא הסבה כמם שקהה וכאשר\nהודענווין כי הסבה הזה ענין הרכבתה והרבינו שננת\nכמו שהודענווין ונשלמה פעליה ולולן רז'א ש'מ'זת\nהסבירה ברכבת הרפואות\nמרקחת לירטלעשת ובלטין שובליטש ו\nוהוא לערת הרופאים ונותר לקור האצטום\nה/+ח ו/ה/ח ו/ח/ח ו/ח/ח ו/ח/ח ו/ח/ח ו/ח/ח

["פֶּאָבָל", "ה满城中，各省在本省和他省都有机构设置。这些机构负责管理全省的教育工作。这些机构通常由省立学校直接管理。这些机构一般由教育厅或省教育厅直接管理。这些机构一般由教育厅或廳級管理。这些机构一般由教育廳級管理。这些机构一般由教育廳級管理。这些機構一般由省立學校管理。这些機構一般由省立學校管理。这些機構一般由省立學校管理。这些

["ספר ה", "הרפאות וילוד בודש כומר קצבי ושון. חומל כקר א\nאחר טשה חדשים השתה כשלק זה בהלכ בקר נכסים\nהנקרח מחץ ומאכל ויהיה. בו כן כישל בהלכ בק\nעוד קשקו", "כרקות אנגנאר ה duty ע"ב כמ"ב הכ"ב, ח\nוהצטוכות והקורי ורוהות העבודה\nתערוכת ויקח מלפלה ויהו מרפסה", "שנים עשר זה אנגנאר שהור ארבעה עשר זוזם פיר\nפּיסר־גלין ומנסכּט"ו ושדי־גיאה ונסכּו־יום. ש\nשמה זוזם באַש ש. ש. עשר זוזם יובדו הסבנים\nהאל שווים ומנכים. יוע בדש כורק צוו ווצע\nבכל וועה בעה תזון", "נסוס אח"א אנגנאר מודנ"ל בקושי הכ"ב\nוהבכ ווקרו והמים הקרומונים ותקור\nה אצטוכות והליטות יוקח אנגנאר ש"ש\nש璋ור משק"ל עשתה זוזם ו-זבג ולו בל־ליכו וואש\nשכנה זוזם ונגב ולו בל־ליכו וואש וק"ל מונאה ק"ל וק\nאיאש ווע"ב פּאָנִישׁ ש. ש. ע"ב זוזם\nכראמ"ו וארט"נ א"מ ש"ש זוזם כירוכ כ"ל ש"ש\nמנוק"ל מעריע"נ שב"ח ז"ל ק"ש ע"ב זוזם פּו\nפלֹפ אַרְך ו.—שֹׁחָשָׁמ אַ ארֶבֶע ז"ל ש."כָּל־תָּא־דַר שִׁמ\nהָאָל וְגִרְפִּי וְאַפְנָד יָלַן שִׁעְרִים זוֹ ח. בְּרוֹמַנ\nכְּבַד וְיָעַבְרָה בְעַת הַצֹּר הַשִּׁוּ חַל בְּדַנָּשׁ אַ נָגִיש\nובשְׁטַק וָאָפַּק נָרוּ", "מרקחת כפּורא כָּל בַּי כָּרֹת ה' אַה\nהאנצומ"ל וְכָבַד הַרְחֹמֶת וְיֹ\nה kıְוָע וְזֹל ה' עַבְרָתָה מִמָּךְ\nכָּל־תָּא־דַר וְגִדְלָי וְקָרֵי־לֹא־אָמ\nכ

["מאכר", "הלהבה תערוכת ושבילנות ורדיות רופי\nוורע כרף ואניש ונצציס מאז ליניאא אלואין שלשה\nזוזם גרופלי שני זוזם טאסש שני זוזם וחצי קינלא\nסך מא שני זוזם מירובלונש ככלש וילע שروogi בין קינלא\nופלנג בשך מא שני זוזם וחצי אגז מוסקאר זוז וחצי\n和社会ר שלשה זוזם ודروק ויקלו ארואטאיסק מא\nשני זוזי יולש במכיב השלה שני משקירים\nכרקת דארציני ובלטין די סינוכומיה\nהמועיל מהולשת הכבד האצטומטיק ו
הוכליות ונדוקה הלהיווח תחבות וגרש\nהרוזות תערוכת דארציני ויניגא אלואין אי\nואירונול מא ששה זוזם גרופלי, ופלפלה שחור וארץ\nוהבנות נדר ואשרי מא חמשה זוזם אגז מוסקאר וירופלי מא\nנבעג שמה זוזם אגז מוסקאר וירופלי מא שני זוזי\nכיה ואניש וירע שוטר וקשיא ליניאה שלשה זוזי יולש\nברדס מוסר צקפוי וירע\nמרקחת הnettיז ובלטין אינדינ מועיל פן קה\nהקולגנוק האצטומטיק וביבי הארקים והנק\nונקרס תערוכתו שיטר ונקאד\nוכיוון מאז ליניאא אלואין מא אגוז וירופלי מא ע\nפּלפּלה שחור וארץ מא חמשה אסרים ונאכּוּל חמשה\nאסרים מירובלונש שחורים טשאים אסרים נרכסן\nשני אסרים גדריאופלי חמשה זוזם אגז מוסקאר\nאטררים מאס ד זוזם פאיד עשה אסרים טשאף\nכמינו בעת ה elsewhere שני זוזים בין שינ\nכרקת זבכיז ובלטין די זיבריה מוע\nמעכל חלופריה האצטומטיק ומעי ומע\nומכּתל האצטומטיק ומעכל חנוכות ווְמִ\nוכיוון מאז ליניאא אלואין מא ע\nנובכיז עשרי זוז גומא אריבק וואגז מוסקאר מא ע\nעשה זוזם גרופלי דארציני מא חמשה זוזם אגז פ\nמסוקרא זת עֶפֶר זן אמִידו שִׁנִּוִּוּ וְאָרֶץ\nסוקור טברת לירשא\nמרקחת מוסך ובלטין די נישטן וועל פ\nכחולשת האצטומטיק ופריחת ויהוות\nוְטַחְמּוֹ וּפְרֹקֶת הַבָּ\nתערוכתו\nספַק חצי משקל ואגז מוסקאר וקרדומוני וירופלי וינג\nונובכיז ופלפלה אַרְזָי מא עשה זוזם דארציני שלשה\nזוזם ליניגא אלואין אוקא ועפֹּרָא מא שני זוזים סוכרי ב\nכשְׁקַל הַבְּל יולש וירעשה\nמרקחתอง האטרוג ובלטין די סיסטריגרגר\nההוות ומעכל חמאל\nהרהיח חמה\nתערוכתו קלפת מא\nליב\nכערונל וגלטין פּישארש מועיל פ\nואמליסש רישיסר הגדי וונגביו ופלפלה אַרְזָי וסְפִירָא\nואשפִּיק נרדי מא עשה זוזי אַרע בדיטר מא\nליב\nסער אַ רטסב וירע כרי חורא גניז וירע אַורס\nוירע ככיאה וכשמים וחב אל כצורה ולשון צפרים ו\nוּשְׁמַשְׁן קינ派 וירע צניז וברוז דאָן וליגנברג\nצינובר וחב אל רערש מא שלשה זוזי וונגביו וירוניג\nונלגר ופלפלה אַרְזָי מא חמשה זוזים דארציני ואנף בר\nמורשדא וכאן לבן ואדזב מא שני זוזם טומא אַשְׁט\nאַשְׁטַנִיק חמשה זוזם אַשְׁטָלָא צלויה שלשה זוזי\nפּאָנִיד כְּמִשְׁקַל הַסְּמָנִים כָּל ידִיק וּגְפַּת וּזְעַד בַּדָּב\nמוסר צקפוי השתה שני זוזים כִּכְל שולש אַז חלף ח\nח וּבְא כִּכְל הדרת בַּדְּרִיכו פֿוּק\nמרקחת אַרְכּוּ מִפְּרִית הַכְּל וְרַחַק\nהאצטומטיק וְכָעָל וְשִׁלְמַה הַכְּל\nתערוכת וּרְעָפָת\nזֶרַע אַל רָטָב וְרַע כרי חורא גניז וירע אַורס\nוּרְעָפָת בְּצַוַעְרַפָּת וְרַע\nוּרְעָפָת אַל רָטָב וְרַע כרי חורא גניז וירע אַורס\nשִׁנְעַל כְּלִסִים וְשִׁנְעַל כְּלִסִים\nשִׁנְעַל כְּלִסִים וְשִׁנְע

["ס\"ר א", "אראבעה זוזם ס'ינ בריל טרוי בחומץ כ' י\"ז מנובן יווד\nיודק וינופה וילתת בכ\"זון חלב בקר ויוולש בדבש מוסר\nקצפו ויעשה אחר שני חדשים השתה. השלימה שני זז\nזוזם", "פ", "כרקחת ליננא אלואין לנו תערוכתו", "קרדוני גנביל ודאצرو ונאשיא ליגנאה\nויעפראן ופלנג ופלנג משך הרגד פ'א חמשה זוזם\nש'פ'רי זרגב סדאגה הנווי וגרואולרי פא שלשה זוזם לינ\nליננא אלואין פא ז משקים לאזור ככפורה שני דאג\nדאגקים תורביד עשה זוזם מלח זוזי ישחקה הכל וילק\nברקחת בדבש או בכוכרי ככרוז עשרים זוז חוברו ה\nהכנים כלם שחקות וכנפות ויעוג בדבש מוסר קצפו\nמא\nתערוכתו י'ק כור אר erni\nזמעוצר השת\nאכון כראבני וטרסליום ותנביל ופלפ'ל לבן מא ש'נ\nעשר זוזם אשקינובא חמשה זוזם חמש הירן כנקו\nבער'עניו ושקל מתק קלוף בש'ה קליפות י'רוי רוד\nבא עשה זוזם יוחזר הסנים האלה ויעדה התמר ב\nבחוטן י'נ'ו ולילה ויוודק השב ויעורע עם אלו\nסמכנים ויעוג כלו בדבש בוסר קצפו ויעשה בעת ח'צ\nה outward", "פ", "הכרי אחר יוון תמר הירן כנקה כב\nכער'עניו מאה במקפ'ל לבן ות\nתשרהו בהמץ י'נ'ו י'ז מ'ל'ה וירוס\nוסר ויוורא יבש ורג'ב לינ ושקל כ'ר קלוף מקרфתיו\nבאה וחנישת שקדים אשקינובא חכשה עשר זוזם תו\n Theory", "פ", "תמר'א אחר זומל כ'ה. חק'ת הוזלהס י", "ישתב ב'ק'ץ ו.ז. ו. מ.ש.ל. כ.מ.ל. ע\nעל'י י'ק ו'נ.ב. ו'פ.ל'ל לבן פא א'ק.ע\nקסקינובא ש'ת א'ק'ות ו.ח'ב הירן כנקה מגר'עניו\nב א'ק'ות ש'ק בה'ק קלוף ב.ק.ל'פ'ת ו.ש'ל. ר.וד. פ.א ד\nא'ק'ות י'ודק הכנים לבדב ו.ו.ע.ה תמר בחומץ י'נ'ו\nזיבר'ש לבדו ו.ס'ו ו.י'ד.ק. השקים לבדב.כ ו.ו.יע'ו.ה\nהכל אחר.ז.ו.ע. בד.ב.ש כ.וסר קצפו השתה. משק.ל. ש'נ\nזוזם", "פ", "תמר'א אחר זומל כ'ה. חק'ת הוזלהס י\nישתב ב'ק'ץ ו.ז. ו. מ.ש.ל. כ.מ.ל. ע\nעל'י י'ק ו'נ.ב. ו'פ.ל'ל לבן פא א'ק.ע\nקסקינובא ש'ת א'ק'ות ו.ח'ב הירן כנקה מגר'עניו\nב א'ק'ות ש'ק בה'ק קלוף ב.ק.ל'פ'ת ו.ש'ל. ר.וד. פ.א ד\nא'ק'ות י'ודק הכנים לבדב ו.ו.ע.ה תמר בחומץ י'נ'ו\nזיבר'ש בלבד ו.ס'ו ו.י'ד.ק. השקים בלבד.כ ו.ו.יע'ו.ה\nהכל אחר.ז.ו.ע. בד.ב.ש כ.וסר קצפו השתה. משק.ל. ש'נ\nזוזם", "פ", "מרקחת פ'ר'ו.ר'ום ו.בל'ט'ן קבר'וש'אש\nכ.ושקט'ם העוצר הכ'ויל מ.ר.וח. הטח\nה.ח.ור'ם. וה.ל.יה.ה.נ.ג.א. ו.כ.ח.ז.ה.א.צ.ס", "וער'ו על' תאות המשל. ו.זומ. המ.ר.א. ו.כ.ח.ז.ה.א.צ.ס\nובע'ו כ.ר.ה.ר.ח.ים. ו.ה.ל'ת.ה.ו.ס. ה.ה.ו.ה. כ.ה.ח.ור'ים.\nתערוכתו כ'ור.בר'ונ.כ.וב.ול.ש.כ.רוכ.כ'ים. ו.ש.ט.פ.\nו.ור'ע כ.רפ.ס.ב.א. ט.ש.ה. ז.וז.ם. בל.יר.יק.ש. ו.כ.ל.ס. ו.א.\nוא.פ.יא.ש. ו.ת.ור.די. א.ד.ם. ו.בל.ן. ו.פל.פ.ל. א.ר.ו. ו.ש.כ.מ.פ\n.ק.ל.פ. ו.פ.ל.פ.ל. ב.ר.א. כ.א. ש.כ.נ.ה. ז.וז.ם. א.ש.ט.ר.י. ז.וז.ם\n.ב.ק.ו. כ.ב.ש.ק.ל.ים. ק.ש.ט.ק. ש.ק.יא. ל.יג'נ.יא. ו.גר'ו.לי. ו.כ.ב.א\n.כ.כ.א.ס. ו.גל.נ.ג.אר. ו.גר.מ.ש.ן. פ.א. ר. ז.וז.ם. ע.נ.בר. ב.ש.ק.ל. ס'ינ", "ל.ר.ל. א.ק.ר.ק. א.ק.ר.ק. א.ק.ר.ק. א.

["### כמאמר נ", "לבן האדום ושני מיני הורדי אדום לבן ואגף מוסקף מא\nמאיש וארץ ני וגלג ור נובניל\nואשפיק ויסכבר מא אירעה זרים וירטולונש ופלל\nוברליק וגלדינש ו.ה. האלינן תחתון וקלחת ש\nשר נפנים כ.ע. ע.שה ז.ז.ד. ש.ט.ש. ו.ה. ו.א.ש. ו.א.ש.\nוצפר'ן הבושם ו.כ.ה. ו.לו.ש.ן. ו.פ.ס. ו.א.ר. א.ס. כ.ן.\nואזוב. פ.ס. ו.אר. ו.ק.ד.נ. ו.צ.ד.נ. ו.ק.ד.נ. ו.ק.ד.נ.\nח.משה ז.ז.ד. א.ג.נ. ה.ג.ד. ו.ח.ף. ו.כ.ה. ו.יד. ו.ש.ק. ו.ר.כ.ב.ר.\nק.ל.ת.ל.ב.ה. ו.ה. ו.ק.ד.נ. ו.פ.נ.ש.ש.י. כ.ע. ע.ה.ב.ה. ז.ז.ד. ד.ס\nוכ.ס.ינ. ה.ב.ר.ז. ל.ה.מ.צ.ו. ה.מ.ח.ו.ה. ב.י. י.ח.נ.י.\n.ע.ע.מ. ר.בו. כ.כ.ש.ק. המ.ס. כ.כ. י.כ.ו.ש.ל. ב.י. ו.ש.ן. ע.\nש.ית.ב.ה. ו.יד. ר.כ. ה.א. ו.ס.י. ו.ת.ש. ו.מ.כ. ו.עו. א.ק.ו.\nבר.ק.ות. נ.ס. ב.ש.ע. ו.א. ש.כ.ו.ע.", "נסיס אחר לס.ל. הכ.ר.ו. י.ו.א.ת.ל.ק. ו.א.צ.\nה.א.צ.ט.כ.א. ו.ה.ח.ור.ו. י.ק. ו.יר.ב.ול.ש.", "ב.א.ב.ול. ו.בר.יק. ו.אמ.ל.יס. ו.ש.ר. ל.מ.י.\n.ו.ג.ב.נ.ל. ו.ל.י.נ.א. ו.א.ג. ו.ס.ו.ק. ו.א.ד. כ.ס. ו.ו.ד.\n.ו.שב.ו.ת.ל.ק. ו.ד.י. ו.ש.ק.נ. ו.צ.כ.מ. ו.ע. ע.ה.ז.ו.י. ו.כ.ס.\n.ש.נ. ו.ז.ו.י. ס.ינ. בר.ז. ש.ר. ב.ז.י. ר.י.כ.נ. ע.ב.ש.ן. ו.י.ק.\n.ו.י.ש.ק. ו.י.ק. ו.ע.ק. ע.ל. כ.מ.ח. ב.ר.ז. ו.ו.ע.ו.ר. ע.ס.\n.ב.ש.ן. ו.ק.ס.ו. ב.ק.ן. ר.י.כ.נ. ו.ו.י.ק. ו.ד.ב.ש. ו.ס.ק.ק.פ.ו.\n.ש.ה.ה. ש.נ.", "נ.פ.ק.ו. א.ר. ו.ס.ל. הכ.ר.ו. י.כ.ן. ל.ח.ו.ל.ש. ו.ה.ו.י.ש. א.צ.", "ה.א.צ.ט.כ.א. ה.ח.ה. ת.ע.ר.ו.ת. ו.פ.יר.ל.נ.\n.כ.ב.ול. ו.בר.יק. ו.אמ.ל.יס. ו.ש.ר. ל.מ.י.\n.ו.ג.ב.נ.ל. ו.ל.י.נ.א. ו.א.ג. ו.ס.ו.ק. ו.א.ד. כ.ס. ו.ו.ד.\n.ו.שב.ו.ת.ל.ק. ו.ד.י. ו.ש.ק.נ. ו.צ.כ.מ. ו.ע. ע.ה.ז.ו.י. ו.כ.ס.\n.ש.נ. ו.ז.ו.י. ס.ינ. בר.ז. ש.ר. ב.ז.י. ר.י.כ.נ. ע.ב.ש.ן. ו.י.ק.", "נ.ס. ל.בר.ז. מכ.ש.ל. י.כ.ן. ל.ח.ו.ל.ש. ו.ה.ו.י.ש. א.צ.\n.ה.א.צ.ט.כ.א. ו.ה.ח.ור.ו. ו.כ.ס. ו.יר.ב.ול.ש.", "ה.א.צ.ט.כ.א. ו.ה.ח.ור.ו. ו.כ.ס. ו.יר.ב.ול.ש. ו.ש.ר. ל.מ.י.\n.ו.ג.ב.נ.ל. ו.ל.י.נ.א. ו.א.ג. ו.ס.ו.ק. ו.א.ד. כ.ס. ו.ו.ד.\n.ו.שב.ו.ת.ל.ק. ו.ד.י. ו.ש.ק.נ. ו.צ.כ.מ. ו.ע. ע.ה.ז.ו.י. ו.כ.ס.\n.ש.נ. ו.ז.ו.י. ס.ינ. בר.ז. ש.ר. ב.ז.י. ר.י.כ.נ. ע.ב.ש.ן. ו.י.ק.", "ו.ק.יא. ו.ר.וע. ה.ע.כ.ו. ו.כ.מ. ה.מ.ר.א.\n.ו.ק.יא. ו.ר

["ספר ה", "על ריקוע זכוכית או שלחן שוה חלקי משות בשמן ורד\nאו בשכנת שיראגא וישטח עליו שושחה שוה ועריב זומים\nאו שלט עד שיתלבנ ויתשה ויחח בכס inequality כר\nמרובעות כל חתיכה ארבעה משקלים ויירך בעלי את\nAssembly ויהודק וועשה בעת הצורך ויש כן הרופאים מי\nשישים עמו כך שני זוזם", "נס\nמקרחת הכפרני המשלame בכטן ומועיל\nלקולגונ וכנוב כותרי הגוף\nהבושים קלופים מנקופים כגרעיינהו ליטרא דבש טוס\nמורק צעפו שני ליטרין ונגביל ופלפל ארוך בא ארב\nאbellah וזוזם דארටני זוזם האDEL קרדכוני נדול וט\nוקסן וועפרא מא שלשה זוזים מצטיק מא חמשה זוז\nאשקבוניאה עשה זוזים תורביד לבן טוב משקל שלש\nשלישים זוז יוחזרו הסמנים האלו ש cosek ונקופים ווי\nובושלו ההגשים ביין ירעלע בו כמו שיפעל בחבוש", "## המאמר חרכיע", "באבק \"הגשאфа\" הנקראים ספת וחקמים וחליזמים\nאל \"הנבערים\" ובלשין די שופופו איש אל קאלויא איט\nסורט איפואנסאום הגה אנהך נוריד מהאבקים הנש\nהנשאפים ככן זה שהורדנו כן הסרקות הנקראים נז\nנראיש ונאחר השאר אל מקומך", "א\nמאקלהיא ובלשין כיקליטא מועילה כן ה\nהספ\nתערוכתו חב אל רשאך קלי לישרא\nהצי כמות בראני שרוי בחזון יום ולילה קלי זרע ב\nכרתי קלי מא עשרה אסירים זרע פשתן\nקלי ד\nאוקיר כה אוקיר מירובלונש כבולש ילתת בשכן חל\nחלב שלש אוקיר השתה שלשה זוזים בעסך החבוש", "ב\nאבק נשאף ומועיל מזרה השחור ווהלשה\nוהכלי הבטן ווקה גרגרים הנקראי חב אל\nרדש קלי שני ליטרין זרע שילי שלשה זז\nזוזים זרע ברגל קלי טין אירוני קלו וזרע כרזא\nשבי זוזים וחצי נובא אריקא זוז", "ג\nאבק נשאף נקרוא קיל ובלשין קשילא ערב\nהבטן\nתערוכת: כילא וכיה ואליבורוס\nלכן זרנברד ואנוז חנדי ודרגן וכנגת וליציאו וללו\nולזוזים ופסיד מא חלקי שקו מתקי קלוף מקלפתו עשתה\nזוזים קהק חורי עשרים זוז יעורב ויעשה", "ד\nאבק נשאף ובלשין אובירי פועיל למדוברין\nוגרשו ה hostה ומחזק הכבד כן האטשומ\nתערוכתו אבני בדולה קטן ופלו\nפליוטרי מא זוז זנגביל ועלך רופי ארבעה זוזים ורד\nזרנברד דרונני וזרע כרגל ונקורי ואנוז כוסקריא ופלפל\nוראציני מא שכי זוזם פודגג וזרע שומר מא משקל\n.סוכרי במקלשת הכל", "ה\nאבק נשאף ובלשין אובירי הרגלתו מועיל\nלورد הכבד לחתות זיזק ענפי וגרג", "הדס וואלון יניש וסוכני טרידב וקלה פון רכון ועפ\nכא חלקי לברנ ותבנה חלקי בלויה חלקי אחר\nההנפה ויהשאף ככנו בקר וערב 见בעה השיה משקל זה\nאחד או שארים בשבעה נועה מוטען בעה לא יטס בשר\nאבק נשאף כנוייל כן חום בגדה ובפיהויק\nוהכרה ואשר שוי הוה צכרים אדוקים קסני\nבפנים והעטוש ובכלות הלון וכן הכראס", "והיחף בז הלאה\nתערוכות כך שני דאבקים זעפרא שנט\nליצואם כז כזפרא ורז ושתני דאבקים כז\nזוזם קרדכוני וירופלי ואנוז כזקרא כא ארבעה מ\nמקשלי סוכרי טרידב לבן ששים זה יערורו אינז\nהכנסיםäd ארהיל ותפיה הגדה לעיל אינז\nבמה שוכל להציא כה שיניגד אינז בוסקרא וברעל\nהשתי לגדול חצי משקל ולקט\nעסטראק", "קמה האבכוה הארין והוא מיעיל לארצומ\nרמה וועצר הבן כו שריי הפך באצט\nומחק הנופת החלושת תערוכו\nאצט\nאצט\nאצט\nאצט\nאצט\nאצט\nאצט\nאצט

["כָּמָרָה", "וּשְׁלֹמָי וּפְסִיקHALS P. K. J. H. ZEHN KURS DEREKOTEN HALLENBÄNGE JUQK MIRBOLNGLASCH BILURGLASCH U. A. M. J. S. P. F. L. P. J. P. J. P. J. P. J. P. J. P. J. P. J. P

["טפר ה", "במה אניס מתוקים אדבעי זוי קשיא פישטולוא פנוגה\nמקנה שללה עשרים זוי ויבושל בהשעה לישרין כים עד\nשאר ליטרא ואחר יסומן יושם לעיו יין כיב של\nהצי ותרה פאגד סלשה ליטרין ויבושל עד שיתעה\nכובו הדש ואחר יועור עמו קח פולין בנופים בששי\nדי פקד", "לקחת פאפאברע מabilitע מפלישת הדר וקז\nوالקחת חדה ושעולה וקבא הזהה ופלוריש\nתערוכת ווגומ מא חצי זוי אמינו פהמה ודררגן", "בפטטרותיו וГОМЕ КА ХЦЫ ВОЗУМ МЕНА ПЕРЕГРАН\nוזרע פאפאבר מא ש'ני זוזים אשהפדי וערפאן מא חצי\nזוומ ע' ליקריצאה שני זוזים יהוברו אלן הרפואות ש\nשהוקים וכנופים ויולש בין כושל וויצנע בכליו ווע\nוייעשה בעה צור וישתה עם סכנבן או בושל אישן\nלקחת אשהפדי מועילה מן שעוד ופלישת\nהדר והכותרות הע' וקבא וזה ושהיני\nהריאה יוקה קדרכוני אربadium זוזים וכא", "שכנה זוזם אמינו חמה וגרג' פאפאבר לבן זובג\nוזבנוגל מא עשה זוזים אשהפדי אربadium זוזם כוכרי\nטברז ארבעים זוי וגרג' קלאר' קלופים ושקד קלוף\nכקלפיו ולב נגרג' צינוב קלוף מא ש'ה זוזים ש\nשגד מר קלוף כש'ת הקלות וכ'פ' ליקריצאה ודרא\nודראנג' מא אמשה זוזים ש'ומר משקל ש'ני זוזים זר\nזרע פאפאבר שחור ש'ני זוזים ויהורו כל הסתנים שח\nשהוקים וכנופים ויולש בדש כוסר קצווו שונן חלב\nבקר לישה רכה ויהיה בכלי ויעשה בעת העצר", "לקחת אשהפדי ארה' כועילה כן הקדמת ת\nהטישיות וננ' הריאה יוקה נומא וקרדוני\nכא ש'ה זוזים זבנוג אמיזודים מא שנים ע\nזוי אשהפדי אربעה זוזם סוברי ש'זים וגרג' קש\nקשואים קלופים וגרג' צינוב קלופים מא ש'ה זוי\nזוזב ייחובו הסתנים הארי שחוקים ומנופים\nויריש בדיש כוסר קצפז ושומן החלב לישר כד ווור\nוירועק בכיוב יודוק ממנו ותשתה במים חגים\nאו ב Class", "לקחת אשקינלא מועילה כקושי הנשיבה וה\nוהרק' וקבא הכדדיים והחזה\nערובתי וירק' חסידות אשקינלא ורבו כוסר", "קצפו וויכשרו ייחד וילוק קודם האבל ואהיר\nלקחת השום הכובל כן הש出版 המתitatר", "הרק'ות\nויקא שום כנוקה ריטרא ויבושל ב\nבליטרא שומן חלב עד שיכוח ויסוכן ויודק השום הד\nהדק היטב וורצק עליו דבש כוסר קצפז לשני ליטרין\nויבושל באש רכה עד שיתעה ו' ד' מעלیدה", "לקחת אחרת יוקה גגרי הieleים וזרע ש\nטיל מא חכשה זוזם וירע פאפאבר עשר\nיחום ש' רקלו צוריה כסבצ'ן מא ש'ה זוזים יובליש\nבשלפ ליטרין כים ויבושל באש רכה עד שיתעה ווינ\nוירצק עליין יין שנים עשר זוזים דראנג' ואנוגא אר\nאדריכ' מא ש'ה זוזים פאגד אסתר וויעור וויעשת", "לק' אל בשר לאמנות הקול רשע' הזרימה\nולמי שיש בורק' פה' בשר לאמנות הקול\nהנירב'ה זוע פ' בשר לאמנות הקול", "כא ליטרא לבגרג' צינובק ושקד מ' וקז מר מא\nשה אוקד לוזים קוליק ועך איב' ביטש ושה ליק\nלקיר' צה וומא מא\nוקמה פ' בועזים ורוביברי ואמיזים וומשוא\nוהחר ונאשטוריקליאור ושרש שוטן תכליתי מא אוקד\nכיאור וערפאן ובלה זכה כ' חצי אוקד ידוק וידוק\nולתל בלב און ווילש בו וועה עזמת וירובע בלא\nואחר יחק ווילש בדש וויקד ממנו מליכה בכקר ו\nונלאר' תערב' אונן זשה בענו כדורים אוגרג'ים\nקנים ויושם אחת בלילה תחת הלשון", "## המאמר השטי", "בשקת הנקראס אשהירב ובלשון שרופ' ווע\nוהעס סיס הקורשים שאף ובלשון רובב\nהה", "ראצנו ב' בשקת העסcontin של היד' אשה\nרוכזנו אליו כ' שנאמר ההדרפ' בין המשקים והיה\nרעסיסי קורש' התרקומ אשה פ' אב' ח' העסיק הק\nהקרשים המ' סחיטות מבישלות במיכת עד שמינע\nאלהם ע' ב'anvtem הנקשים המ' שליחו או כזיטות\nמבישלות במיכת עד שכנע אליהם ע' צם", "הכנכל' חניכ' חניכ' חניכ' חניכ' ח

["קָרֵיחו אַל־שִׁמְךָ בּוֹרִיקו הַלֹּהוּפָה הַמִּתְהוֹס\nלֹא יָמִינוּ בְנַגְדָּוֹן צִינְבוֹקָס תַּפְּלִיקו תַּפְּלִיקו\nלֹא יָמִינוּ בְנַגְדָּוֹן צִינְבוֹקָס תַּפְּלִיקו תַּפְּלִיקו\nשְׁלֹמֹה אַקְדָּוֹן מַלְכָּלָפָה תַּפְּלִיקו תַּפְּלִיקו\nשְ

["כפר ה", "זמנת כ' אוקיא כאשס חצי אוקיא קרדנה שני זוי\nרודא ששה אוקיות סדנאג הנדי אוקיא כודק הדק נריכי ו\nרישת בהוכץ אשקיסטלא ששה הינרים ודבש כוסר קצפו\nשני הינרים וכשולש ה' אדז ויושם בכלי נק' שעה ים\nיימים ויסוג ויושם בכלי זכיות וועשה וועשתה כנAGR\nקודם המאכל ואחרין", "פ", "האר גלב י'ק כנא סוכרי ויצע עליו ארבע\nאקוקות מים ויבשל באש רכה ויוצק על'יה ווע\nשתי אוקוקות כי ורדים ויורד מעל האש ווע\nוועשה", "כי הדבש והסכר כועיל כן החלים הקרים וב\nובא וכבד והחזה תערובתו יק דבש", "חלק ומים שני חלקים ירושל באש רכה ויק\nדיסוג וכן מ' סיכר גם כן ראם ירצה להמנו והזרוקיו\nיושם עליו, ממציק וזעפראן וגלנגאר וולעת ו\nנסום כי הדבש אחר כועיל כן הקדמת והת\nוהלהכות ורוב הצמא בעצטומ ורוב ה", "א", "הערובו\nיק ורדים כנקוק ארבעה ליטרין וחש\nבכלי זכויות ויושם עליו מים חמים עשה ליטרין ויק\nוניקר נופקק ראש הכלי היטב ותועבהו יום ולילה וא\nואחר תוציאהו והסחטתו היטב ותניההו ותשים על'יה\nסוכרי עשה ליטרין ותשבלו באש רכה עד שתעבורה\nויסן וועשה", "ג'לא בטי ורדים יק סוכרי טכרוז שחק\nוהנ皮肤 ויהיש עליו כל מהה' כן הסוכ\nשלה מדותי ורדי זכי טופי העצם\nויבריש באש רכה עד ש'א כמה השיש וירפ צפ\nואו כ' וירשה לישן וואו מכובל ישלי להיר\nקצפו ואזישים בו זעפרא' בלתי שחק ובצרור ווחס\nשעה אחר שעה טו ש'ינר ממנו ומי שירשה שישים בו\nהזעפראן אחר הבושל אחר שנורידה מעל האש יברס\nבוהזעפראן השחק קודם שיתקרר ויצוע בכי זכויות\nוועשה", "ב", "שכק מא חבישים נקرا מ' מא מחזק הצא\nוארטוככא וערדר השבע וב'ריל מככב ד\nהבד והק' וארטנסות והפוקות", "תערובתו יק כחית החבשים החבשים של"ם ייש\nל'טר'ן י'ן טוב ישן חמשה ועשרים ליטר'ן ירושל באש\nרבה עד ש'ישאר החצי ואחר יוקוק צפ' ויכון ייעוב עד\nשיודך ויהויר אל ונקארה שניה ויושם עליו דבש ה'ה\nה'ך כוסר קצפו עשה ליטר'ן ויורח ב'אש רכה אחר\nתקח ז'נברג וצ'ציט מא' שני זויים קדדוני ק'ן גדול\nוהראצ'ני מא' ד' זויים גירופלי ג' זוזים זעפרא' בלתי ש\nשחק' זוז וס' זודק ו'דוק גריסי ויושם ב'בג' פשתן ו'ו\nויושם בקדרה ובריס ב'כל ש'ה וירוח עד ש'יתעבו\nואחר ת' ריזהו מעל האש'נ. אתו ונאוח' נק' חצי זוז\nוהישתיהו לעת ת'צ'ך. וס' ירשה לע"ו ותערבה'ה ישב ות\nנתג'עהו לעת ת'צ'ך. וס' ירשה לע"ו ותערבה'ה ישב ות", "ק", "שכק מא חבישים נקرا מ' מא מחזק הצא\nוארטוככא וערדר השבע וב'ריל מככב ד\nהבד והק' וארטנסות והפוקות", "תערובתו יק כחית החבשים החבשים של"ם ייש\nל'טר'ן י'ן טוב ישן חמשה ועשרים ליטר'ן ירושל באש\nרבה עד ש'ישאר החצי ואחר יוקוק צפ' ויכון ייעוב עד\nשיודך ויהויר אל ונקארה שניה ויושם עליו דבש ה'ה\nה'ך כוסר קצפו עשה ליטר'ן ויורח ב'אש רכה אחר\nתקח ז'נברג וצ'ציט מא' שני זויים קדדוני ק'ן גדול\nוהראצ'ני מא' ד' זויים גירופלי ג' זוזים זעפרא' בלתי ש\nשחק' זוז וס' זודק ו'דוק גריסי ויושם ב'בג' פשתן ו'ו\nויושם בקדרה ובריס ב'כל ש'ה וירוח עד ש'יתעבו\nואחר ת' ריזהו מעל האש'נ. אתו ונאוח' נק' חצי זוז\nוהישתיהו לעת ת'צ'ך. וס' ירשה לע"ו ותערבה'ה ישב ות\nנתג'עהו לעת ת'צ'ך. וס' ירשה לע"ו ותערבה'ה ישב ות", "כשמ' תעשהו הסחית תוב' וריש ע'ל ה'ס\nהנה א'ש ניזקק", "נוכח א'ר'ק ויק' סטנהה'בש"א אצ'צ'ב\nז'כ' ות'חוכ' ות'כש'לו עד ה'צ'ו ויסוג", "סיכרי ל'יטרא יברש באש רכה עד תועב'ה וויסר ק'ד\nק'צף ו'ויק' ל'ינוג אל'ו'ן א'ש' שנ' זויים וצ'צ'ט'ק ו'ו\nוועפרא' מא' זוז מ'סך שנ' זויים וירצ'צו ל'כ'ל ל'כ'ל ה'מ\nהמס' ו'ק וויעור'ב ע'ן'י יש' כ'ן ות'ערבה'ה ע'ם הכ'נ\nהאלה'ים ו'וועשה", "הנדיקון כ'הא ו'קינדיק'ן כ'נוזל ל'קר'ה אצ", "האצטומכא ו'לכונ' העכ'ב ו'רישת'ה ה'כ", "יש' כ'השה ל'יטר'ן דבש ז'ך ל'יטרא ו'חצ' ו'נגב'ל ה'מ\nל'יטר'ן ז'ן ק'רכונ' ו'אל' מ'ך מא' ח'צי זוז ו'ריר'ל\nראג'ד א'צ'ר'צ'ינ ד'אנק ו'חצ' ו'דוק'ה ה'כ'נ'ים דק'ר'ס\nז'ל'ת ו'ת'כ' ו'ת'פ'א ו'וועפ'א ב'כ'ת'ן ע'ם ה'ד'פ'א", "ניבול' ע'ל ש'תעב'ה ו'ירוד ל'כ'ל האש ו'ויסים ב'ומס ו'תוריהו", "הנ'ר'ן א'ר'ח ק'ש'פ'ק נ'דנ'פ'ל ק'דנ'פ'ק", "לינ'נא אל'ו'ן נ'א מא'ש'כ מש'ק'ל ז'עפ'א", "משק'לים ק'ס ח'צי משק'ל מס' רובע מש'ק'ל ו'דוק'ו ה'ה\nה'פ'וא'ת דק'ני נ'דנ'פ'ק ב'ג'נ'פ'ק ב'כ'ת'ן ז'ל'ת ה'מ'ו\nוא'ס ו'ויס'ו ע'לו ע'צ' ו'וידור ל'כ'ל א'ש'ה ו'ויס'ו ע'ו\nנ'יבול' ע'ל ש'יוו'ה ע'צ' ו'ויסור ל'כ'ל א'ש'ה ו'ויס'ו ע'ו\nכ'ס ו'ס ו'ו'ג' ו'ע'ו ו'וועשה", "כש'ק ש'לה כ'כון ו'כ'א ו'כ'א ה'ה", "המ'כל ו'בטל' ד'פ'יק'ת ה'ב'ק י'ק א'ר'יט'ל'א ח'ת\nמק'פ'ת א'אר'ו ו'כ'ר'כ'ר י'ש'נ מש'ק'ל י'ר'פ'ל'ל מש'ק\nל'ינ'נא אל'ו'ן ו'יר'ז ו'ויס'כ' ו'ע'לו ע'נ'ה ל'יטר'ן י'ן ו'ו\nנ'יעוב'ל ש'לה'ן י'כ'ו ו'ל'ויהו ח'ה א'ר'ח י'וש'מ'ו ע'לו ש'נה\nל'יטר'ן ס'כ'רי ל'ב'ן כ'ר'ט ו'ש'ק'ל מש'כ'ה ו'ת'ז ו'ע'ק\nו'ועפ'א'ן י'ש'נ ד'אנק'ים כ'ס טוב ל'ב'ש באש רכה ע'ל ש\nש'יתעב'ה ו'ת'ס'ן ו'ת'צ'נ'ה ו'ת'צ'נ'ה ב'כלי ו'ת'ש'ו ע'ם ו'ל'ה\nה'נ'ל'ג", "כש'ק ג'נ'י ה'ד'ם ה'נ'ק'א א'ש'ר'ף מ'ר\nכ'ר'ש'נ'ש כ'נוז'ל כ'ל'ש'ת ה'אצ'ומ'כ'א ה'ה\nה'הו'כ'ה ה'מ'פ'ל'ת ו'ה'ע'ד ה'נ'ר'ת ו'כ'ה'ק", "הקרבים יוק'ק ח'ס'ת ג'ר'ג'ר ה'ד'ם כ'כוש'ל כ'סונכ'ל ע'ל\nע'שה ד'ואנק'ב ש'ן ד'וג'ק י'זע'וב'ו ו'ויס'ו ע'ל, ע'ת\nש'יתעב'ה ו'וועשה", "ע'שה ס'ה'ד'ם ק'ד'ש'ק כל'ם שא'ה", "בש'ק א'מ'נ'כ' ו'כ'נוז'ל ק'לו ו'נ'פ'ו'ו", "הערוב'ת ו'ק י'ב'ן מ'ת'ק ו'ח'צ'ו ע'כ'ש", "בשר ה'פ'נ'ינ'ו ו'ב'ש'ו ע'ל ש'יש'ל'ה ז'ל'י, א'ר'ק כ'מ\nב'מ'נו שנ' ל'יש'ו'ו ו'ס'כ'ר'ת כ'נ'ויס'ן שנ'ל'ן ו'כ'נ'ו", "ל'ו'יט'רא ו'וור'ה עד ש'ת'עב'ה ו'סונ'", "בש'ק ה'פ'יש'ב ו'כ'ויל'ו ר'ש'ד'ו ו'כ'ו", "ל", "ס", "נ", "י", "כ", "ב", "ל'כ'מ'ל'כ'ל", "ש'ק'מ'ל", "ש'ק'מ'ל", "ש'ק'מ'ל", {"bbox": [0, 1277, 52, 1

["כל זה שבעה וחמישים בלוין ומשתתת החבשון בלוין ו

["מפרה", "לה", "וובלש על שיתעדה וישטם כלצם הדש\nכשקה דיכרקטיס אשר שכרו כן הח\nוהלים כל ימי חייו וכבעיל כ屆חתה\nהאצומוכא והשחל והסך הגדון", "לו", "תערוכתן יוקה אירואש וומור ופלט למן זה וזועק\nלינניאד זוזם פירור אפסנתין כה. אבל זה ווזו ויהש\nבכל יכרכד ווינצ עלינו כהין הילן זי שיבכה יותר\nארבע אצבעות וופקוק הישב פיהדלי וועשה אחר ש\nששה חדשים ויש בקצח הנמחאות דבש דורק אחר\nכשקה הענכים מועיל מככב הגרין והם\nוהaNסא ההווה כן ההשינים הלהם באצ\nבאצטום תערוכתן יוקה שלוקת הענכי", "לו", "העפצעים הקיבצים ששיה ליטר ויבושל עד והשליש ויו\nונק עלינו כן הדשש ליטרא וכן הסומק ושרש לילי\nואפצים ופרח ורדדים ובולשיטיג מא אתרת זערא\nב זוזים מירא ואלאר תמיד מא זוז וירונן\nכשקה יוקה ככנד לונקים בסתור תערוכת\nינוק כמחיטת הענכים טובי העצם שערה\nדוקרים הדוקות הוא לישרא וחצי ויהוכטל", "לה", "באש רבה עד שיסר צקף ואחר זומם עלינו כן הדש\nהעה השוטer לכל ארבעה לישויין לישרא אחת ויוורחא\nבאש רבה עד שיסר צקף ויכלה כמנו החצי אחר יק\nיקה האל וקרדוני וקניאל וגזרופלי ופלט ארקז מא\nזוז ישחק שיקה דקה ויוצרק בגבפ פסיק ויוור\nעכו בבלטול עד אחר הרסת הקצף ובישטיל בשולו\nואפשר להכניס הלוז תמרת הצרור בו בריקה חזק וא\nואחר תוציאו תזשים כן הועפראן שלשה זוז ס ויוור\nבצלית זוכיות וופקוק הישב פיהם ויהי קהץ טני\nתבהז בשתש כל עוד שתיש ויהא יותר טוב", "לט", "אנים מא פא זוזינטא שpperה זוזים כינטשטי וויז ויז\nזעראף שן זוזים שרש כרכם ושרכם כא. ווי וויז בשל\nבאפסנתין זוזים שרש לילי נ זוזים שרוריגא בכמה\nאשפיק וחשם ורדסא כא. ווי וויז בשר\nמי עד שיאא החצי יוכן ויהוקרבלישרא וחצי דבש\nכשקה אל דרבר מהרכבינו יוקה שאפה\nמן איכר ד שג'י חלקיםасוה לא ימצא\nיקלף אותן", "בשטי הקליפות או יוקה שחק וומור עס חצי צניאל\n性和ן מופלה ובמי הבמר הח' ימים ואחר יכשל בו\nבשור לא עס אורך עד שיחבז ואחר יסח ויווקה כן\nדסחיה וכל עוד שיהיה החומץ רב או מי הכוסר היה\nיוור. ו. דס ואחר יוקה כה יתדבך הנקרא דונ הסוכקך הה\nהמסור כבניניו הזז או ס'ים כורקים כסוננים אווג\nנכר צ'ם או יובליש מי החרב עד שישתה הסימיות ואר\nואחר הקה קבז שעורים ויקא ככנד ומכי החרב הנקרא\nפקע כרבר שכר יוחכין זה השכר ואריודוק ויכן וא\nואחר יהדש לקחת השכר ו SOUTH", "היטים ומי רכני ויכר ומי תפוח חכוך רבי ימים ומ' צו\nעורים ומי רכני ויכר ומי תפוח חכוך רבי ימים ומ' צו\nהנקרא טלא ערסח ו'י. אל אכדמ הלה ומיות חכמי דקלה\nהכעני אשר לא תיכבכל ומי אל משכות הגדים\nהחכיצים ומחסוט ועכב' וריכישת ריבואס ומחסיט\nזלווי הנקזים ומחסיט הזרוד הפיה ויהו וריכו וס\nומחישת ניאולא מא חלק סחט חכוך והארת וריכו\nחנוכ וגרבב מא שא שני שליש חלקי ומחסיט רפסח זוז\nעלוי פפובל וגדבי ולנונות מא רובע חלק חסיט\nוודרי ועלו וטמה הרועה מא רובע חלק סיזותק זתן ח\nוהת ודרי וידים ויהיש בולופר יכדוש ברבי\nיבש וורע הנתחו וידע בלושטיג וגלופר ויד מא ח' צי\nעשריות חסית בינטס ללה שיתק הגדים וריכו וריכו\nלא חצי יוחכר הכנהים וריכו וריכו וריכו\nהא ש"ו ב"ו ח"ו אעדי ש"ו אעדי ש"ו אעדי\nחדיכס וומוכז בקְלוֹק וריכו וריכו וריכו\nח"ו ח"ו ח"ו ח"ו ח"ו ח"ו ח"ו ח"ו ח"ו ח"ו ח"ו ח"ו\n"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו"ו\"ו\"ו\"ו\"ו\"ו\"ו\"ו

["כדמינו ויהו שמחה ויהו התחדשת ביהו התחדשת ביהו התחדשת

["יוזר עליו הסמנים ויעשה בו במזון שנצכר עד אחריתו, מירבורנש מרקחים כלומר קונריט הנה המה.", "הנובד ולבנש המרקנים נעשים סריים בארץ\nצין וודו כה שורא בובא משם הוא טוב מא\nכזד ושם נעשה על הזאר הזה, תערובו נוקה מיר\nמירבורנש כיבול טובים ויחפוף בארץ גומא במקום\nלח נטפה חולי ערב לא מלוח ויוושה בה כיר. ולבש ש\nשורה אחר שורה ועל החול רסוכ ותחתיין שורה החול\nרטוב ויזוזלו עליו מים ואחר שגויים יוקחו", "המירבורנש ויוושה עליו חלז זלת הראשון ו\nוועזב יומים עד שירטב ופובל זה עשרה ימים עד שית\nשוהפה המירבורנש ויו שכן וינחו ותרחצם כמיים ע\nערבים שלשה פעמים וארגעה וקח תמר וספי ותבש\nוהבשלם במים רבים ותשים המירבורנש באזוה המה\nהמכושלים והבשלים מעט על אש רכה וכשת\nוכשיתכשב את הרחצה נקיה ואחר תקדש ו\nוהריהücken ותירק קצבי תנתשלה בו וילך בשממים א\nאש: רכרכו בתארוקה ותשים אותו בנגד פ\nפשתן כנוריק ותתלה בקדרה כל שעה ותוסהרו עד\nשיצא כה הסמנים עם המירבורנש ובשיהבש שתהו\nבגן רסח ווחש ותערetten וימים או ששה ימים עד ש\nשיקח המירבורנש כה השמים ותישו בהכל יכזבית\nוהישים ברדבש כוסר קצלו וישים עליו כך וועפראן\nוכטע ענבר שעור שרצה ויפק פה הכלה.", "נוסף אחר יקח מירבורג כwndש גדולים מ\nמה וושרו בשום ויוושומבשמה ימים ו\nואחר תוצאים כן המים ויוושו בנגל בקר\nרטוב הכשה ימים ו\nואחר יזרוח צרפה נק ותחזורו אל החול הרטבו\nותכטנת בו כן עשה שלשה פעמים ואחר תוצאים ו\nוותרחה סריהה נקיה ויוושן במארז וסטרום ל\nוכן התכרי שעור שתיכמה ויבשל באש רכה, עד שיכלו\nהמים ותוצאים ותקצם בנגד פשתן וינעצו בגנה ש\nוינצץ עליהם כה 辛בש קני הסוכרי שעור שירש ותיר\nעליהם ארבע אצבעות ויבושל עד שית他们的 ויוושו\nכין אחר יקח מירבורנש קידוש טובים מ\nמה בסAGR וירוח צו רחצה נקיה וועזבו\nלילה עד שיתנגבו מעט ווינצץ עליהם מים\nאך מי מורק השעורים שעור שיבסם ויתר על זה ארבע\nאצבעות ויבושל באש רכה עד שיכלו והמים ניונחן בת\nבתנור לילה ובקר אצופים וושחשו על פטרא ויקנוז\nבבוד פשתן וינצץ במחט אחר יוצק זליהם כן הין ה\nהבושל ויבושל עד שיבלה ויתרך ויורד בעל ההש ו\nיזרה עליו. והשמים ויוועצם בכללי ויעשה\nשקאנק מplyק שנקאול הה וועקים ושרשי\nהניכר וובו. ויהיו שאר ינתחו בתנוריו כמענט\nבטרוריו כמענט במקומ ויהא טוב כזד ואמ\nואסמם אצרים הה נ陝ה על התאר הזה כל יתידלך ר\nראצינה בבי המים עד שיתרפה קלייפת הςצונה ות\nאחר יקונף בסכין ואחר ישרה בים קרים שבעה ים", "זומם כל ויס שנוו דמים ויעשה כלו עד שיתרבו\nבחוח ווחצנו וירוכך ואחר יכושלו במים ודש אח\nשירטב כן המים והינהבים בחלקים והדש חלקי\nואחר יזרוח לברד ויתר הזרה את רושו כלו ז\nזוכב וכשיר הדבש כלהת הקשקול תוצח מאות\nהדבש ושהמה בדכש אחר Brsor קצפז עם השמים א\nאש זכרנו.", "זביגל מרקוח הזנוכיל המה עhuaות חט aan\nכחשת התרץ עקרות הצבעים יעשה כל", "ככנו רקוח בארץ צין עודנו ברשכות וואנס אצלו\nיובל מרקוח בדבש אכ בני האזח יעשה צרכנו בדכט\nובשמים ובשא חלז חלקי איר שישה חזרה אחר ארכזים\nיום ב-י מלח ועז איר יטבנהו בחור במירבורנש א\nואחר יכושו ויעשה על הזאר אשר זכרנו כן רכונльн\nפניש מרקות אס יוזו ירשים ישרו בעו ש\nשלהה ימים ויבושו.", "ירלט דרמעק יקוח למת טוב כת חנין א\nהרכמה ודדי כפ וקינג ודריו וילקי מק\nקליינדיה תצנה וושה במים ויכלה א\nאARBahyjim ב'mim h'mim yivush v'mim v'sim v'ahar\nיוזר ויבושו.", "השך המרקות יוביל ככנו המהיק ברט\nברישטת וויפת ויהו כיבלי שתה\nוי וקז ויוושו כשממים טובים במיכל\nככז בציילשוי וידנוטים יתור ביטח ויהו ביט\nפעמים ויוושו עליו בשמים כזכז יוכרנו.", "אכלייש מרקוח וחרז כן האמיס ש\nהטובים מה שלא היה נשבר וושיר שבע\nשבעה ימים במים חלקי ווישרכו ו\nוינפח ותרטכו ואחר יבושל פעמים כפ מה שנוג\nרישן ליהו ביהוכזים וחרה ביטח שטח יתחזרו\nוישום כמם ויוושו עליו רב כוסר קצפז ויווש\nעלז וואל.", "הוזה מרקוח כאות לקיה יבושל התפוה ח\nהמסוק הנכני שינן תומכים מים וחלקי פ\nמראב וארח יבושל כשלמות בדבש ברדו ו\nיושם ככלי ווכוכית ויוושו עליו רב שומר קצפז ויווש\nעליו השמים הגזרים במעשה הכארוג.", "המאמר השיני", "המאמר השיני", "בענוגות הגנוקים טרוצי שקויש\nעומק איז כיבב ובורו בכלל זה בדבורנו\nבשאר החבור הנה הגע יכדונלי קובילי היר\nהרלוית שקرا ועומק הכוכב אל כארדאנג", "כלומר עומק הכוכב אשר לא יועדה חומ", "ח\nו\nו\nו\nו\nו\nו\nו\nו\nו\nו\nו\nו

["מאמר", "שינזחן ואלו הנותת נאותים לאצטומכת החלהש ה\nמקבלת הכותרות כחזרה כמשאר האבררים וכסרים ה\nהיהוק החסוך וורשה על המאר ונקשיט בכאור הראשון\nומעיל כן הגזיזים וכאור השישים בקב המתאב\nוהולזח כל אבר כן השולחן מיעל כן הקדומות\nהמקלצות שתיונותfect כבוד יונור ונקדמת הידן\nובסיונות השתיונים כי רידוא יונור בה כובב הארץ\nואבררים רבים שורא אל טילקוקתם אמר כשר יש\nאל סכום ו sumer הידן יטעמה ללהת האצטומכת. הור\nוהרשבתם ונא עגל כן החום השטיע לעשרפיע הורא\nבובלזח ונאחנה נזביה תערוכת ולו כשרזביזת המערוכת\nמיאר ונקש וושק לינגינה ונאשף וחת חומש וק\nוקליפת יברוח כל אבר אפרה ונאחן וויס ועריאן\nוכובב אל און וואו הילט ונקש ויהי כנור ונקד\nזיזם יובנה השטפים בין ריתני ווינוקו המבנים ויועג\nבהם ויעשה ענות כחזר ווינוק בחרס.", "ענות ורדים להמתן מועילים במכה האצ\nהאצטומכת ומקORBיקס\nוכסטרום הקדמים הלהבינות והמסות\nיוקח ורד אדום מוסרים בפסיטותהות עשר זא\nאשפינק נרדי ושרק רלציאה בכל אך עשר זזים\nוקצק הרופאים ישומן כמקומ הלציאציא מיה יט\nיהוברו אל הרופאות שחקים ונקבלים ויועג בשושל\nוינובן בצל.\nנסור ענות ורדים לאלקינטד ובלין אס\nאשקליפאידיש כועדים ממכה האצטומכת\nומחקקים אותחון הגנינה החזות הלהבינות\nוהתתות האצטומכת והשריטה תערוכתו ורדוח\nשהשכקלים שורק רלציאה ארבעה משקלים אס\nאשפינק נרדי שני משקלים יולש בין כבושו ויועג עוג\nויעוג ענות בשקל ווינובנו בצל הרושה\nענות ורדים בסקומניה וערוכותה מהקר\nכברוכת והערisk ויהו אירק ורד אדום\nבסר ונקש מפיטשותיו שנים עשר זא אשפינק\nנדר ושרש רלציאה מא שמהון ונקיס בסקומיה של\nשלשה זזוי וטרו ארי וטרו ארי הסבנים שחורים וגר\nוועוגו ענות וינובב בצל ויעשתה בכי קרים וגרב וס\nוענות ורדים עס אטשופי כועדים כן הקד\nהקדמים הגורובנות הישנות מלבנה ואדו\nוארובה תערוכת ורד אדום\nמסור מפיטשותיו חסיד זרים אשפינק נרדי זזים\nאשטיות זוזה תריטור פוריקיאה שמנה זזים יוחזרו\nומסמכים האלה שתוקים ולבנופים ויועג ענות וינוגבו\nויעשו בעת הצורך", "פסות ורדים ונקרא בנד 測 細 細 細 細 細 細 細 細 細 細 細 細 細 細 細

["ספל ל", "כל אחד זהים שחקן יועזת עיגות\nענוזת כצצורא יקזח זרע הנדדי וחזרת ולג\nלגלונתות מכל איבד זוזים בגד גדרי לעלת ו\nנגלגיק שמקות קלופי בככל אחד בכזוזים ו\nסדר שروף וטעפראן ומץ רקליזציה ואכזק מאצאי שלשה זוזים ס\nהגד איזו עזרראן וררים ארבעה זוזים וועזת יזדק\nהנקית אשפולי בציינטגין מוביל ע\"כ הגד\nשהה זוזים תרנכן ארבעה זוזים אכד", "אמסום שלשה זוזים גומא ודרגן ונא وأشفودי וטעפראן\nכל כל אחד שנין זוזים וילש במ"ר תרנגן וריר זרע שורי\nרבים יוסיפב חזע רעמלפונות וזרע קשאים וטעד\nלגלונתות וזרע דלעת מתוקה כלכל אחד שנין זוזים ישה\nישחק וילש יועזת עונת", "ענוזה אشفודי בזוער אסישום מועיזה מ\nכן הקדנות האדומית והשלישויות כלב ש\nשרדים ש限定 זוזים גומא וזרע אסיטשא קלף ומ\nואכזדום קלף מעט כל"א אחד ארבעה זוזים ורע קש\nווטציק ונאשפולי כלכל אחד שנין זוזים לך ורייברוי\nמכל אחד זוזרים יבז זוזם זעפראן ונא שפף סחיט\nסחית פוליקראת שידש רקליזציה ותרנגן בכל א\nאך שנין זוזים יועזת כלכל אחד זוז וישת בזמה שיאת\nכן הצשקות ורבים יוסיב בהם סחית האפסנין בזוז\nזוזים אסארן ורע כרਸ וועזע שומר כלכל אחד זוז ונא\nцענקים בזוז וועזת", "ענוזת כברישן נוסח אחר מזוערין כל הגד\nהקדנות הכלהבת ומורשות הכלה והאצט\nתערוכת הגד וטעד רקליזציה ור\nרדרים וזרע קשאים ורע אכטיק קלף ו\nמכל אחד שלשה זוזים וצטיק ונאשפך נדרי וסח ט\nפריניקראת כלכל אחד זוזי נז'פ ווא ורייברוי זוע\nוטעפראן מא'ני זוזים זרע כשתות ורע הנדוי מא'ג\nזוזים אשפולי זוז וועצי תרנגן מא'שה זוזים יודק ו\nוועזת準ה準ה בד"ר יונדוק וינופה וילש בציינטגין או בכי הנד\nהנדבי", "ענוזת כברישר אחרות יריאת לנקהות הנ\nהדהנות והצמא והצער ולבכים מא\"ר\nתערוכת ותערוכת ו"כ ו"כ ו"כ ו\"כ ו\"כ ו\"כ ו\"כ ו\"כ ו\"

["מאמר", "והפסדין ואסידן ושקל בק מנקוקים וקושט וארosiינין ואריסטולוגיאה ארובה, וסחיט פוליקיאה בכל אחד וחיסמה זרים וידז ווועז.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, תערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**בח:** באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעבמה שבעה ושישים משקל אופי תשה משקלים ורעש נושקק־מיאיבן וזרח כרפז וזרע אסיטושא מכל אחד שבעה ורעש כורא וזרח כזברא בא שמה עשר משקלים זרע שומר וגרגוי ציינקר קלו וזעפרא ושקד לכל אט משקלים.\n\n**כד:** עוגות באכנני מועילים כמכבי הליות והמקנה ושת חום והיהיה הנטעית בדום ובקהוק, ותערבותו יוקזח ודעב

["ס\"כ\n", "יוקן זרע כרפֿם ואַנים ודארציני מכל אחד ו זוזם אַפֿ\nאפסנתין ארבעה זוזם מירא פלֿל ואופי וקטשור מב\nכל כל אחד שני זוזים יZYבוּר אל חסנים שהזקים ו\nומנופים ויועג ב'ין משולש וערש ולהלשת האצטום\nוהשליש ונקרא.", "ענוגים אל רדייתן ובלשין אַקונדינן מל\nכועלים כן הקדשות הלהבות ומאבי\nהכבד והקדשות המרכזות כן האדומת\nוהלינה והדם והלהות", "תערוכת ווקה ורד ארום\nמסר מפנטישותיו ששׁה זוזם אַשּׁפִּיג נרדי וערפּראָ מ\nמכל אחד שני זוזים מ'רקליע'ה ושרש רקליע'ה ו\nואגרי וגרגרי קשואים קלופים ותרנגב'ין מנוקה מכל\nאחד שלשה זוזם דרגנ'ן ונאומא אריק'א מכל אחד זוז\nיחוברו והסנים האלה שחקים ומנופים ויולש במיס\nערבים", "ענוגים אל רדייתן נוסה אחר ידוק נרג\nנ-גרי אַביטת נגרני מִלפֹּגֶות וגרגרי\nקשואים וגרגרי דלעת מ'תינֶה קלופים", "מכל אחד עשתה זוזם מ'רקליע'ה כ'שקל י זוזם דרגנ'ן ד זוזם זרע שומר ורד ס' מכל אחד ש'לי זוזם זערפּ'ן ז'זודק וינועה במ'מי ש'לי יעשתה ענוגים", "ענוגים מאירופֿם ובל'ן מ'ריגי מ'זעಲיס\nכנטת הערלון על אליאש הלהזים הה\nהתלהבות והמונעים הק'א תערוכתו", "יוקה זרע כרפֿם ואַנים מכל אחד ששׁה זוזם אַפּסתי\nז'ריכו ארבעה זוזם מ'ט'יק ד זוזם פלֿף וירא ב זוזם\nד'ארציני ששׁה זוזם אַפּוּ ש'ני זוזם קשטור כמוהו ש'ני\nזוזם יודק וינועה ו'יועג ענוגים", "ערנות פּאַפּר כ'זעಲיס מהלמת ה'ד ו.ש\nואשׁול ונקת וכאב ה'חוה ת'ערוכתו\nיוקה ורד אַדום ונאומא אריק'א בכל אחד\nד' זוזם אַכּידום ודרנ'ן מ'שׁ שנ זוזים פּאַפּר ב'לן ו\nוהחור מ'א נ זוזם אַשּׁרי ז'ן מ'רל'יק'א צ'וֹא ש'נ\nזוזם זערפּראָ שנ ד'אנק'ם יודק וינועה ויועג ענוגות", "שליש ו.כ ו.פּולינ'א ו.מס'י ת'ערוכת כ.וֹק ו.פּר\nומס'א ו.אלון קל'ו ו.קח ו.רלוֹג'ני ק'וניש ו.גרג'י\nהוס מ'א ש'שה זוזם ע'צֹים קל'וייס כ'מכבים בחומין\nכ'זון שר'ו בחומ'ן קל'ו מ'א ארבעה ז'ז ס'יודק וינועה\nו.ירעג ב'מי וררים וכ.חיש'ת לשון השה או בס'חיש'ת תַּ\nתפּוח ויעשת ע'נוגו ב'זה כל ע'ונה משקל זוז", "ענוגים דורכוב'ם דבל'ין די שׁלוּייז'ם\nמועלים כננ'י הכליות והמקוה וש'ן ה\nה'ד ו.קוי ו.צ את ה'תשתו ת'ערוכתו", "יוקה זרע כרכס וירע ג'נט'ק'א וקב'ב'ם מ'שֹׁשֶׁה זוזם\nז'רע ש'ומר שנ זוזם זערפּראָ וירע אַס ט'שּׂא ו.אַפּוּ ו\nרšק קל'ו מ'א שלשה זוזם גרגרי באַבאָנה ר'רי ע\nע'רים ב'בס'ר זרע קשואים קל'ו שנ' ע'שר זוזם.", "ספ", "ענוגים אַג'דריז ו.בלש'ן אל'דריזן ידָק\nד'ישקר'יס י'נִי אַסְל'ינ'ינ'וּשׂ נ'וֹא\nאַקְלוֹס טוטר'ת כ'נ'ה ע'שה ז", "זוזם אַל'ס ת'ינ'א ארבעה זוזם קל'דיק'ות שנ'ה ע'שה ז\nזוזם כ'מ'יר אַרבע זוזם דרגנ'ן שנ'ה ע'שה ז\nל'שון השה ש'מינה זוזם אַריס'ול'נ'יא ש'נ'ה ע'שה ז\nע'וני נוס'ח אחד אַריס'ול'נ'יא וערפּצ'ם י", "ע'וקים כ'מ'כל אחד ע'ש'נת זוזם ו.שר ו.הס\nירוקים כ'מ'כל אחד ע'ש'נת זוזם ו.שר ו.הס\nהסננים כ'אַשּׁר ב'כ'ל ל'ע'ל'ה י'סוכי כ'מ'הסננים כ'ל", "ענוגות אַה'ר'ות כ'זועלים מש'חין המ'מע\nונ'ורק'ת ה'ד כ'ן ה'זוז ו.שּׁמ'ים הע'וכ'ו\nתערוכת ו.וקה אַנ'סימ'ן ו.אר'ן ה'ד ו.ה", "ז'ם ת'נ'ן פֿאַ שלשה אַסיד'ים וְךָ ו.ערפּראָ מ'א ארבעה\nזוזם כ'לוֹש'אש' ו.ערפּצ'ים פֿאַ ע'ש'ה זוזם יול'יאום ו.ק\nוק'ן אל'שׁוֹ אַספְּאָ מ'א ע'ש'ה זוזם יול'יאום ב'כ'ל\nל'שֹׁן ה'שֹׁה או כ'ו.ע'ז'ורא ו.וָעִשְׂ ו.ל'י. שלשה פ'נֶה\nל'הוֹה מ'ל'מ'ה ש'ה ח'וֹן ו.ה'ז'יר ה'ז'יר ל'שֹׁמ'ת\nב'נ'ו ו.כ'ן ר'ש'לי ק'ר'ישׂ: ש'שֹׁה ב'ס'ח'ת ה'אַר'ונ ו.כ'ו.מ'ש\nמ'ה ההערזה ו.ר'ק'ת ו.ה'וֹם כ'ן ה'זוז כ'מ'ל ג'ל'ג'נ'ות\nל'ד'ש'נ'ט'ר'יאז ב'עס'ים ק'ד'שׁ פּוֹט'ר ה'ק'ראָק'א ש\nש'פֿאַ ש'פּוֹט'ר אַר'וֹמ'ו", "ז'ונות אַנ'ס פּור'ח'ם הס'מ'ות ו.ע'קב'ים\nהכד ו.כְר'ב'ת הס'כ'ם ו.ס'ר'יס'ת הק'דו\nה'ש'נ'ת", "ז'הוֹא אַפּסנ'ת ו.אַשְׁאִי ו.וֹיָר'כ' ו.ערפּס ו.שְׁק'ר מ'ק'ל'ו\nו.אַשְׁשִׁק' נ'ר'י ו.ק'צ'ו ו.ד'ר ו.ע'ב'ת כ'כ'ל אַד'וֹם\nפּאַר'ק'א שלשה זוזם ח'ל'יג'ן אַרבע ז'ז י'צ'ו יול'יאָ\nכ'מ'שֹׁכ'ל ו.ז'וזם כ'מ'ש'ן ד'ש'נ'ת", "כ'מ'שֹׁכ'ל ו.ז'וזם כ'מ'ש'ן ד'ש'נ'ת", "ע'נוגות כ'ר'ב'ת ה'כע'ב כ'ס'ד'ים ה'צ'ד ו.ש\nומ'זע'לים כ'נ'וג'ת ה'ט'ש'ה מ'נ'ע'ב ה'ק'א\nתערוכת ו.ק' ו.ר'ור ד'כּ.מש'ה זוזם וְרוּ", "י'יאול'ש' יכ'ש'ת ע'שה ו.וֹי' מ'יִק' ו.ק'צ'ו ו.וֹיָר'ו\nב'כ'ם ע'נוגות כ'ל אַחת שלשה זוזם או כ'ארבעה ו.וּש'הע\nע'כ'ל'שה זוזם כ'ומ'ור", "ע'נוגות ה'זָר'ע'ים כ'זָעַב'ת ה'כע'ב ה'כ'ה\nה'זָר'ב'ת ה'כע'ב ה'כ'ה ו.ה'זָר'ב'ת ה'כע'ב ה'כ'ה\nת'ערוכת ה'כ'ה ו.ה'זָר'ב'ת ה'כע'ב ה'כ'ה ו.ה'זָר'ב'ת ה'כע'ב ה'כ'ה", "ש'ומר אַנ'ש ו.אַמ'אַש ו.וֹר פּאַפּר ו.וֹר ק'ג'ק'אַמ'י נ'ר\nו.ד'וק ו.מ' אַוֹק' אֹפּי שֶׁה ז'וזם י'וֹע'ב כ'נ'י ק'ד'שׁוּ ו.וּר'שה ע'נוג\nע'נוגות כ'מ'צ'י זוז אַח'ו ע'ש'ה אחד ש'ה ש'ח'ד'ים", "ע'נוגות ל'התלת ח'מ'ים ה'כרכ'ויס ו.קוי\nה'כד ו.רד אַד'ו ד' זוזם כ'ר'ב'ר'יס שנ'וֹי\nה'מ'ל", "זוזם אַשּׁפִּיג כ'מוה' ו.ק'צ'ו ו.ס'ר'יט'ת פּאַר'יאָ ש'ת א\nאַוֹק'ות אַשּׁכ'ינ'ט ו.אַנ'ס ו.אַשְׁאִי ו.וֹר פּאַפּר ו.וֹר ק'ג'ק'אַמ'י נ'ר\nש'ומר ו.אַשּׁק'ל'וֹנ'יאָ ו.פּוּ ו.ת'מ'שּׁוּ ו.שר ו.ק'ד'שּׁ מ'ק", "ב'א ו.זוז ו.אַצ'ו ע'ש'ר אַח'ו ע'ש'ה אחד ו.וֹיָר'ו ז'ו ו.וּר'שה ע'נוג\nע'נוגות ו.ר'ד'ים כ'זועלים כ'מ'אב ה'צטוט'וכ'א\nונקחת ה'ל'ב'נ'ית", "נ", "נ", "נ", "נ", "נ", "נ", "נ", "נ", "נ", "נ", "נ", "נ", "ש'נ'ה\nש'נ'ה", "ש'נ'ה", "ש'נ'ה", "ש'נ'ה", {"bbox": [0, 1066, 49,

["## המאמר התשיע", "בשulkיות והשבולים המשלשלים והגרגים ובגלישן ד\nדיקוקדיאניכזים איט פילוליש\nאכןם אגרה הדבורו", "במשלשלים אשר קצאת בŞולים וקטנת גנרים. וא\nוהחריו הנביר רל בגרנישטי ישאתות אף והתחב\nוהתחבשות והרטויות ורפאת העין זולתם עד הכלל\nהשבני וחז ור. והכאמר זהה בשמיני. והאספלייזום ורשונה\nמביא נושא המשליקות והשבולים והגרגים אשר ראניג\nזיכרנוגם קודם הכלל第", "א\nא\nא", "בשלו מי השרשים הכועילים כן התיממה נ\nונשי צייתה תחת ונאכז הכבד והאצטומ\nויעשה עם השתנים זוזה. תערוכתם", "וינוק קליפת שרש שומר קליפת שרש ברפסר שרש א\nאשיקנט וזרח שומר וכרכז ופרח אשיקנט ואיגים ו\nואשיקפכארדי וקלפיונרינש וארשיקפ וצטוק\nוצמוקים מנוקים מגריניהם מכל אחד כפי עור תח\nהצורך", "ב\nב\nב\nב\nב\nב\nב\nב\nב

["ואפוקט ודייל ואזוב רשיקוטא ומיראכולש ו甚שר ק\nקלווקנטידא מכל אחד שנהנה זוזם ואפריתכי ואופ\nואפובל ונטירג ואדומקטיל כלכל אחד זזוזן חן\nתירובד עשרה זוזם קששור שני זוזם אשקומיאה ש\nשלה זוזם אנאריק שני זוזם זעפראן ואשפיק נרד\nוקרדמוני ושרש אלשיאה לבנה וכיה ותרעיני וגלג\nגנגלאר לכל אחד זוז.", "לאריזות סדנוזם הנקראים פישטש הגדולים מ\nכעוזרים כמבאכ הקולג ונקקר ושהדרה והא\nוארכוזה ומתכים העב הדקק פן גוף.", "הערובתם דילי שנאלין אראניאק ואפוקט ורעע ש\nשקווט ו甚שר קוקונטידא ואלואין ואפריתכי כלכ\nאוד עשרה זוזם מקומיאנה ששה זוזם דארציוני וא\nואשפיק נרדי ועפראן וקטטור מכל אחד שנזוזן א\nאיפורובן זה ישרו השרפים במיכרתי ויעשה גנרים\nהשתיה שני זוזם.", "נגריס סרוזים הקטנים כנקס הליהה הע\nהכהה וידוקה פן טרדה והארכוזה,", "תערובתם שראפן אבעהן ארמוניאק וא\nואפוקט ודייל ומדירא כלכ אחד עשרה זוזם תורוב\nעשרים זוזקוקונטידא שנים עשר זוז ס ישרי השלו\nהשרפ ס ישרווב בהם הפוגגים והשתיה בהם שני זוז\nבמים פנשרים.", "נגריס סרוזים לאל כנדי כעוזרים לBLACK", "והאדורה והשחורה והפלג, תערובט\nזוקה אלואין זמיברינש כרכומיים כנקזים ושקיטו אל", "ואפריתכי אקרונט לובז גנדי לבר וארכוניאק וא\nואפוקט ונאאלין ודלי יהודוי כלכ אחד ארבעה חל\nהלקים כשר קוקונטידא ארבעה חלקים אשקומיאה\nשני חלקים אבפובל וקטטור וארציוני וערפראן כלכ\nאוד חלק ישרו השראפן terms ב臣 המברתי אובמי כרוב\nלולה ואחר יודק הסמנים הבחיש ויעורבו ייחר הש\nהשראפן עד שישוב באכפלנית ואחר עזרבו כהם ח\nהסכננים וירובד זיזק ונתערב ויעשה גנרים בפלגל\nוינובלו בצל השתיה שנזוזים בתחלילה בביס פ\nפישט ויהיה ככאלו עליהם אפרוחי רנגלוים כירוב\nבזירובאך ולקשינו כי הדרש או יזון צומוקים או רישא\nנטרי שוטראג ובלשין תארשיאה הגדולים מז", "בעוזרים ככאכי השכפים וכף זורך וגרי הנ\nהנשה ומששללים הלהיה הלבנה הדרבה", "תערובתם שראפן ארביוניאק דילי אבפובל ונטירג\nכלכ אחד זוז אלואין אפריתכי ואנאריק מכל אחד ז\nזוז ותצי ארסשולוניאה קגלהה וסינטוריאה וקטטור\nמכל אחד שנז זוזן פלפאל ארוך ותנגל וכנון ואכיאיש\nזורע כרפיה ונאנש מירא וועפראן מכל אחד ארבעה ד\nאנקי מזורולאנורום סטריניזרים וארבונקטיל ו\nשושט פאגרהה לכל אחד שנזוזם והעו חרדל ונטירג\nובשר קוקונטידא ועצי אקורי ומליה אינני מכל אחד", "אַבער־דאנקי אַגּוֹל בְּמִי אַכְצָגָן וְעִשְׂרַגְרִים הַשָּׁמַת שֵׁן זָוָם.", "גנרי שיטרה הקטנים הערזין\nעדי ומלואין וכבע כל פירן הארכוזה וה\nופרקס ונקרים הגדים משלישים הלהיזה", "הפיה, תערובתם מזורולגנס סטריניזה עשרה זוזם\nאלואין זוז זונככל שנז אלזם פלפאל וגלף אַדוי\nכלכ אחד: רדלי זוזם שיטרה הגדים הלהיד וו\nובשר קוקונטידא כלכ אחד שנז זוזם פאניד אר\nארבעה זוזם יולש בכי ררוב ויעשה נגריס השתהה ש\nשני זוזם בכמים פנשרים.", "נגריס שיטרה כוסח אַרְצָא וגרוב\nואומדוקס כלכ אחד עשרה זוזם שנ\nשיטרה וואקורי ויכאל נ�טס וברש קולוק", "קוקונטינדיא ונאגאריק ווער שיקיטד דילי שראפין\nמכל אחד שנז זוזן זונככל וגלף פלד וירוך צטטס\nוהודור ונאוסיקט ונאימא כלכ אחד זוז אפרישת\nמזרוקינש שחרAMS כמכל אחד חמשה זוזם יולש במר\nמרובד ונאכינד השתהה שנז זוזם אר生物ה בסמך ח\nנגרני פיקולוניאה כלכון איפאושווג\nמעזיזים ממיכ האכד וויריקן ונה חתלת\nתערובתם אלואין ונה חמה פילוניארה וו\nומזרוקינש כרכומיים בשיווודק וינופת וירול כמיכ\nברכש ווישה הגדירים השתהה מקלק שנז זוזם", "ננייגר הגדולה, ויכאל ויכאל, ויכאל, ויכאל\nברכש ווישה הגדירים השתהה מקלק שנז זוזם\nברכש ווישה הגדירים השתהה מקלק שנז זוזם", "ברכש ווישה הגדירים השתהה מקלק שנז זוזם\nננייגר הגדולה, ויכאל ויכאל, ויכאל, ויכאל\nהגדולה ויכאל ויכאל ויכאל ויכאל", "הארכוזה ובארב הפקים בלבנה", "הערובתם זוג אַרְצָא וויר אַרְצָא וויר אַרְצָא\nזונבגול וידורוב וגרנוי אל כלכ הגדה ועשת\nפּולוניארה כלכ אחד שארים משכלו כרישל במחסם\nליאפריס מים עד שישאר החז אַרְצָא יסכן ויזר ויכס\nאל השא וירחא עד שיתקדש ווישו עלינו אל כנ דאר\nדארציוני כנברק מקייליתן הויצגנה ווירא כלכ\nהצפרוים החומת באישמתו ווינק סינמאי אַננאק\nדמסטייק ונאלוין מנטיק ורבבג קולף מ' רגליציה\nכלכ אחד עשרים משקל יוליק וינופת בשכלה ולולת הגד\nליברו וירובע עס הסמכים פיהו אַרְצָא ווינופת מז\nשנמינו וואחר ישוש עס זה סמים הכבושלים תקרשו\nשנהה ליה כעצם תדjem ויריש ווינושה הסמכים ותקרשו\nגרנרים וינוקו ממנו משקל פן אַגּוֹל עד חצני זוזו\nעולה הרוב ארבעה אַגּוֹלים במים חסם בלהיה", "נגרי לבלבלק חדים והמ\nולשהו וירואו וינוקו ווור\nברכשות העכל ויתשטיין וור.", "תערובתם דארציוני וויראף וקוטס ונאצט ונאכומין\nרכמוניאש וגרנדי באן ומלביל ונקילא ונאגאריק מנה\nאַד שֵׁן זָוָם מ' יונורו, מ' כלכ אחד שלמה זוזם\nאלואין ששה עשר זוזם ישתגרבים בק"ן במחסיט\nרלוים ובסת במחסיט כרכומ השתהה שנז זוזם ב�ולג"]

["MAKAR T", "נישן עלייחם כה שיגלנו למשך • **הערובת זומן**\nאלזמן סיקטיזין קוליקונטירטת כלבם אחד משקלים؛\nזעפראן ואשфֿ竈 וראצן ניגריגי בלכמי ואשאינו ו\nוצטיק אַספּין רופי קוליקונטירטת ויתורכד אַ משק\nשקלק קשיא ליניאן חֶצ ונקד ייודק היסב ונטונרונט\nבסן יישע זגרגרים וומשח ידונה העושה אותם בשכן\nשקר מתקו ניוקס כסנו שיעור רכנות רטכט ויהשו וְיִד\nוהיתר מעש שלשה נגרגרים והיותר אחד עשר נגרגרים\nוהשתיה הצלמה שַׁנ זוזן בעת־לִיגו אַי ששבנו", "נגרגרים אַכן אַל חיות נוסו על הבהק ה\nהמינה ומסטר בישלה יומם וטעוילים\nמן הגדות היותו ותבאי הגרקים וכ", "כל אַויל לבנגי ושתוריי • **תערובתם מירברנש**\nשורי ורכושי ואולין סיקראקליין: סיקראקליין: סיקראקליין: מאהמשח\nאדום ושרפין אַהבאני ובשר קוליקונטירטת מאהמשח\nשקלקים חףך לכן ואזג פֿרי וקָח וָבָן כראני וָלו\nוכלה אַדרני ועלן זומי מכל אחד הלך דוקח ולו\nהמסמים אחר השחיקה והנהה וירובע ערב שַׁלְּם יי\nוישרו והשרפים במני כריי בכלי כרוכי שער טה שׁו\nשׁוילו בּו הָמסמים וּויסם בּשַׁמ עד תֶּיבוֹת השְׁפִים וּ\nואחר יושמם המסמים המנופים עליו ווילע לִשה טובה\nבשכּית עד שאפֿר שִׁשה עשרגרים כָּמּופּלי יונגר\nבצל השתיה כָּמָנו משקל בּנים פּטרִום וּשְׁמֹל לִפְנֵי\nשַׁנ יָמִים אַל הַבּינה והירובאַג.", "נגרגרים אַכן הירדו וְלִטִּי הוניארי הַמ\nהנגרים התנועה בּרוה והאדון וְהַקְּה וְתַנ\nהטחורים והליזה הגדה והַקְּה וְתַנ", "והתנועה ישכה כל יול וּליה סטוויניה\nיִקְוּק בּרְלוֹג וָכְרִומִים וּלְוִיקוּד וּמָ\nואָמַלְיִשִׁת מוסרים כָּרִיעַנִים כָּמָל צָדָק\nשְׁקִלִּים אַמְלִישׁ שֶׁהַ שְׁקִלִּים אַשְׁכָּלֶק וּפָל\nאַדְכָּל כָּמָל אַדְכָּל שְׁכִלִּים אַגּוֹן וָטֹמֶד אַ\nאַגְרִיאני כָּמָל אַרְשַׁק תּורבּר יָלַךְ וְלָא\nאַדְכָּל שְׁלֹהַ שְׁקִלִּים יֹדַק וּרְכֹבְר יָלַךְ וְלָא\nדִיּוֹן בְּשָׁמָ וְיֹלֹט וְנִובְנַב בָּצִל הַשּׁתִּה כָּמָל שֶׁמֶּק\nשְׁקִלִּים אַל חֲצִל הַלִּיהַ בּוֹרֵהה כָּמָל פְּלִיהַ בְּלִדְהוּ\nנִגרגרים חַוְבְּרָו לָאכָל נִבְנָי כָּמָל אַל", "הלבנה והמרה האדומיה והמרה ח\nהשא", "השחורה כן ומועליים לְרֹאשׁ אַס היהו בּוֹ טוֹר בָּאלֶה\nהלות או את כהן ומומלחת קהורה זהו ומו\nומועליים לא צפּומָבָא ונקקים אותה ומועליים כן הנס\nהנכנוס וּן כָּל קְדֹת יִשְׁה וָשְׁקִישִׁים כָּל הַלּוחת כלכָּל\nומשקשים וּתשְׂרָמָל־נִשְׁכַּל־שְׁכִל־כָּל הַלּוחת כלכָּל\nבו טחורים וּטְשַׂך לְשֹׁתָה, וּשְׁמֶשֶׁה בָּהֶן וְצָכָבָעַ בּו\nבּברֹם כְּשַׁמְּן שֶׁקֶד כָּמֶן וְאַרְיָי יִעְבֹּר בְּרִגְי הַהוֹא אַצָּ\nבּאֶצְבּוּרְי שֵׁעָר שְׁמֶחֶבֶּה כְּשַׁמְּן וְאַרְיָי יִשְׁתּוּךְ כִּי הֵא לָא\nקְלוֹאֵה אַמ יִשְׁה כְּהוּ בּוֹ. **תערובתם יִקְוּד נִירְמֶק**\nאַרְבַּע וְעִשר מִרְבוֹג שְׁחִירִים וּזְמַן מִרְבוֹג\nכָּמָל אַדְכָּל שֶׁהִ, זְמַן מִצְטִיק אַדִּי שְׁכִל־כָּל", "קודד מאכל וּזְיון בשעתו במה שיחסץ\nנִדְגַּן אַל דְּרִומְס בְּאַ כָּהַבָּן וְכָלָבַן אַ\nאַל דּוֹרִיא אַל אַבִּיבְרָא אַל קָלָמִט בְּמָשַׁך ר\nרִיחַ הַהֶת וְהֶח וְמָצַח הַרֹמָד וְסְמַדְּךָ חֲמָס\nלַהֲבֵל וּמְאִוּר הַמֹּאכַל וּמְחַזִּיק הַחֲמָשַׁ הַלְּמַךְ", "לַהֲבֵל וּמְאִוּר הַמֹּאכַל וּמְחַזִּיק הַחֲמָשַׁ הַלְּמַךְ\nתערובתם קָלָא וּפָל וְהָזִיז וְכָבָה וְהַל וְפָל וְכָר\nובְּרִוכַי כָּל אַחַז זֶה וּקְמַט אַסְמָן יֹדַק וּנְפָי הִוּל\n**בנַגְּמָא מִתּוֹכַת**", "נִגרגרים מועליים מן הזרה וְלָא כָּדֶג חֶז\n**תערובתם האַטְמָּטָכָא וּמַהֲטָחִים**", "תערובתם יִקְוּ מִס בְּרִיל וְמִשְׁכִּילִים יש\nישרה במִי כְרִי שִׁבָּה יִמִּים רַצְפּוֹת וּיִשְׁוּה מִי הַר\nהַרְתִּי שִׁס כָּל יֹום פֹּם אַרְגַּר יִשְׁרַז מִתָּמִי זֶה כָּ\nתַכְרִי דְּוָעַ גְּרִנִי וּרְעַ שְׁקָאָל וְעַז בָּכָל וְיָעַב\nכֹּמֶצֶה וּזְזִיז וּוֹלָשׁ בְּכִר וּדְעָוָה וְיִשְׁעָ וְרִגְבָּ\nעַשרים וּזְזִיז וּוֹלָשׁ בְּכִר וּדְעָוָה וְיִשְׁעָ וְרִגְבָּ", "נִגרגרים אַל נָדַג וְכָלָטִן דַּנִּי מועליים מן\n**הַקָּלוֹ וְקָלוֹ וְאָבָי הַב וְהָאֱבַר בָּל ב**", "כָּל כָּמָל מַסְלַמ מַלְעַל מִגְּמַל וְכָל־\nהַרֹמֶצֶל וְכָל־עַבְקָד וְכָל־עַז וּחַ וְעַבְדָּה\nתערובתם\nהַאַרְצִני קָלִוָּ מִקְלִתּוֹ הַלְּמַדְה וּיִשְׁלַב וּבְיָמֹת\nהַנַּצְלֹתָא כְּשִׁה הַתּוֹתָה בְּגַנְבְּרִד דְּוִי לְקַרְצִא וְהַ\nוְאַגְרִי לְכָן וְכֶח וְיַשְׁב וְפּוֹלִיאִירָה וְאַכְלֹתָן וְלָא\nley\n**קָלִים שְׁלַי יֹדַק וְגִנְבִּי כָּמָל וְיִשְׁעָ וְרִגְבָּ**\nכֹּמִנים אוֹ וּעָהוֹשֶׁה הגרגרים יִשְׁמַי יוֹדַק כָּמָל וְכָל־\nהַצֹּמֶת וּשְׁתֵה כָּמָה שִׁבְנֵי זֶה וּזְמַן הִיהֶה הַמֹּאכַל\n**עֵלִי יִקְרֵב**", "אַל־עֲלֵי־יִקְרֵב.", "מִלְחַמ שַׁמְּלַמ מַלְעַל מִגְּמַל וְכָל־\nהַרֹמֶצֶל וְכָמַד הַשְּׁמַל וְמַפְאַבְי הַרֹמֶצֶל וּמַ", "הַקְּמָ וְאַבְי הַרֹמֶצֶל וְרַצְחִין וְעַצְמִים וּבּ", "וּפְנִי הַקּוּר וְהַלּוֹת. **תערובתו כָּל אַגְרִיאִירָה שֶׁנ**\n**וָקָוָם פְּלִמ יִדְוּס זְמַכְּל וְדָח כָּמָה וְאָנָק**\nוָאַגְנַדְּן וָפְסַטְלוֹי נִורְע שָׁמ וְאָנָק וְדָמָה הַנְּדָה וְ\nוָאַגְנַדְּן וָשְׁקַמְּנַדְּה זְמַח וְנִורְפִּלְי מֵא אַרְבָּעָ זֶה\nזְמַזִּים יִחְיֶהוּר וְכָמָנִים אַרְשַׁה וְהַגְּה וְוָיָגַנָּה בּ", "נִגרגרים אַצְטַשְׁקִיּוֹק אַלְיָנִד מְחִזְקָ וְאָצְמָ\nוָמָא וְכָמָל וְכָמ וְמַרְעַל לָא אַטְמָצְכָא וּ", "ולכד וּלְטַל וּלְכֹס וְהָאָחִים וְהִמַּי וּ", "וּמִצְאִיר הַמָּתְרִים כָּל הַגּוֹל וְלַהְדֹּה וְשִׁתְמַרְתּוֹ\n**וּמִצְאִיר הַמָּתְרִים כָּל הַגּוֹל וְלַהְדֹּה וְשִׁתְמַרְתּוֹ**\n**וּמִצְא

["ספרת", "כל אידז שני זוזים ורד ארום ארבעה זוזים יורod ירב\nוכיפה וויועג בieב וועשה גרגרים כמו פלפלים השתה\nשני זוזים עד ב זוזים וחצי יישתה אחד ב שאר מחתת\nהלולה קודם שיישן בעיליו ו acid יישן ושלשל כהשבין\nשתי כושבות עד ד כושבות ריהו מעשו ביי.", "ה\nג\nר\nי\nם\nל\nכ\nו\nי\nמ\nע\nו\nל\nי\nכ\nן\nב\nכ\nמ\nה\nכ\nר\nכ\nו\nמ\nי\nכ\nו\nב\nכ\nמ\nה

["כד ויהו במערף האמינו, ויהו במערף האמינו, ויהו במע

["פ-ה", "דבש עשה זוזים ויוור על הגחלים עד שיבש ויוור ס\nמעל האש ויעור בו סכ לבי כבודה ונקפ זלך ושכן ב\nבלשי מא עשה זוזים ויוור ככלי זכוי. וירק צ\nצמיד פתיל היטב השתה כהנו כה שבין רובז עד\nשקל מי זרעונים", "שכן כושת כועיל מקור האברים ושכ ל\nלבדוב והאצט פותח כesenח הכענים ס\nמיפה המראה שובר שחרות השער", "חערבתו קושט כורא עשה זוזים קשיא ליגיאה ש\nשה זוזים עלی מרכז עשה אסרים יודק ניסרי וו\nוישרה בין לילה ויוור עלי שמן חל לישר זחצי ויבשל\nכללי כפול עד שיסור הין וישאר השמן", "שכן קושט אחר כועיל לכאב הכבד\nוואצט וכאב הגרקים מקור ורפיצ הגד", "תערוכת ונאומופלי אוקיא קלוסי ארוישק\nאשטי וסדאיג הגרדי וואצטור ושרל ית תכליתי וק\nוקילוא וואשנא וקושט מא כ' אוקיות אינור וקוש\nליגיאה אוקיא מירוא חצי אוקיא יורקו הסגום הוק\nגרשי וישרו בחומן לילה וידצ עליו כן ה השלמה ות\nאך ה' לישר ויבשל באש רכה עד שיכלו הכים ואר\nהשכן ויסון ויעור עס הראשון", "שכן מארד ובלכי ג'ולבריאש ויא הרפואה ה\nהגדית מועיל כן הרוחות העothות וכאב ה\nתערוכת יק שראין ות\nררח", "וגלבוס וספוי וחודל לבן מא זוזים עלی אל אנבאט\nה זוזים וnofסונק דחוי קלינא ניקוש ואריכשון לוניג\nארוכה וענולה מא כ' זוזים אקדמי וארכוניא וזרנבד\nדרונג וקשור ורדוא ושרбиוני כרי ונקיס ושר\nלילי ורדוא הרדיות ומודא דאסאר וכרונ ואר\nנססיון וגריולי נייא מא חצי זוזו ויריא ואשא הסרוה\nוהשונות היחים אנגדא מא רוכז וזוזה שכן תעה ליט\nוהכים שכונה עשר לישרן ז寰ל באש רכה עד שיכלו\nהמים וישאר השמן השתה כהנו כה שבין הצה זוז עד\nשני זוזים באי שבת", "שכן נרדי ובלטי שינדין נקרא אברושוניק נקרא אבוסכד מועיל כן הש\nהשעות ומעורקי ויהו ורוחות העothות ומשופ הלהות\nתערוכת ואהל ו", "אעותות ומעורקי כן הט PURS\nופלע ודרע פלפל וכאש ותנגב ירדי ויכוח\nאדום ובכון מא ו זוזם קכה קלי גרעי הקורגיא וש\nיערה גרעי רכון עס המים ויסוכנו הסכים", "שכן אל כרוע הגדור ונקרא בלשוננו שם\nשכן קיקון ובלשונם כרואה פינטא דקט\nדקרשי ויאור מועיל כן הרפין והלאג ו\nולקוה ופוזח סתמת הכבד וה届חל ומועיל כן הקינג\nהוזז תערוכת אמיארש וארזב ופודנג הררי וו\nומיבאכור וזרע כרפם ושוכר וואנס וזרע חנדיקא ו\nוּצְשִׁיק וָאָשֵׁר וּפְיִיגִינ גַּבָּהּ זְזִים שִׁר כָּרָב וְקְלִיפ\nוארבוניק וואפוניק מא גז שרים כרשה וקלויפ\nשרא שונר וואשינונט וטרש לילי ואיכו ויהשה וט", "רשריכולי כרייני מא י' זוזים הזזה חסן וארד ב' ז\nזוזים זונגביל וארציני וגרנופלי וקדכוני ובכאב וו\nופפל אירן ושרחור וגזונכומרא ומסש ויקש וו\nואקורי מא דז זוזים זרבד וורוניגנא מא זוזים יודק\nוס会对ים נרשי ווינצ עליין כן המים מה שיבס יוב\nויבשל עד שימח וסן וירצ וסן כנור חסוט השעה\nליסרין ויבשל באש רכה עד שיכו חכים וישאר השן\nויעשו בעת הroun שני בשקלים או שלמה במי חש\nמסן כזוער פּשּט יבשל במים לברש ושרב", "ככשקב וס יסrel ביטים לברז ושרב\nהמורס היהירני אס ירוחץ ביטים לברז\nשמן ו לעת כועיל לזרח וחות ורוה כהו כמות", "בנ חל הנוף וס ויהו כהו לברז\nבו וס ייהו צרבת א וqv יתש弯 בו", "ויששה כהנו ויטבל בו וס יזוזה זוזם וברנ ושתה כמינו\nויטבל בו וס ייהו כהא בראש יכשח בו ושהף וברנ ואר\nוס ייהו במעין חדה יק כהנו פנעים ומועיל בכל\nהה ערכותיו הקח הלגלת הגדה ה השלמה ותוק", "ותקף ותודק ותומט וירוק כהנה ארבעה חלקים ס\nשיראנ טרי חלק ויבשל באש רכה עד שיכל חלקיים וו\nוישאר השן ואר יתב כוכבית ויעשה", "שכן דלעת הלקום כן תוגרדים יק ג\nנוגי דלעת הלקום ביטים עד שיתרכנו\nואחר ינקף ויריא לבנוי ווינדוק חל\nהוהב ווכנה כהשכלה ויהו", "ישיב עלی כים וסוכר לברן מא שיקל קינחת השמן ולק\nוינק כהנו השן וכיו אגנוני\nכונעל חן החוז בארובה והפרקים ות\nהנוף תערוכת וינק ויקומ אה\nשכבר שני אלקום שיקל יכישל ביש\nשיכלו המים ושהאר השמן ויכן ווינק ובי כוכבו", "שכן שאה כבר ככלים אלישיכרבים\nנועל חן החוז בארובה והפרקים ות\nהנוף תערוכת וינק ויקומ אה\nשכבר בושל עס הורעונים מן הסכון ומאלק עליו זור", "ויריא וס יתמשה בו ואראים וועיל\nשכן לאדנון ובליש ווינק ווינק אה\nזוזה פה שאר איקולות ונאצומ וס\nכריז דלי ואריז ווינק ווינק אה\nוינוק במחת ווינע ביטים מעט וו\nויזרים וומודס ביד היטב ווינע שמן ותשר ביש\nע וידשתעבה ווינשה", "כ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ

["מאגר", "שכן פַרְצִיִן לְנוּ עִזְלָה פֶּן רַכָּבִים הַקָּל\nשְׁלֹמֹה וְצָמָא אַרְבָּה וְצָמָא אַרְבָּה וְצָמָא\nשְׁלֹמֹה וְצָמָא אַרְ

["ספר ה", "שכן ורדייש ש amended אוקלידים יוכם הדונג וושטם עלינו\nהסירוש והרישגי במכתש ווערב כלס קודם שיתקרר\nווערב עמע חלום בצה אחת", "אחר סרושה דמשה זוזם ליטרגן שנזוז\nסינ כף בשקל דריגן זוזי וודק וזרנה כלס\nבמשי ויקח דונג לבן א קי וס עמו אוק\nאוקיות שמן ודדים יושמו עליו הסמנים במכתש ויה\nוועחק", "אספלית־תַּפְלִיקן הגדר המניע לשחינים\nנאות למקומות ה, עדים והבודורות אשר אין\nהוזם בהם תערוכתי וויוק, זוזת ופרשיגן ודו\nודונג מאה. חמשה הסרים גלבנים ארבעה זוזים יוחכר\nהמסרים אלו וומס בשכן כפ"י הצורך ויעשת\nאספלית באסיליקן הקסן\nיוקח פִּ", "פּרשיגן זוזת וודונג בששה ויעשה כְּשֶׁן זת\nאספלית נרושא חומץ ויקח סרושה ב"ה\nבחומץ ליטרגן כָּנָג שחק ווכפָּה וּשְׁכֹּלוּ\nלירשאות כן זת יועוד כרושא בשן זת\nויקח עשתה ליטрагן חומץ ין וידצק עליו עכ"ט בעכ"ו ויה", "ויעורב עד שיתקרר ויונצע ככל־ליבשה בעת הצורך\nאספלית־תַּפְלִיקן ליטרגו מאה\nשחק וכנעה רישן ליטשרין כן זת יועוד סי", "סרושא בשן ויקח עשתה ליטשרין חומץ ווּנוּ וּ\nזוערבה היטב כ"י ויעשה\nאספלית הג'נברא מועיעה לשיחותי הנושיב", "זוקח זנגאר שנזוזים דונג ופרשיג מאה כ"ה\nזוז וועלן כ"צ'ניבר מאה זוזים ישחק וובסש\nשאר הסיכנים בשן שערת הright וויושו עליו הג'נברא\nוועורב ישׂףף עד ששתה ויעשה", "אספלית קלקיס ועל ופי ג'נינוס קרקן כ\"ה\nכוזק"ן מודיעל לש"ץ ו"כפריא השחנים\nוהנטעים אלז נזרק ומוועזל לאל אמר ו\"ה", "הסר וכל המודרסת יוקח חלב"ש שנ"ל ליטשרין כן יש\nשישת ליטרי קלקיס ארכעה אוקיות יוכם החלב וישחק\nקלקיס וועורב בשמשה ליטשרין שנכ"ל שלשה ליטשרין, ליש\nלירשיי וועורב עם שמן במכתש וארח ישׂף ב\nברכשחת נקלה זינע�ם כבשות כfar כחות"ן ה"ה", "אספלית־תַּפְלִיקן ליטרגן אוקזא חומץ\nישן חזק שלשה אוק ות שמן זת ש"פ אוקז\nיבורשל. ייח"ד בש"ה שלח"ן ישף וינער כדי\nשלה יתקרש", "אספלה תדיאקלה־ן בועיל כן הס"ל והחזירים\nוהבודרות הקשות\nפּינניר וורע פּשתן ואלטיאה לבנה מאו נו\nנוריננא יישדה כל אחד כה"כ לבדני"ו וליהא"ר יוקח\nכר"ר כל אחד כח"ם ליטרא ורובע ליטרג'ן ות"פ\nשכן שנ"ל ליטשרין יורהמה הריזים על"ו ואחר"י יורד מע"ל\nהשא ואחר"י ירדה הש"כ עם ליטרג'ן שחק"ל עד שיתקרש", "נישרחה מראה ואחר יושמו על"י הריזים ניקרשה בא\nבאש דרכ", "אספלית־תַּפְלִיקן אדונה יוקח ליטרג'ן מאה שוק\nוכנהו שנ"ל ל"ש"י כן ועשה ל"ש"י זוזם ווטשף עד\nהוס"ו ווטשף על"י אחר", "שיתקרש ליטרג'ן ע"פ"ו ה"כ"ב שוקים וכ"נפים\nאספלי־ן אל"ר סל"ו וה"ו דער"ו ל"י־ל"ו ו"ל"ו\nאל"ה"ה יוע"ו ל"ש"ה"ו"ה"ו"ה"ו"ה"ו"ה"ו\"ה\"ו\"ה\"ו\"ה\"ו\"ה\"ו\"ה\"ו\"ה\"ו\"ה\"ו\"ה

["אלה אפריש ויהו עשויה על־היווים כמ\"ל\nאנסלטית אומית, נק\"ל ל\"פ\"ק, כ\"ל\nכ\"ל, כ\"מ, כ\"מ, כ\"מ, כ\"מ, כ\"מ, כ\"מ, כ\"מ, כ\"מ

["ס\"ד ה", "ט", "ד\nי\nמ\nא", "ק\nמ\nל", "נ\nכ", "כ\nב", "ב\nב", "כ\nב\nל", "לא לקהא שאילתא רזואת המכל הכת\nוכתונה אגא קרדיאה מרקחת ענבר נרנרי\nוהצלחה נרנרי אל ניד כנונים", "לרשע תריאק מטרידוש\"ס טריאק עורא וסנט\nוסגט רמרקת ענכר מרקחת לדנ איראג ענט\nלכוצה סוטור שט כלכלנו ושכן זעראז", "אירARD גלינוג איראג שעכמ\nלאכזב העץ סוטור איראג פיקרא רפואות\nקיאד הגלן לערב\nלמים בעין גרא ארכאנוניס כהתחללה", "וכאבהץ כישב בר נגוע ועוזך כ\nלכב ושן גארדן לרקוח\nאשקטרא וסכנגבין כבנה אם לא היהב\nבו ננע רחין", "לאכזב הכנים סוטר סחרגיה מעו ס\nהברול עוגות כיכב", "באכול הכנים מעו הגלוסופי סכנגבין א\nאשטיירטיק ארקוש אשקטרא ע צור הד\nוככמ בשה הכנים", "לתקין נענוע השנים ורפונים שאילתא ויב\nניכר在这ענוג הפלוסופים ורפואת נילינ\nנברעד מענוקה הצבר", "לכה שיחזוק הלב טריאק ומשרדויושום ת\nתריאק עורא הריאקה ארבעה דריגונים דא\nדאר ומעוג אל כנדי תראק ומעד הנזרך\nלנו ובעוגי נילינוס ודכעת יענבר ומרקת אחרים", "לדעריקת הלב טריאק כאשר וודישום ו\nשאלתא תריאקית בענקי צר ויכומ ו\nוששקה התפוחים החס ומעוג הוקף ורפ\nורפואת הכתוב חומחת", "לעלוף רפואת הככך וכאשרודיטוס\nוכאלכלינغا מה שנקה קניי הזריא וה\nוהחזה רפואת גלינוגים נגרני א מאפר וק", "ולקיקת השום ועוגות ברטומוכס מופגים ומשקה אי\nאשוף", "לצריפות קול והפקו ל同年 האנטיש\nוהוכן אשקטרא וסכנב\"י שלה וגרנרי\nכיבגר והonomקוקור תראק\"ס ו\nוכשרדיטוס", "לעוצר הגשמה מעו קצר ורפואת המ\nהיכך וגר.רי מואכר ודהכרתא ורפואת.", "הרכטרס ופילירונא ורפואת הכרוב ורפואת כיאד המכל\nלנתחה והגשימה הארצבת ללקית השא\nהאשקטרא וכנכג\"נ שדה\nלכאני הריאה והזיז ותחת הכסלים ש\nכוטר וקושי ותריאק\"נ דורכוס ותריא\n\"יתריאק עירא כמעוג רישעוד הישן תרי", "גריאקים וahrשרוויטס וAMEיאת ורפואת הרכוב וש\nוהשכן אשר זכרג ולקחת פנבר\nלהז הדם ולקוק ותר הוגכלה עונז\nכה", "כ\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\nל\n

["MAKAN YAH", "לפְּלֹקַח חֶסַד הַכַּבְנִי וָעֹגְוּת כָּבָד הַיָּהוּ לְפָלְפִלְי לְטַחְל לְסָמָע אָמִירָוֹסָה אֵל וְלָפְלִפְלִי לְט

["ספרה", "ברקחת אנגדאן לן רם מזעיל לדליות ולמקה יחד וכלי\nכדוה בהם ענותות כאכנג כן קִקִּין גגרים לקור הכ\nהכלית עונות אל כהארתי ברקחת ולכאיהם מעוֹכ ב\nכאנג אגיז מרקז כן אַצְטֹר וּכְמָתָיהם", "הא שיקנה הפלוין והנקה שיאדיטוס מאט\nשאטרודיטוס ואַנָּא קרי־אַבְרַח עַנַּב", "עַזְמָה כָּאָבְנָג וְפִילָוּ וְמִצְרַיִם אַגְנָל סִג הַבְּרִיָּל אַגְנָל", "לכזב אַבְקַד גְּנָפָן שִׁן", "לשלו הַשָּׁן וְצַפְוּפָן מִעְזָב הַפְּלֹטָפֶּ", "רֶשַׁאַלְיָא וְגִירָא גַּאַלְיוֹס\nחֲלֹצֶן תַּרְאִק כְּשִׁוּדְוּט הַר אַק עֵזְרָא", "אַמְרִיא רַפֹּואָך דַּי\nרפואת הַכּוֹב נגרגים בְּמַטְפָּ", "לוֹצִיאת הוֹיֹל בְּשִׁן עַזְבּוֹת אַרְיָטָכָו", "לקור הרחे כן אַצְטֹר לְרוּח הַרֶם", "שִׁן נַאֲרִדוֹן כן כָּאָנְדַחְמָתָא כָּל\nכָּלְאָלָג", "לְכָבַיהַרֶח שֶׁאַלְיָא כפי האמור אַנָּא\nקדְרִיאת הַמָּרְתָא דַּכְרָג אַפְלִנְיָא וּ\nוכש דְּמַעֲבֹרָה סְדִיּוּם נֶרֶא אל בָּכָא", "כְּשִׁכֹּבָא אַרְכָּמָס גַּרְגִּים תַּחֲבֹשֶׁת פְּלָג אַרְוָם רַפֹּואָת\nברכָּמ לְשַׁחֲינַי", "לְהַקַּנ הַרֶם כָּלָאָלָג כְּשִׁן אַצְטֹר־אַנָּא\nהַכְּנָכַד שֵׁל קְלִשִׁי הַרֶם נגרים\nרפואת הַכּוֹב ובשְׁן זַעְפָּרָא", "לְהַסְפֶּל הַדָּנ הַדּוֹת בְּשִׁמְתַהֲרִדּוּט סְלִמַּוּ בַ\nלְכַנ וּעָנִוגַת הָוּעִים וּרְקַת הסִג", "ולמעוּבְרָה לְשַׁמְּוּ הוֹבַר שֶׁאַפְּלִ, הַהַר\nהרִיאֹק ולשכְּבָר הוֹבַר טְיאַדְרִישִׁוּ ש\nשָׁאִלְיָא כַּפִּהְאָבֹה קְלִקֶר גַּר אַ\nקרוריום עַזְבּוֹת", "לְכָבַד הַפְּרִקִּים וְהַנְקָר שִׁג וְדָה הַנְּהָמ וְכָל\nשָׁאַלְהָה כַּפִּהְאָבָר כָּעָז הַפּוּמּוּם מַ", "כָּעַז הַוּרָמָס אַנָּא קְדָרָה עַזְבּוֹ", "זְדַעְתָּם נֶרֶא אַרְכָּמָס תַּיאְדְוִדִּוּט וְרַקְיָה כְּשִׁכֹּבָא\nוההברשה זֶה כְרַקְת הַדַּג יְרֶקֶת קְדָר וּבָשָׁן הַנַּקְר\nשֶׁכָּן אַצְטֹר כַּחְמֶס הַפְּרִיק וּדוֹה כְּהַמ הַכּוֹרָת כְּהוּ\nכַּחַמ מַרְקַחַת אל לעֶבֶד רַפֹּואָק קְדָשׁ אַגְרַג פִּק", "פִּקְרָא שְׁכֶן כָּלָאָלָג וּכְל שֶׁכָּל\nלִגְד הַנְּהָה כָּלָאָלָג לְכָבַד הַדְּקִים אַ", "אַגְרַג עַמְּכּ וְכָל־לְעַדְתָּם גַּרְג שִׁגְמַל", "לְכָבַד הַנָּב אַגְר אַרְכָּמָס אַגְרִי הֵ", "הַהַצְּלָה וְגַרְגִּי אַל דָּנַד שְׁכֶן כָּל כָּל", "כָּלְאָלָג שְׁכֶן פְּרַבְּיִוּן שְׁכֶן שִׁטְפָּר", "נַגְרִגִּים אַחֲרִים כָּלָאָלָג נַגְלָגַנְמִז הַנַּגְרַקְת סִג אַגְנִ", "אַגְנַמְּרִי שִׁשְׁרָג נָכוֹב לְנוּ וְשַׁכְּלִי\nלְכָבַד הַשְּׁדָה חֹק וּלְכָבַד כָּהִיר גַּר", "נ\nנ\nנ\nנ\nנ\nנ\nנ\nנ\nנ\nנ\n

["כלת הרש\n# החנוכת", "כלת הרש", "בענין החשון ושינה\nדני דריש לכאמה החלה ושינה\nתערוכת הלא\nששה עשר משקלים חלקי חנוכת\nשקלים זעפרא ד משקלים וחיו\nשלה יולש בהלח ותחזק איה ותחזק\nכדמ בלא ותצאי איה ותחזק איה ותחזק\nהלמיכר כנס ותשה בנה ענומיה\nענומיה ותחזק איה ותחזק איה ותחזק\nכשעב ותחזק איה ותחזק איה

["מאמר ב", "לאץ אשר יוזי מכנה מונלא השחינים אשר ירצה ב\nבדם להבריאם והאבול רנופל בפה תערובתו יו\nיוקז זוכית שروף ב משקל ויטריאולא שروף משקל פ\nפלעל ב משקל זעפראן חיצן משקל רושטע אוקות יו\nמבושל ר אוקיות וחצי תחקת הרפואות היבשות רוזה\nנוסה אחר נהשת שروף שני משקלים יוֹן תשהה אוקיות\nתירוש ארבעה אוקיות וחצי ישחקו הככנם היבשים ו\nוויזה עליהם בעת השחיקה הין וdem יתנגב ישים עליה\nתירוש קרוש וירחקו בו ווינש בביי ויבושל בשא רכה\nוירשכ כבלי נחשת", "רשה חבר אותה פיאר סקסות ובלשין פיל\nפּילודישיפּשׁ פּאָז כָּל־הַרֶח וְדִיּוֹ לָהּ שֵׁנָּה\nוהכב היזק תערובתה ודיל חל ש"ב משקל", "משקלים זרע גנושקאי לང"ח משקלים ל经典ו בiąק\nמשקלים כירא ד משקלים קמח קניי שעורו ית זוזם ח\nהלכן ביצאה אחת צלוה מדיטי יברוח ב משקלים יעפ\nזעפראן ב משקלים אַ פּ ד משקלים ויולש בין קובץ ש\nשעור יספּיק ויעשה כוכם ועוגות וועשה אַחרתאבר\nלה אל לבי נוחת תארה נחשת שروף רוחץ שנות ע\nע"ש משקלים זעפ־אַ ש"ה משקלים פּפלעל ארן עַרְב\nמשקלים מירא ואופי אַ ד משקלים נומא ש"נ, ע"ש\nבשקלים יולש בין וועשה", "שִׂפְתָּה אַצְרָת נַעְשַׂק־ת, קֹדֶם הַכְּרֹחַ כָּלֹעָה מ", "הערץ רבת הלהיות ויהיה סורמה, כ"ט, אַל הלהן במר\nבבראה עד שיהיה רושם כרשופי, הרד חתך אשר י\nינבזב בולונע, ע"ל שחרותיו ואַנְזָר יאָלו שנותצ\nשיעשו בעח שיצועה העליל להכנס במרחץ באַחרית\nהערובתו, ח"ק חן ח"ב הנקרא סרסטום, ש"מ משקל\nל—"בְּנָה שִׂכְלָה בְשִׂכְלָה, חֲנַחְתָּה וְנָצָמָ\nאַ ש"מ משקל כ"מ"ר ארבעה משקלים וילע ביין ד\nיִשְׁכֹּן וְיִשְׁכֹּן בְּשִׂכְלָה בְּצִלְמָה דָק שִׂכְלָה\nרבות", "שִׂפְתָּה אַצְרָת נַעְשַׂק־ת, קֹדֶם הַכְּרֹחַ וְחַבְרָת\nאירכיש ה choice וועילה כ"האבים החזקים ו", "כ"ק משקל אַל"ו, ח"ב ב"כ"ל, ו"כ"ל, ו"כ"ל, ו"כ"ל, ו\"כ\"ל, ו\"כ\"ל, ו\"כ\"ל, ו\"כ\"

["PAÄGRÄB", "תירק שנה משקלים שאשף ישאף לישום כל־כל־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת־ת

["פֶּרֶת", "לאאשים העין תערוכתו אופי וסנאנג אצפר שרוף ולב\nהקב כא שמנה זזים נומא ארomicא ארבעים זזים א\nאסצידבזג ארבעה ושיש זזוב וקלימיאה שמנה ועש\nנעשרים ישחקהסדג והצפר שרוף לברכ ביכר. זדק\nהיטב ואחר יועורק הכל ותשחק מה שהוא נגונ ואחר יב\nיבחא בהזין כמו שיכל. באנטימוני", "כע\nכבעשה אספלנית תונח על העין פועיל\nבחוזק הבאב תערורר בעין ופכ熙\nככנה הלהיחת כה ומחזק העין ומשקשה", "כ\nכ", "האב\nהיטב והלושה בדכר ממים ושכן ורד ואהר תניח על\nהעין נומא אחר יוקה עלی ורדים יבשים וקליפות הרם\nהרכונים המתקתים הלידן וכן העדשים כא חשה זו\nזוזים כים ב ליטרין ותבשלם בשול יפה והשלך המים\nונח העדשים הדק אותם יפה יפה ותלושם במט מים\nושכן ורדים ואחר תשימנו על העין", "ה\nכ", "כט\nכ", "רפואה תועיל באבنا העין המתחדשים\nיקח זעפרא ולבנה ואלוגין ויריא וריא\nואופי ויסרא קול כא ה זוזים וחמ", "והכרחו ותשוחא ותרשה על העין בהחלת הבאב ע\nעם החומץ ובי הנדנ ארי לוגנות אופי נוקסאכ\nאו כי בזבורה וללה וואם ימחה ההנה תרשה ככנית על\nהכצח והצדעים ברשה ותתחכה קתת תבונ ה\nקח בן קח קלי שעורים כזוז ון עשר כבריב זוז\nאופי או והדק היה ותלושה בשכן ורד ותנהו על ה\nהעין בעלת הרמד והמורסא החמה", "ל\nל", "כח.ל. נקרא אצטטיקן ובלין\nאשטלייקן כזועל כעכירות העין ואדם\nואדכמייתה אס יתף וiaו כה כלבנ\nבהללת הגניזים וואם יערוב אחר כחיח הידק כן", "כד\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ\nכ

["מאמר ב", "שיאם כרכום ויאמר ליבכנית ובלש\nפריטת האסף מצעית מוטר מן הא\nהאיכווב כקזות הענין הנקרא אסאים", "העיברו קלי קילוי במשקיל קינקרעלן ס משקל יולש במטר\nוהכך החזק וכבד העפלים\nשלהם משקל קינקרעלן ס משקל יולש במטר", "גר העין והכונה השיאן בקשת משקל\nשראראשה ובנוסק אחיד משקלים\nיודק עד טשטי כהו קהץ קלי ווילש\nבכשע וירצק קליין זך וינובן ויטוח יחל行 בו", "כחון קאינטיק ובליטי מישטון לאכף\nלילות העין ואיכויק קזנות העין והרב\nהalog כעפלים יוקה אקליפיא כמותה חתיזת קס\nקשות או יולש בדש ווושת בכלי התרש וופק וויש\nויטח אופי ביטן וינקב באצע הכס יקבים כדי שי\nשהיה לעשן היצוע שروה רוח יצרו וואח\nואחר יושת בכלי נצב באמצעית פחף בוער", "וכשה חלדה החאלוימא לשר או תעין אל העשר העולמה\nאך אם תראה אןושה אל הסחרות הניתן הרפואה\nעד שתרה אותו העשר זרל ותעדדם כי הרפואה\nכבר הגיע להכלית טרפיה ואר יורדד מעל האש ות\nנתיאת הקילימא תוצוק עליה כן חינע שער בה\nשתקרר וואח חשים בכבש ותסח ווהו ותנגת וו\nושמור בו עד שיתרף ווהו חסום הבחון יונק כן אקל\nאקילומא נשקלים ישתחק הכל וירש וו יועבר בו\nע. העפלים ברק וערבים\nשיאם אפלהוסובלטין לוגד וילפתי שער העפלים\nהשנתית עירבויס סארדרן שروף רחץ שנ\nשנים ושלהים משקלים זגר כהוך ינ משקלים יולש\nא\n\n**כלי מטר ויהשא\nוממים והשעה בעין תרבר אוחא\nקאנס ובלטין קשיש ליס הירויים ב\nבעין תערבות יוקה פרה תפרी י\nהיריק אותה בכלי נחשת וינחינה עשר יומא ויאר קה\nשנים עשר משקל זרען וסבל מילט וואנקומ ד\nכא שנישקלים פלטר לשנים עשר גרגרים בפרט דבש\nטוב כפל שער ובררדה יעורב הכל ריבואל בכלי נחשת\nואחר יישום בצלחון מתחנת וירמר בן", "שיאם אפלהוסובלטין לוגד וילפתי שער העפלים\nהשנתית עירבויס סארדרן שروף רחץ שנ\nשנים ושלהים משקלים זגר כהוך ינ משקלים יולש\nא\n\n**כלי מטר ויהשא\nוממים והשעה בעין תרבר אוחא\nקאנס ובלטין קשיש ליס הירויים ב\nבעין תערבות יוקה פרה תפרी י\nהיריק אותה בכלי נחשת וינחינה עשר יומא ויאר קה\nשנים עשר משקל זרען וסבל מילט וואנקומ ד\nכא שנישקלים פלטר לשנים עשר גרגרים בפרט דבש\nטוב כפל שער ובררדה יעורב הכל ריבואל בכלי נחשת\nואחר יישום בצלחון מתחנת וירמר בן", "שקלים קליקער שרד אספיגי איר משקלים יולש\nבנאי מטר ויהשא\nוממים והשעה בעין תרבר אוחא\nקאנס ובלטין קשיש ליס הירויים ב\nבעין תערבות יוקה פרה תפרी י\nהיריק אותה בכלי נחשת וינחינה עשר יומא ויאר קה\nשנים עשר משקל זרען וסבל מילט וואנקומ ד\nכא שנישקלים פלטר לשנים עשר גרגרים בפרט דבש\nטוב כפל שער ובררדה יעורב הכל ריבואל בכלי נחשת\nואחר יישום בצלחון מתחנת וירמר בן", "רומא אומזב וילעג שער עפיהל ורומא אומזב וילעג\nשאכזב וילעג שער עפיהל ורומא אומזב וילעג\nכלי רומא אומזב וילעג שער עפיהל ורומא אומזב וילעג\nשאכזב וילעג שער עפ

["ספירה", "סנטישיבווה ד משקלים עפיאן ב משקלים אופי ד משקלים יולש בין קובץ שעור כה ש ספק ויעשה בו עוגות וועשה", "נד שיאף ככונה כהנדי ופכלי מועל כה נתחזת הימים הwardים ומכל סנור יהו יהו בעז וכסיר רושם השחיניד ששה עשר אוקיות תערוכתו אקלימיא שורמה רחוצה ששה עשר אוקיות דיוודינדי אוקיות סרושא ד אוקיות פלצל-II ו אוקיר מרתד צבע אחת ומטרת סטאר וחששו שהוגס demon ונק ונקרא אל כשה שבעה מדרוז בדרת קיץ ד הלב פפכיר ונקרא אל כשה שבעה מדרוז בדרת קיץ ד לבל פפכיר אוקיר שכן כלשהי שער אוקיות אפושונק ושרגאין כה ב אוקיות גוכא שנים עשר אוקיות ולש כספייש שומי אשר ואמר דן כן פלום", "נה כחל מועל כן התחשך וידידות הימים ב כלשני וסיזר־תור ל霞 מא ב זהות קאלימיא זוהי דבש אוקיר יודק יוערב וירוש כלו, ניק ויפוט בשמש עה ימים ואחר יחל כהערן בקר וערב", "נו דרואה מזועדה למשהו ולנור אשר יראה הרגוקה קדוקה הדבר ולא היה מ.רוב ומדתכן הימים כעין כרет עוורש ומרדיק קורא ומררת כרבי ומררת אל צעבע ומררת עזבא שני דאנקיס דגש מסונן ל ווזן כישל ווזהו ויהשקי", "ט בטל הראות השואף הכרכיב כובל בה טה slipsלה המופלת כראות והשואף בתן בתותיא אשר זכר ומשה כרובן שיאף היה עזרה קאבר וודכט וגד המלף פלודריז יוקע קאבר וודכט וגד המלף מא שמה ארבעים כשקל אפר כורות", "כירים יזוקו כה הנחשה ארע ע וערשים משקל כמיכל שנין עשר משקל ירע נשקיאתי שמה עס משקל או אופי ו. בשקלים נוגא כ משקל יין תשה אוקיות כי משקל אוקיר. יעריבז כבים כי ויושב עירן הורודים ומלילות ונקיאתי והיברוה ו. ותגיהו עד ישירה שלשה ימים או הכשה ואחר הסח הסהה. וקץ. שאר ותלוש בו הכתרים ותשה בינו שיאף ויעשה בו", "נט רצאת כבליקון הכל ו.וא. עסחה העין יCEED כ 角 跡 跡 跡 跡 跡 跡 跡 跡 跡 跡 跡

["אדי רופאה. ותדוק ותשיגר כל־מִין\nהערן. ותשיגר בְּרֹאשִׁית מִדָּם\nיולידו. חן־חן קהל אַשְׁכָּל וְשִׁת\nשִׁלְיָת בְּרֹאשִׁית כְּמַדְיָם שִׁת\nקְלִיקָה. שֶׁכָּל אַשְׁכָּל בְּקְלִיקָה\nקְלִיקָה. שֶׁכָּל עַצְמָה וְשִׁת\nקְלִיקָה. שֶׁכָּל בְּרֹאשִׁית זְמַקְתָּה\nקְלִיקָה. וְשִׁת בְּ

["ס\"מ\nה", "רובע מששה עשר ליטראות אכריסיש שתי אוקיות אך\nארומוניאק אפופוגק דבילה תכרים חתיכה נדולה ליט\nלינרה מצטיקו ליטירן או יותר מעט אשקינט לבן כן\nכמותו פלפל לבן אוקיא סדואשן א' דסינשטי", "רפואה הנקראת סוסיגן וכולט שור\nשורמלין מועילה ממורסת הלסתות ור\nורפינס ונקמה השנים תרובית ק\nקליפת רמזן שתי אוקיות ערוק ובלושטיאש וסומק א", "כא אוקיא אלום ועפעים מא אוקיא ותדוקים ותשחקים ו\nואחר תקח באצעכע ותחפש בו כ alok wabak w a\nחתכת בנד פשחן ותנייחו עלינו", "שנין כנקה השנים וכההלסתות ומש\nוהישוב ריה הפה יוקח כלה אנדידראני ו\nויודק ויולש בדבש ויקשר בקרטס ויוש", "וויושב בניחלים עד שישוב", "כנחלה ואחר יוסר מעל האה וירתה בקשרא ו\nוכוחות טובים או מי סוסי ויוועד עד שתקיר ויווד\nויוקה עליו חלק וסן קסף הים ויישים עם זה דרצי\nחלק מירא חלק ואפיגזקיאמי וספורי חלק ופרח איש\nאשקינט מא חצי חלקותפתיות ליניא אלזין חצי ח\nחלק וסוכרי נ חלקים כפרסור עשרה חלקים ויינק ו\nוייעור ווינק שנות בכל בקר", "רפואה מחזק השנים וה莫חליחום זה י\nיהיה בהס חולשה יוקה דונג ודבש מא ש\nשני חלקים ימס בשכן במים חסימ ויעו\nויעורב עמך כן השבן חלק ויושם בכזר האפלנית יד\nויהחה לבעל הכאלו ללעס וואס ראית הרפואה יבשה\nחערב עמה דבר כן שכן ומצטיק כ'א יעשה הזה תב\nתכלית מעשה", "אחרת כנקה: החזמת השנים ינ\nויוק קקר אלן שروף עשרה זוזים עלי סיפ\nסופריש שروף ה זוזים מירא חלקך כלכל שروף ה ז\nזוזם שרש סינטארה עשרה זוזים קפילי וונריש שروף\nבא חמשה זוזים ורוזים כוסרים מפישוטרות הם ושב\nושבולה נדר מא חמשה זוזים ויודק וינא\nייגנופה במשי ויעשה", "## המאמר החישי", "כפה והגרון והנוף העליון אמר נלינוסדנה אמרו רבי\nכי עופות הדרורים כשה>% מפרוחים בקן בין לחים כי\nבין יכשים דקה טריה תהיה או מלוח או יבש ישקט\nהנהנקים ויעורב ליזנים או לנערים בשרש לילי\nבלהאה ובשני ש點ים הנקראים חסיד", "רפואה תאות ללהאה הנרבית הנפוחה\nתערוכתה פלפל לבן משקל בירא בשקל א\nארום תכני שני בשקלים עפצים אחרים", "פֶּ", "פֶּ", "פֶּ", "פֶּ", "פֶּ", "שני משקלים ישחק יתישב", "לחיות ההיה יקינ גלנוס ואמ\nליניקדמ מא ב אוקיות שור\nליניקדמ מא ב אוקיות שור\nליניקדמ מא ב אוקיות שור", "ליניקדמ מא ב אוקיות שור\nליניקדמ מא ב אוקיות שור\nליניקדמ מא ב אוקיות שור", "ליניקדמ מא ב אוקיות שור\nליניקדמ מא ב אוקיות שור\nליניקדמ מא ב אוקיות שור", "מהם ויעורב עס אצטורק וגבינוס ודר כה יתדבש כן\nבסור צקרת הילקכהם", "בשעל רפואה ורונית זכר גלינוס\nשהוא היה מרפאה כה תערוכת לביום", "משקל ובנוגס אחר ר משקלים מירא", "משקל וננוכס אחר ד משקלים עפראן משקל ונסוב\nאחר ד משקלים אשקיט לא בשקלים ין מתקד ג הינו\nיבונל האשקינלא ב'יון עד שיתכה הין ואחר ישילך\nהאשקינלא ויטשו ואר הסבנים על הין", "רשבה גהנונית מיזמת אל טרלויטש", "זכר גלינוס שהיה מרפאה בה מי שהיה בו", "שנה ברית ויהי רפואה כהיעולה כזד", "אשפיש נרדי ג משקלים אשקיננט שני משקלים ק.au\nליניאשה כנהה משקים אציני עשר משקלים רכב", "לבנוב מירדו ד משקלים משטיק בק- משקלים", "ערוב ריאדו ד משקלים מ'י קינציאורה יכ", "משקלים סלופי יברח משקלים מציקב כ משקלים\nיחוברו וסובנים האלו ואחר יוקה ויהישו כבי הגדש\nאו ב'י בתקו וווקה ככרה סמרפא וויושם על'יה ב'ו\nמנגרי צינברק גדדיים שחקים עשרים נגרים כמלו", "שערב עמם דבר מזמותה ואר שروק אירן כן א' א\nאיאר לקחים מאליאן שער מלבקה ב'י איר ב'ו\nוירפא ברפואה היא כי ישה ב'ה ב'כל הריאש", "שלישים יום ויצוע הһולע שיינע ואחר תרנעה יסם ו\nתשקפ הכאבים וואס יתיש הלהת הזחמה תערב ע", "עז הרפואה היא תומכי קסטור", "אחרת פרפאות גלינוס מועילה עלולה קני", "היאה ומשנין, הריאה נרקת הום ומית", "ומנולא ויהי הלהרה הידורית אל החלה ומי שיק", "שיקשה רקיקו היא רפואה חוקה מ'א. שروף האלה\nד משקלים זעפרא ד משקלים לביום כמותו: אכזמי ג משקלים\nכמותו הארציני כמותו: אכזמי ג משקלים גרקי צינברק", "נדוולים ד משקלים שר לילי רקיקיאורה קלופה כמותו", "אשפיש כנעני שני משקלים ותץ. קשיא ליניאה מא ש\nשחוטה ב משקלים דרנפאן שני משקלים בש רמה\nכנעניים שלשה משקלים טן רכסם איר יאמר לו הנפ\nהכון ד משקלים גלנוס ב'י נקיק משקל דב'וכ ד קוס", "משקלים ומצגנו בנוגס אחר משקל דב'וכ ד קוס", "קוטלון יובליש הגדש ושרף האלה כבי כפולה ו. ו. ו. ו.\nוכשיניע לנדר העובי אצער עמע וגרקבים ותצלחת\nעד שישוב לזרר שאם יונס כט'ט'ט לא תפתש ו.", "ואחר תקרחה ותשים עליו הסבנים השתקים ותשי\nאותם אם יסוק כן כי מ'י ברבש הש"י וירשלה עס השה\"י", "ועשת הסחמה כהיעולה בהט\nש\"מ א\nש\"מ א\nש\"מ א\nש\"מ א\nש\"מ א

["פָּאָכָף ה", "אֶצ", "נגררים יונחן והתה הלשון ומועילים מה\nכנירות קנה הריאה ומוססק הקול ושהא\nונח עלות הקנה החערובתם דריגנא נו", "נוגא ארביקא מא נ משקלים מירא ולבונה מא משקלן\nוהצ זעפראן משקל ליז מיקריצא צו משקל בשר של\nשלת כרים ין חוקח שוער מספיק יולז בו ווינה תחת\nהלישן כן הרפואה היא תועה שוער פיל רונידס לפי הליוו\nבה שיתקן מה שזיהו עלוי", "ננאף כלום מתקד ליז שיז בüber שוער\nיוקז זרע כשתן קלוי וTrust ועדיים\nבשטיים מנקזים מה חין רגני איציקר", "נדלים קלוים ולוזים קליפים מא קוטלו פלטר ליז; שת\nשתי אוקוק זעפראן אוקומ דבק שוב אבורה משקל\nיודז ויחש ויברל זרע כשתן ויד משקל זרע\nזישם עלוי שאר הסמכים ותערושם ותערכם וויקו מהם\nשיעור מסיק", "רפואת הכיה ובולשין אוליאום דיינון\nבעולה כן השולו ויהי רפואה טוטה זב\nג'רייס ווומס בה אופיר מש", "משקלים זרע חזרת ב משקלים הקטש יור משקלים רו\nרורא אנטייה בשהי יד משקלים זרע כשתן יו ד משקל זרע\nאפופונל מא משקל מירא ד יד משקל זעפראן ד משקל יויל\nוילש בדבש משיד קלני כשתן כשתן פיל וריא\nשישוקה ליז שיהיה בו קדחת עם קים וכ' שלא יהיהו\nבו קדוח עסין וחובשב", "נדרני השולוא אצטרא מירא וופא מא\nד משקל שנוי בוערראן ב ויד ויד ויד ויד ויד ויד ויד

["ספר ה", "ץין רכוני וקוץ מצרי ורכון מדברי וסחישת תאנים וס וסחישת אקיא מא ושקלים ליצואם וריכרבי וא וופי בא ד בשקלים מירא ב משקלים יורק היטב ויול ויוול בסים שבשלו בהם נגרדי ארכוניאק או במים קרים ויעשה", "## קד", "מעוגי מזיהו איר ארטומוכס ויהיא רפואה כופלתן תועיל לבעלי רקיקת הדם והשעת ולמי שיב כו שחץ", "בריאתו ולמי שיב כחזהו כוגלא בקובצת והקרע התחדש בעצלים ופלישת הצהוכס בא המאלי ולג הטרוג ותשחינים במעים עלוחה המקה ומחנק הרמה והקרשות אשר יבווא בעוגות שיטוקה מהם קודם הה ההקף בשעה מועילות כרוע המז והריזו והסalliים הם דבכיתים ועקצת הרמשים בעלי הארס תערובתם דארציני קושש וגלבנים וקשטור וופי ופלפל איר פא אוק א דגש התרן וירק וירק וירק וירק וירק ויר

["פאנד", "רצופים", "המאמר
הPri", "כלה תחתין חולדות האצומא", "קב\nשכן מזועיל מרפין הצטוכתה וһולש\nוהלושת תערוכתה כציטק אלואין וס", "ומחיטת אפסנתרן אפוי שמן נדרין או ש", "סן חכישים שעור הבספֿק יוערב וימטח בו בזמר רך\nואם תרצה שתיסוף הרפואה שהיא חלק שלה騖ם ברלו\nלאדונס חלק ועצטוק ואם תרצה לעשותו מזדק מז\nתוסף בו מסחיטת בוזר או כחיטת אופטישטיקל", "קב\nהענול מידואול קבלות ירוחה בו ח\nהבנישים ארבעה זוזם מירובלונש במר", "ברכופיים ואמריקש וכמים שיור בחוכמי קלוי ופרוי וס\nוכעטיק מא ב זוזם אינז דיר כרפֿש שרו בוחומס מא ז\nזלו לינק מאלואין וסך מא זוז ותפ וואלונס וס\nפרטריס וס זוזח וידר אדום זוזם גרנרי כהון ח\nזוזם סוכאקד זוזם קינלא וקליפת לובנה ואשפּיקס\nפֿא מא זוז", "קב\nפֿרפּת תחקן האצומ וואלואין וסף מא חצי אַר\nכי פֿרף ומי חלפי מא חלק צנדיל אַדו", "ולרן וורד וועפֿיאן וכמפּור וולונס וגלישיאש\nוארכן ולקינק אַלואין וסך מא חצי אַר", "קב\nפֿא זוז בצייק וועפֿיאן מא ב זוזם שכן נטרין בשוע", "ואכטישת לומסת האצומוכתה הקשה א\nאכפּנתן וואשפּיק ומשק אַליקיאה מא ש\nשנה זוזם אלואין וסגרגיו וירמואמ\nפֿא מא זוז בצייק וועפֿיאן ב זוזם בזיזן בשוע", "קב\nלבעלי האצטוכמא איאר מיווגיסס אל\nאמטריסום ובלטי אינז פֿורש מוע\nכוועלים לבלי האצטוכמא העוללה אַ", "אַלואַר אַרבעה שקלים בצייק שני משקלים אַשטי ח\nחצי אַוקרא וורד יבש ופרח אַשינק ו. וירא. קשיא. אי\nלינוקיאה מא חצי אַוקרא ישהו נוג בכי שיעשה דיארנ\nעוגיות יאכד להם עוגות אַמאדנס וב\nובלטי אַמּדוניס מועילים מהתפּכות\nהאצטוכמא והאליאוש החדש ומקל פֿח ובהלהלבות\nניארנו לבי שיקא מאכלו והעלות הפנויות תערוכם\nזרע כרפֿש ששה משקלים אנש ומקלע אַכטס אַר\nאַרבעה ב skalim אַש. יני משקלים שcriptור כמוהו יוֹל\nיולש בביים ויעשה עוגות וישתה השתה השוה משק ב", "בקט\nאיאר מיווגיסס אל מאסן ותל ובלט\nולפֿון מינינס ווער ליס כהתפּכות ה\nהאצופּומ ולבלי שימשה התחייבות ווי", "ויסר כל נפח ויווער מ'ן הרפּין וערלה־הרדה וטעָר\nותהן ו. ויא רפּואה נפּלאת לבעלי המכד עילוי ומליש\nשיש בז כאכ הכלליות וכisser הנקדות אלואין מאה כשלי\nכטס' זוז זעפֿראן מא אוקרא.ידניר.דינפֿה יבש יבש\nויעשה ואב ישאר כמנו כי שהיה ע"י. ר"א עס בטע"ס\nCele\nשכ"ק.� ב"מ קרים ומי שיקיא מרה או ש. ישך אַ חצט\nאצטוכזדלהה. אב ישוקה צע כמני ש"ה. ה"ה. ומי ש\"ה\nשיהיו בורוסת קכד אבר. ה"גנימים. א"ז יוליהו. א\nאם ישתה כטנו ב"מ תבש"מ ומי ישרה ליהיר השבת אַ\nהגדות ישוקה ב"מ שוכ מודק ומותר כ"סומק", "קיז\nהחכונות לאוארכנס ובלטי מא\nפֿרי אַל אַל אַנָא ש"ע בפּטריק\nהנראק. דויוכל אַוקא ולויל ידוה ב"נ\nקיז\nדיא. אַריאַש ומעיל מהפס"מ ב"נ\nהאצ\nהכטן אַריאַש אַרבעה ועשר. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו

["ס\"ר ת", "קל", "רפואה לפוקות מופלאית רפואה וחזרה", "ין סוב רידניד ליטרין וכמהו דש", "מסורקצוויכשל עד שיוורח ויכלה כהנו דש", "יששתות וاهד תורידהו כעל הע וויושכ כיקושט ומז ולבציקס מא דזוזם אפכנתין וזוזם אשקיננט וואש וסידאג וסך ורד ואלואין ואנאריק ודעפארן מא בזוזם אשאריו וליגנא אלואין הנדי וקשיא ליניאו מא דזוזם ישחק והשתיה מלעקא", "קלא", "מורסות הכבד אספלנות באנו אס", "אספרים בערילה כן הכורסא. המת", "המתחדשת כה כבודסא אצזלה", "תערוכתה ויווק אגוז אספראס דזוזם ליניאא אלואין וו\nזעפראן ונרנרי לבר וקלומן ארומאשיק ובירא וכיבר\nמא נזוזם דונג דז יכ, תדז, ותשחקס ותלוש. וים\nריסס הדונג בשעות בכפיק שכנן לילי ושכן זראק גז זוזם", "קלב", "קושד הכבד מעו לקח בככד האב", "akovul lapike hakev vahachol vahaz", "Vera vatsukka yehorahot vayisnura", "ישעל נושן ולאותם שריקו דם תערוכתו וזעפראס מי\nמירא אופי קשפור גושיאתי וקושט ורדכוני ופכפבר\nואشفיק ופוקליאריה וכד האב והקרן הימן חן העש\nשרוף מא בששה וירשה אחר שהש חדשים השתה כיר\nכזערונים", "קלב", "רוע הכמתה יכשן באזין ישרז", "זוזם וישיה בלישור סים יום ולילה", "וירוש בקרדא וורוזח באש רכה עד", "שישאר כן הכיב צי ליטר ויוורד כעל האס וויסן וו\nוייש אל הקדמה וירוק עלין שכן שקח מתקז רב\nרביעו ליטר ויוורח עד שיכלו חימים וישאר חן וויל\nויליתו דסנים הנמנופים המדרצים בסן הזה ווא\nמיר: לינש כרכומיים ובזריקש ואפליקש מא דזוזם ו\nולשנים תשרים ופרונש שלשים וגביגאש כהורקש\nקשיא פישטולא ליטר ויוושם בקדרה נור\nאלז הסמנים לכד הקשיא פישטולא ויוושם בקדרה נור\nברופי ויוושו כלהם עשתה ליטר קין ויבשל עד שי\nשישאר השלוש ויסינ על הקשיאה פישטולא וורומ ו\nנסיקן וויבצ אל הקדרה ויוושע עלינו פניבכנה זיבשל ע\nעד שיהיה לו עצר מעשדהרב וירוק שלין שכן שק\nצי ליטרא זיזה עלינו הס послנים הנמנופים הדתות וו\nויוורח עד שיתיקש ויוורד כעל הע ויוושם בכלי זבוק", "קלד", "אבק נשאף לכד לקוח בחלב גכל", "נכלה או準י המחל או בסהירקות", "סחפת פוליקראיה זוזה וצריך שני", "זוזם ריברברי זוז וצי פרה אשקיננט זוז זעפראס וו\nזיזדז ורע קוקשטי שנזוזם זרע קשואו זוז וצי\nאשקמוניאה זוז השתה כשל", "קלא", "לטחורה מצלחת גודעת ברפ", "ברנגי הוקא יקח שנן אדום שנן", "לטרס", "ישוש השמן דניכק ככלי ה", "חרס וינוח על חנויות עד שישוש וכישוש תזrah עלינו סיד\nוהערבים יד וחרתה בו כל עד ששה חס על ער זא\nזאכ ותניהו וישאר אם תשה הרפואה הווה ושיכנס\nהעלול העושה אחו וריה התחבושה עלייה ורג\nיס רהו עד שיפ. מעצמו ורגא שיחת כה שיפדך ה\nהנור ראצן", "קלא", "אחרי ותבאר ענין תועלה. לבעיל ע", "עליה תחלון בוגה ורגאי יש חוכט", "שונה העלול בהנהה. הראנה ים", "תערוכתה מירא נ אוקטי אסקלבנה נ אוקטי חדידא\nאלכסנדרני קרדטי מא ב אוקטי חסן אשקינלאה שע\nעור שיסיק וודקה דרדר ותקרדונ ויפר ואכס\nאבק הלבנה והבירת יתקח עלייהם וاهד ורשה בו\nהשחל וירחן בעריו כמרח וואז וני עליי התיכוש\nאחרי כוצצ ובליטן פוגריבים חו", "קלא", "אדו וריה רעואר מצעלת וכרעהל", "למסיכים החוטל ולביעו הערנות חו", "הנושנות תערוכת ורישכ ככושת אלבריטלירן\nדזונ שלשה ליטרן פיריות האנצחתו יש ליטר ריו\nדובריבני שלשה אוקטיות ששי קשוי בחור שלשה א\nאוקטיות שהשה אוקטי פליטריו יש שהאות חן חרב\nסלשה אוקטי חסן ווין ותצי אנטכאי חצ' הין ור\nוהדיבי בקח הח. שנ שלשה קישולת וונד", "קלא", "אהר תכמה שופת געל וסיד וו", "וברשן אלוד ונטיבים פרטיז וו", "ויקחס יכ' גני קיריקו וו", "ארובנות וינובנה וירישחק וויקדז בכנון משקל וועור\nעקב אופ ש"ת כישל ורכו כים מאור חנה ע\nעקבו אשר ויקדז בכנון הסרטי ושתהו בעל הערלה כנוש\nבקתת חעותים מקום האופי שנ בבלשמי תששתה כה\nהעליה", "קלט", "קושי היטול אספיניה תועיל משק", "הטול ותגלד ופריטרי ויפיגרג", "קינדני ותגלד ופריטרי ויפיגרג", "ככושליככל אחד חלק וידוק החט ותחקה עס חו\nהומץ וואחא וירצק עלינו שנ חזרה וכרח כאותו השמן\nהשחל וינוקה בעריו ככרח וואחן הסמאלית", "קם", "פקר המעיס חוקן מועיל כן, השט", "השתנים אשר בכס אשהירא כב", "ככלו ונקארהו הרובי יישנסדר אן", "ויקח שנכן כליות עדים ה' ותשבלהם עם קה: שורים\nקל' הנקרא כשת ואחר תקח כן ח' המידך ותשנות השן\nשנ'סכרה' ויקח כן אומ ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו. ו.

["סאסי ٩", "יִשְׂרָאֵל הַיָּהוּן בְּשִׁכְלָה מִמֶּלֶךְ, וְיִשְׂרָאֵל הַיָּהוּן בְ

["ספרה", "בנור ויויסט בצי פנים עד שיתומדס ויניה בק-headerה\nבעת התחנור שני ימים וירובו ליהיה ואחר תוציארו\nויוקה כה שיווק בקדמה מאפר העקרבים אחר טנתך\nככלי ואחר עשה כהנו בתת האilk הרגפיה ככאבה\nהכליות משקל שני משטם במשקה מיתנות פיתוחות\nכי הוא כ 枚ת האכן ומורידה בשן חמתה ות\nוהי כי הערב בשבוע הגדך והאך הגולד ככליות. ובכ\nובמקה כמו שבשר האפעה הוא הפך ארצי הנשים\nהעקוטים ושה הרבים", "האר תער 凱ה כהנת החץ הנולד\nככלויות ומקוה תרוכת ויקד זר", "זרע בעצית מדברית הוא דוק וזרע", "קשות מדברים ואיס וורע כרפף הררי ורע כרפף\nבני וקשיא ליניאד וארציני וואשפּס מ חל יודקן\nאלז הסכנים וויפר וירובנו במים עוגות ובל עונה מזון\nאו משקל יעשה נגרים כזורונים וששה ככנו עשה\nנבררים בזריז נפז בימים חמים", "מעון כמתת החץ קיל אנטפֿיקא", "אינדאה דככומונים וננבר ארעה\nדרכומונים פלפֿל אירן בכיוו האשר ו, וודאך כ\nכמהו קשתה יוניג יכ קראשטי סיכומן ד דרכומ\nפֿוליא יד דרכומונים זעפֿרה ב דרכומונים קסטוריא\nד דרכומונים פֿחת אַשְׁקינט כהוֹם אַשְׁקוּר יכ כהוֹם\nקוטס ב דרכומ כ. פֿול יד וואטיריאום", "מ כמותו קאיפֿר בלשמי ד דרכבון אקורי בדרכבר יול\nיוליאו בדכט", "כטפֿוף השתּן ענטה יודק כ. הטט", "הטטוף ועוצב קאיפֿר כ. טט שוט רני", "נושקיאלי כ. אנס איז נגרני כ. טט נגרים יו\nיודקן ויעשו ענותה שתהיו ותשה ותשה ותשה ותשה\nקואס מנקנים יוליא בחליב בדרכק", "להלשת ירייה הזרע ותאף מער ויקד רחל בצל", "כ. איז זומ ירנבר ובלצן", "ארוקה ארבעה זומ ורעד קנוב וביוריא ו. ו. אַמְצָמ\nואסדודאר ו.אשכּלאט מ.רקת מא ששה זומ ו. ש.ק\nש.ק.ק.ל. טרשה זומ. ו.ישכ.מ.ינ. מ.נק.ח. ח.ס.ה. ו.ו.ס.א.\nואנינן ו.כ.גרני אל אמת גל כ.ן ארבעה זומ פֿ.פֿ.\nפֿ.פֿ.ן. ש.ה. ו.ו.ו.י. ו.ו.ו.י. ו.ו.ו.י. ו.ו.ו.י. ו.

["מאמר", "וסדאנ ואששיק ואנז ונקסידא ונדניל אדוס וקIRMוני\nקטן ומסאס וטאנסיט וטסער וירוא וירטיר וארשוויז\nואגדוהא דנדי מא ג זזים וסכ ויכר ופורמא מא פישקיסס\nסוסרי לבן כמו הסטים כל דודיו וירפיה וירוש בדשכ מש\nוסר קצלו השתה שנת זזים", "### קסא", "רפואה אוזן תוסך ודע תאות ל\nבלבי יוקי זבג אששינקיז אוקיא\nחצי זעלת פת זרע שטינגאר וא", "ואלאייליס וירע צעל לבן נתקת וורע ברניר ווער איר\nאוסטינטא מא אוקיא פלגל שחר וופל לבן ואירך וס\nכא הזריזים בצל העכבר צלי זיזם ציינקרל פלף, ש\"י\nאוקיות וחצי פלישרי ד זזים וילון צפרים שהו זזים\nמותות הצטרידים החרזים ההוויז בכתוליס ו זזים א\nאשכי התרגוליס אוקיא יוניקו הסיט וילושו בשומן\nהלוב נקר ודכש שלוש משומם וחיל ושנושים כן\nדהד וידועק בכלי השתה זהה חצי זזון בין אוזן. אוזן האכל", "### קסב", "ואר שן שמחה בך הרזרה והא\nוהא ועל הגליזון וופסף בת��\nהמשל הוקיא אג'ופאנסור ולבננים", "מא כ peקשיט טאסיט אז פלפאל אדוך ווא זוז ותצז פר\nפריטיב אד זוז ותצז זעל געדיר קסידור בא חצי זז שן\nארסיישס א אוקיא וחצי שעה חצי זוז יוניקדאסם ה\nהיבטים וותז הדונג בשן וירגון המנתח עלינו\nווערכו הוטב ומשגח בו", "### קסב", "הנה בחרס מון הגדא ופרוג'ר\nלרחם הח ומקורס אוקיא\nספאלינית דאר מתקז וילס וירקינט", "בשליקן בשומן וואז וופסא משקורים ורוכן תחרגנת ו\nואגלא ובחז שומ אל וחופת אצן ולבני ורומן וסן\nנרדן מא אוקיא מירא זוהי חצי אוקיא זעפרא חצי זז\nמסה השומן בשן ויחיכר ויחר וושי על כוך מכרס וו\nוועשה", "### קסד", "לקז'ה הרחס המזוהה רגנור ור\nולמוסר מא הקשה ולקרור הרחס", "## המאמר השבעי", "בכבי הפיקס וגרקים ונדי השה\nתחבשת לכב הפיקס וגרקים וו\nינוק בסוכראן ואגריק ויאר רפ\nרפואה מצלחת עתרגנה זרע כ", "### קסא", "סוכראן א:אריק פיניגרבר בורק אוקיא דונגלירטרא ר\nרישיק מנסובת ליטרא שן לישר בכ עמותה איל ד.", "אוקיות שריש לילי אליריקיא וינופיה ויווון בסמנים הג\nהנבי: וידור כעל העס עד שיתקרר וירושם על הסמך.\nהיבשים ויעורבו וייזצע בלי איזה וועשה ויזרלו, מה הר\nהרפואה הווה יוקא ארכדוקטינש שאר זזים אל\nהבק נהי ובלישן אליכור לבן ו זזים פלף וכמות מ'.", "קז", "אספאלינוח חועל להלשה איד תינף\nתקרה לגליגי יוקא אשה וואלה\nישאף סתיתא ויטשיק וס\"י", "וסירק א' וסומיר מא ג'זזים קשטור ד זזים יודק'ו\nוותשכ כיין הנקרא טלא טונ הריה ואזר תרשג עלינו", "### קסא", "### קסא", "האר נגרגים נעשים כאל פרסא ווהא\nהרפואה הירדה בזוזא חסן ווהא מזוע\nמועילה טהפסר וכא כירכים. וה", "והפרקים יוקה כן הרפואה הנקראת אל נג'וריא כלב\nונבליטן אפ'יסריז זז ארכודיקט'ליש עשרים זז כולם ב\nכראכני זז דרציני וואוז פדרי ואריטש'לויניא ענו\nעגונה ווננכל וועל'י קרייש וארס סכונת מא זוז יודק'ו\nה�כנים האלה רישקו וירוש בין יוזה ותמי הרביס קטן\nΚατ' νιαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκαναναγκανανα

["ק'א", "שקל וקצף ים שרוף משקל\nהרח'ה-המעבה השער השחור\nהשב נגלינוס שאם ליקז שתן כלב\nויתעפ'ק שמשה ימים ארשה ואחר\nיוחזק יפעל זה וישפר השחרות", "תאר המדות וה\nהמשקלים ככונדרס אל ברה'ן ובלש'ן אלישיאור ייש\nמשט' הוא הנקרא בלשונג'ן ח'ן הדש'ן הוא יח אוק'ו\nוכן ה'ין ש'כונים ליש'ן ון הדש'ן מאה ושתנה ליטרי\nואוש'ו מ'השכ'ן הוא תשעה ליטירן ו'כן ה'ין עשה ליש\nליטיר'ן ון הדש'ן שלשה ועשרים ליטירן וחצימ'ובן ו\nובלש'ן קורב'ני כן השכ'ן הוא ש' אוק'ות ו'כן ה'ין עש\nע.שה אוק'ות ו'כן הדש'ן שלשה עשה אוק'ות וחצ'ו צס\nבכטרא'ן ובלש'ן כי ש'וישום גדל ח'ן השכ'ן ששה עשר\nאוק'ות ובנוס'ה אחר ג' אוק'ות ו'כן ה'ין שלשה אוק'ות\nובלש'ן ד' אוק'ות ו'כן הדש'ן ארבעה א' קות וחצ'ו", "מכונא ובלש'ן\nאקשונ'ן ח'ן השכ'ן ששה עשר דר\nדרבפוג'ים ו'כן ה'ין אוק'ות ורובע דרכומ'ן ו'כן הדש'ן של\nשלשה אוק'ות ורובע וש'כנית קרג'ום ובלש'ן קנטוש\nכ'ן השכ'ן ש'נ'ים ע'ד דרכומ'וג'ים ו'כן ה'ין אוק'ות וחצ'ו\nדרכומ'ן ושריש'ו ו'כן הדש'ן ש'תי אוק'ות\nזכר'ן", "המשקלים והמות'ות מקונדרס ח' רספ'ן ובלש'ן\nדייד'יאראום פ'יליא'ש ישריא'יניש אמר ה'הלא ה'ור\nהוצרתיי השער הזה בספר הזה כי אני חזרתי מזדה\nוכשקל ב'שקל ו'נופ'ו בה שה'ה ידוע אצ'ל בעלי ה'לש\nהלשון הערבי בש'וריו אלא שרבים הש्मיקלו ל'מא\nהמא'ר ש'אלוני וגרש'תי אליהם לקבל ת' ע'ז בז'לתה\nהכפר הזה ק'יש'ת אצ'ה המה'ן הוא ה'הין אמר'ם בלש'ן\nי'דוע ו'אכ'ם דבדה כ'כנתה כ'ל'ם בתי ל'כ'ם נסכבים על'יו\nוה'ו כי ק'צ'ו י'עשויה ו'זולו א'ורנו י'עשויהו על'יו ק'יש'ט\nוה'וא ה'הין א'ל ה'רומ'וים הוא ל'יטיר'ן וחצי ו'עשת'י ל'יש\nל'יטיר'ן ו'יהו ע'שרים אוק'ות וה'הין ב'האיש'לקי ו'בלש'ן\nא'יטליק'וס", "ל'יטיר'ן וחצ'ו", "ה'ויל'רא הנקר'א ר'ושל בערבי'ים ע'שר אוק'ות וה'ה\nובלש'ן מ'נ'ה הרומ'ו ע'שרים אוק'ות וה'הן ה'איטל'כי ו'ה\nוה'צ'ר'ו ו'ט'ן א'יטל'ק'א א'ט א'ינ פ'סיא'ק ש'שה ע'שר\nאוק'ות וה'ה'ן שלשה ו'ארז'בים א'סרים ו'הלי'רא'ב א'א\nא'סרים ו'האמס'ר ש'שה ז'וים ו'ב'דקים או'ארבעה מש\nש'ק'ליס דרכומ'ן ו'בלש'ן דארביכ'יט וה'קב'ן דרכומ'ת\nוה'ו ר'ב'סון מש'ל ד'ורק א'יטל'קי ש'בנה בר'ש ו'ב'ש'ן ז'ו\nז'וה'יר'ן וה'ברש'ה הוא ש'שה ה'ינן ר'ומ'וים ק'וטל'ור א'ח\nש'ב'עה א'וק'ות ס'סטר'ן ו'בלש'ן ב'יש'שר'ן ה'גדול שלשה\nא' ק'ו ו'הקט'ן ש'שה דרכומ'ן ס'וננ'א ו'צ'מי ה'ינן ו'בלש'ן א'ש\nא'קשונ'ינ'ו ש'מה ע'שר דרכומ'ן ק'אצ'וא ו'צ'ח'ן\nצ'ורכה א'רבעה ז'וים ו'בנוס'ה הדש'ן ר'ב'יע ז'ו עד 'ש'ני ד\nד'אנ'קים א'אומ'יאוש ו'אנד'אנ'יק'יש הוא א' א'וק'ות ו'כ'ה א'ה\nא'ח'ה כ'הם ו'כ'שקלים א'דאר א'וק'ות א'ת א'ב'אכ ו'בלש'ן\nאי'ויז בהדש'ן שנ' ל'יטיר'ן וח'צ'ו ו'כ'ש'ט ו'ברט'ן א'ר ה'יכ'ן ה'א'ס\nدورק שלשה ל'יטיר'ן וה'צ'ו כ'צ'י ו'ברט'ן א'ר ה'יכ'ן ה'א'ס\nא'סתרים ו'עשרים ז'ו ו'ארבעה א'נת'לים ס'אכ'וכ'א ו'בל", "פֶּרֶה", "בלש'ן ש'מיט'יש ע'שר מא'נס ח'צי פ'ור צ'צי א'בר'ע\nאס'טוכ'ית א'וכול'ש הוא א' ד'ינ'ק ו'צ'י ו'זוה'ק'ינק בד'קו\nה'ו ד'דכ'בי א'ח'א א'נ'ז א'דכ'בע ע'שר מא'נס א'נ'ז א'ד\nש'אקר'יא'תי א'כ'ט'ן הוא ו'ס'אכ'ומ'ת אל'ש'אקר'יא'תי הנ'ד\nה'דול' הוא ד' ו'ס'אכ'ומ'ת ה'ויל'ה'ונ'י ש'ת מא'סומ'ת או\nה'דול' הוא ד' ו'ס'אכ'ומ'ת ה'ויל'ה'ונ'י ש'ת מא'סומ'ת או", "ב' א'ובול'ש אל'ש'ק'רא'תי א'ו ו'א'סתר'ים ו'ב'ר'יע\nכל'ק'א ב'כ'ס'נים מש'קל א'ח'ן ו'ה'ז ב'ל'יק'א ב'ד'ב'ש הוא\nד' מש'קלים אל'ש'ט'ן א'ח'ן הוא ש'ן א'ס'מ'רים דרכ'כ'ון ו\nוה'קב'ן ד'דכ'מ'ת'ה הוא ש'שה א'וב'ור", "ול'ק'א ו'ב'ר'יע\nונרע'ני ע'צ'ויה ו'ד' א'וכ'ומ'י ש'ת ס'ריכ'שים ו'אל' ק'אצ'ט'ש\nה'ו א'וק'ות וח'צ'ו ו'כ' ק'אש'ה'ם ו'ג' אוק'ות ו'ח' א'וכ'ומ'יהם\nבד' ק'אצ'ט'יס", "ש'נ'ל מש'ר ה'ק'ו ו'ספ'ק הק'אנ'ן ו'ס'נ'ל ת'ל'ע א'ס'ן\nבר'וך המ'אང'ור'ן ח'ל ו'נ'וג' ו'רוע'ו'י'ק'ת ס'ופ'ן ו'נ'וג' ב'יכ'ר\nל'ביכ'ל א'ס'ו ש'פר ב'ר'וך הוא ל'ע'ול ו'ר'וג' ע'ל כל ב'רכ'ה\nנת'הלה י'ל'הו א'ס'מ א'ט'מ'ה המ'ע'ת'יק'ת לת'על'ת הק'ור'א", "אמר", "המעת'יק'ת'שב'ב'ת'את א'יכ'ם מ'ת'ש'ב'ל\nוה'תנ'וה כ'ת'מ א'ל'קי ק'ס'ע'ונה ל'", "כי ב'ר'ב ר'ע'ז'לו'ו'ו ו'כ'ת'ב'ר'ב ב'נ'ג'ור ו'ב'ה'לו'ו'ו ב'נ'וג' ו'ב'אר'ו\nה'נ'כ'ר'ות נ'תחשבו ל'ק'ור ו'א'רי' ו'י'וב'ר'ו ב'ר'לו'ו'ו ב'נ'וג' ו'ב'אר'ו\nב'אר'ו כי ב'נ'וג' ב'כ'ת'ב'ר'ב ו'ב'נ'וג' ל'ר'ח'ר'ות ק'צ'ת\nול'ק'ת'ח'ח ח'ד'ש'תי ב'כ'צ'י המ'לה ה'היא ב'כ'ק'רא ל'א' ה'ר'ח\nה'ר'ח'ק'ת'ה ס'ב ב'ה'י'ו'ו ב'על'ת'ה ו'ב'נ'וג' ו'כ'צ'ת ח'ן\nה'ק'ור'יס ב'ספ'ר הר'פ'וא'ת ו'א'ני ה'כ'ר'ות ב'נ'פ'א ל'ב'א ל'ב'א\nל'ק'ל מ'צ'יא'ת'ו ל'מ'ק'ש'כ'ד'ך ש'אר המ'ת'ר'יס ו'ס'אר\nה'מ'ת'ר'יס ו'א'ת'ח'ול ב'מלוח'ה'לו'ו'ו ו'ב'נ'וג' י'ת'ערבו\nק'צ'ת ש'ש'ת'ה ס'כ'ט'וים ע'כ'ל'ש'ו ו'ח'ן ו'ח'ן ו'ח'ן\nוא'ר'ח'ו'ם א'ז'ר'יח'ם ש'מ'ות ש'נ'ונים מ'ל'ש'ונ'ות ג'וו'ו ו'ר'ב'יס'ה ג'", "ב'ק'ש", "אות א", "א'ב'ב'ק'רא'תי'ק'ר'ק'ף הזה ח'ום ח'ום ו'ח'ום ו'ח'ום ו'ח'ום ו'ח'

["ש\"ר זה אסף מאס\"ל, ע\"פ מש\"ל אירט\nש\"ר זה אסף מאס\"ל, ע\"פ מש\"ל אירט\nהו\"א ז\"כ אס\"ב, ע\"פ מש\"ל אירט\nהו\"א ז\"כ אס\"ב, ע\"פ מש\"ל אירט\nאש\"ל, אס\"ל, ע\"פ מש\"ל אירט\nאש\"ל, אס\"ל

["ספרה", "הבטה נקרא הכית כלו שמשפת בז' מ' הורדים או שאר ויטית כלו הנטה בז' כך שמשת בז' כלשון ארה ארכד וולא כן לן ווהא בז' כך שמשת בז' בערבי ארכד וולא כן לן ו

["כדי לא יתבונן בזומן, לא יתבונן בזומן, לא יתבונ