Vorwort.

Das vorliegende Wörterbuch, dessen Entstehung und innere Ein-
richtung an einer späteren Stelle dieser Vorrede besprochen wer-
den soll, ist nicht das erste Erzeugniß der slovenischen Lexikographie,
denn ihre Anfänge reichen in die zweite Hälfte des 16. Jahrhunderts
zurück. Schon 1592 nämlich erschien in Graz das: Dictionarium IV
linguarum, videlicet germanicae, latinae, illuricae (quae vulgo scla-
vonica appellatur) et italicae, auctore Hieronymo Megisero
(caesario et serenissimorum Austriae archiducum historiographo),
ein Werk von 22 Druckbögen in Klein octav, welchem ein Verehrer Me-
giser's in lateinischen Versen die Ehre des ersten Dolmetsches der lingua
illurica wohl mit Recht zuerkennt, und das, zwar selbst Spuren der
Einnvirkung anderer slavischen Mundarten, insbesondere aber der kroati-
schen an sich tragend, auf die nachfolgenden slovenischen Wörterbücher
nachweisbaren Einfluß geübt hat.

Was den slovenischen („windischen“) Theil davon betrifft, so
erscheinen, abgesehen von den häufigen Barbarismen und der mangelhaf-
ten Orthographie (Bohoričica, welche zwischen s und f, sh und sh
keinen Unterschied kennt), die Wörter kritischer gesammelt und mit ungleich
richtigeren Formen dargestellt, als dies bei dem an 200 Jahre jüngeren
Wörterbuche des P. Marcus der Fall ist.

Megiser's nun seltenes Wörterbuch ist leider bei der Redaktion
des vorliegenden Werkes nicht benutzt worden, weßhalb es nicht unan-
gemessen sein dürfte, wenn daraus einige interessantere Ausdrücke, theil-
weise auch um das Alter derselben in der slovenischen Literatur zu be-
urkunden, hier (jedoch nach der heutigen Schreibart) mitgetheilt werden:

> Avstrija (Oesterreich), basen (Fabel), bakla (Fadel), blaznjenje (Irrthum),
> blagosloviti (Segnen), čalarnost (Betrug neben lajharija, golutija, himba),
> čerlen (roth), čermlak (Eierdotter), često (oft, češće öfter), dna (Darmgicht,
> auch im Böhm. ist dna Gicht), drastiti (reizen), dvojstrok (doppelt), dokonjati
> (beenden), dejdić (=dedić Erbe), dejdina (=dedina Erbschaft neben babina),
> dergavi (Mandelgeschwür), deležen (theilhaft), domovina (Vaterland), dvojenje
> (Zweifeln), edinost (viel, statt jedinost Elend), govno (neben govna und lajno
> Roth), grajati (schellen), hudobnica (Fieber), hramati (hinden), hot und
> hotnica (Kebšweib), jadro (Segel), jelce (Gest), imenje (Vermögen), izvolja
> (Wahl, na izvoljo dati), kojiti (ernähren, erziehen), kodvinje (Mulde), ku-
> pica (Schröpfkopf), krivec (der Schuldige), kozoperse (neben obrocnik Octo-
> ber), lobod (Schwan), loćnik und srednik (Schiedsman), medenica (Becken),
> mirovno (friedlich), moka und muka (Marter), mekak (weich, hing. mehkost),
> meha (Weise), mišet (neben tolmač Dolmetsch), mumiti (schimmern), nekazan
> (arg), naredba (Vertrag), neresic (Eber), nebore (Elender), nuja (Noth),

IV

nasičenje (sic, Sättigung), odica (Angel), odvetnik (Fürsprecher), odhudnik und podružnik (Gesellpriester), obrest (Gewinn), odurnost (neben skrumba Gräuel), okrilja (Schürze), okruliti (verfümmeln), obstrupiti (vergiften), obraziti (verleßen), opominiti (ermahnen), odsod (von hier), premog (Drache), plav (Flöß), prešeren (frech), prokšen (heikel), plotnica (Kürbiß), podleska (Haselhuhn), pezati (foltern), praliska (Spalte, Schrund), plaća (Sold), prititi (=pretiti drohen), prebil (übrig, prebiti übrig sein), pogroziti (verfenken), podpas (Weichgegend), resnoba (Ernst), rablin und rabl (Henker), red (Ordnung und Orden), razkriž (Scheideweg), sloveč (verühmt), sumniti se (muthmassen, sumnjenje Argwohn), sel (Vote, selstvo Votschaft), sloboden (frei), s slovesom (mit Respekt), svit (statt svet Rathskörper, svejtnik = svetnik Rath), stolp (Säule), sen (Schlaf und Traum), svačina (Schwägerschaft), smerti podveržen, nepodveržen (sterblich, unsterblich), silnik (Tyrann), takov (dergleichen), umetelnost (Kunst), ustna (Tippe), verbes (Korb), vek (Kraft, k veku pripraviti erquicken), veličastvo (Majestät), vstekel (trajend), vzdihati (seufzen), voščiti (wünschen), zdrib (Los), zložnost (Einigkeit), zlat (Gutden), zavijati kakor voleje (heulen), zderzniti se (erschaudem), zvesčina (Treue), zerklo (Angapfel), zmočen (sic, verwirrt), zrok (Ursache).

Hinsichtlich der Flexionsendungen ist zu bemerken, daß Megiser z. B. z zlatom, očetom (patribus), hingegen dobriga konja schreibt.

Der Zeitfolge nach schließt sich hieran das wenig bekannte, in Udine 1607 ausgegebene: Vocabolario italiano e schiavo, raccolto da fra Gregorio Alassio da Sommaripa dell'Ordine de Servi della B. V. Maria, im ganzen an 14 Druckbögen im Klein-Sedezformat stark, wovon jedoch das eigentliche Wörterverzeichniß nur einen Theil ausmacht, während den übrigen Raum Declinationen und Conjugationen, Gespräche, Gebete und fromme Lieder ausfüllen. Die Orthographie ist der italienischen, jedoch höchst unzweckmäßig und inconsequent nachgebildet, z. B. gherd (brutto), lazà (bugia), sciala (burla, hing. schialit burlare), vrech (buttare), otoc (isola), sveti Duc (santo Spirito), mnoghega slact jessica (=mnogega žleht jezika) u. dgl. Ein zu Kopitar's Verlassenschaft gehöriges Exemplar befindet sich in der k. k. Studienbibliothek zu Laibach.

Das schon erwähnte Wörterbuch des Pater Marcus (Pohlin) weist in der Vorrede das Datum: Laibach 1781 und enthält 41 Druckbögen in Octav. Der in drei Sprachen abgesaßte Titel lautet slovenisch also: Tu malo besedishe treh jesikov, und lateinisch: Parvum dictionarium trilingue, quod conscripsit R. P. Marcus a S. Antonio Paduano Augustinianus Discalceatus inter Academicos Operosos Labacenses dictus: Novus. — Die alphabetisch geordnete Columnne ist slovenisch („krainisch“), und die am Schluße stehende Bezeichnung: Konz pervega (sic) dejla deutet die Absicht an, dem ersten Bande noch einen oder zwei weitere folgen zu lassen, die indeß nicht zur Ausführung gelangte.

Der Umstand, daß Gutsmann, dessen Wörterbuch als das älteste der mir vorgelegenen ich häufig citirt habe, die selteneren Ausdrücke großen Theils diesem Werke Pohlins entlehnt hat, wird eine kurze Besprechung auch desselben rechtfertigen.

Da zu jener Zeit, in welcher P. Marcus mit seinem Dictionarium trilingue hervortrat, eine slavische Sprachwissenschaft noch nicht vorhanden war, mag man die Unkenntniß erklärlich finden, welche der

V

Verfaffer in Bezug auf die Lautgesetze, den Bau und Geist der slovenischen Sprache so oft an den Tag legt, und es würde dieser heute allenfalls ersetzbare Mangel dem Werthe des Buches keinen so großen Abbruch thun, wenn es sich auf den wirklichen slovenischen Sprachschatz beschränkt hätte. Leider muß man demselben auch Verläßlichkeit in dieser Hinsicht ab sprechen.

Es bringt außer vielen fremden Wörtern zum Theil monströse Wortdichtungen, wie:

amuzetje für Schutz, areč oder arareč für Ursache, bur für Unzucht (erschlossen aus burdelnica Meze), nadostim (nedostim) für Mangel, belakin für Pelikan, teškula für Hebamme, tisečula für Tansendguldenkraut, lesasuk Drechsler, list-marnek Student, dežirna Cisterne, arrem ich beurlunde, Ziba (wohl Ziva) für Benus und darnach Zibne dan für Freitag, so Torek für Mars und Torka für Bellona u. dgl. mehr; —

dann wieder ohne unterscheidende Angabe Wörter aus andern slavischen Mundarten, insbesondere Cechismen, wie:

arci (trann), jedla (Tanne), javla se (es geht hervor), krailomoč (Jupiter, im lateinisch-böhm. Wörterbuche des Slovaten Rozkochany Klen, gest. 1370, kralemoc), nadega (Hoffnung), obeliž (Zeichen), obora (Thiergarten), odpor (Widerstand), osujak (richt. kroat. ožujak Marz), hamba (Schande), pohitbovatl (zweifeln, wanken), puk (Pöbel), zapomniti (vergeffen), zbroja (Rüstung), sät (Zellertüchel), společnu godenje (Symphonic), vozduh (Ust), zvik (Ge-wohnheit), koželnek (Schwarzkünstler), auch vor (Floh), nabuščeč (Bohrer), klupki (Augenlieder, böhm. klapky) u. s. f.

Solche erdichtete oder ohne Wahl und Bezeichnung anderen Dialekten entnommene Wörter stehen zwar noch immer in keinem Verhältnisse zu der nach Jarnik's Zählung über 10,500 hinauf reichenden Gesammtsumme aller darin verzeichneten Wörter, sind jedoch geeignet, den Glauben an die Echtheit der darunter vorkommenden nicht bekannten, vielleicht guten Ausdrücke, die meistens in Gutsmann's oder Vodnik's Sammlung und daraus in das gegenwärtige Wörterbuch übergingen, zu schwächen.

Dahin gehören beispielsweise:

na barle (zum Schein), burjava (Nordlicht), dimlati (vermuthen), diže (Men-stuation, so wie dižna žena), doblica (Gallapfel), dvojžert (Zwillich), latki (Waden), obstretna (Mondeshof), perplihtniti se (sich zugeessen), piski (Schamlefzen), popetna (Teppich), pšica (Pfeil), raga, ragist (Eiszapfen), senki (Nachgeburt), skrakek (Skorpion); smuga (Linie), sove (Wahrjager, soveti, sovenstvo), sočje (Reißig), terniti (anlanden), cedika (Gummi), čatren (dünn), cipla (Pulsader) und viele dergl.

Hingegen finden sich schon bei Pohlin einige gute technische Ausdrücke vor, die auch in die Literatur übergingen, wie:

detomorstvo (Kindsmord), dvomiti (Zweifeln), glediše (Theater), imenik (Katalog), nadnica (Diäte), nastropje (Stockwerl), nobenoplaten (neutral), občina (Gemeinde), pervorodna beseda (Stammwort), podnebje (Klima), posnetek (Kopye), potega (Linie), prebitek (Uebersluß), predgorje (Vorberg), ranocelnik (Wundarzt), razbor (Vernunftschluß), račun (Rechnung), razmir (Pacifikation), razuditi (seciren), samovlastnost (Unabhängigkeit), začetnik (Urheber), tajba (Verneinung), vertilo (Schraube), umetnost (Kunst), vrememik (Barometer), ustanoviti (gründen), ubojnik (Todtschläger) u. s. f.

Das von dem Weltpriester Oswald Gutsmann 1789 in Klagenfurt ausgegebene „Deutsch-windische Wörterbuch mit einer Sammlung der windischen Stammwörter und einiger vorzüglicheren abstammenden Wörter“ (71 Quartbögen) ist das erste größere Werk dieser Art, welches zwar in Absicht auf Sprachrichtigkeit und Reinheit (insbesondere

VI

bei den mit Vorwörtern: Ab=, Auf=, Durch= 1c. zusammengesetzten Zeit-
wörtern) vieles zu wünschen übrig läßt, jedoch außer den schon bei P.
Marcus vorkommenden noch manche andere allem Anscheine nach echte
Wörter, viele schätzbare Redensarten und einige schöne im Volke gesam-
melte Sprichwörter enthält. Gutsmann schrieb wie Pohlin: dobrega
dela, hingegen s trebuham.

Auf Grundlage der vorerwähnten beiden Wörterbücher, so wie einiger handschriftlicher Sammlungen bearbeitete Urban Jarnik, weitland Pfarrer zu Moosburg, seinen von fortgeschrittener Sprachforschung Zeugniß gebenden, nichts desto weniger heute schon großen Theils antiquirten „Versuch eines Etymologikons der slovenischen Mundart“, welcher in Klagenfurt 1832 erschien und auch bei der Redaktion des vorliegenden Wörterbuches benützt worden ist.

Nicht lange darnach trat Anton Johann Murko mit seinem inhaltreichen, gediegenen und verläßlichen „Slovenisch-deutschen und deutsch-slovenischen Handwörterbuch“ (Graz 1833) auf, einem Werke, das ohne Widerrede auf die neueste slovenische Literatur den bedeutendsten Einfluß geübt hat. — Nachdem dasSELBE bald vergriffen ward, kam 1834 in Laibach ein von Josef Kek, Katecheten an der Mädchenschule der Ur-sulinerinnen in Laibach, unter Mitwirkung von noch ein Paar andern Sprachkennern verfaßtes „Kleines Wörterbuch der slovenischen und deutschen Sprache“ mit den nothdürftigsten Wörtern, ohne Redensarten, zunächst für Deutsch lernende Slovenen heraus, wovon 1854 die dritte Auflage erschien. — In Folge der mit dem Jahre 1848 eingetretenen für die Entwicklung der slovenischen Literatur günstigeren Wendung der Dinge gab Anton Janežič sein „Vollständiges Taschen-Wörterbuch der slovenischen und deutschen Sprache“ in 2 Bänden (Klagenfurt 1850 und 1851) heraus, welchem trotz des schätzbaren Materials der hervortretende Abgang einer strengen Sichtung und einheitlichen Bearbeitung nicht wenig zum Nachtheile gereicht.

Wenn man endlich noch einiger kleiner Wörterverzeichnisse, wie dergleichen einige Grammatiken (z. B. Smigoc, 1812) anhangweise bringen, so wie der „Juridisch-politischen Terminologie für die slavischen Sprachen in Oesterreich“ (südlavische Ausgabe 1853) und des kleinen slovenisch-deutsch-italienischen Wörterbuches von Josef Drobnič (Laibach 1858) Erwähnung macht, so dürfte mit Uebergehung der Werke eines Jambrešić, Belostenec, Kristianović, die mehr einer Uebergangs Sprache angehören, die Aufzählung der gedruckten eigentlich slovenischen lerikalen Arbeiten erschöpft sein. — Es bestehen jedoch auch etliche derlei Werke im Manuscripte; die theilweise benützt wurden und hier genannt zu werden verdienen.

Voran steht ein von dem Gurkfelder Kapuziner-Kloster mitgetheiltes werthyvolles, leider nur von A bis Obscuritas reichendes „Dictionarium latino-carniolicum“ ohne Angabe eines Autors und Datums, (viell. von P. Hippolytus), welches nach der Schrift, so wie einigen älteren Formen, wie: mekak, lagak, umiven (lotus), živenje

VII

u. s. f. zu urtheilen, wohl mindestens über 100 Jahre alt sein dürfte,
und einige Spuren der Benützung Megiser's an sich trägt, während
Wörter wie:

oblast. (Wald, bei P. Marcus oblajst), merkak (ausgelassen), obleden
(muthwillig), rantoha (=kramarska plahta), asla (Apostem), kravola (Hir-
tenstab), zavetno dete (Klient), nebast (tölpelhaft), gingav (saul) u. dergl.
auf die Vermutung zu führen geeignet sind, daß dieses Manuscript dem
P. Marcus nicht fremd geblieben ist.

Dasfelbe enthält einige interessante Ausdrücke, z. B.
grezno (Abgrund neben brezdan), brideč (herb), kotli (Pauken); — Beiwörter:
tkalčji, ribičji, očin (von tkalec, riblč, oče), šegavost und podjamnost
(List), Pegam (Böhme), motoren (ältlich), s plazom (haufenweise), svojast f.
Verwandtschaft), prevečati (betrügen), oblastovati (herrschen), putogrom (Gicht),
deržava (Gebiet), prerobiti (durchschneiden), priazen f. (Gunst), sloboščina
(Immunität, sloboden, frei), rupečost (Entzündung), skladi (Contributionen),
Tonova (Donau), ceha (Zunft), razboj (Ranb), skrunoba (Senche), pajdaš
(? Bente, Gewinn), ne roditi (non curare), sinovla žena (Schwiegertochter),
magniti, migati (winken) u. s. w.

Hieran schließt sich eine ziemlich reichliche Sammlung sloveni-
scher Wörter und Phrasen von Georg Alič, gew. Dechant aus der
Lavanter Diöcese, die Herr J. Drobníč mit seinen schätzbaren Zusätzen
vermehrt der Redaktion zuzumitteln die Güte hatte.

Vom Herrn Professor Dr. Fr. Miklosič erhielt ich ein
deutsch-lateinisch-windisches Wörterbuch des verstorbenen Pettauer Mi-
noriten Penn (vollendet 1854), in welchem das Slovenische ungeschickt
genug mit griechischem Alphabet geschrieben ist, das aber infoserne eine
Beachtung verdient, als es aus einer lerikographisch noch wenig durch-
fuchten Gegend stammt.

Den vornehmsten Platz unter Manuscripten dieser Art jedoch
nimmt das deutsch-slovenische Wörterbuch von Valentin Vodnik ein,
einem Manne, der nebst Bischof Matthaeus Ravnikar, dem eigentlichen
Begründer der slovenischen Prosa, durch sein gesammtes Wirken an der
Wiederbelebung des slovenischen Schriftenthums zu Anfang des laufen-
den Jahrhunderts den hervorragendsten Antheil hat und dem die Slove-
nen jüngst anläßlich der Säcularfeier seiner Geburt eine würdige Hul-
digung gebracht. In der Folge soll erzählt werden, wie es sein ge-
feierter Name auch war, welcher zu der Herausgabe des gegenwärtigen
Wörterbuches den ersten Impuls gab.

Das in Rede stehende Manuscript, gegenwärtig ein Eigenthum
des Herrn Professors Metelko, bearbeitet hauptfächlich nach Adelung,
besteht aus 95 zwischen 12 bis 16 Quartblätter zählenden Heften nebst
einer im Anhange beigegebenen lateinisch-deutsch-slovenischen Ornitholo-
gie und Ichthyologie, wovon die letztere jedoch ziemlich mangelhaft ist. —
Nicht alle Partien darin sind gleichmäßig bearbeitet, denn während bei
gar manchen Schlagwörtern eine slovenische Erklärung ganz fehlt, sind
andere mit Redensarten und Beispielen überladen, wovon viele auch mit
bloßer Bleifeder gleichsam in Eile geschrieben erscheinen. Man sieht aus
allem dem, daß Vodnik noch nicht die letzte Hand an sein Werk gelegt hatte.

Wenn bei dem damaligen Stande der Literatur die für ab-
strakte Begriffe überhaupt angegebenen Wörter häufig unpassend und

VIII

gezwungen sind, so verdient der technologische Theil mit der Sprache der
verschiedenen Gewerbe, auf deren Sammlung Vodnik großen Fleiß an-
gewendet hat, eine um so größere Anerkennung, wiewohl viele solcher
Ausdrücke nichts anderes als dem slovenischen Munde etwas zurecht ge-
legte Lehnwörter sind. — Nachdem Vodnik die erste Anlage des Wer-
kes schon 1806 beendigt hatte, hörte er in steter Erwartung einer gün-
stigen Gelegenheit für dessen Herausgabe bis zu seinem am 8. Jänner
1819 erfolgten Ableben nicht auf, es aus den erscheinenden Büchern
und den Ergebnissen seines eigenen Sammelns und Forschens zu ver-
vollständigen. — Das Werk ruhte lange Jahre im Manuscripte, und
erst der zweiten Hälfte dieses Jahrhunderts war es vorbehalten, das
Werthvolle davon zum allgemeinen Gebrauche ans Tageslicht zu
fördern.

Der im Jahre 1848 in Laibach zur Pflege der heimathlichen
Sprache errichtete slovenische Verein hatte es unter der umsichts-
vollen Leitung des Herrn Professors Dr. Bleiweis für eine seiner
ersten Aufgaben erkannt, durch Anlage und Herausgabe eines dem jezi-
gen Stande der Literatur entsprechenden, umfangreichen deutsch-sloveni-
schen Wörterbuches einem längst gefühlten dringenden Bedürfnisse abzu-
helfen und hat zu diesem Ende einen Kreis hingebender älterer und jün-
gerer Sprachfreunde gebildet, welcher mit Zugrundelegung des deutschen
Wörterbuches von Heinsius und Benützung des Vodnik'schen Manu-
scriptes, welches Professor Metelko zu diesem Zwecke bereitwilligt überlassen
hatte, so wie der gedruckten slovenischen und anderer slavischen Lexika
das erste, späterhin durch Einen Kundigen zu revidirende Material des
beabsichtigten Werkes zusammentragen sollte. Die Namen aller dabei
betheiligten Vaterlandsfreunde anzuführen, um Niemanden durch eine,
wenn auch unfreiwillige Auslassung, ungerecht zu werden, ist nunmehr
unmöglich.

Wenn auch bei der Größe der zu bewältigenden Arbeit und
bei der Länge der hiezu erforderlichen Zeit so Mancher erlahmte und der
Wechsel in der Person und Anzahl der dabei Betheiligten eine ungleich-
artige Bearbeitung zur unvermeidlichen Folge hatte, so nahm die Arbeit
doch ihren ungestörten Fortgang und war unter der Mitwirkung des k. k.
Studienbibliothekars Herrn Michael Kastelic und des Bibliotheks-
Scriptors Georg Kosmač im Locale der Studienbibliothek bis zum 13.
September 1852 glücklich beendet. Das so zu Stande gebrachte Ma-
terial zirkulirte hierauf partienweise bei mehreren ausgezeichneten Sprach-
kennern als Martin Slomšek, Martin Vertovec, Georg Gra-
brijan, Josef Burger, Blasius Potočnik, Johann Zalokar,
Matthaeus Ravnikar, Lorenz Pintar, Lukas Jeran, Mathias
Majar und Georg Kobe, zum Behufe der Durchsicht und etwaiger
auf Separatblätter anzubringender Vemerkungen und Zusätze, von denen
die Herren Matthäus Ravnikar und Johann Zalokar bis ans Ende
ausharrend sich noch insbesonders große Verdienste um das Werk erwor-
ben haben.

IX

Doch inzwischen hatte sich aus hier nicht näher zu erörternden Ursachen im Jahre 1851 der slovenische Verein selbst aufgelöst – und wieder lagen da die Tausende der Schriftbögen aufgeschichtet und abermals war die Ausführung des Unternehmens auf unbestimmte Zeit hinausgeschoben, als sie ein glücklicher Zusfall im Jahre 1854 unverhofft näher rückte.

Zu Anfang des gedachten Jahres begab sich nämlich der Redakteur der „Novice“ und k. k. Professor Dr. Bleiweis, dessen Name mit dem jezigen Aufschwunge unserer Literatur innig verknüpft ist, zu Seiner Excellenz, dem nun verstorbenen hochwürdigsten Herrn Fürstbistchose von Laibach, Anton Alois Wolf, Ihrem seinen für das Jahr 1854 bestimmten, mit Vodnik's Bilde geschmückten „Koledarček Slovenski“ zu überreichen. Als bei dieser Gelegenheit der edle Kirchenfürst, das Bild seines einstigen Lehrers besehend, des von Vodnik bearbeiteten Wörterbuches Erwähnung that, schilderte Herr Dr. Bleiweis die oben besprochenen Arbeiten des slovenischen Vereines, dessen zeitgemässes Unternehmen aus Mangel an Geldmitteln ins Stocken gerathen, und fügte hinzu, welch ein Glück es für das Land wäre, wenn ein Mäcen erstünde, der, Prometheus gleich, diese todten Buchstaben beleben und der Volksbildung dienstbar machen würde; – und urplötzlich flammte im Geiste des hochsinnigen Förderers edler Bestrebungen der Gedanke auf und ward im selben Momente zum festen Entschluss, die zahlreichen Werke der wahrhaft fürstlichen Munificenz, durch welche Sein Name im dankbaren Andenken der Slovenen ewig fortleben wird, noch durch die Herausgabe des ersehnten Wörterbuches zu vermehren.

Da man vor allem die Nothwendigkeit eines Redakteurs erkannte, dessen Aufgabe es wäre, dem ganzen, von Verschiedenen verschieden bearbeiteten, an vielen Stellen sehr mangelhaften Materiale ein bestimmtes einheitliches Gepräge aufzudrücken, es zu vervollständigen und überhaupt für den Druck einzurichten, hatte Herr Dr. Bleiweis die Güte, hiefür mich in Vorschlag zu bringen.

Ich glaubte dem nationalen Werke meine schwachen Kräfte nicht entziehen zu dürfen und übernahm die mühevolle Arbeit, für die mir schon im März 1854 ein Theil der Vorarbeiten mit schätzbaren Beiträgen der angeschensten Schriftsteller und mancherlei lericalen Sammlungen überschickt worden ist und welche ich mit Gottes Beistande mit dem Jahre 1859 zu Ende geführt habe.

Noch ist schließlich beizufügen, daß die Eintragung in die medicinisch-chirurgische Terminologie einschlägiger Ausdrücke vom Herrn Dr. Bleiweis, jene der naturhistorischen Benennungen aber vom Herrn Mußealcustos Dežman übernommen und besorgt wurde, und endlich daß die von mir abgelieferte Arbeit vor der Drucklegung noch eine Durchsicht der hochwürdigen Herren Potočnik, Metelko und Jeran erfuhr, welche noch manche werthvolle Zusätze lieferten. Etwaige abweichende Ansichten erscheinen meistens zwischen Klammern angegeben, während ich mich der Verantwortlichkeit für alles Uebrige, so weit es mit meinem Manuscripte übereinstimmt, durchaus nicht entziehe.

X

Leider sollte es dem hohen Mäcen nicht beschieden sein, die
Beendigung des Werkes zu erleben, welches Er in der edelsinnigen,
durch die denkwürdigen Worte Seines Testamentes bezeichneten Absicht,
„die eines deutsch-slovenischen und slovenisch-deutschen Wörterbuchs sehn-
lichst harrenden Landsleute zu erfreuen“, begründet hat.

Diese kurze Entstehung-Geschichte des gegenwärtigen Wörter-
buches vorausgeschickt, erübrigt mir nun Einiges über die Anordnung
und Ausführung deszelben zu bemerken.

Zuvördерst wird es angemessen sein, auf dessen doppelten
Zweck hinzudeuten, nämlich einerseits dem Bedürfnisse des Nichtdeut-
schen zu entsprechen, der in demselben nach dem Sinn deutscher Aus-
drücke und Phrasen forschen sollte, andererseits aber dem slovenischen
Schriftsteller bei Uebertragung deutscher literarischer Erzeugnisse, dem Kan-
zelredner, Beamten, Geschäftsmann 1c. zum Wegweiser zu dienen, wodurch
sich zwei mögliche, einander entgegengesetzte Einwendungen gegen die Ein-
richtung dieses Werkes beheben. Denn während Mancher sich darüber
aufhalten dürfte, daß oft besondere deutsche Redensarten slovenisch ganz
allgemein erklärt oder durch eine anderer Stylart angehörende Diction
gegeben werden, — natürlich aus Abgang zutreffender Redensarten,
— könnten einem Andern leicht die vielen Andeutungen und Beispiele
aufallen, wie sich einzelne deutschen Wörter und Sätze dem Geiste der
slovenischen Sprache gemäß übertragen lassen.

Was den ersten Einwand anbelangt, ist es vor allem außer
Zweifel, daß der Slovene wenigstens den eigentlichen Sinn deutscher Phra-
sen: wie z. B. übers Knie brechen, das Kürzere oder den Kür-
zeren ziehen, ans Bein binden u. drgl. in diesem Wörterbuche
zu suchen und zu finden ein Recht hat; — in Betreff des zweiten
Vorwurfes hingegen genügt es, auf die thatsächlichen Verhältnisse der
slovenischen Literatur hinzuweisen.

Bei meiner Arbeit hielt ich den Standpunkt der Verglei-
Chung aller slavischen Mundarten fest, welcher nach meinem
Erachten der allein wahre und der einzige ist, der einerseits das wirklich
Charakteristische einer jeden derselben erkennen läßt, anderseits aber vor
dem Uebersehen oder gar Bewundern gewisser, einer fremden Einwirkung
entstammender Auswüchse schüßt, welche, dasfern sie dem slavischen Sprach-
gesetzeho widerstreiten, troß des Gebrauches im Volke, auszumerzen
find.

Den häufigen Citationen aus anderen Dialekten liegt
hauptsächlich der Zweck zu Grunde, bei dem Abgange eines passenden slo-
venischen Ausdruckes dafür einen entsprechenden aus dieser oder jener
slavischen Mundart in Vorschlag zu bringen, oder falls ein gleicher Man-
gel auch bei andern Dialekten vorkäme, denselben selbst erträglicher zu
machen und zugleich anzugeben, wie ihm in der betreffenden Sprache
abgeholfen zu werden pflege. Die jedesmalige genaue Bezeichnung, wel-
chem Dialekte ein entnommenes Wort angehöre, schüßt das Werk vor
dem Vorwurfseunkritischer Mengerei.

XI

Wo ich mich auf das Alt slovenische berief, hatte ich immer
das Wörterbuch des Herrn Professors Dr. Miklosić im Sinne. Alt-
slovenische Wörter schrieb ich mit unseren Buchstaben, das K mit é,
die beiden Nasalvokale hingegen mit den entsprechenden polnischen a und
e und beide Halbvokale mit ' bezeichnend.

Bezüglich solcher mir nicht bekannter Wörter, welche auch
in der Literatur selten vorkommen, glaubte ich die Verantwortung auf
jene Gewährsmänner, bei denen ich sie fand, durch beigefügte Bezeich-
nung: (V.), (M.), (Vert.) 1c. übertragen zu müssen, obschon zuwei-
len dieser Beisatz der Quelle nur den Zweck hat, das Alter des betref-
senden Wortes zu constatiren.

Selbstverständlich aber ist es, daß alle wo immer auf dem
slovenischen Sprachgebiete vorkommenden Wörter eine gleiche Verücksich-
tigung fanden, so weit man zu ihrer Kenntniß gelangen konnte, denn
leider harren noch so manche reichliche Fundorte des Sammlers.

Denen gegenüber, welche aus der auch von mir redigirten „Slo-
venischen juridisch-politischen Terminologie“, aus der Ueberseßung der grö-
zeren Gesetze, wie des „Allg. bürgerlichen Gesetzbuches“, des „Strafgesetzbu-
ches“, des „Ehegesetzes“, „Berggesetzes“ 1c. und sonst meine Schreibweise
kennen, ist es wohl überflüssig zu betheuern, daß ich keinen Antheil habe
an dem starren Festhalten der erst seit Beginn dieses Jahrhundertes in
Krain zur Herrschaft gelangten und von einigen Wenigen noch immer in
Schutz genommenen Formen und Endungen: — iga, — am, — sim (ich
bin), zajic etc., gegen welche sich in neuerer Zeit fast alles Bedeutende in
unserer Literatur, namentlich aber die jüngere Generation, die das kost-
bare Erbe des Schriftenthums übernehmen soll, so einhellig ausgespro-
chen hat.

Was aber manche Inconsequenzen in der Schreibart einzelner
Wörter anbelangt, mögen sie in der Länge der zwischen dem Beginne
und Abschluffe des Werkes verstrichenen Zeit, so wie hie und da in dem
Mangel eines bestimmten allgemein angenommenen Gebrauches ihre Er-
klärung und Entschuldigung finden.

Da wegen Nichtanerkennung der Vocaleigenschaft des r bei
uns die Schreibweise: smert, perst beliebt wurde, so habe ich das voll-
tönende e, dem unmittelbar ein noch zu dessen Sylbe gehöriges r folgt,
zum Unterschiede accentuirt (é), z. B. da se verne vèrne duše po-
koj; — einer eigentlichen, ohnedies schwer durchzuführenden Accentui-
rung aber habe ich darum nicht Raum gegeben, weil dieselbe auch in
der Literatur ungewöhnlich ist.

Ich war bemüht, das Wörterbuch sowohl in Absicht auf
Schlagwörter, als auch die denselben beigegebenen Redensarten so voll-
ständig als möglich zu machen und habe dasselbe aus Heinsius und an-
dern Quellen wohl um ein Drittel vermehrt. Leider ist das bezogene
Serikon von Heinsius (Wien 1840) gewißermassen schon veraltet und
unzulänglich, welchem Uebelstande jedoch theilweise durch die Benützung
anderer Wörterbücher als: des deutsch-böhmischen von J. Franta Su-

XII

mavsky (Prag 1844), des deutsch-polnischen von Mrongovius (Königszberg 1853), des deutsch-russischen von Schmidt, des seit 1853 in der Drucklegung und Ausgabe begriffenen deutsch-kroatischen von Boguslav Šulek (von A bis M) und weiter des deutsch-ilirischen Wörterbuches von Mažuranić und Užarević (Agram 1842), so wie der juridisch-politischen Terminologie für slavische Sprachen (Wien 1853) abgeholfen wurde.

Obwohl ich einige der besseren slovenischen Werke, sowie die Volkslieder eigends in der Absicht durchgegangen, um daraus dem Slovenischen eigenthümliche Redewendungen zu entnehmen und an passender Stelle in das Lexikon einzureihen, so war es mir bei der Dringlichkeit und dem Umfange der Arbeit doch nicht möglich, weder die älteren Werke eines Truber, Dalmatin u. a. gehörig auszubeuten, noch manche andere nicht nach dem Deutschen alphabetisch geordnete Wörtersammlungen vollständig zu benügen.

Die nach einer unabänderlichen Regel von Beiwörtern gebildeten slovenischen Nebenwörter habe ich meist übergangen, so wie ich auch nicht alle substantiva verbalia aufgenommen, da dieselben, abgesehen von ihrer regelmäßigen Ableitung, in der slovenischen Sprache nicht sonderlich zu empfehlen und so weit sie von perfektiven Zeitwörtern stammen, sogar zu verwerfen sind, indem solchen der Volksgebrauch keine Berechtigung zuzuerkennen scheint. — Wo das von einem Hauptworte abgeleitete posseffive oder fonstige Beiwort nicht besonders angegeben ist, kann man es meist aus den nachfolgenden Zusammensezungen entnehmen.

Den deutschen Zeitwörtern habe ich fast überall sowohl die perfective, als unmittelbar darauf die imperfective und nach Umständen auch iterative Form der slovenischen beigesetzt. Da aber diese ganze Unterscheidung eine Eigenthümlichkeit der slavischen Sprachen ist, soll man es nicht vorschnell für eine Unrichtigkeit ansehen, wenn in diesem Wörterbuche für zusammengesetzte deutsche Zeitwörter slovenische nicht zusammengesetzte und umgekehrt angegeben erscheinen. So steht es z. B. ganz richtig: Abschneiden, odstrichi, striichi, odrezati, rezati; oder: Auftrüben, skaliti, kaliti, weil der Slovene die gegenwärtige Zeit: ich schneide ab, ich trübe auf, mit: strižem, rezem, kalim übersezt; nicht minder richtig ist für: Brechen, zlomiti, lomiti, weil man den Saž: ich habe den Stab gebrochen, im Slovenischen nur mit: palico sem zlomil — geben kann.

Das für Neologismen gewählte Zeichen † habe ich den in diesem Wörterbuche zuerst vorgeschlagenen neuen Ausdrücken wohl immer beigesetzt. Sollte es Jemand hie und da vermissen, so möge er bedenken, daß zwischen der Literatur und dem Volke eine stete Wechselwirkung bestehe, vermöge welcher ein Wort, durch den auch einen Theil des Volkes ausmachenden Schriftsteller aus dem gegebenen Sprachschaje richtig gebildet, heute durch die Zeitung oder von der Kanzel zum ersten Male verkündet werden kann, um morgen schon aus dem Volksmunde vernommen zu werden und hiedurch eine gewisse Sanction zu erhalten.

XIII

Am Schluße des Werkes wurde ein Verzeichniß geographi-
scher Benennungen beigegeben, welches an Reichhaltigkeit alle der-
lei Anhänge anderer Lexica übertreffen dürfte. Dasfelbe enthält aus
dem slovenischen Gebiete auch minder bedeutende Ortschaften, aus an-
dern slavischen oder den Slaven bekannten Ländern aber die meisten
größeren, in anderen Sprachen anders benannten Orte und sonstigen
Objecte der Geographie, während es aus ferdgelegenen Gegenden nur
einzelne mehr beispielshalber anführt. Ich habe diese Namen durch-
gehends slovenisirt und insbesondere das böhmische und polnisch-ruthenische
h mit g, das es mit h und das rz oder ſ mit r gegeben.

Schließlich noch eine Bemerkung. Meine Einflußnahme auf
das Werk während der Drucklegung wurde durch meine Abwesenheit von
dem Orte derselben beschränkt, indem ich nur Eine Correctur des Sazes
gelesen habe und dies ohne mehr das Manuscript zu Gesicht zu bekom-
men. Ich kann daher weder für den vollständigen noch richtigen Ab-
druck meines Manuscriptes gut stehen, auf welches ich mich auch für
den Fall zu berufen bemüßiget wäre, wenn hie und da in dem Werke
nach meiner Lesung noch Veränderungen vorgenommen worden sein
sollten.

So möge denn dieses Werk, welches die Mitwirkung so vieler,
zum Theile schon heimgegangener Männer zu einem wahrhaft nationalen
macht, unseres Landes würdig und des fürstlichen Herausgebers hochfin-
niger Willensmeinung entsprechend befunden werden; möge es beitragen
zur Veredlung unserer Sprache, zur Belebung der Literatur und hie-
durch zur Verbreitung der Ausklärung!

Wien, am 15. Jänner 1860.

M. Eigale.

A.

A, a; wer A sagt, muß auch B sagen, ktor stopi z eno nogo, mora stopiti tudi z drugo: beseda besedo želi; ktor je začel, naj dokonča; weder A noch B, ne he ne ce: von A bis 3, od konca do kraja. — a 10 Knenzer, po deset krajeerjev. — A! i. a!

Aal, der, ein Fisch, jegulja, kačela, kačinka, ugor, eig. ogor, cf. altsl. agor, yet. wegorz; altsl. auch egulja; schmalköpfiger Aal, siva jegulja; breitköpfiger Aal, zelena jegulja; des Aals, jeguljin; Aal-, jegulji; dim., jeguljica; Aal, ein falscher Bruch im Zuche, złéma.

Aalartig, Aalförmig, adj., jeguljast, kačělast.

Aalbastard, der, (Ophidium barbatum), kačur.

Aalbaum, der, (Lonicera xylosteum), kačji les.

Aalbeere, die, f. Johannisbeere.

Aalen, r. a., jeguljiti, jegulje loviti.

Aalfalle, die, jéz, zagrada za jegulje.

Aalfang, der, jegulji, ogorski lov.

Aalfänger, Aalverkauser, der, jeguljar.

Aalfleisch, das, jeguljina, jegulje meso.

Aalgabel, die, viliee. osti (za jegulje) pt.

Aathälter, der, f. Aalteich.

Aalhant, die, jegulja koža.

Aalkasten, der, f. Aalteich.

Aalkirsche, die, (prunus padus), čremsa, sramsa; in Oberkrain čimž.

Aalkorb, der, verša za jegulji lov.

Aalmutter, die, živorodna žlezarica.

Aalpuppec, die, vabilo za jegulje.

Aalquappe, Aalraupe, Aalruthe, die, menik. menič, rumeni menik; der Aalraupe, menikov.

Aalreich, adj., poln jegulj.

Aalschlange, die, ogureec, ogurasti sleeece.

Aalstreif, der, am Rücken der Pferde, čern jermen, čern jermenee, pisa.

Aalsuppe, die, jegulja juha, župa.*

Aalwehr, das, f. Aalfalle.

Aalteich, der, jegulnjak, ogornjak.

Aar, der, orel, postojna; Bušaar, kanja f. Adler.

Aarweihe, der, kanja.

Aas, das, merha, merhovina, cerknina, cerknetina; auch merlad, merlina, mercina, mertvačina; ein Aas, (Röder), vaba, vada; wo Aas ist, da sammeln sich die Raben, kjer merha, tam orli; kjer meso, tam psi; Aas, das, (Entzündungs-Geschwulst im Zellgewebe der Haut, Fürmel) tur. ale.

Aašblatter, Brandblatter, die, černi mehür, černi bedence, černa prisadna pika; Aašblatter, als Ausflagsfranheit, hude koze.

Aasen, v. a., vabilo nastaviti, nastavljati; kožo omezdriti, mezdriti, ostergati, stergati.

Aasliege, die, mersja. merhojedna. mesna muha.

Aašräfig, Aašfressend, adj. merhojeden, merhojed, mercinojeden.

Aašfresser, der, merhar; Aašfresserin, die, merharica.

Aašgeier, der, merhar; des Aašgeiers, merharjev; Aašgeier, merharski.

Aasgeruch, der, Aašgestank, der, smrad po merhovini.

Aašgierde, die, merhožertnost, merhoželjnost.

Aašgierig, adj., merhozerten. merhoželjin.

Aašhaft, aasig, adj., mersnjat, mersji. gnjusen.

Aaškäfer, der, merhoberbee, merhoberbar, grobar.

Aaškopf, der, (in der Baukunft), ovnova glava.

Aašseite, die, stran na mezro, mezdro. gorjupa stran.

Aašvogel, der, merhojedna ptica.

Ab, adv., od, doli; auf und ab (in der Ebene) semtertje. (seinst) gori in doli; in Zufam mensfegungen mit Zentwerten, od-, s-, na-, z. B. odgrizniti, abbeißen; steči, ablaufen; stepsti, abprügeln; nakermiti, napasti, abfuttern; auf oder ab (ungefähr) več ali manj; z. B. 5 Jahre auf oder ab, 5 let več ali manj; der Kopf ist ab, odletela je glava; den Hinter ab! odkrij se! Fluß ab, po vodi, po vodi doli; z vodo, srb. niz vodu; Verg ab, navdol, pod se. v derč; ab und zu gehen, prihajati in odhajati.

Aaasen, f. Abbaigen.

Abächzen, sich, v. r., izihtiti se, izječati se, sestokati se.

Abackern, v. a., odorati, odoravati, zorati, zoravati; zu Eude ackern, doorati.

Abaiichen, v. a., izamati, amati, ein Schiff, izmeriti, meriti ladijo.

Abalienation, die, i Veräußerung, Entfremdung.

Abammen, v. a., odstaviti, odstavljati, oddojiti, oddojevati.

Abänderlich, adj., spremenljiv, premenljiv, (gram.) sklanjaven, sklanljiv.

Abändern, v. a., premeniti, spremeniti, spremenjati; anders erdnen, prenarediti, prenerajati; durch einen Uekergang in etwas anteres, sprevreči, sprevračati; durch eine

1

2

Abänderung.

Erſekung, spreminjati. spreminjevati; durch Umſoffung des Vorigen, pretakniti, pretikati; decliniren, sklanjati.

Abänderung, die, prememba, prenaredba; Delineation, sklanjanje, sklomba, sklanja.

Abängtigen, v. a., pestiti koga, težave. britkosti komu delati; s strašenjem iz koga kaj izpraviti; abängtigen sich, v. r., delati si težave, skomljati.

Abarbeiten, v. a., eine Schuld, z delam placeati, plačevati, izslužiti, odslužiti, odsluževati; einen Stein, kamen odvaliti; eine Art, skerhati, izguliti sekiro; v. r., abarbeiten sich, z delam se utruditi, struditi, zdelati se; ein abgearbeitetes Pferd, gura, zgurano kljuse.

Abarbeitung, die, nach allen Bedeutungen des Zeitwortes, izsluženje, zdelanje, zguljenje.

Abärgern, v. a., stogotiti, togotiti koga; abärgern sich, v. r., stogotiti, togotiti se.

Abarſt, die, zrod, odrodek; (Zpielart) zveržek. spreveržek. čamer oder šamer, spaček.

Abarten, v. n., zvreci se. izroditi se. spaziti se, sprevreči se.

Abartig, adj. izroden.

Abartung, die, odrod, spacenje.

Abäſchern, v. a., einen ſich, opepeliti. peliti, s pepelam otreti, s pepelam otirati ribo; abäſchern sich, v. r., utruditi se, zdelati se.

Abäſen, v. a. (Jäg.) popasti. popasem.

Abſten, v. a., oklestiti. oklestiti, okblestovati, auch ohlestiti, taber ohleſek, ohleſek, obsekati, obsekovati; den untern Theil des Baumes, podklestiti, podklestovati drevo.

Abüſtmeſſer, das, vejnik, kosir, serpica, krivač, rončalica, kleſtivnik.

Abäſen, v. a., zjesti, zjedati, odstrojiti, odstrojevati, odmočiti, odmakati.

Abängeln, v. a., (Jäg.) zapaziti sled, po sledu se ozirati (brez psa).

Abbacken, c. u., speći, dopeći, dopekati; das Brot durch schnelle Hige abbacken machen, prikuriti, prikurjati kruhu; das Brot ist abgebacken, kruh je zapečen, pečen.

Abbaden, v. a., okópati. kópati koga: sich abbaden, v. r., okópati, kúpati se.

Abbalgen, v. a., odreti, odirati na meh. iz kože djati, devati; sich abbalgen, v. r., narožati se. utruditi se z metanjem, rovanjem.

Abbamſen, v. a., Felle durchkloſen, kože stepsti, stepati.

Abbarbiren, v. a., obriti, obrijati.

Abbaſten, v. a., obeliti, heliti, olupiti, lupeiti. omajiti, majiti, olikati, likati, oguliti. guliti liko oder liéje z drevesa.

Abban, der, des Erzes, kopanje rude.

Abbäußen, v. a., die Wäſche, olužiti, lužiti.

Abbanen, v. a., podreti, podirati; dozidati, dozidovati; (mont.) predelati, predelovati jamo; z dohodki rudnika plačati, splačevati.

Abbanern, v. n., dokmetovati, nakmetovati se.

Abbaunen, v. n. (Jäg.) zleteti, zletati z drevesa.

Abbäumen, v. a., das Gewebe abnehmen, vzeti, jemati s statev, odviti. odvijati, sneti, snemati z vratila.

Abbinden.

Abbanwürdig, adj., das Erz in abbauwürdig, ruda je kopanja, delanja vredna.

Abbereen, v. a., obrati, obirati jagode, terto.

Abbefehlen, v. a., oporeči, oporekati, precikati, preklicovati povelje, odpovedati, odpovedovati.

Abbegehren, v. a., einem etwas abbegrehen, hoteti, tirjati kaj od koga.

Abbeyhalten, v. a., den Hut abbehalten, odkrit ostati, biti.

Abbeyßen, v. a., odgrizniti oder odgristi, ugrizniti, ugrizati; unterhalb abbeißen, spodgrizniti, spodgrizati; rund herum, ogrizniti, ogrizati; mit dem Schnabel, odkljuniti, odkljevati; sich abbeißen, v. r., die Hunde haben sich abgebissen, psi so se sklali, naravsali.

Abbeyzen, v. a., odmočiti, odmakati, odstrojiti, odstrojevati, odstrojati; in Eßig, odčimžati, čimžati.

Abbeken, v. a., einen Theil, dobiti, dobivati del.

Abbellen, v. n., odlajati; sich abbellen, v. r., zlajati se.

Abberften, v. n., der Firniß ist abgeborſten, razpóciti, razpókati se. odkrojiti, odkrojevati se.

Abberuſen, v. a., poklicati, klicati, pozvati, zvati od česa, proč-, nazaj-, odzvati, odzivati.

Abberuſung, die, odzvanje, odzov, odziv.

Abberuſungsschreiben, das, odzvavno pismo.

Abbestellen, c. a., odpovedati, odpovedovati kaj (naročilo), oporeči, oporekati.

Abbestellung, die, odpoved.

Abbeten, v. a., zmoliti, odmoliti, moliti; auch molitev opraviti, požebrati.

Abbetteln, v. a., zmoledvati, zberačiti od koga kaj, alle Häuser abbetteln, (vyse hiše) obrati, obirati.

Abbetten, sich, v. r., prenesti, prenašati, prestaviti, prestavljati posteljo, prestlati, prestiljati si.

Abbengen, v. a., prikriviti, prikrivljati, upogniti, upogibati oder upogovati, odviti, odvijati; odvihati, odvihovati.

Abbentein, c. a., potresti, otresti, stresti, stresati.

Abbeyzellen, v. a., plačati, plačevati, poplačati, poplačevati, poplačati na dolg: eine schlechte Dhat wird dem Däther abkezabt, kmali se bode utepalo temu. ktor je kaj hudiga storil.

Abbiegen, v. a., f. Abbegen; v. n., odverniti se, nagniti se (od poti).

Abbieten, v. a., oklicati, oklicovati.

Abbild, das, podoba, obraz, poobrazek, posnemek, pooblicje. (serb.) prilika.

Abbilden, v. a., obraziti, obrazovati, upodobiti, upodobovati, zmalati, malati; (cez pieren), posneti, posnemati podobo.

Abbildung, die, v. i. das Bild, f. Abbild, die Handlung, zobraženje, zobrazovanje, čertanje, načertovanje.

Abbinden, v. a., odvezati, odvezovati; podvezati, podvezovati (zilo, bradovico); ein

Abbif.

Gebäude, povezati, povezovati, vezati; ein
Faß, nabiti, nabijati sod.

Abbif, der, die Handlung des Abbei###ens, od-
griz, odgriznjenje; der Ort des Abbei###ens,
griz, ugriz; ein abge###ijenes Stuef, od-
grizek, odgrizljej; Abbif, Tenselsabbif,
Abbifkrant, (Scabiosa succisa), hudićev
griz, ogrizek.

Abbitte, die, prošnja za zamero, za od-
pušćenje, odpušenje, za odpust.

Abbitten, v. a., prositi za zamero, za od-
pušćenje, odpušenje; die Beleidigung abbitten,
sprositi odpušenje, prositi odpušćenja; von
Jemand etwas abbitten, preprositi koga za
kaj.

Abblafen, v. a., odpihniti, odpihovati: mit
einem Instrumente, odtrobiti, odpiskati.

Abblaffen, c. u., zbledeti, bledeti.

Abblattern, v. n., preboleti koze.

Abblättern, v. a., obrati, obirati, opuliti,
puliti, obtergati, tergati, osmukati, smu-
kati listje; olistiti, olistovati; Schiefersteine
abblättern, odkrojiti, krojiti, odkrušiti, kru-
siti, odeepiti, cepiti, odlušiti, lušiti. lu-
siti; sich abblättern, v. r., lušeti, lušiti se.

Abblätterung, die, olistenje, eig. oliscenje,
olistovanje, obiranje, smukanje, krojenje,
cepljenje u. i. f.

Abblauen, v. n., barvo (višnjevo) pustiti,
pušati, bledeti.

Abbläuen, v. a., d. i. durchprügeln, obunkati,
stepsti, premlatiti.

Abbleiben, v. n., zaostati, zaostajati, po-
ostati, poostajati.

Abbleichen, v. a., (Leinwand) ubeliti, dohe-
liti; abbleichen, v. n., (von Farben) zbledeti,
bledeti.

Abblitzen, v. n., na prašnici, ponvici po-
goreti.

Abblühen, v. n., ocvesti, odevesti, odevatati.

Abblnten, v. n., er hat abgeblutet, nehala
mu je kri teći; ustavila se mu je kri; v.
a., s kervjo zbrisati, zbrisovati, plačati,
plačevati.

Abblüthen, c. a., obrati, obirati evetje.

Abbohren, v. a., zvertati, dovertati.

Abborgen, v. a., einem etwas abborgen, gem.
na pósodo vzeti, jemati, vsoditi, vsojati si
pri kom; in St. gebrancht und juridisch
richtig, na zajem vzeti, jemati.

Abbrand, der, (in Schmelzbutten) upal, ugo-
relšćina, ugorelsina.

Abbrandler, der, pogorelec, Abbrandlerin,
die, pogorelka; des Abbrandleres, pogorel-
cov; Abbrandler, pogorelski.

Abbrandergabe, die, pogorelsćina, po-
gorelsina.

Abbraten, v. a., speci, spekati, dopeči; ein
wenig abbraten, opći, opekati.

Abbrauchen, i. Abniiten.

Abbräunen, e. a., in der Küche, zarumeniti;
r. a., von der Tonne, ogoreti.

Abbraufen, v. n., skipeti, odvreti, povreti,
doveršeti, došumeti, odsumeti.

Abbrehen, v. a., durch Brechen absoundern über-
haupt, odlomiti, lomiti, odlamljati, odkerh-

Abbringen.

3

niti, odkerhati, odkrušiti, odkruševati; rund
herum abbrechen,ohlomiti,oblamljati; unter-
halb abbrechen, spodlomiti, spodlamljati;
alles abbrechen, polomiti, polamljati; den Aft
entzwei abbrechen, prelomiti, prelamljati; Blu-
men, Früchte abbrechen, utergati, odter-
gati, tergati; vom Stamme durch einen
Riß, odkerhniti, odkerhovati, odčelniti,
odčehovati; eine Ursache vom Tonne, zgo-
vor iz terte zviti, zvijati; dem Pferde
die Eisen, odtergati, tergati podkove, zho-
siti, hositi konja, serb. razkovati konja;
das Vier, ohladiti, hladiti ol; die Rede ab-
brechen, (mit einem v. n.) umolkniti, pre-
molkniti, premolkovati, premolčati, pomol-
kovati, prenehati v govorjenji; (mit einem
c. a. etwa) pretergati, pretergovati, pre-
sekati, presekovati, ustaviti, ustavljati (be-
sedo, govorjenje); am Lebne, Preise, uter-
gati, tergati, pritergati, pritergovati; mit
einem rechtlichen Wörwande, utegniti, utego-
vati; vom Wunde etwas, pritergati, pri-
tergovati si, prikratiti, kratiti si, pristra-
dati, pristradovati; die Unterhandlung, zdre-
ti, zdirati (dogovarjanje, pogajanje); die
Unterhandlung ist abgebrochen, pogajanje se
je razbilo, razverglo, poderlo; die Verhand-
tung abbrechen, prenehati z obravnavo, usta-
viti, ustavljati obravnavo; ein Gebaude, ein
Vunke, podreti, podirati, razdari, razdi-
rati; den Zeng (bei den Jägern, z. B. Zehlin-
gen) pobrati, pobirati nastavo; von Steinen
oder andern festen Körtern, odkrušiti, od-
krusevati, krušiti; Flachs abbrechen, otre-
siti; eine abgebrochene Rede, nedokončan govor;
r. n., utergati, tergati se, odkrušiti, kru-
siti se, odkrojiti, krojiti se, ulomiti od
prelomiti, lomiti se, póčiti, pokati, odle-
teti, odletovati.

Abbrennen, v. a., skovati, razkovavati, plos-
njati, raztegniti, raztegovati.

Abbrennen, v. a., von aussen abbrennen, opa-
liti, osmoditi, osmojati; durch Fener absen-
tern, odžgati, odžigati; zu Ente, dožgati,
dožigati; alles zu Ente, požgati, požigati;
tie Haare, odsmoditi, odsmojati, prismo-
diti, prismojati; ein Gebaute, požgati, po-
žigati; tie Kanenen, zažgati, zažigati, iz-
streljati; das Gewehr, sprožiti, sprožati u.
sproževati, ustreliti, streljati; das Zünd-
krant hat abgebrannt, na ponvici, na praš-
nici je pogorelo; das Eisen ablöschen, uga-
siti, gasiti, skaliti, kaliti; v. n., odgoreti,
pogoreti, naglo goreti; die Statt ist abge-
brannt, mesto je pogorelo, zgorelo; mir
ist das Haus abgekraunt, pogorel sim; von
der Tonne, ogoreti.

Abbreviatur, Abbrevieren, f. Abkürzung,
Abkürzen.

Abbringen, v. a., wegbringen, odnesti, od-
našati; wegführen, odpeljati, odpeljevati;
vom Wege überhaupt, odpeljati, odpeljevati,
spotiti, odpotiti, odpotvati; vom rechten Wea
abbringen, zapeljati, zapeljevati; einen von
etwas, von einer Meinung, odverniti, od-
vracati, odstaviti koga od česa, izbiti, iz-

1*

4

Abbringung.

bijati komu kaj iz glave; das Getreide vom
Felde abbringen, spraviti, spravljati; einen
Feiertag, eine Sitte, odpraviti, odpravljati;
eine Gewohnheit eines Menschen, odvaditi,
odvajati koga (od) česa.

Abbringung, die, odprava. odpravljenje,
odpeljevanje.

Abbrökelu, v. a., oddrobiti. zdrobiti, od-
drobovati, odkrušiti, odkruševati, zmeriti,
zmervovati; v. n. u. r., drobiti se, merviti
se, luščiti, lušiti se.

Abbruch, der, odlom, priterganje, uterganje,
odterganje. uteržek; der Handel leidet einen
Abbruch, kupčija zastaja; was abgebrochen
ist, odlomek, drob, drobee; einem an Et-
was Abbruch thun, prikratiti, kratiti koga,
škodo, kvar storiti, delati komu; dem Jem-
de Abbruch thun, delati zgubo sovrzažniku,
drobiti ga; es thut mir Abbruch an meiner
Ehre, meinen Rechten, to žali moje poste-
nje, moje pravice; ohne Abbruch der Wahr-
heit, ne zapustivsi resnice, ne odstopivši
od resnice u. derl.

Abbrüchig, adj., kerhek, lomen, odlomljiv.
odkrušljiv.

Abbrühen, v. a., opariti, pariti; ein Huhn,
ein Schwein, opužiti, pužiti, ožuriti, žuriti.

Abbrüllen, v. a., ein Lied, odbučati.

Abbrummen, v. a., odmermrati, mermraje
kaj odreči, odrekovati.

Abbrunsten, v. r., nehati goniti se, spojati
se.

Abbrüten, v. a., zleči, zvaliti.

Abbügeln, v. a., ogladiti, gladiti, olikati,
likati.

Abbuhlen, v. a., izsladkati, zviti iz koga
kaj; v. r., er hat sich ganz abgebublt,
je ves sterpljen, spojan.

Abbürden, v. a., razpertati koga, vzeti.
jemati, zdeti. zdevati butaro raz koga.

Abbürsten, v. a., okertaciti, kertačiti, osče-
titi, osčetiti, sesčetiti, sesčetiti, ščetiti, šetiti.

Abbüßen, v. a., die Zünten, s pokoro zbri-
sati, zhisrovati grehe, pokoriti se grehov
oder za grehe, pokoro delati; er knuft seine
Verschwendung ab, utepa se mu zapravlji-
vost; mit Geld abbüßen, plačati, plačati,
plačevati; im Kerfer, odsedeti v ječi; das
wird er mir abbüßen, plačal mi jo hode.

Abbüßung, die, pokora.

Abbuttern, v. a., omesti, zmesti.

Abe, das, abeeda, (das chriill. u. glagolit.)
azbuka; auf der Abkank fisen, auch füg. bei
den Anfangsgriinten einer Kunst sein, abece
tolči, theči.

Abcapiteln, v. a., obrati, obirati, osteti,
ostevati koga, resnico komu beliti.

Abechbuch, das, abebednik. abebednica.

Abediren, abecedovati.

Abeirkeln, j. Abjirkeln.

Abecopieren, f. Abschreiben, Abmalen, Ab-
zeichnen.

Abeishüler, Abgeschüß, der, abedej, abe-
cdar; Abgeschülerin, die, abedecejka, abe-
cedarica.

Abtafel, die, abebednica. abecedna tablica.

Abdiciren.

Abdachen, v. a., das Hans, razkriti, raz-
krivati, odkriti, odkrivati; abhangig ma-
chen, poklančati, poklančevati, poševiti, po-
ševati, skloniti, sklanjati; sich abdachen,
v. r., das Land dacht sich ab, svet visi.

Abdächig, adj., połožen, nagnjen, nach Mur-
ko, sklonit; udv., połožno.

Abdachung, die, odkritk. odkrivanje, raz-
krivanje streche; schieße Fläche, klanee, po-
ložnost, sklonitost, sklonivost, auch reber
(taber vielleicht in Laibach die steilen Gassen
unter dem Schloßberge von Altersher Reber
heißen).

Abdämmen, v. a., durch einen Damm abhal-
ten, zajeziti, jeziti; ableiten, odjeziti; ab-
jentern, prejeziti.

Abdampfen, v. a., shlapeti, hlapeti, spa-
riti se, pariti se, skaditi se, kaditi se.

Abdämpfen, v. a., spariti, pariti, sčaditi,
čaditi.

Abdampfkessel, der, hlapivni kotel.

Abdampfung, die, skajenje, shlapenje.
spara.

Abdauten, v. a., Abchied geben, posloviti,
poslavljati koga, slovo dati, dajati, komu;
einen Zeltaten, od vojašcine, vojašine spu-
stiti, spuscati, spušati, vojašcine, vojasine
koga sproustiti, sprostovati; das Heer, voj-
sko spustiti, spušćati, spušati; Jemanden
tes Dienitev entlassen, odstaviti, odstavljati,
ob službo djati, devati koga; Jemanden den
Diennt aufjeben, službo odpovedati, odpo-
vedovati komu: v. n., das Amt niederlegen,
službi odpovedati, odpovedovati se, od-
reci, odrekovati se, iz službe iti, slovo
vzeti, slovo jemati; ein Abgedankter, po-
slovljenee, eine Abgedankte, poslovljenka.

Abdankung, die, poslovljenje, slovljenje,
slovodanje, odstavljenje.

Abdankungsgeld, spustnina, sposlovlj-
nina.

Abdankungsrede, die, poslovitni, slovivni
govor.

Abdankungsschein, der, poslovivno pismo,
poslovivni list.

Abdarben, v. r., sich etwas abdarben, priter-
gati, pritergovati, utergati, utergovati, od-
tergovati si kaj, prirevati, pristradati, pri-
stradovati si kaj.

Abdarren, j. Abdörren.

Abdecken, v. a., odkriti. odkrivati; die Dese
von einem Zeuge oter Duche abnehmen, od-
gerniti, odgrinjati, zgerniti, zgrinjati; die
Haut abziehen, odreti, odirati, dreti; iz
kože djati, devati.

Abdecker, der, konjač, konjederee, auch de-
rac, merhoder, jahar; des Abdeckers, kon-
jedéreov, konjačev; Abdecker: konjedérski,
konjaški.

Abdeckerinn, die, konjedérka, konjaska.

Abdeckerlei, die, konjedérstvo, merhodérstvo:
aus Drt, konjedérnica, merhodérnica, ko-
njašnica.

Abdeichen, f. Abdämmen.

Abdiciren, i. Abdanken.

Abdicken.

Abdicken, c. a., zrostiti, zrostovati, ser-
diti, sterdovati, v. n., (po prekuhanji) zgo-
stiti se. sterditi se.

Abdielen, v. a., prepažiti, prepaževati, z
deskami obiti, obijati; serb. pretiniti.

Abdienen, v. a., odslužiti, služiti, odsluževati; (aufhören zu dienen), doslužiti, dosluževati.

Abdingen, c. a., pobiti, pobijati ceno, zbiti, zbijati; er hat mir einige Krenzen abgedunnen, zbil mi je nekaj krajeerjev.

Abdisputiren, i. Austrichten.

Abdonnern, v. i., zgermeti, zgermeti se;
c. a., eine Aede abdonnern, gromovito zgo-
voriti, govoriti.

Abdoren, v. e., an Gewicht verlieren (zum Theile), ususiti, ususati se; vom Ganzen, usahniti, usihati, uschneti, usehati, posusiti, posuati se: ein abgederrter Leib, suho telo, zmerseno telo, kost in koža ga je, smertno kosilo; ein abgedorrter Baum, suhal, g. suhali, suhlica.

Abdörren, v. a., osusiti, posusiti, ususiti, sesusiti, sesusati u. sušiti.

Abdörrofen, der, f. Dörrofen.

Abdörrung, die, sušenje, posušenje.

Abdraht, der, odstružek, strugotina (pri kotlovinarjih).

Abdrängen, v. a., odriniti, odrivati, odpahniti, odpahati; i. Abdringen.

Abdrehseln, v. a., etwas weg drechseln, odstrugati, odstružiti, strugati; etwas fertig 'drehseln, ostrugati.

Abdrehen, v. a., f. Abdrehseln, odsukati, sukati, odviti, zviti, zvijati; (zu Ende drehen), dosukati; einem Vogel den Keyf abdrehen, vrat tiću zaviti, zavijati; die Augen abrechen, odverniti, odvračati; ein abgedrechter Mensch, zvit, zavit, prekanjen, zasukan, muhast človek.

Abdreschen, v. a., durch Dreschen abfondern, odmlatiti, odmlatovati; eine Menge Getreides abdreschen, omlatiti, mlatiti; yollenden das Dreschen, domlatiti, mlat, mlačvo dokončati; ein wenig oder nach der Oberfläche hin, pomlatiti; eine Schuld abdreschen, odmlatiti; gebnim abmachen, mlatiti, skovati, usnovati; abgedreschenes Zeug schwagen, prazno slamo mlatiti; abprügeln, zmlatiti, omlatiti, premlatiti, mlatiti.

Abdriefeln, v. a., spukati, pukati; v. v., sich abbriefeln, spukati, pukati se.

Abdrillen, v. a., zmencati, zmoledvati; nach Murfo, izbaglati.

Abdringen, v. a., prisiliti, prisilovati iz koga kaj; ein Versprechen, (obet) stisniti, stiskati, zdreti, zdirati, zleči iz koga, nagnati, naganjati koga k čemu.

Abdrohen, v. a., izžugati komu kaj. z gro-
zenjem, s hudo, silama iz koga spraviti,
spravljati.

Abdruck, der, natis, stis, vtis; das Abge-
druckte, natisek, stisek, odtisek; Wild, po-
doba. Er ist der Abdruck f. Waters, je ves
po očetu, je ves njegov oce. zvergel se
je ves po očetu: je očetova podoba; die

Abend.

5

Zunge (der Abzug) am Schießgewehr. je-
ziček, sprožaj.

Abdrücken, v. a., in einem weichen Körper,
vtisniti, vtiskati; auf eine Oberfläche, natis-
niti, natiskati. Der Tod drückt sich in sei-
nem Gesichte ab, ima mertvaški obraz, na
obrazu se mu smert zna.

Abdrücken, v. a., abfondern, odtisniti, odtiskati; am Lehne etwas abdrücken, utergati, tergati; einem etwas abdrücken, iz koga kaj stisati; das Gewehr, sprožiti, sproževati (puskó), ustreliti, streljati; die Angst drückt mir das Hei ab, težava mi serce topi, terga, stesnuje; serce mi utripa; sich den Fuß abdrücken, ožuliti, oguliti si nogo.

Abdrücken, das, unverschürgtes Abdrücken des Gewehrs, neprevidno sproženje, sproževanje puské.

Abdrucksstange, die, im Schloſse des Gewehres, zapadec, zapad, zapor.

Abdrucksregister, das, zapisovalo, kazalo zmlatve.

Abdunkeln, v. a., bei den Färbern, potamniti, tamniti; v. n., mračiti, tamniti se; in St medleti (dunkel, medel, medlo).

Abdunksten, f. Abdampfen, Dunften.

Abdünften, f. Abdämpfen, Dünften.

Abdünstungshaus, das, hapivnica.

Abdupfen, v. a., otipkati, tipkati.

Abdursten, c. n., ich bin abgedurstet, sezejan sim.

Abehnen, v. a., poravniti, od. poravnati. poravnovati, ravniti.

Abecken, v. a., der Ecken berauben, odbiti, odbijati vogle: mit Ecken versehen, na vogle napraviti, napravljati, na vogle zagrađiti, zagrajati.

A beggen, v. a., prebranati, pobranavati, zavleči, zavlačiti, povlačiti.

Abeichen, f. Abaichen.

Abeifern sich, v. r., sich durch Eifer ermüden,
gorečnosti ugeti se; sich durch Zürnen ab-
matten, stogotiti se. natogotiti se. utruditi
se (od) togote.

Abeilen, c. v., steči, proc smukniti, siniti.

Abeisen, v. a., das Eie wegnehmen, odbiti. odbijati. odpraviti. odpravljati led; v. n., stajati. tajati se, zjužiti. južiti se.

Abbelmisch, der, f. Bifamförner.

Abend, der, večér. Es geht gegen den Abend,
veceri se. mrači se. noe se dela. večér na-
haja, prihaja; des Abends, zvečér; des
Abends um die Kochzeit, zvečer ob kur-
javi; zu Abend essen, večerjati; abessen,
povečerjati, odvečerjati; sich anessen, na-
večerjati se; gegen Abend, pred večer, pod
večer; wir stehen am Vorabend großer Er-
eignisse, nastajajo velike veči; Vorabend
eines Festes, (Feierabend), delapust, 3. B.
na delapust sv. Jožefa; na vecér 3. B. pred
s. Petram; nach Murko auch osvetek; ge-
strigen Abend, gestern Abends, snoči, sinoc;
was zum gestrigen Abend gehört, sinočen,
snočen; heute Abend (fünftig), drevi; was
zum heutigen Abend (fünftig gedacht) gehört,
dreyen; heute Abend (gegenwärtig) nocoj;

6

Abendandacht.

was vom heutigen Abend oder der heutigen Nacht ist, nocojen; vorgestern Abends, predsnoćnim, presnoćnim; zum vorgestrigen Abend gehörig, predsnočen; der heilige Abend, sveti večer, in Unterkrain auch badnik. Es ist noch nicht aller Tage Abend, se ho jutri dan. Himmelsgegend (Weiten), zahod, zapad, solněni zahod, zapad, večer.

Abend-, adj. večeren od. zvečeren, zapadin, zahoden.

Abendandacht, die, (Besper) večernice, plur. s. Abendgebct.

Abendarbeit, die, večerno delo.

Abendbesuch, der, zvečerno obiskanje, obiskovanje, vasovanje.

Abendbetrachtung, die, večerno, zvečerno premijslejanje.

Abendblume, die, solněnica.

Abendbrot, das, Anuse, malica, predvečer, mala vežina, popoldanica, mala večerja; es nehmen, malicati, maličevati.

Abenddämmerung, die, mrak, somrak; Abenddämmerung tritt ein, mräci se.

Abendessen, das, večerja; zweites Abendessen, povečerek; j. Abend.

Abendfalter, der, vesa, vesica.

Abendgang, der, večérna hoja; (im Verglan), jama proti večeru, zahodu.

Abendgebet, das, večérna, zvečérna molitev, zebranje in L. K.

Abendgegend, die, večérna, zahodna, zapadna stran.

Abendgeläute, das, f. Abendglocke.

Abendglocke, die, večerno zvonjenje, angetlovo cesčenje od. cesenje, Zdrava od. Ave Marija !, večerni zvon.

Abendgold, das, f. Abendroth.

Abendkoft, die, f. Abendessen.

Abendkühle, die, večérni hlad.

Abendland, das, zahod, zahodna, večérna dežela, zasolněna dežela, dežela proti solněnini zahodu.

Abendländer, der, prebivavec zahodniga kraja, clovek od večerne strani; Abendländerin, die, prebivavka iz zahodne dežele; nach V. zasolněnik, zasolněnica.

Abendländisch, adj. zahodni, zapadni, zasolněni.

Abendlich, adj., was zum Abende gehört, večeren, zvečeren.

Abendlicht, das, zasolněni svit (Zodiakallicht).

Abendlied, das, večérna pesem.

Abendluft, die, večérni zrak. der Wind vom Weiten, zasolněna sapa, d. i. die fühle Luft des Abenta, večérni hlad, zvečérna sapa, hladek.

Abendmahl, das, Abendmahlzeit, die, večerja, večerjanje; Abendmahl des Herrn, sveto obhajilo; zum Abendmahl gehen, obhajati se, k sv. obhajilu iti; Abendmahl reichen, obhajati koga; abendmahlen, f. Abend.

Abendmahlzeit, die, večerja.

Abendmarkt, der, predsomenj. predsejim; vor dem Wochenmarkte, predterg.

Abenteuerer.

Abendmeer, das, večerno morje, zahodno morje.

Abendmeije, in der Bedeutung Vormarkt, f. Abendmarkt.

Abendmusik, die, večérna, zvečérna godba, glasba, muzika.

Abendpunct, der, an welchem die Sonne untergebt, wenn sie im Equator steht, etwa, srednji zahod, zahodišče, zahodiše.

Abendregen, der, zvečerni dež: Spütregen (im bibl. Sinne) pomladanski dež. Frühregen, jesenski dež.

Abendroth, das, Abendröthe, die, večérna zarja, žar na večer, večěrni žar. Nocoj se žari, ho jutri lepó; davi se je žarilo, ho dež.

Abendš, adv., zvečer. heute Abends (zufünftig) drevi, (gegenwärtig) nocoj, gestern. Abends sinoe, vorgestern Abends predsiноčnim.

Abendschein, der, f. Abendroth.

Abendschicht, die, im Hüttenwesen, nach V. večerni posad.

Abendsgegen, der, večérna molitev, večěrni blagoslov.

Abendzeitte, die, stran proti zahodu, zahodna, večérna, zasolněna stran.

Abendsoune, die, večerno, zahodno, zahajace solnce.

Abendständchen, das, f. Abendmusik.

Abendstern, der, (zvezda) večérnica.

Abendstille, die, večérna tihota, večérna tišina.

Abendstillstand, der, (eines Planeten), zastanek, večerni zastanek.

Abendstunde, die, delapust, večer.

Abendthan, der, večérna rosa.

Abendtisch, der, f. Abendessen.

Abenduhr, die, Sonnenuhr, die nur Nachmittags zeigt, popoldanska solněna ura.

Abendunterhaltung, die, večérna veselica, f. Abendzeitvertreib.

Abendversammlung, die, večěrni shod, zbor; zum Gebete nach einem Verstorkenen, živi večer (Wechelin).

Abendvogel, der, f. Abendfalter.

Abendvölker, die, protivečerni. zahodni, zapadni narodi.

Abendwärts, adv., proti zahodu, za solnecam.

Abendweite, die, dalja od srednjiga zahoda.

Abendwind, der, (Weitwind), podsolněnik, zahodni veter, večernik, sapa od solněniga zahoda, od večera, der Abendwind weht, večérna sapa, nočnik pihljá.

Abendwolfs, dec, f. Hyäne.

Abendzeit, die, večerni čas, večer.

Abendzeitvertreib, der, večerni kratkočas, večerno kratkočasovanje.

Abendzirtel, der, večérna družba.

Abenteuer, das, čudna zgoda, nakazen, čudna nakljuba ali prigodba, nach Gutsmann spaka.

Abenteuerer, der, klativitez, verächtlich klatež, auch posvetnjak.

Abenteuerlich.

7

Abenteuerlich, adj., čudovit, cudin. strasin, pošasten, neznan.

Aber, adv., für wiederum, zopet, spet, ino. O Meiz und aber Geiz, o lakomnost ino lakomnost. Hundert und aber bundert, sto ino sto; conj. ali. pa. pak. a. J. Nr.; er aber antwortete, on pak je odgovoril; er würde ich geben, aber —; udal bi se. ali —; ich arbeitete, du aber liegst, jez delam, ti pa ležiš; ich bat ibu, er aber wollte nicht gehen; prosil sim ga, pa ni hotel iti; oder aber, ali pa: aber dech, ali vender, tode, vender; aber gleichwohl, tode pri vsem tem; die Sache hat ihr Aber, res je, ampak — en ali je vmes; res je, tode en ali je vmes; er hat immer ein Aber, zmiraj ima (najde) kak zgovor, ugovor.

Aberration, f. Abirrung.

Aberben, r. a., podedvati, dedvati za kom.

Aberglanbe, der, vraža. u. plur. vraže, prazna vera, bahja vera. praznovérstvo, bahjevérstvo.

Abergläubig, adj., poln vraž. vražast, d. i., voll davon, vražat, bahjeveren. praznoveren. Abergläubischer Mensch, bahjeverec, praznoverec.

Abergläubigkeit, die, praznovérnost.

Aberkennen, v. a., odsoditi, odsojati und odsojevati komu kaj, z razsodho komu kaj odreci, odrekati.

Abermal, — k, adv., zopet, v drugo, se, se enkrat, drugič, spet, vnovo, vnovič, z noviga.

Abermalig, adj., drug, zopeten, nov, ponovljen.

Abern, v. n. i. Widerjprechen.

Abername, der, pridevek, zdevek.

Abernten, v. a., ein Stück Feldes, odžeti, odžinjati; alle Früchte, požeti, požinjati; die Ernte vollenden, dožeti, dožinjati; žetvo, žetve dokončati, dokončavati.

Aberobern, v. a., osvojiti. osvojevati (od koga kaj).

Abersaat, die, druga setva, setev.

Aberwitz, der, abgeschmackter Witz, neslanost, netečnost; Unvermunft, abotnost, nespamet, nespametnost: gl. Ueberwitz, welcher das Unbegreifliche zu begreifen wäabinet, preumčinost, moderčnost.

Aberwitzeln, v. a., nespameten biti, prepameten biti.

Aberwitzig, adj., napačno umen. nespameten, preumen, prepameten, spremoder (iron).

Abessen, v. a., durch Essen wegichaffen, odjesti, odjedati; von unten abessen, spodjesti, spodjedati; die Kirchen, überhaupt Kerner vom Baume, pozobati, zobati česnje z dresva; das Dleisch von den Knechen, objesti, objedati, obrati, obirati, obrehati, rebati, oglasati, glodati kosti; einen abessen, objesti, objedati koga; den Kirchbaum um und um abessen, ozobati, obrati; den Vorschuß bei Zemanden, zajesti, zajedati na —; abessen (von den Vögeln, auch von Pferden in Bezug auf den Haber) po-

zobati, zobati; v. n. die Mahlzeit vollenken, odjesti; Morgens, odkositi, pokositi, odkosilčati, odzajterkvati; Mittags, odobedovati, odjužinati, pojužinati; Nachmittags, odmaliciati; Abends, odvečerjati, povečerjati.

Abfachen, v. a., opredaliti, predaliti, pregraditi, pregrajati; classifiziren, razrediti, razredovati, v red spraviti, spravljati.

Abscheln, v. a., z mahalam odgnati, odganjati; sich abschelnt, r. r., z veternico ohladiti, hladiti se, opahljati, pahljati.

Absädeln, absädmen und absädnen, v. a., überhaupt, onititi, nititi; die Faden an den Schotten der Gritzen, Behnen unw., zelen grah otrebiti, oliciti, trebiti, ličiti; grahove žilice, oliciti, ličiti; stroke trebiti, ličiti.

Abfahren, v. a., ein Stück Maner, zid odvoziti, zid z vozam odkrušiti, odkruševati; den Duß, nogo povoziti; die Radschienen, kolesa zvoziti, zvažati; die Pferde, konje pretegniti, pretegati, pregnati, preganjati; den Weg glatt absfahren, pot povoziti, povazati; Hen von der Wiege, seno zvoziti, voziti, speljati, peljati; eine Schuld, z voznjo, na vožnji dolg seslužiti, od. odslužiti, služiti: v. n. wegfahren mit einem Fuhrwerkere, proč se odpeljati, se odpeljati, oditi, iti z vozam; vom Ufer, odriniti s čolnam; der Hammer ist von dem Stiele abgefahren, klado je odletelo, odletalo, snelo se je; aus der Welt absfahren, s sveta zgniti; er ist abgefahren, šel je rakam živžvat, usedel se je lesici na rep, pobral se je; fahre ab, poheri se, skidaj se mi odtod. poheri kopita. pojdi se solit, zgubi se, spravi se; vom Schiffe, odplavati, odpeljati, odpeljevati se.

Abfahrt, die, odhod. odvoznja. odpeljanje, odvoz; aus diesem Leben, odhod iz tega sveta.

Abfahrts-Flagge, die, odhodno bandéro, odvozno bandéro.

Abfahrtsgeld, das, odhodnina, odvoznina.

Abfahrtsrecht, das, f. Abzugsrecht, Freizeigkeit.

Abfahrtschuß, der, odhodni strel, strel za odhodnjo, za slovo.

Abfahrtszeit, die, čas odhoda.

Abfall, der, odpad. pad, odkrušek; der Blätter vom Baume, osip, listopad, obletovanje; der Frucht, odeep, cepanje; des Waisens von der Hehe, vodni preval, vodopad: Ort des Waisenabfalls, slap; die abschüttige Lage des Betons, klančina, nagib, obronek, und des stießenden Waisers, stermee: der Abfall vom Glauben, odstop od vere. izvérjenje: zum Abfall vom Glauben verleiten, znejeveriti koga; was abfallt od. abgeht von der Arbeit verschiedener Hauferwerfer, odpadki, zveržki, ognjuski; bei den Schneidern, odstržek: bei Schneiden, skaje, okujine, opiliki; bei Drecholern, ostružki; Abfälle vom Wach, voščina, vosina; vom Behren, izvertki pl.; bei Früchten, obrezek; die abgefallene Frucht, trebež. odcepek: bei Fleischern. d. i. Zulage, priklada;

8

Abfallen.

beim Getreide, vom Hirse und von der Gerste, mekine, mokine; beim gesiebten Mehl, posevek, zadnja moka; beim Buchweizen, luski; Abfälle von Pfählen, Weinfröcken u. f. w., priskozki, prisekunci; in Absfall bringen (ämtlich), odpisati, odpisovati, zbrisati, zbrisovati; der Ertrag 3. B. vom Bergban, dohodek; die Abname, upadek; f. auch Abstich, Contrast.

### Abfallen, r. n., odpasti, odpadati; vom Laufe, osuti, osipati se, obleteti, obletati, u. obletovati; bei Früchten, pasti, padati, (z. dresesa), cepniti, cepati, trebiti se, hruške se trebijo; von Blättern, opasti, opadati, obleteti, obletovati, skapati, kapati; das Wasser fällt, nimmt ab, upasti, upadati, uteći, utekati se, usahniti, usihati se; vom Glauben, von einer Parthei, odstopiti, odstopati, odreći, odrekati se koga; von der Geschwulst, splahniti, splahovati; ich bin ganz abgefallen, ves sim shujsal, se posušil; sich abfallen, r. n., er hat sich die Rase abgefallen, padisi je nos odbil, pade ter si nos odbije. Ein Abgefallener, odstopnik, odpadnik; Abzefallene, eine, odstopnica, odpadnica.

### Abfallig, adj., odpadljiv, odpaden, osipljiv; abfallig machen, k odstopu pregovoriti, pregovarjati; abfallig werden, f. Abfallen, f. auch Abschüssig.

### Abfallsröhre, die, odvodna cev, žleb.

### Abfallzen, r. a., bei den Gärbern, otrebiti, trebiti; bei den Tischlern, ožlebiti, izzlebiti, žlebiti.

### Abfang, der, polov. polovljenje, ulov.

### Abfangen, r. a., poloviti, loviti; ujeti; einem das Wasser, vzeti, jemati vodo; einen Hirchen, prestreći, streći jelena; (mont.) podpreti, podpirati.

### Abfärben, r. a., pobarvati, oharvati, barvati; posarbati, farbati: v. n., das Tuch färbt ab, barvo pustiti, pušćati, pusati, harvo zgubiti.

### Abfäsen, abfasern, v. n., odlakniti, lakniti se; f. Absädeln.

### Abfassen, r. a., eine scharfe Erke mit dem Hobel, posneti, posnemati: eine Schrift, narediti, narejati pismo, pisanje; zložiti, zlagati, sostaviti, sostavljati, spisati oder napisati, napisovati.

### Abfassung, die, sostava, spis. Abfassen, f. Verfassen.

### Abfassen, v. r., durch's Fassen sich entfrästen, prepostiti, spostiti se, vom Fassen genug oder zu viel haben, napostiti se; v. a., abbußen, odpostiti, odpostovati.

### Abfanlen, v. n., odgnjiti, odgnijati.

### Abfänmen, r. a., speniti, openiti, peniti; posneti, posnemati pene; abgefäumter Schalz, zrel, nasukan, navihan, premetën (tić).
### Abfedern, v. a., oskubsti, skubsti; v. n., abfedern, omisati, omavsati se.

### Abfegen, v. a., omesti, ometati, pomesti, pomestati; ocediti, ćediti.

### Abfeger, der, pometavec; Abfegerin, die, pometavka.

Abfützen.

### Abfeilen, r. a., opiliti, piliti; weg von dem Ganzen, odpiliti, d. i. völlig fertig, spiliti, opiliti, dopiliti; ein wenig, popiliti.

### Abfeilicht, das, Feilspänne, piljava, pilnice, pl., opilki; vom Eisen, skaje.

### Abfeilraspel, die, lesna pila, rašplja *.

### Abfeilschen, r. a., zbiti, zhijati, pritergati, pritergovati, utergati, utergovati.

### Abfeinen, v. a., z. B. Zucker, prečistiti, precišćati, precišati.

### Abferkeln, v. n., opresiti od. oprasiti se.

### Abfertigen, r. a., dogotoviti, dogotovljati; odpraviti, odpravljati; einen Bothen abfertigen, poslati, posljati; einen kurz abfertigen, z malo besedami koga odpraviti, zaverniti.

### Abfertigung, die, odprava, poslatev.

### Absesseln, v. a., razkleniti, razklepati, f. Entfesseln.

### Abfetten, v. a., das Fett abschäumen, mast posneti, posnemati; die Speisen fett machen, zabeliti, heliti, začiniti.

### Abfeuchten, v. a., vzeti, jemati vlago, močo; v. n., vlago spustiti, spušćati, spušati, vlaziti, močiti; die Mauer feuchtet ab, zid móči.

### Abfenern, v. a., streliti od. ustreliti, streljati; das Gewehr abfenern, streliti, streljati (s pušo), sprožiti, sproževati, opaliti; v. n., dožgati.

### Abfenerung, die, izstrel, sproženje.

### Abfiedeln, v. a., odškripati. odgosti, odbrenkati.

### Abfiedern, v. a., bei den Gläsern, osčipati, osipati; šcipati, šipati; oškerbljati, škerbljati; v. n., f. Abfedern.

### Abfiltriren, v. a., precediti, precejati.

### Abfinden, v. a., den Gläubiger, zadovoliti, zadovoljevati, plaćati, plačevati koga; einen abfinden, d. i einem seinen Theil geben, oddeliti, deliti koga: sich abfinden, v. v., sich vergleichen mit Demand, poravnati, poravnavati, pogoditi. pogajati se s porom. Sie zwei unterhandelten 3 volle Stunden, konnten sich aber doch nicht in Güte abfinden, tri cele ure sta se pogajala, pa se vender nista mügla pogoditi.

### Abfindung, die, in Erbschaftsachen, oddeljenje, vdeležba; zadovoljenje, zadovolitev, poravnava.

### Abfindungsgeld, das, denar, s kterim kdo koga splača.

### Abfingern, v. a., na perste odšteti, odštevati.

### Abfinnen, v. a., d. i. 2 Stücke Eisen, die man zusammenschweißen will, vorher schräg und dünn zustrecken, potleći od. potolči, skovati.

### Abfischen, v. a., einen Zeich, poloviti ribe, (poribiti); Zemanden etwas nehmten, vzeti, jemati; abschöpfen, posneti, posnemati. Er hat ihm das Beste abgekischt, smetano mu je posnel, receljne mu je pustil; v. n., lov dokončati, doloviti, doribiti.

### Abfitzen, v. a., (bei den Maurern), ugladiti, gladiti zid.

Abflachen.

Abflachen, v. a., storiti. delati položno:
d. i. einen Damm, založiti, zalágati jéz;
daher Abflachung, zaloga; v. n. f. Abdachen.

Abflammen, v. a., das Leder mit Talg tränken, und dieses über Reibfener ziehen lassen, namazati, mazati, nalojiti, lojiti kože.

Abflattern, v. r., sich mit Flattern abmatten,
navihrati se, nafersfotati se; v. n., wegflattern,
odvihrati, odferleti, odferfrati, odferfotati.

Abflanen und Abfanern, (im Vergwerf)
v. a., oprati, prati, splakniti, oplakniti,
oplakovati.

Abflanfaß, das, (im Vergwerf), rudni pe-
vilnik, plavnik.

Abflanherd, der, (im Vergwerf), rudoprav-
nica.

Abflechten, 1. a., razplesti, razpletati; zu
Ende stechten, doplesti, dopletati, splesti,
spleten.

Abflecken, v. n., madežati, mazati, oderg-
niti, odergati se: nasse Farbe fleckt ab,
mokra barva mäze, madeža.

Abfledern, v. a., das Getreide, opahati, pa-
hati; im Reuter, obravnati, ravnati;činiti,
činjati.

Abflegeln, v. a., odmlatiti, odmlatovati.

Abflehen, v. a., sprostiti, f. Abbitten.

Abfleischen, 1. a., otrebiti, trebiti, ostrugati, strugati.

Abfleischmesser, das, strugálo, stergulja.

Abfliegen, v. a., odleteti, odletati, zleteti;
tas Holz fliegt ab, wenn es auf dem Stam-
me dürre wird, drevje se osiplje; usahniti,
sahniti.

Abfließen, v. n., odteći, odtekati ed. teći,
stěći, stekati, sećiti, scejati se.

Abflöhen, v. a., očistiti, čistiti bolh, po-
prezati, prezati bolhe, holhe poloviti, po-
biti.

Abflößen, v. a., splaviti, odplaviti, plaviti.

Abfluchen, sich, v. r., nakleti se.

Abflug, der, odletanje, odlet.

Abfügeln, v. a., peruti izdreti, izdirati;
abgesügelter Zame, zmencano seme.

Abfluß, der, odtok, odtek; der Art des Ab-
flußes, odtoć; Ab- und Zufluß des Meeres,
pritok in odtok, natok in utok; hibavica (in
Dalmatien), odstop in nastop; das Wasser hat
keinen Abfluß, voda se nima kam odtekati.

Abfluthen, v. n., v valovih odteči, odtekati,
odvaliti se.

Abfollen, f. Abfüllen.

Absolgen, v. a., mit lassen, f. Verabsolgen.

Absoltern, v. a., zmuciti, mučiti, natezati
koga; einem etwas abfoltern, z mukami koga
k čemu nagnati, naganjati.

Abfordern, v. a., wegrufen, poklicati. kli-
cati. pozvati, zvati koga; einem etwas ab-
fordern, tirjati koga za kaj, tirjati. iskati
od koga; veleti, velevati dati; von der Welt,
poklicati, vzeti, jemati iz tega sveta.

Abforderung, die, tirjanje, iztirjanje, po-
klic.

Abform, die, opodoba, zlika, kalup.

Abformen, v. a., opodobiti, opodobovati;
das Modell aus einem weichen Körper, po-

Abfüllen.

9

dobo zdelati, zdelovati; den Schuh vom
Leisten, sneti. snemati čevelj s kopita; f
Abbilden.

Abforschen, und

Abfragen, v. a., sprasati, sprasevati. izha-
rati *, izpitati in St.

Abfressen, v. a., odžreti, odžirati, odglo-
dati, odglodovati, odgristi, odgrizati; (von
Vögelin), pozobati, zobati; rund herum z. B.
den Baum, objesti, objedati, oglodati, glo-
dati, ogristi, obrehati, rebati drevo; sich
abfressen, preobhesti, preobjedati se; die
Blätter vom Baumne, odjesti, odjedati listje;
der Gramm fريß ihn ab, skernöbe se uje-
dati. togte usihati, tarnati.

Abfresser, f. Fresser.

Abfrieren, v. n., odmerzniti, zmerzniti,
zmerzovati: sehr frieren, durchfrieren, zmer-
zovati, prezehati, prezebovati, premreti,
premirati; dem Baumne ist ein Gipsel abge-
ferren, drevesu je en verh odzebel; die
Ausbäume sind abgeferroren, orehi so pozeb-
li, uzebli; die Finger sind mir durchgeferroren,
persti so mi premerli, zamerli.

Abfrohnen, und

Abfröhnen, v. a., die Frebuntiente leisten,
odrobotati, opraviti, opravljati tlako, ro-
boto, biti na tlaki, tlako delati; durch
Frebuntiente entgelten, s tlako izslužiti, iz-
služevati, plačati, plačevati.

Abfrührichten, v. a., odzajterkovati, pozaj-
terkovati: eigentlich odkositi (auf dem Lan-
de, in den Städten wird aber dieses Zeitwort
gewehrtlich für „mittagmachten“ gebrannt).

Abfuchten, v. a., ošeskati, oklepati.

Abfügen, v. a., bei den Oflafen, oškerbljati,
skerbljati; bei den Tischtern spahniti, spa-
hovati.

Abfühlen, v. a., durch das Gefübl wahrneh-
men, očutiti, oslatati, oslatovati, otipati,
otipovati.

Abfuhr, die, odpeljava, odvožnja, odvoz,
Abfuhr der Geltet, odprava, izročitev, od-
rajtanje denarjev.

Abführen, v. a., odpeljati, odpeljevati, proč
peljati, proč voziti; ins Gefangniß, peljati,
gnati, goniti; der Kranke fuhrt ab, bolnika
goni; mit Arzenemitteln, čistiti, čistiti,
omeciti, mečiti; einem die Kunden, kupce,
odjemnike odverniti, odvračati, prevzeti
und vzeti, jemati; eine Abgabe abführen,
opraviti, opravljati, plačati, plačevati; od-
rajtati, odrajtovati davek; eine Schult,
splačati, plačati, splačevati; den Drabt,
zvleči, vleči; einen vom rechten Weg ab-
führen, zavoditi, zapeljati, zapeljevati; den
Preceß abführen (weiterführen), nadaljevati,
(imp.) (beenden), dognati, zdelati pravdo;
zum Militär abführen, dati, oddati, odda-
jati v vojake, v vojaščino ed. vojašino;
abführend, mečiven, čistiven.

Abführungsmittel, das, čistilo, mečilo,
gem. dristilo.

Abfüllen, v. a., durch Schöpfen, odvzeti.
odjemati, zajeti, zajemati, sčrepati, čre-
pati; durch Gießen, odliti, odlivati, odto-

10

Abfurchen.

čiti, odtakati; (absollen), ozrebiti se, žrebiti.

Abfurchen, v. a., razorati, zorati, orati na
razore, na hrazde; dem Nachbar, odorati,
odoravati.

Abfüttern, v. a., satt füttern, napičati, nakermiti, napasti (živino). položiti živini; das Füttern keenden, poklasti, oklasti; das Futter gegen die Nacht geben, das tekte Fütter, na noč poklasti, klasti, položiti.

Abgabe, die, oddanje, oddajanje, oddaja;
eines Briefes, izrocha, izrocitev; ztenen
Abgabe, davek, davšćina, davšina, auch da-
nja, dača; von Gereuten, lazina; von Wal-
dern, gojzdnina, dervina; vom Weine, kal-
nica, dae, dacija; opšene, drža, drža;
manth), mostnina; bei Ueberfuhren (Ueber-
fuhreſchon), brodnina, n. f. w. mittelst der
Endung nina oder auch sćina, šina; ich
bin mit Abgaben reichwert, z davki sim
obložen.

Abgabeln, v. a., vzeti, jemati z vilicami.
od, na vilice.

Abgabenfrei, adj., davšćin, davšin prost.

Abgabsort, der, oddajisce, oddajise.

Abgabšpostamt, Abgabamt, das, oddajavna, zročevavna poštija.

Abgassen, v. a., einem etwas, sprežati, prežim; einen abgassen, obzijati.

Abgähren, v. n., povreti, vreti.

Abgang, der, von einem Erte, der Post, des
Schiffes, odhod, odid, odhajanje; der Waare
bei Kaufleuten, zvedenje, prodaja, f. Abjak;
vom Kriegsdienste, vom Militär, odhod, an
der Zahl, odhodek; dieser Gebrauch kommt
in Abgang, ta navada pojema, se popusca,
se opušća, se opusa; in Abgang getemmene
Möden, opušćene, opušene sege; die Ab-
nahme an Kräften, slabenje; der Nahrung,
stradež, pomanjkanje; ich leide Abgang,
terpim pomanjkanje, d. i. Verminderung;
du kennst keinen Abgang, nimas nikakor-
niga pogreska; in Abgang kommen, zgu-
biti se; das Absterben, odhod iz sveta, od-
mretje, odmertija; nach Abgang der männ-
lichen Linie, kadar odmre, pomre moski
rod; bei Abgang eines Erben, kadar ni de-
dica; aus Abgang eines Verbrechens die Un-
tersuchung ablaffen, popustiti preiskovanje,
ker ni hudodelstva; aus Abgang rechtlicher
Beweise, ker ni pravnih dokazov; das Ge-
kräß bei Metallarbeitern, piljava, stergotina,
drob, škaja; Abgang bei Schneitern, ostri-
žek; bei Schütern, obrezina; im Forstwe-
sen, hosta, obsek, terske; die Abgänge bei
verschiedenen Arbeitern, ostanki, zametek;
i auch Abfall; an Zahl, Maß od. Gewicht,
upadek, zguba, pogrešek; bei Erzen aus
reinem Metall, Calo, ugorek, upadek, od-
letek.

Abgangszeugniß, das, odhodno spricěvalo.
odhodnica.

Abgängeln, v. a., odpeljati, odpeljevati na povodeu.

Abgängig, adj., manjkljiv, pomanjkljiv; ab-
gangige Waare, blago, ki se lahko spica.

Abgehen.

Abgängling, der, negodnik.

Abgäschen, v. a., speniti se nehati peniti
se, šumeti.

Abgaukeln, v. a., einem etwas abgaukeln,
iz koga kaj izslepariti, izmamiti.

Abgannern, v. a., oplajsuriti, izeiganiti,
oeiganiti, opehtati, oejaziti, oejahtati koga
za kaj.

Abgeben, v. a., dati, oddati, oddajati, zročiti, zročevati; ein Zeugniß, spricati, spričevati, spričevanje dati, dajati; eine Nenferung, svoje menjenje izreci, izrekovati; das werde ich ihm abgeben, to mu hom vernil; v. r., sich mit Jemanden abgeben, pečati, pajdasiti, družiti se s kom; mit etwas, podati, podajati se na kaj, ukvarjati, pečati se s čim; ein Gewerbe ušw. treiben, in einem Amte stehen, etwas sein, f. Sein; ich zu etwas gebrauchen lassen, služiti za —, biti za —; einen Knecht abgeben, biti, služiti za hlapea, hlapčevati; eine Magd abgeben, biti, služiti za deklo, deklovati; sie geben gute Teltaten ab, iz njih se dobri vojaki dohivajo; es wird Schläge abgeben, tu ho šiba pela.

Abgeber, der, oddajnik. oddajavec, zročice, zročej.

Abgebraannt, part. pogorel; abgebranntes
Haus, pogorela hisa; von der Zonne, ogor-
rel, ozgan, opaljen; der Abgebraunte, po-
gorelee, pogoreli.

Abgebrochenheit, die, in einer Rede fert.
gefegte Gypfe, premolkovanje, premolk.

Abgehärtet, adj., terden, uterjen. vsiga
navajen.

Abgehen, v. n., von einem Erte, oditi, odhajati; die Leute fangen sich an abzugehen, ljudje že odhajajo; jemand abgeben lassen, poslati, posiljati, zagnati, odpraviti, odpravljati; vom Derte abgehen, od svojih besed odstopiti, odstopati, odjenjati, odjenjevati, auch odskočiti, odskakovati, iti, hoditi; die Straße geht ab, cesta gre na stran, se loči; seine Waaren gehen gut ab, blago mu er spod rok, kupčija se mu dobro vede; seine Waaren gehen reißend ab, razpogrujejo blago, pulijo, tergajo se, vlak je za blago; von einer Partbei abgeben, odstopiti, odstopati; von der Meinung abgeben, misel prevreči, prevračati, drugači misliti, druge misli biti, skujati se, prepreči, spremisliiti, spremisljati se; einem Kaufmann abgeben, zapustiti, zapušati cc. zapušati kupca; von einem Amte, službo pustiti; mit Tode abgeben, beim Reich, pasti, padati; konee vzeti, konee jemati, cerkniti, cerkati, poginiti, giniti; pocepati; von Meujschen, umreti, umirati, mreti, iz tega sveta iti, preseliti, preseljevati se v večnost, abgebendert werden, priti, iti od —; es ist ihr ein Kind abgegangen, negodno je znosila, porodila, je imela splav; f. Abgängling; fehlen, zmanjkati, zmanjkovati, na malo iti, hoditi, pogresiti, pogrešati; es geht mir am Gelde ab, denarjev mi manjka, zmanjkuje; es geht ihm nichts ab, vsiga

Abgeigen.

ima zadosti: er läſt ihm nichts abgehen, nič
mu ne odreče, nič mu ne krati; das Feuer
abgehen laſſen, pustiti, puſčati od, puſati,
da pogori, da ogenj ugane, da se pogasi,
da ogenj pomre; die Sache iſt gut abgegen-
gen, dobro se je seſlo, ohneslo; die Sache
geht gut ab, ree se dobro vede, ohnaſa;
r. a., die Schuhe abgehen, čevlje ohnositi,
prehoditi, shoditi, razdreti, dreti, zbrusiti,
razhoditi; wenn die Stiefel zu eng sind, um
ſie weiter zu machen, obhoditi; einen Weg
abgehen, pot uhoditi, ugladiti, obhoditi;
r. v., ſich abgehen, d. i. ſich ermuſden, na-
hoditi, uhoditi, shoditi se, upehati se.

Abgeigen, i. Abſiedeln.

Abgeiſcheln, v. a., einem die Hant, odbiti,
obdijati (z. bičem) kožo.

Abgeizen, c. u., iz skoposti komu kaj od-
tergati, utergati.

Abgelebt, adj., alt, star, prestar, posta-
ran, moter; ein abgelebter Mensch, nach
Jarn., krečej: abgelebte Kleidernede, za-
starana nosa; j. Ableben.

Abgelegen, adj., entfernt, odležin, odda-
ljen; unbequem gelegen, preveč v stran, v
strani, prevstranski, odročin, v zahod biti,
im Faffe abgelegener Wein, staro, uležano
vino; abgelegenes Obt, umedeno, omlajeno,
medno sadje; abgelegenes Tuch, preležano,
sednato sukno; adv. v strani.

Abgelegenheit, die, odležnost, odročnost,
prevstranost.

Abgeleibt, adj., f. Sterben.

Abgemattet, adj., trudin, shojen, zdelan.

Abgeneigt, adj., ne dober, ne naklonjen,
zopern, nasprot; er iſt ihm abgeneigt, mu
ne gre na roko, ga ne more (terpeti), mu ni
naklonjen, nagnjen; wir ſind einander nicht
abgeneigt, smo si zeló v konce; ich wäre nicht
abgeneigt, ob bil bi zoper to, temu nasproti.

Abgeneigtheit, f. Abneigung.

Abgenützt, adj., odergnjen, oguljen. zlizan,
zrabljen, ohnoſen.

Abgeordnete, der, poslanek, poslanik, po-
rocnik, sporočnik, sel, odbranee; Abge-
ordnete, die, poslana, poslanka, sporoč-
nica; Abgeordnete an Jemand schicken, može
poslati, posiljati do koga.

Abgerben, v. a., ustrojiti, strojiti.

Abgereuter Maſen, adv. kakor sva se
pogovorila, kakor sva si dala besedo. ka-
kor je bila beseda med nama (nami), po
dogovoru, po besedi.

Abgerichtet, adj., zučen. učen. zurjen, na-
vajen.

Abgeritten, adj., zjezdarjen.

Abgeſagt, adj., abgeſagter Feind, naglaven,
očiten sovravznik; er iſt mein abgeſagter Feind,
me certi kot kačo, kot gada, v žliči vode
bi me utopil, do kervi me certi.

Abgessandter, j. Abgeordnete.

Abgeschaffte, der, odpravljenec.

Abgeschieden, adj., locen. odločen; adv.,
samoten; abgeschiedene Seelen, duše rajnih.
mertvih, umerlih.

Abgeschiedenheit, die, odločenost, samota.

Abgleiten.

11

Abgeschlagenheit, die, otoznost, klaver-
nost, mertvost, pobitost; der Gliedmaſen,
stan, v kterem udje odpovedujejo, upadajo.

Abgeschliffen, adj., obruſen, uglajen; ab-
geschilſſene Sitten, omikane sege, navade.

Abgeschmackt, adj., neslan. plevek, rahak,
pust, siten, neječen, neukusen; auch fig.
ein abgeschmackter Mensch, neslanee, pust-
njak, sitnež, pustež; Abgeschmackte, eine,
neslanka, pusta, sitna, sitnica.

Abgeschmacktheit, die, neslanost, sitnost,
pušćoba, pušoba; eine abgeschmackte Sache,
neslanarija, sitnoba.

Abgeſehen, part. daven, ne glede na to,
brez tega.

Abgeſellen, jich, v. r., oddružiti, oddruž-
vati se.

Abgesondert, f. Abgeschieden.

Abgespanntheit, f. Abgeschlagenheit.

Abgetragen, f. Abtragen.

Abgeurtheilte, der, obsojenec, odsojeni.

Abgewähren, (mont.) f. Abschreiben.

Abgewinnen, v. a., dobiti, dobivati, kaj
od —, iz koga; den Borzug, prednost, pre-
dobiti, predobivati, prekositi; im Spiele,
obigrati, obigravati koga, perigrati, per-
igravati kaj pri kom; einem den Borsprung
abgewinnen, preteči, prestreči koga; dem
Feinde eine Schlacht, zmagati v bitvi; einer
Sache Geschmack abgewinnen, najti veselje
v kaki reči.

Abgewöhnen, v. a., odvaditi, odvajati; jich
er twas, odvaditi se česa; f. Entwöhnen.

Abgewöhnung, die, odvada, odvaja.

Abgezehrt, adj., medel, shiran, slok, mer-
šav; er iſt ganz abgezehrt, ga je sama kost
in koža; der Abgezehrte, hiravec.

Abgezogenheit, die, f. Abgeschiedenheit.

Abgicßen, v. a., odliti, odlivati, odlijati,
odtociti, odtakati, odcediti, odeejati, in
Gmpš, etc. liti, uliti, ulijati, zliti, zlijati,
od. zliviati.

Abgicher, der, zlijavee, ulijač.

Abgichung, die, odliv, odlivanje, zlivanje.

Abgipſeln, v. a., verhove posekati, pose-
kovati, odlomiti, odlamljati, odtergati, od-
tergovati, odrezati, odrezovati.

Abgittern, c. a., omrežiti, premrežiti, pre-
mreževati, z mrežo odločiti, odločevati.

Abglauſz, der, odsvit, odlesk. odsij; fig.
podoba.

Abglättten, v. a., polikati, zlikati, olikati,
likati, ogladiti, zgladiti, zglajati, ugladiti,
gladiti.

Abgleichen, c. a., zravnati, poravnati, po-
ravnavati, ravniti; in Rechnungsfachen, Schul-
den und Ferderung, poravnati, poravnavati,
obotati, pobotati, botati; serb, prebiti jedno
za drugo.

Abgleiten, v. n., derkniti, spoderkniti, spo-
dersniti, dersniti, dersati, polzniti, polz-
niti, polzeti, spodleteti, spodletovati, zderčati,
zderčevati; ich gleite ab, polzi mi, spodleti,
spodletuje mi, zderči, zderčuje mi, spo-
dersne, spodersa mi; vom rechten Weg,

12

Abglimmen.

zaiti, zahajati, odstopiti, odstopati od prave poti.

Abglimmen, v. n., stleti, potleti, tleti, dotleti: auch totaliti, staliti, taliti.

Abglitschen, i. Abglichen.

Abglühen, v. a., razbeliti, zbeliti, beliti, den Wein, zavreti, vreti vino.

Abgott, der, malik, krivi bog; Abgöttin, die, hoginja, malikinja; des Abgottes, malikov; den Abgöttern eigen, malikovavski, malikovski.

Abgötterer, der, malikovavec; Abgötterin, die, malikovavka.

Abgötterei, die, malikovanje, malikovavstvo; Abgötterei treiben, malikovati, krive bogove moliti.

Abgöttisch, adj., malikovavski.

Abgottschlange, s. Rießenschlange.

Abgraben, v. a., einen Verg abgraben, goro odkopati, odkopavati od, odkopovati; mit einem Graben schließen, zagrebsti, zagrebati et. zakopati, zakopavati; einen Weg, prekopati, prekopavati pot; das Feuer im Walde, ogenj prekopati, prekopavati; einen Fluß, potoku prekopati, prekopavati, odpeljati, odpeljevati vodo.

Abgrabung, die, odkop, prekop, odkopovanje, prekopovanje.

Abgrämen, sich, v. r., snesti, jesti, ujedati se, gnati si k seru; (od) žalosti tleti, sahneti, giniti.

Abgränzen, v. a., omejiti, mejiti, mejnike postaviti, postavljati, staviti.

Abgrafen, v. a., das Gras abfreien oder abfreisen machen, popasti, popašati, popasovati, pomuliti, muliti; abmähen, pokositi oder poseći, kositi oder seći.

Abgreifen, v. a., durch Abgreifen abnühen, ogladiti, gladiti, oslatati, obslatati, šlatati, otipati; etwas ranbes, oguliti, guliti, oderguniti, odergovati.

Abgrund, der, brezdno, brezno, brezen: eine Tiefe, deren Grund sichbar ist, prepad, globocina; eine Tiefe überhaupt, globocina, globina; eine seitende Unterfernung, prepad; am Rande des Abgrundes, na prepadu.

Abgründen, v. a., für ergründen, doseći, dosegati do dna; bei den Tischern, zleh izskubljati, zleh zdelati, delati, izdolbsti.

Abgucken, v. a., einem etwas, spaziti, opaziti, opazovati, izprežati kaj pri kom; sich abgucken, v. r., nakulati se.

Abgunft, die, neprivošcinost, neprivošnost, nenaklonjenost: s. Misgunft.

Abgünstig, adj., nenaklonjen, nevošljiv, zavidin.

Abgurgein, v. a., zaklati, klati, vrat odrezati, odrezovati, rezati; den Schleim abgurgein, izgergrati, gergrati, gergati; das Gurgelu vollenden, dogergrati.

Abgürten, v. a., odpasati, odpasovati, razpasati, razpasovati; dem Pferde den Zattel abgürten, razsedlati, razsedlovati konja.

Abguß, der, odlitje, odlivanje; das Abgegossene, odcedek, ulitek, odliv, počejki pl.;

Abhandeln.

eines Biltes, zlitje, ulitje; das Bild selbst, zlitek, ulitek, odlivek; Collectiv, zlitina.

Abgüten, v. a., vermittelst eines Heirathsgutes, oddeliti, oddeljevati, deliti koga.

Abhaaren, v. n., ogoliti se, goliti se, pusiti, pušćati, pusati dlako; von Menschen, lasje mi padajo, plesim; bei den Lohgärbern, v. a., ogoliti, goliti, auch oguliti, guliti.

Abhaben, v. a., dobiti del; den Hut abhaben, gologlav, razoglav, odkrit biti.

Abhafen, v. a., odsekati, odsekovati, usekati, odklestiti, odklestovati, klestiti.

Abhadern, v. a., einem etwas, spuliti, puliti iz koga kaj, > prepiram kaj dobiti, dobivati.

Abhageln, v. n., es hat abgehagelt, toca je nehala, jenjala; die Blätter sind abgegelt, toca je otoklka, odbila listje.

Abhäften, v. a., odpeti, odpenjati.

Abhäckeln, i. Abhäften.

Abhägen, v. a., ograditi, ograjati, graditi, zagraditi, zagrajati, oplotiti, zagajiti.

Abhagern, v. n., posušiti se, shujšati.

Abhafen, v. a., sneti, snemati; vermittelst des Hafens von dem Grunde eines Nachbarn, odkopati, prikopati, prikopavati; Heu, s ključem odpuliti, puliti seno.

Abhälftern, v. a., razujzdati, razujzdovati; nach Murko auch razoglaviti, razoglavljati.

Abhalten, v. n., odmevati se.

Abhafsen, v. a., vrat odrezati, odrezovati; den Hütz abhalsen, odkleniti, odklepati, sneti, snemati psetu grebenico, gradanico; j. Abgurgeln.

Abhalten, v. a., in der Unterfernung, proc deržati, ne pripustiti, ne prupušcati, pusati; den Feind, odverniti, odvračati, varovati koga v kaj; sindern, odverniti, odvračati, uderžati, uderževati, zaverniti, zaverčati, zaderžati, zaderževati koga, ubruniti, braniti komu kaj, ovreti, ovirati koga; er läßt sich durch nichts abhalten, ničga, ga ne ovre, ne ovira, ne uderži, za nične mara; eine Feier abhalten, praznik obhajati; Prüfung, Tagesfahung, imeti skusnjo, poskusnjo, pravdni dan; das Standrecht über Jemand, soditi koga po nagli sodbi.

Abhaltung, die, in den obigen Bedeutungen, odvračanje, odvernitev, uderževanje, priderževanje, zaderževanje, odvraca, ovira.

Abhämtern, v. a., odkovati.

Abhandeln, v. a., (unterhandeln), pogajati se; ein Haus von einem, hišo kupiti, kupovati; etwas vom Freife, kup, ceno odbiti, odbijati; na kupu, ceni zbiti, zbijati, nach Murko odteržiti; den Frieden, pomirovati se, mir delati, za mir se pogajati; die Verlenschaft, obravnati, obravnavati, razpraviti, razpravljati zapuščino, nach V., blazo razdeliti, deliti; in den Rechten überhaupt, razsoditi, razsojevati, soditi; einen Gegenstand schriftlich abhandeln, pisati od česa (čem), razložiti kaj; mündlich abhandeln, govoriti od —, meniti se od —,

Abhanden.

Abhanden, sein, ne biti (tukaj), ne biti pri
roci; Abhanden kommen, zgubiti, zgubljati se,
zginiti, auch doiti.

Abhandlung, die, eines Vertrages, poga-
nje zastran —; schriftliche Abhandlung über et-
was, govor. razgovor. pisanje, govorjenje;
— der Verläsničaft, obravnava, razprava
zapašeine.

Abhandlungsbehörde, die, obravnavna go-
sposka.

Abhandlungsinstan; die, obravnavna sod-
nija.

Abhandlungstagfahrt, die, dan za ob-
ravnavo.

Abhang, der, jaufier des Berges, hreg. po-
dolje, brežina, reber, jarek, klanee; jäber
Abhang, stermota, stermina, stermee, ster-
mica; eines Ackers, obronek; der Garten hat
einen Abhang, vert na dol, navdol leži, vert
je položen, je brežen; ein thalſermiger
Abhang gegen das Meer nach Jan., okoj.

Abhangen, v. a., herabhängen, viseti, von
Jemanden abhangen, biti komu v pokor-
sini, v rokah, v pesteh; viseti na kom,
natvezen biti na koga. opirati se na —;
zaviseti od česa †; das bängt nicht von
mir ab, v tem nisim jez gospodar, to ni
pri meni, to ni v moji moci. oblasti; eine
Fläche bängt etwas ab, navdol leži plan.
planjava je položna, je povežna, f. Abhang.

Abhängen, v. a., d. i. abhängen, was an-
gebängt war, sneti, snemati.

Abhängig, adj., visče, navezan, natvezen,
opert, opiran na koga, podložin komu. za-
visen od koga †; von der Fläche, podol-
jast, položin, povežen, navdolen; abhängig
machen, podvreče koga komu.

Abhängigkeit, die, visenje na čem; von
Jemanden, natvezba na koga; Unterbänzig-
keit, podložnost; — einer Fläche, podolnost,
povežnost, položnost.

Abhängung, die, Abnehmung, snetje. sne-
manje.

Abhären, v. a., oguliti; odtergati. stergati
lase, dlako; v. a., oplešiti, oguliti se, dla-
ko, lase zgubiti.

Abhärken, v. a., odgrabiti.

Abhärmen, sich, v. r., tarnati, medleti,
prepadati (od) žalosti; j. Abgrämen.

Abharren, v. a., pricakovati.

Abhärten, v. a., uterditi, terditi; abgehär-
tet, uterjen, terden; das Eisen abhärten,
kaliti; den Leib abhärten, uterditi, uterdo-
vati; navaditi se truda. ukrepiti, krepčati
se.

Abharzen, v. a., obrati, obirati smolo z
drevesa, pobrati, pobirati smolo.

Abhafchen, v. a., einem etwas, zmakniti,
zmkikati.

Abhafspeln, v. a., odmotati z —, zmotati,
zmotovati.

Abhanben, v. a., bei den Jägern, odkriti,
zkriвати.

Abhanchen, v. a., spihniti, spihovati, od-
pihniti, odpihovati.

Abholz.

13

Abhauen, v. a., odsekati, odsekovati, se-
kati; auch odrobiti, robiti; von unten, spod-
sekati, spodsekovati; einen Baum, obse-
kati, posekati, posekovati, sekati; das Ge-
treide, Graß, pokositi. poseći, kositi, seći;
abgehauene Aeste, Steinstücke u. dgl., okre-
sine. pl.

Abhäuseln, v. a., v kupe djati, devati, na
kupee zmetati, metati.

Abhäuten, v. a., iz kože djati, devati;
odreti, odirati; v. r., z. B. von Schlangen,
oleviti, leviti se, uleviti, leviti se, nach
v. auch izkožiti se.

Abheben, v. a., odvzdigniti, odvzdigati.
sneti, snemati; die Karten abheben im Spie
le, rezati (bebe ab, reži); sneti, snemati.
posneti, posnemati, vzdigniti, vzdigovati
kvarte; nach Murko prevzdigniti, prevzdi-
govati.

Abhecheln, v. a., omikati, mikati.

Abheften, v. a., odpeti, odpenjati.

Abheilen, v. a., ozdraviti, zdraviti, seeliti,
celiti, gajiti; v. n., seeliti se, ozdraveti.

Abheifchen, v. a., iztirjati, tirjati, iskati.

Abhelfsen, v. a., herab, pomoči, pomagati
doli; abhelfsen einer Zade, pomagati, nach
Murko auch odpomoči, odpomagati v čem.
v okom priti čemu; < poti spraviti, sprav-
jati. odverniti, odvracati kaj; jemanden
abhelfsen, nach Murko ventati komu; dem
läßt sich abhelfsen, tu od v tej reči se da
pomagati.

Abhelflich, adj., komur je moč pomagati.

Abhellen, v. a., ucistiti, sčistiti. čistiti; f
Abklären.

Abhenken, j. Abhängen.

Abherzen, v. a., oserčkati, serčkati, pri-
serčkati, objemčkati, pubjubkati, gerliti.

Abheken, v. a., einem etwas, s preganja-
njem komu kaj izviti, izvijati; die Hunde,
ugoniti, ugnati, uganjati, s Ščuvanjem utru-
diti, utrudovati.

Abhoucheln, v. a., s hinavščino, s hinav-
sino, s prilizovanjem pridobiti, pridobivati,
iz koga spraviti, spravljati; izlizati, izlizo-
vati iz koga kaj.

Abhennen, jich, v. r., stuliti, natuliti se.

Abhezen, v. a., izčarati, izpanati iz koga
kaj.

Abhinken, v. n., odčotati, očotati.

Abhobeln, v. a., ostrugati, strugati, odo-
blati, oblati *, oskublati, skublati, opah-
niti, opahovati; eine Ungleichheit, ein Brett,
pooblati, zoblati, pogladiti, ugladiti, gladiti;
einen Menschen, olikati, obtesati, omikati.

Abhocken, v. a., čepe razpertiti, zdeti, zde-
vati.

Abholen, v. a., abholen gehen, iti po kaj;
abholen kommen, priti po kaj; abholen
tassen, poslati, zagnati koga po kaj; er hat seine
Bücher bereits abgeholt, svoje bukve je že
vzel, odnesel.

Abhold, f. Abgeneigt.

Abholz, das, draeje in Unterkrain; f. auch
Abraum.

14

Abholzen.

Abholzen, r. a., den Wald, posekati, iz-
sekati, izsekovati; das Abholz, obseka, veje-
verhädci, hosta, dračeje, frata.

Abholzig, adj., ist ein Baum, wenn er über
dem Stammende zu schnell an Dicke abnimmt
und prüfig wird, nach V. miserepast.

Abhorchen, v. a., prisluševati, poslušaje
zvediti, zvedovati kaj, naučiti se česa.

Abhören, v. a., einen Zugen, pričo zasli-
sati, zasliševati, sprašati, sprasevati; einem
etwas, slisati pri kom, slisati iz koga ust.

Abhörung, die, zasliševanje, spraševanje.

Abhub, der, ostanki, zjedi; (der Karten) po-
snem, prevzdig; im Vergwesen, etwa od-
delik.

Abhucken, f. Abhocken.

Abhufen, v. a., razkovati, zbositi; v. r. sich,
zbositi se. kopito zgubiti.

Abhügeln, v. a., grie odkopati, odkopovi-
vati, posneti.

Abhülfe, die, pomoć. pripomoć, ventanje.

Abhüllen, v. a., razgerniti, razgrinjati, od-
gerniti, odgrinjati.

Abhülsen, v. a., odluščiti, odlušiti, zluščiti.
zlušiti, luščiti, lušiti, zluskati, luskati;
Müsse, orobkati, zrobkati, robkati.

Abhungern, v. a., sestradati, sestradovati;
sich —, v. r., prestradati se, izstradati se;
auch stradati, zgladati, zgladovati se, zlak-
kotiti se; abgehungert, sestradan.

Abhüpfen, v. n., odskakljati.

Abhuren, sich, v. r. izkurbati, izkurbovati se.

Abhufchen, v. n., smukniti (kam. proč.)

Abhusten, v. a., odkasljati, skasljati, skasl-
jevati; sich, v. r., skasljati, skasljevati se.

Abhüthen, v. a., opasti, popasti, popašati.

Abicht, der, kanja.

Aebicht, adj., naróbe, obert, napak, opak,
opačin, napačin; ábichte Seite nach V.,
oberto lice; serb. naličje.

Ab instantia Jemand entlaßen, spustiti koga
zavolj pomanjkanja dokazov.

Ab intestato, brez zadnje volje; — Erbe,
postavni dedi.

Abirren, v. n., zaiti, zahajati, zgresiti,
zgresati (pot), zagaziti, zabresti, zabloditi.

Abirrung, zie, zaid, zgresenje; d. i. Irrthum,
zablodenje, zablode.

Abiturient, der, odhodnik.

Abjagen, v. a., odpoditi. odpojati. odgnati,
odganjati, oddegati. odbiti. odbijati; ein
Pferd, razjezdi, razjezati. pregnati; mit
Gewalt nehmen, izpuliti, puliti. izdreti, iz-
dirati. prevzeti, odvzeti, jemati komu kaj;
v. n., die Tage beidtließen, postreliti, dogo-
niti, doloviti; v. r., sich abjagen, naloviti
se, naletati se.

Abjochen, v. a., razkleniti. razklepati, raz-
preči, razpregati, izpreči, izpregati. jarm
sneti, snemati.

Abjubeln, sich, v. r., navriskati se.

Abjudiciren, f. Aburtheilen.

Abjuriren, j. Abschwören.

Abkalben, v. n., (von Kühn), oteliti se,
izteliti se, teliti, auch obraviti se; gemein.

Abkitzeln.

(krava) je storila; eine Ruh, welche abge-
talbet hat (nach V.), iztelna krava.

Abkälten, v. a., ohladiti, shladiti, hladiti.

Abkämmen, v. a., mit dem Kamme, seesati,
česati; ein wenig abkämmen, počesati. (nach
Murko auch) početiti; die Wolle, preče-
sati, seesati, česati.

Abkämpfen, v. a., v boju vzeti, jemati, zbo-
jevati.

Abtanten, v. a., posneti, posnemati robove,
ogle; einen Zeng, ostriči, striči, ostrigati.

Abkanzeln, v. a., oklicati. oklicavati; einen
Verweis geben, osteti, ostevati, okregati, kregati,
skarati, karati.

Abkappen, v. a., abhauen, odsekati. odse-
kovati. spodrezati. spodrezovati; die Bäume,
versiće odsekati, odsekovati, obsekati, ob-
sekovati, oklestiti, klestiti; den Falten,
okkriti, odkrivati sokola.

Abkargen, v. a., odskopariti, pritergati.
pritergovati komu.

Abkarten, v. a., skrivaj kaj usnovati, na-
snovati, snovati, napresti, skrivaj kaj do-
govoriti.

Abkauf, der, die Hauffung des Abkaufens,
kup, kupljenje.

Abtaufen, v. a., kupiti, auch ukupiti, ku-
povati od koga; der Bruder hat dem Nachbar
einen Hut abgetaufft, brat je kupil klobuk
od sosedæ; eine Straße, odkupiti, odkupo-
vati se od —.

Abtäufer, der, kupec.

Abtäuslich, adj., odkupljiv, na prodaj; ab-
fäuslich erheisen, kupiti.

Abkanfung, die, kup, odkupljenje, odkup.

Abtchen, v. a., odrezati, prerezati, prere-
zovati gerlo, zaklati, klati.

Abfehren, v. a., odverniti, odvračati, od-
vračevati; den Staub, odměsti, odmetati
prah, pomesti, pometati; etwas Geliehenes,
verniti, poverniti, vraćati u. vraćevati;
sich abfehren, v. r., proč se oberniti, obra-
čati; v. n. (mont.), delo pustiti, puščati.

Abfehricht, das, smeti (plur.).

Abfehrschein, der, rudarski odhodni list.

Abkeilen, v. a., d. i. wegkeilen, z za-
gojzdo, s klinam odeepiti, razceepiti, raz-
cepljevati; das Keilen vollenden, zagojzdiiti.

Abkeltcrn, spresati, prešati. stlačiti, tla-
čiti. izžmeti, izžemati. iztisniti, iztiskati.
Wur haben abgekeltert, smo doprešali, smo
dotlačili.

Abketteln, v. a., bei den Strumpfwirkern,
die Mauschen bei dem Abnehmen mit der Ket-
telnadel gehörig besestigen, prizankjati, pri-
zanjkovati.

Abketten, v. a., odvezati, odvezovati, djati,
devati iz verig.

Abkenlen, v. a., obiti, odbijati (s kijeam).

Abkinnen, v. a., die Kimme einer Danke
abschneiden, porezati, porezovati otor.

Abkippen, v. n., omahniti, omahovati, zver-
niti, zvračati se, kinkniti, kinkati. ople-
sti, opletati, prevaliti se; v. a., die Feder,
priceliti, prieelavati pero.

Abkitzen, v. a., ošegetati, osegečkati koga.

Abklassen.

Abklassen, v. a., režati, zevati.

Abklastern, t. a., nach Klastern zusammenlegen, zložiti, zlagati na sežnje; nach Klastern ansmeffen, zmeriti, meriti na sežnje.

Abklang, f. Mißklang.

Abklappen, v. a., den Tisch, mizo razprostreti, razprostrirati.

Abtlären, v. a., seistiti, učistiti; v. r., vom Wetter, ujasniti, zjasniti, jasniti se; der Wein hat sich abgetzt, vino se je ubrisalo.

Abklärungsgemittel, das, čistilo, sćišcalo.

Abklassen, v. a., razrediti, razredovati, razverstiti, verstiti.

Abklatsh, der, odtisek.

Abklatshen, v. a., odtisniti, odtiskati.

Abklauben, v. a., obrati, obrati, oglodati. oglodati: eine Tranbe, nach Jarn, auch opekklati grozd.

Abklecksen, v. a., sćěčkati, načečkati, čečkati.

Abkleiden, v. a., sleči, slačiti, razpraviti. razpravljati; Zimmer, pregraditi, pregrajati, predeliti, predeljevati.

Abkleidung, die, slečenje, slačenje; eines Zimmers, predel, pregraja; das abgelegte Kleid, sleka.

Abklemmen, v. a., odščipniti, odšipniti, odšćeniti, odseniti, odšepati, odškerniti.

Abklettern, c. n., vom Baume, splezati, plezati z dreya.

Abklingeln, c. a., odbrenkati, zbrenkati. odskripati.

Abklopfen, v. a., otepstci, otepati, opreklati. preklati, sklatisi, klatisi (z. B. Gischeln udl. vom Baume), die Gier, stepsti, raztepsti, raztepati jajea: einen derb abklopfen, ošćskati. oklestiti, otleči koga, omatiti, pretepsti.

Abklopfer, der, otepač.

Abklopfwertzeng, das, otepavnik.

Abflötzen, c. a., einen Kleb, soweit die bei dem Abhauen gemachte Kerbe gehebt, damit der Block gerade werde, prisekati, prisekovati, priecliti, prirobiti.

Abknabbern, v. a., einen Knochen, obrati, obrati, oglodati, glodati.

Abknallen, v. a., eine Flüte, sprožiti, sproževati; v. n., póciti, pócati.

Abknappen, v. a., zdrobiti, drobiti; einem Etwae abknappen, utergati, pritergati, tergati.

Abknattern, Abknistern, c. n., odpokljati, pokljati.

Abknanpeln, v. a., oglodati, glodati.

Abknanfern, f. Abkargen.

Abkneipen, v. a., odšipniti, odšipniti, odšepovati, odšćeniti, odšeniti.

Abkniken, v. a., von Baumen, odlomiti, odlamati, odlamljati; von Pflaumen, odpukniti, odpukati, utergati, tergati; das Gezich, ulomiti, zlomiti, lomiti vrat.

Abkneen, v. a., die Hosen, preklečati.

Abknöpfen, v. a., odpeti, odpenjati, nach Murko, auch odgumbati, odgumbovati.

Abknüpfen, v. a., sneti, snemati, odvozlati, razvozlati, odvezati, odvezovati.

Abkümmern.

15

Abkochen, v. a., skuhati, kuhati, auch obariti, odvariti, bariti, variti; das Kochen beenden, dokuhati.

Abkommen, v. n., oditi, odhajati, pročiti; vom Wege, zaji; f. Abirren; eine Gewohnheit abkommen lassen, opustiti, opuščati, opušati, odpraviti, odpravljati, zatreti, zatirati navado; von einer Sache, na stran djati, devati kaj; ich kann nicht abkommen, ne utegnen (od dela); mit Jemanden abkommen, poravnati, poravnavati se s kom, podogiti, pogajati se s kom; von einem Amte, sluzbo zgubiti, zgubljati; mit ihm ist nicht abzufommen, ž njim ni shajati; vom Vieh abkommen, ob živino priti, živino zgubiti, zgubljati; am Leibe abkommen, shudeti, shužsati. — se, hujšati, zmedleti, medleti, f. auch Abstammen.

Abkommen, das, es hat davon sein Abkommen, to ima nehati; ein gültiges Abkommen, poravnava, sprava, pogodba.

Abtommenschaft, die, zarod, mlajši pl.

Abtömmling, der, mlajši, potemek, zarojence.

Abtöpfen, v. a., odsekati, sekati glavo; ob glavo djati, devati; den Baum, verh odsekati, sekati dresesu; prisekati, prisekovati drevo.

Abkoppeln, v. a., odkleniti, razkleniti, razklepati, odvezati, odvezovati.

Abkräften, f. Entkräften.

Abtrammen, c. a., pospraviti, pospravljati, spraviti, spravljati.

Abkrümpen, v. a., den Hut, odvihati, odvihovati klobuk.

Abkraunen, abkränkeln, v. n., razbolehati se, holehati.

Abträkten, sich, v. r., razžalovati se, f. Abhärmen.

Abkrahen, v. a., odstrugati, strugati, odstergati, ostergati, stergati, auch odškrabati, skrabati, odpraskati, praskati; odohati, čohati.

Abkraut, das, plevěl.

Abkrauten, v. a., opleti, pleti, travo porovati, rovati, opuliti, puliti; věllig, pulutiti.

Abkriechen, v. n., odlesti, odlaziti.

Abkriegen, v. a., herabkriegen, doli dobiti, dobiti; zbezati. Er ruht nicht eher, als bis er etwas abtriegt, ne jenja, dokler ne skupi kaj; im Kriege entreißen, izbojevati.

Abkröschen, v. a., precvreti, ocvreti, evreti; bei den Buchbruckern das Leinöhl, laneno olje skuhati, kuhati, bariti.

Abkrümeln, v. a., oddrobiti, odmerviti; v. n., oddrobiti, drobiti se, merviti se.

Abkrümmen, v. a., pripogniti, pripogovati, skriviti, kriviti, zvežiti, vežiti.

Abkühlen, v. a., ohladiti, razhladiti, shladiti, hladiti; das Hühn, ogasiti, gasiti, skaliti, kaliti železo; sich abkühlen, v. r., ohladiti, shladiti se.

Abkühlfass, das, kalisce, kalivnica.

Abkühlung, die, ohlajenje, razhlajenje.

Abkümmern, sich, f. Abgrämen.

16

Abkündiggen.

Abkündiggen, v. a., von einem erbabenen Orte herab, oznaniti, oznanovati; ein Sche paar, oklicati, oklieovati; in den Rechsen, sich losfagen, odpovedati, odpovedovati se, odreči, odrekati se česa.

Abkündigung, die, Kundmachung, oznanilo; Aufgebot, oklie; Entjagung, odpoved.

Abkunft, die, Abstammung, rod, rodovina, poleg, pleme, nach Murko auch pokolenje; serb. auch koleno; von heber Abkunft, visociga, gosposkiga rodu; von niederer Abfunft, nizkiga, prostiga rodu; der Vergleich, s. Abkommen.

Abküpfen, v. a., verschiehe porezati, porezovati.

Abknappen, s. Abkappen.

Abkürzen, v. a., prikrajšati, prikrajševati. krajsati; auch pokrajsati, okrajsati, obkrajševati; ukratiti, kratiti. part. kračen; einem den Lobu, ukratiti, kratiti, utergati, tergati; den Weg abkürzen, iti, hoditi na bliznjico; meine Tage sind abgeführzt, nach Dalm., moji dnevi so obkračeni.

Abkürzung, die, prikrajšanje, kračenje, u- kračenje, krajsanje, skračenje, uterganje; eine abgeführte Sache, nach V. kratva, kratovica, kratica, okrajsek.

Abkürzungszeichen, das, skrajsaj.

Abküssen, v. a., einem die Zhräne, odkusniti. okkuševati; poljubiti, poljubovati, okuševati koga, opoljubkati; sich abküssen, v. r., nakuševati se.

Ablachen, sich, v. r., nasmejati se; verächtlich nakrohotati se, narohljati se.

Abladen, v. a., zložiti, zlagati. skladati; nur zum Zbeil, einen Zbeil der Kaß, odložiti, odlagati; bei Saumpferden, odtovoriti, raztovoriti, raztovarati, raztovarjati; vom Rücken, odpertati, razpertati, razpertovati, zdeti, zdevati.

Ablader, der, razkladavec, odtovornik. odtovarjavec, raztovarjavec.

Abladung, die, skladanje, raztovorjenje, stovarjanje.

Abladungsort, der, odkladalisee, odkladalise, stovarjalisee, stovarjalise.

Ablage, die, odložitev, odlaganje; der Lit der Ablage, odložisce, odložise, odlagalisee, odlagalise.

Ablager, das, der Ort des Einkehrens, gestisce, gestise, nocisce, nocise, prenocevalisce, prenoceevalise; Ablager halten, prenočiti, prenočevati, navratiti.

Ablagern, sich, v. r., razšotoriti se.

Ablammen, v. n., zjagnjiti se, jagnjiti se.

Ablanden, v. n., odriniti od suhiga, odladjati.

Ablang, adj., podolgat, podolgast, podolgovat.

Ablangen, v. a., mit ausgestreckten Armen erlangen, doseći, dosegati; seći, segati po kaj.

Ablängen, v. a., bei den Zimmerleuten, abhanen in der gehörigen Länge, prirezati, prirezovati, prižagati, prižagovati.

Ablaschen, v. a., pot v gojzdu začertati, začertovati.

Ablaußen.

Ablaß, der, odpuščenje, odpušenje, odpust; des Wassers, spuščenje, spušenje, spuščanje, spušanje vode; der Lit des Wasserablassens, iztok; Vergebung der Sünden, odpuščenje, odpušenje grehov; kirchlicher Ablaß, odpustek, auch odpustki pl.; vollkomnener Ablaß, popolnama odpustek; ohne Ablaß, neprenehama.

Ablaßjahr, das, sveto leto, odpustno leto.

Ablaßgeld, das, odpustnina.

Ablaßwoche, die, odpustni, sveti teden.

Ablassen, v. a., odpustiti. odpušcati, odpušati; einen Teich, ein Faß, einen Vogen, spustiti, spušcati, spušati vodo; einem Erwas überlassen, prepustiti, prepušcati, prepušati komu kaj, pustiti, pušcati, pušati komu kaj; am Preise, prijenjati, prijenjevati; ein Faß ablassen, odtočiti, odtakati vino iz soda; v. n. vom Bösen, d. i. aufhören zu thun, pustiti, opustiti, opušcati, opušati hudo. odvaditi, odvajati se česa; er hat vom Bösen nachgelassen, nehal je hudo delati; vom Eiser ablassen, ugnati, uganjati se, unesti, unašati se; ablassen von der Klage, popustiti, popušcati, popušati tožbo, odstopiti, odstopati od tožbe; er kann daven nicht ablassen, ne more se tega odstaviti.

Ablaßung, die, odpuščenje, odpušenje, spuščenje, spušenje, popuščenje, odstop.

Ablaßungseßchluß, der, popustni sklep.

Ablativ, der, jemavnik, sesti sklon.

Ablatten, v. a., potergati, tergati late.

Ablanben, v. a., obrati, obirati, osmukati. smukati listje, obtergati, obtergovati, olistiti, listiti.

Ablanern, v. a., einem Erwas, opaziti, spaziti, spazovati; einem einen Kunstgriff, komu delo ukrasti, krasti; eine Gelegenheit ablanern, na priložnost prežati, priložnost izprežati, izpreževati.

Ablauf, der, odtok, odték; der Zeitrit, pretek; des Jahres, konec leta; nach Ablauf des Jahres, ko leto preteče, mine, prejde, čez leto; der Ablauf der Post, odhod; mit Ablauf einer Woche, čez en teden, za tedna, f. Verfall.

Ablaußen, v. n., von einem höhern Orte, steći, stekati, doli teći, tekati; das Wasser läuft vom Dache ab, voda se s strehe, od strehe odteka, oteka se streha; ein Schuff von Stoppel ablaufen lassen, spustiti, spušcati, spusati ladijo v morje; d. i. zu Ende laufen, doteći, dotekati, izteći, iztekati; die Spule ließ ab, vreteno je poteklo, poteći, potekati; d. i. von dem stüffigen Dache, zu Ende laufen, z. B. dem Wasser, Blut udgl., uteći, utekati; die Zeit im abgelaufen, es je potekel, stekel, minul, čas je prešel, pretekkel; der Preſej in ablaufen, pravda je iztekla, stekla, se je končala, je doognana; von der Uhr, potezi, potekati, steći, stekati; das wird nicht gut ablaufen, ne bo dobra; mittelſt eines Jayens ablaufen lassen, odtočiti, odtakati; einen Brief ablaufen laſsen, odpraviti, odpravljati; der Brief in ab:

Ablaugen.

gelaufen, pismo je odšlo; der Wechsel ist
abgelaufen, menjica je dotekla; sich ablau-
sen, v. r., nateči, natekati se; der Mühl-
stein hat sich abgelaufen, kamen se je utekel;
r. a., die Fusschlen ablaufen, shoditi si
podplate, nach V. razteči, raztekati; einem
den Preis ablaufen, preteči, pretekati stavo
komu; einem den Vorrang ablaufen, preteči,
predobiti, predobivati komu, prehitivi koga.
prestreči koga v čem: durch Laufen errei-
chen, doteči, dotekati koga; sich die Hörner
ablaufen, zbiti si roge, spametovati se.

Ablaugen, v. a., olužiti, lužiti, sprati, spi-
rati lug; einen ablaugen, ozmérjati, zmér-
jati koga.

Ablängnen, v. a., utajiti, zatajiti kaj, za-
nikati, nikati; einem Etwas ablängnen, od-
reči, odrekovati komu kaj.

Ablängnung, die, tajba, utajba, tajenje,
utajenje.

Ablauschen, j. Abhorchen.

Ablausen, v. a., Jemand den Kopf, usvati,
usi obrati, obirati, poiskati, iskati, iztrebiti,
pobiti.

Abläuten, v. a., odzvoniti, odzvanjati.

Abläutern, v. a., učistiti, čistiti; das Erz,
prati rudo; f. Abkäufen.

Ableben, v. n., odmreti, umreti, mreti, do-
živeti.

Ableben, das, smert, odmertje.

Ablecken, v. a., oblizniti, oblizati, oblizo-
vati, lizati; völlig, polizati, polizovati;
herablecken, hlizati, hlizovati, odlizati, od-
lizovati.

abledern, v. a., odreti, dreti, oguliti, gu-
liti.

Ableeren, v. a., sprazniti, spraznovati, praz-
niti; den Tisch, spraviti, spravljati z mize.

Ablegat, der, poslanec.

Ablegen, v. a., von einem hohen Erte, doli
dajti, deti, obrati; die Kleider, sleči, sla-
čiti obleko; die Tschube, izuti, sezuti, izu-
vati čevlje; den Hut, klobuk odložiti, od-
lagati, pokladati, odkriti, odkrivati se;
die Trauer, černo obleko sleči, slačiti,
odložiti, odlagati; die Last, odložiti, odlagati;
den Säbel, odpasati, odpasovati sahljo;
in Geständniß, povedati, spoznati, spozna-
vati kaj; die Beicht ablegen, spoved oprav-
viti, opravljati, spovedati, spovedovati se;
ein Zeugniß, spricati, spricovati, pričati,
preštěv pričevati, auch svedočiti; ein Ge-
lübde, obljubiti, obljubovati se, obljubo
storiti, delati; eine Rechnung, porajtati,
obrajtati, obrajtovati, račun dati, dajati;
Rechenschaft, odgovor dati, dajati; eine Pru-
fung, skušnjo, preskušnjo opraviti, oprav-
ljati, podvreči se skušnji; einen Eid, pri-
seči, prisegati, prisego storiti, delati pri-
sego, resnico storiti, zarotiti, rotiti se,
zakleti, zaklinjati se; eine Schuldigkeit,
dolžnost svojo dopolniti, spolniti, spol-
novati; einen Besuch, obiskani, obiskovati
koga; einen Grüß, zročiti, zročevati po-
zdrav; ein Kleid auf immer, oblačilo za-
vreči, zametati, zametovati; die Kinderschube,

Ablernen.

17

igrače zapustiti, zapuščati, zapušati; ich
lege die Kinderschube ab, očevi čevlji so
meni prav, auch nimam več mlečnih zob;
eine Gewohnheit, opustiti, opuščati, opu-
sati navado, odvaditi, odvajati se česa;
die Baumreifer, pogrubati, grubati, poko-
pati, pokopavati, mladike grebenčiti; die
Hant ablegen von Schlangen, leviti se; die
abgeregte Hant, kačji lev; die Schrift ab-
legen, razložiti, razlagati pismenke; v. n.,
gebären, von Mühlen, j. Kalhen; von un-
verheiratheten Weibern, poroditi, roditi skri-
vaj; mit dem Schiffe ablegen, odriniti od su-
higa; die Rrafte legen ihm ab, moči mu
odpovedujejo, ga zapuščajo, zapušajo.

Ableger, f. Absenker.

Ablegung, die, polaganje, odlaganje; eines
Eides, prisega; einer Schuld, plačilo dolga.

Ablehnen, v. a., ein Bret von der Wand,
odsloniti, odslanjati desko od stene, od-
makniti, odmikati; etwas ablehnen, ne vzeti
česa; einen Antrag n. j. f. ablehnen, odpo-
vedati, odpovedovati se ponudbi, odverniti,
odvracati ponudbo, zavreči, zametati; einen
Verdacht, podreti, podirati sum, očistiti,
seiščati se; Einwürfe ablehnen, ovreči, spod-
biti, spodbijati ugovore; eine Gerichts person
ablehnen (perborresciren), izvreči sodnika,
okdloniti, odklanjati; (ableihen), einem Geld
ablehnen, eigentlich und in Steiermark ge-
bräuchlich, na zajem vzeti, jemati, gewöhn-
lich aber, vsoditi, vsojati si, na pósodo
vzeti, jemati.

Ablehnung, die, odslanjanje, odvracanje,
zveržba.

Ablehnungsgrund, der, zveržin, odklo-
niven vzrok.

Ablehnungärecht, das, zveržna, odkloniv-
na pravica.

Ablehren, v. a., einem etwas, odučiti, odu-
cevati, odvaditi, odvajati koga česa.

Ableiben, j. Sterben.

Ableihen, j. Ablehnen.

Ableihungseid, der, očistna, očiščajoča,
očišujoča prisega.

Ableisten, v. a., vzeti, jemati s kopita, sich einer Verbindlichkeit entledigen, dopolniti, dopolnovati dolžnost.

Ableiten, v. a., voditi od — oder odvoditi,
odvajati: herableiten, spustiti, spušati;
Wasser ableiten, napeljati, napeljevati,
odverniti, odvracati; ein Wort, izpeljati,
izpeljevati besedе; ich leite mein Geschlecht
von einem ab, rod štejem od koga, izha-
jam iz rodu.

Ableiter, der, odvodnik, odvoj.

Ableitung, die, odvod, speljava, izpeljava.

Ableitungse, odvoden.

Ableitungscanal, der, ovijac.

Ableken, v. a., odverniti, odvracati, nag-
niti, nagibati od česa; einen Verdacht von
sich, odverniti, odbiti od sebe sum; v. n.,
oberniti, obračati se.

Ablenkung, die, odvračanje, des Wagenš,
odkernjenje, zakernjenje.

Ablernen, v. a., einem etwas, naučiti, uci

2

18

Ablesen.

se od koga; eine Kunst heimlich, ukrasti, krasti delo.

Ablesen, v. a., die Blüthen vom Baume, obra-
ti, obirati evetje; die Steine vom Acker, po-
brati, pobirati kamnje z njive, potbiti, otre-
biti njivo; einen Weinberg, pobrati, obrati,
obirati, otergati, otergovati vinograd; et-
was Geschriebenes, pisanje komu prebrati,
prebrati, brati.

Ableser, der, bravec, der Trauben, terga-
vee, tergač, in Unterfrain auch herač; Ab-
leserin, die, tergavka, heračica.

Ablesung, die, branje.

Ablieben, sich, f. Abbuhlen.

Ablieferer, der, zročivee, zročnik.

Abliefern, v. a., das Getreide, einen Gesan-
genen, ein Geld u. s. f., oddati, oddajati,
zročiti, izročiti, zročati, zročevati, nach
V. auch odročiti, odročevati.

Ablieferung, die, zročenje, zročba, zro-
cilo, zročevanje.

Abliegen, v. n., entfernt liegen, odležin biti, v strani biti, deleč, oddaljen, odročin biti; das Pferd hat sich die Haare abgelegen, konj si je dlako poležal; zur Genüge liegen, naležati se; der Wein muß abliegen, vino se mora uležati; das Dßt liegt ab, zmladi, mladi se sadje, ugodi se, zmedi, medi se sa- dje; abliegen lassen, zmediti, mediti; v. r. sich abliegen, d. i., sich entkräften durchs Liegen, prenaležati se; sich wundliegen, preležati se.

Ablispeln, v. a., odseptati.

Ablisten, v. a., einem etwas, ukaniti, ka-
niti koga, ganiti, zvoditi, speljati koga
za kaj; z zvijačo pridobiti, pridobivati.

Ablocken, v. a., einem seinen Hund, odvabiti, odvabovati komu psa, odmamiti; das Geld, dnarje iz koga izvabiti, vabiti, izmamiti, izpraviti, izpravljati, izpeljati, izpelje- vati, opehariti koga za —; Thränen ab- locken, solze izvabiti, izvabljati, do solz ganiti koga.

Ablockern, v. a., die Erde von der Wurzel,
zrahljati, rahljati zemljo okoli korenine.

Ablohnen, v. a., plaćati, plaćevati, splačati,
poplačati, poplačevati.

Ablöschen, v. a., ugasiti, pogasiti, gasiti;
Eisen, ukaliti, skaliti, kaliti; wegwischen,
zbrisati, pobrisati, brisati, otreti, otirati.

Ablösbar, adj., odkupljiv, odkupen, odvez-
ljiv, ločljiv.

Ablösen, v. a., odrešiti, odreševati, resiti,
odvezati, odvezovati; etwas Anzeigebtes, od-
lepit; durch ein schneidendes Werkzeug, od-
rezati, odrezovati, odkrojiti, odkrojevati;
tas Fleisch von den Beinen, meso od kosti
odločiti, lociti; eine Kanene ablesen, stuk.
top. lombardo zažgati, zažigati; s šukam
ustreliti, streljati; top zapaliti: ein Pfand
ablösen, zastavo resiti, reševati; den Zeh-
ent ablösen, odkupiti, odkupovati desetino;
einen von der Arbeit, namesto koga nasto-
piti, nastopati; koga namestiti, namestova-
ti; von der Wache, zmenjati, zmenjevati,
premenjati, premenjevati se; Abgelëst! pre-
menjt die Arbeiter lösen sich ab, verstë se

Abmatten.

delavci, namestovajo se, čredijo se; sich
ablösen, r. v., odločiti, lociti se, odstopiti,
odstopati; ein Felsen löst sich von dem an-
tern ab, skala odleže, odlega, odstopi, od-
stopa, loci se, sproži se, odvali se; sich
durch Nähe ablösen, odmočiti, odmakati se.

Ablöschlich, f. Ablöschbar.

Ablösung, die, rešenje, rešitev, rešitva,
odveza, locenje, ločba, locitev, locitve, od-
stop; verstenje, zmenja, prememba; einer
Mauer, odleg; des Zehents, odkup.

Ablösungss-, odküpen.

Ablösungspreis, der, odkupnina, odkup-
seina, odkupsina.

Ablösungsvertrag, der, odkupna pogodba.

Ablöthen, v. a., odvariti, odvarjati.

Ablügen, v. a., f. Abläugnen, einem etwas,
z lažjo kaj izviti, izvijati iz koga.

Abluchsen, v. a., einem das Geld, denarje
komu iz žepa izpiti, izpjati, okaniti koga.
za denarje ga usekati, ukanovati; f. Ablisten.

Abmachen, v. a., esmachen, odvezati, od-
vezovati, resiti, reševati, oddelati, odde-
lovati; d. i. věllig fertig machen, dodelati,
dodelovati, dokončati, dogotoviti; ein Smi-
Leinwand, dotkati platna; eine Speise,
zabeliti, beliti; mit Jemanden etwas abma-
chen, poravnati, poravnavati se s kom,
zmeniti, dogovoriti se zastran česa.

Abmagemern, v. n., shujšati, hujsati, mit und
ohne se, shudeti, zmedleti, medleti.

Abmähen, v. a., pokositi, odkositi, kositi,
anch poseči. seči; eine eben abgemähete
Wiese, nach M. und auch serb. koševina;
tas Abgemachte, kosenina.

Abmahlen, v. a., das Getreide, zmleti, so-
mleti, pomleti, mleti; ummahlen, premleti,
premiljati.

Abmahnen, v. a., odsvetvati kaj, posva-
riti, svariti zastran česa. iz misli izbiti,
izbijati kaj, odverniti, odvracači od česa.

Abmahnung, die, svarjenje, opominjanje.

Abmähung, tie, pokošenje.

Abmäckeln, v. a., einem etwas, odmešeta-
riti; f. Abhandeln.

Abmalen, v. a., zmalati, namalati, malati,
zobraziti, zobrazovati; serb., naslikati.

Abmärgeln, v. a., shujšati, hujšati, stru-
dati. zdelati. presili; ein abgemärgelter
Meusch, medel, zmedlen, spit, sterpljen
dlovek.

Abmarken, v. a., mejnike postaviti, po-
stavljati, staviti, omejiti, omejevati.

Abmarkten, f. Abdingen.

Abmarsch, v. n., oditi, odhajati, od-
riniti, proč iti, odmarsirati *; wenn du
nicht gleich abmarschirest, ako se ne pobe-
res koj, prec.

Abmärtern, v. a., zmučiti, namučiti, mu-
citi, terpinčiti, moriti; nach V. auch uta-
rati, tarati; sich abmärtern, v. r., zmučiti.
utruditi, zdelati, zmoriti se.

Abmaß, das, mera od kake reči.
Abmatten, v. a., utruditi, struditi, truditi,
zdelati, zdelovati; abgemattet, truden, utru-

Abmattung.

jen, zdelan; das Gold matt, glanzlos ma-
chen, utamniti, tamniti, in Skeierm. med-
liti zlato; v. n., utruditi se. ugnati se,
oslabeti; matt werden, otamneti.

Abmattung, die, utru denje. utrujenje.

Abmeiern, v. a., razkmetiti, razkmetovati
koga.

Abmeischen, v. a., zdruzgati, zmastiti.

Abmeiژeln, v. a., z dletam odbiti, odbi-
jati, oddolbsti.

Abmelten, v. a., pomolsti, molsti, pomlesti,
mlesti.

Abmergeln, f. Abmärgeln.

Abmerken, v. a., ugledati, zapaziti, opaziti,
opazovati kaj na kom; Jemanden etwas
abmerken, naučiti, učiti se od koga gledaje,
ed. pazé. opazovaje; an den Augen, na očeh
viditi. poznati na očeh, viditi, brati komu
v očeh; f. Abschehen.

Abmessen, v. a., zmeriti, odmeriti, odmér-
jati. mero vzeti. jemati od česa; die Strafe
nach dem Verbrechen, odmeriti, umeriti, u-
mérjati kazen; andere nach mir, druge po
sebi meriti, soditi; rundum abmessen, ob-
meriti, odmérjati: Inch, Getreide udgl., od-
meriti. odmérjati. (moralisch) soditi; du
fannt feicht abmessen, lahko presodis.

Abmessung, die, mérjenje, zmérjenje, zméra,
odméra.

Abmetzen, v. a., bei den Müllern, das für
den Wabttleben Gesegte nehmen, vzeti. jemati
mérico, ujem.

Abmiethen, v. a., einem, v najem vzeti,
jemati. nach V. auch vnajeti. vnajemati, v
primščino, primšino vzeti, jemati od koga.

Abmildern, v. a., zlajšati, zlajševati, po-
lajšati, polajševati.

Abmindern, v. a., znížati, zníževati, zbiti,
zbijati. odbiti. odbijati, umanjšati, umanj-
ševati; im Abminderungswege, zníževaje.

Abminderung, die, znížba, zníževanje.

Abmischen, v. a., einen Kuechen, zmesi.

Abmisten, v. a., den Miist vällig weg, ski-
dati, pokidati gnoj; reinigen, odkidati, ki-
dati kaj; den Stall, izkidati, kidati iz
hleva, hlev; das Vieh, pokidati. kidati
spod živine.

Abmodeln, v. a., posneti. posnemati podobo;
napraviti, napralvajati po kalupu.

Abmoosen, v. a., strebiti, potrebiti. otrebiti.
trebiti mah; den Baum, z drevesa mah
otrebiti, strebiti, trebiti.

Abmüden, f. Abmatten.

Abmühen, f. Abmatten.

Abmüssigen, sich, etc., utegniti; ich kann
mich nicht abmüssigen, ne utegnem, delo mi
ne dopušča, ne dopuša; serb., neimam kad
od. kada; Jemand etwas abmüssigen, v. a.,
naviti, navijati, nagnati, naganjati koga.

Abnagen, e. a., einen Kuchen, oglodati, glo-
dati, obrati, obirati, oskobliti, skobliti
kost, auch ogruditi, gruditi. obrebati, re-
bati, objesti, objedati, das Fleisch davon,
odglodati, glodati meso kosti; von den
Mäusen auch oskernjati, skernjati; die Nä-
gel, ogristi, gristi nohte; unten abnagen,

Abnehmen.

19

spodgristi. spodgrizati; ein abgenagtes Stück,
ogrzek; der Kummer nagt ihm das Herz
ab, skerb mu seree ujeda, grudi, tare.

Abnähen, v. a., presiti, presivati, oštepati,
stepati*; durch Abnen abbilden, vsiti, vsivati,
s sivanko pisati.

Abnahme, die, Wegnahme, vzetje, jemanje;
das Herabnehmen, snetje, snemanje; das
Kleinerwerben, manjsanje, maljenje; Ab-
nahme des Wassers, upad, upadanje, ute-
kanje; Abnahme der Kräfte, allmäßtige, pe-
sanje, slabenje, hujšanje; erfolgte, speša-
nje, opešanje, oslahljenje, shujšanje; des
Gedächtnisses, pešanje spomina; des Mon-
des, staranje mesea; die Waare findet Ab-
nahme, blago gre spod rok, ima kupce, dohro věde; Abnahme des Eides, zaprisežba,
zapriseganje.

Abnarben, v. a., bei den Lederbereitern, die
Haare von der äußern Seite abstoffen, dlako
ostrugati, strugati, ostergati, stergati.

Abnarren, v. a., einem Geld abnarren, de-
narje iz koga izklamiti, klamiti, izmamiti,
mamiti, premamiti koga za kaj.

Abnaschen, v. a., z. B. den Rahn von der
Milch, smétano z mleka posladkariti, slad-
kariti, polizkati, lizkariti.

Abnecken, sich, v. r., nadražiti se, nagoniti se.

Abnegiren, odkimati, odmajati; f. auch Ab-
längnen.

Abnehmen, v. a., d. i. herabnehmen, vzeti,
jemati doli, sneti, snemati; wegnehmen,
vzeti, jemati; den Hut von dem Keyfe, od-
kriati, odkrivati se; den Rahn von der Milch
udgl. von einer Oberfläche weg, posneti, po-
snemati; ein Kalb von der Kuh trennen,
odstaviti, odstavljati tele; Waare Jemanden
abkaufen, abnehmen, blago pri kom vzeti,
jemati. kupovati; eine Last, tézo odvzeti,
odjemati. zdeti, zdevati, spertati, sperto-
vati; ein Amt, službo sprevzi, vzeti, je-
mati; einen Eid, v prisoego vzeti, jemati
koga. zapriseći, zaprisegati koga; eine Rech-
nung, porajtanje, poracun prejeti, preje-
mati; sviel ich abnehmen kann, kar spo-
znam, kar vediti morem, kar previdim;
ein Glied, odrezati, odrezovati; den Bart,
obriti, briti, obrijati brado, obriti se;
die Haare, ostriči, striči; die Waffen, oroz-
je pobrati, pobirati (n. p. ljudstvu); den
Keyf, odsekati, odsekovati glavo; dem Pfer-
ten den Huf, zbositi, bositi konja; das Ste-
gel, odpecatiti, razpečatiti; v. n., der Mond
nimmt ab, mésec odjéma, pojéma, se manjša,
vulgo doli ide, doli gre; serb., mesec ide
na manjak; der abnehmende Mond, stari
mesec; der Tag nimmt ab, dan se krajša,
krati; das Geld nimmt ab, dnarji gredo,
hodijo na malo; an Kräften usw, mager
werden, shujšati, hujšati, pojemati na moči,
opešati. pešati, oslabeti, slabeti, moč me
zapušča, zapuša, moči mi odpovedujejo.
Ueberhaupt an Größe, Menge, Intensität usw.
abnehmen, pojemati, välzig abnehmen, do-
iti, dohajati, z. B., ta mož je ves došel;
an der physischen körperlichen Masse, Mäch-

2*

20

Abnehmen.

tigkeit, spustiti, spušćati, spušćati; von der Geschwulst, splahniti, splahovati: das Wasser nimmt ab, voda upada, uteka, usiha (se); der Schmerz, die Kälte hat abgenommen, bolečina, merzlota je odjenjala, odleglo mu je.

Abnehmen, das, f. Abnahme; das Fieber ist im Abnehmen, merzlica odjenjuje, popušća, popuša.

Abnehmer, der, jemavec, odjemnik, kuper; Abnehmerin, die, jemavka, odjemnica; die Waare findet Abnehmer, blago gre spod rok, blago věde, lahko se speuje; findet keine Abnehmer, blago zastaja, ne věde; findet viele Abnehmer, vlak je za blago.

Abneigen, v. a., odkloniti, odklanjati, odverniti, odvračati; Meige abgießen, nagniti, nagibati sodec; ich bin nicht abgeneigt, nisim zoper to; er ist ihm abgeneigt, ne terpi ga; f. Abgeneigt.

Abneigung, die, odklon, odklonjenje; die Entfernung des Gemüthes von einer Person, nenaklonjenost, zopernost, zamerza do koga; russ., nesklonnost.

Abnieten, v. a., odnetati. *

Abnippen, v. a., odserkati; j. Nippen.

Abnorm, adj., nepravilen.

Abnormität, die, nepravilnost.

Abnöthigen, v. a., einem Erwaß, izesiliti, izleći, izpuliti, izpraviti iz koga kaj, primorati, naviti, navijati koga k čemu.

Abnützen, v. a., oguliti, zguliti, guliti, odergniti, sporabiti, sporabljati: Schuhe abnügen, shoditi (verächtlich) ohkrevsati; durchstreiten, prehoditi; ein Kleid, obnositi; von Metallen, zlizati, lizati; abnügen d. i. genießen, vžiti, vživati, povziti.

Aböden, v. a., opustotiti, pustotiti.

Abohrfeigen, c. a., oklofutati, oklofutovati, klofutati.

Aboliren, v. a., odpraviti, odpravljati; ablenzen, odkupiti, okdupovati.

Abonniren, sich, für subscriiren, podpisati, podpisovati se, naročiti, naročati se, naročevati se na kaj oder naročiti si kaj; d. i. verauszahlen, naprej plačati, plačevati.

Abonnement, das, podpis, naročba, naročilo, predplačilo. *

Abonnent, der, naročnik.

Abordnen, v. a., poslati, posiljati koga z naročenjem.

Aborigines, pl., pervoselani, pervi selani, pervi selci.

Abort, der, zakotnik, zahod, f. Abtritt.

Abortiren, splaviti, zanositi, negodno poroditi, roditi, spoviti, spovijati; bei Thieren, zvreči, povreči.

Abortiren, das, Abertus, die Fechgeburt, splav, zanos, zanošenje, negodni porod.

Abpachten, v. a., v najem, v stant (na arendo *) vzeti, jemati od koga kaj; nach dem serb., v zakup vzeti, zakupiti.

Abpacken, v. a., zložiti, zlagati, skladati; f. Abbladen.

Abpariren, v. a., odbiti, odbijati (udarec), prestreči, prestregati.

Abprägen.

Abpaschen, v. a., im Spiele von Päschen, sich unbemerkt und schnell entfernen, zginiti, zuguti, zgubljati se, zmuzniti, zmuzati se, usmukniti.

Abpassen, v. a., die Zeit, Gelegenheit, prežati, paziti na kaj, zapaziti, zapazovati kaj, čakati česa, zalezovati koga; abmeffen und passend machen, zmeriti, meriti (s šestilam).

Abpanken, v. a., Jemanden, nabunkati koga.

Abpeinigen, j. Abmartern.

Abpeitschen, v. a., weg, z. B. eine Blume, otepsi, otepati, (z bicem) odbiti, odbijati; Jemanden abweitschen, pretepsi, pretepati; die Nüsse, Kastanien, Eicheln abpeitschen, oklatiti, sklatiti, klatiti, odpreklati, preklati, odtolči, odtleči.

Abpelzen, v. a., f. Abbamsen; Jemanden, nabiti, nabijati, pretolči, toči und toči koga.

Abpfählen, v. a., dadurch absondern, prekoliti, okoliti, koliti, s kolmi ograditi od, pregraditi, pregrajati.

Abpfänden, v. a., zarubiti, zarubljevati, rubiti: einem sein Pferd abpfänden, komu konja zarubiti, rubiti, za rubež (zastavo) vzeti, jemati.

Abpfändung, die, rubež, m., rubežen f., rubljenje.

Abpfändungsgeld, das, rubeščina, rubežnina.

Abpfarren, c. a., ein Dorf, odločiti, ločiti iz fare, duhovnije.

Abpfeifen, v. a., odživžgati, živžgati.

Abpflüken, c. a., ein Drit, utergati, odtergati, tergati sadje; eine Gans, gos oskubsti; einen Baum, drevo obrati, obirati, drevo obtergati, obtergovati; Blumen und, pukniti, odpukniti, pukati, odpukati, otergati, tergati cvetlice, rožice.

Abpflügen, v. a., z. B. die Wurzeln, odobiti, odoravati, odplužiti; den Mand des Ackers, zaorati, zaoravati mejo; f. Abackern.

Abpicken, v. a., odzobati, odzobavati, odkljuniti, odkljevati; ganz abpicken, pozobati.

Abplagen, v. a., und r., zmučiti, zdelati, zdelovati koga, zdelovati se, starati, mučiti, treti, tarati koga, tarati se.

Abplatten, v. a., oplosnjati, plosnjati, splositi, plositi, na plosk zdelati, zdelovati; einen Stock an den Eren, pričeliti, čeliti.

Abplätten, v. a., zgladiti, ugladiti, gladiti.

Abplatzen, v. a., odpočiti, odpokati.

Abplätzen, v. a., Bäume im Forstwesen, začertati, čertati, zaznamovati, znamnjati, znamenovati, zakrižati, zakriževati.

Abplätzung, die, začert, čertanje.

Abplündern, v. a., oropati, opleniti.

Abpochen, v. a., odpahniti, odpahovati. odbiti, odbijati; in den Hüttenwerken, f. Abbreiten; einem etwas durch Pochen, Troßen abnehmen, zugaje koga k čemu posiliti, izzugati komu kaj.

Abpoſaunen, v. a., strobiti, otrobentati, trobentati.

Abprägen, v. a., vtisniti, vtiskati, vtisko-

Abprall.

vati; eine Münze, denar skovati, nakovati, kovati.

Abprall, der, odskok, odlet.

Abprallen, v. a., odleteti, odletati, odletovati, odskočiti, odskakovati, odbiti, odbijati se.

Abprallungswinkel, der, odskočni kot, odskočni vogel.

Abpredigen, sich, v. r., napridigati se.

Abprellen, v. a., odbutiti, butati od —, odbiti, odbijati.

Abpreschen, v. a., ein Pferd, zjahati konja.

Abpressen, v. a., durch Pressen foundern, odtisniti, odtiskovati, odtlačiti, odmečkati, sežeti, Präs., sežmem, sežemati: ein Buch, sprešati, prešati bukve; einem Geld, izžutiti, žuliti iz koga, silama vzeti, jemati, izsiliti, izsilovati komu kaj.

Abprotzen, v. a., eine Kanone, sneti, snerati top.

Abprügeln, v. a., prestepsti, otepststi, otepati, otolči, otleči, nažgati, nasekati, okletstiti, omlatiti, našeskati usm.

Abpuffen, v. a., durch Faußenschläge abfindern, odbiti, odbijati; die Hant abziehen, odreti, odirati; Jemanden abpuffen, f. Abprügeln.

Abpurzeln, v. n., zverniti se, prekueniti se.

Abputzen, v. a., očediti, počediti, scediti, čediti, osnažiti, snažiti; das Licht, usekniti, usekovati, uterniti, utrinjati svečo; die Mauer, v plazno deti, devati, očistiti, ežstiti; die Weinstücke, otrebiti, potrebiti, trebiti terte.

Abquälen, f. Abplagen.

Abquerlen, v. a., raztepsti, raztepati (z motoveckam), razmesti, raztrepati, trepati.

Abquetischen, v. a., odmečkati. -mečkati, zmeti, mlinciti, meštiati.

Abrackern, sich, v. r., upenjati se upirati se. ubadati se.

Abrädeln, v. a., s kolescam odrezati. odrezovati (testo), odkolesčati, odkolesčevati.

Abraffen, v. a., oben ab, zagrabiti, grabiti; zufammenraffen, pograbiti, grabiti, zbrati, zbirati.

Abrafft, das, ugrahek.

Abrahmen, v. a., posneti. posnemati smeštano.

Abrainen, v. a., odmejiti, odmejevati, mežiti; f. Abmarken.

Abrammeln, v. n., d. i. aufhören zu rammeln, bei Hasen, odprašiti se.

Abrändeln, abranden, v. a., zarobiti, obrobiti, robiti.

Abranzen, v. a., odpertiti, odpertovati; sich, v. r., navlačugati se.

Abrafen, v. a., das Graß, pojesti, pojedati; popasti, popašati travo; pomuliti, muliti.

Abraspeln, v. a., z lesno pilo (rašpo) proč vzeti, jemati; opiliti, popiliti, odpiliti, piliti; odstrugati, strugati; odrašpti. *

Abrathen, v. a., odsvetovati, odvračati; ežnem die Gedanken abrathen, uganiti, ugibati; f. Errathen.

Abranben, f. Veranben.

Abrauchen, v. n., in der Chemie, d. i. ab-

Abreifen.

21

hampfen, skaditi, skajati se, spariti, sparjati se, shlapeti, hlapeti.

Abräuchern, v. a., Würste, usušiti, posušiti, sušiti.

Abranfschale, die, hlapnjača.

Abraußen, v. a., odpuliti, spuliti, puliti; zrovati, rovati, kleinweise, spukati, pukati; sich abraufen, v. r., narovati se.

Abranm, der, die Handlung des Abräumens, trebljenje, posprava, pospravljanje: die Sache, trebež, otrebine, trebir; im Ferstweisen, hosta, verhovje, sopraka, frata, fratovje; im Bauweisen, nasipa; im Vergweisen, die Dammerde ober einer Gizadek, poverhnina.

Abränmen, v. a., spraviti, spravljati; den Zuch, pospraviti, pospravljati z mize; im Ferstweisen, strebiti, potrebiti, trebiti.

Abranmholz, das, j. Abraum, Abholz.

Abränmung, die, posprava, pospravljanje.

Abranpen, v. a., obrati, obrirati gosсенje.

Abränpern, sich, v. r., ohrešćati se, sherkati se.

Abrechen, v. a., ograbiti, ograbljati; odgrabiti, odgrabljati.

Abrechling, der, ograbek.

Abrechnen, v. a., mit einem, pobotati s kom. porajtati, porajtovati, poračuniti, obračuniti, računiti s kom; im Rechnen abziehen, odsteti, odštevati, odbiti, odbijati, obračuniti; diese Gewohnheit abgerechnet, ako bi ne imel te navade; abgerechnet, daß, da nió ne rečem, kar.

Abrechnung, die, obračun, porajtovanje; odračun, odštejtje.

Abrechten, v. a., izpravdati, izpravdovati, odpravdati, dobiti, dobivati s pravdo kaj od koga; pripravdati.

Abrecken, v. a., gebörgig in den Blech bämern, raztegniti, raztegovati.

Abrede, die, ugovor, pogovor, beseda; sie mit einem nehmen, dogovoriti. pogovoriti, pogovarjati se s kom, besedo si dati s kom; domeniti, domenjati se s kom; Verneinung, odrecenje, odrek; in Abrede kehlen, odreči, nikati, odrekovati. zanikati.

Abreden, sich, v. a. und r., mit jemanzen, dogovoriti, pogovoriti, pogovarjati se; sich durch Reden abmatten, razgovoriti se. nagovoriti se; einen von etwas, odsvetovati komu kaj; odgovoriti, odgovarjati, odverniti, odvračati koga od česa.

Abregeln, v. a., uravnati. uravnovati po pravilih.

Abregnen, v. n., es hat abgeregnet, zdežilo je. zvedrilo se je.

Abreiben, v. a., odergniti, dergniti, odguliti, guliti, ogožati, gožati, odribati *; oteti, otirati; den Roth, odmancati, mancati blato; odmeti, meti; den Rost, odstrugati, odstergati, strugati, oddergniti rijo; die Schuhe, zdreti, dreti čevlje; obnositi; raztergati, tergati, shoditi; sich den Rücken, gajsnati se.

Abreichen, v. a., d. i. erreichen, doseči, dosegati; abgeben, dati, dajati, podati, podajati; podeliti, podeljevati.

Abreifen, v. a., reif werden, dozoreti, se-

22

Abreihen.

zoriti se; v. a., den Reif, Rand u. f. w.
abnehmen, posneti, posnemati roh; sneti,
snemati obroče.

Abreihen, v. a., raznizati, raznizovati.

Abreise, tie, odhod.

Abreifen, v. n., oditi, odhajati; podati, pod-
dajati se na pot; odriniti, iti, hoditi z
doma, iti, vzdigniti se na pot.

Abreiſen, v. a., odtergati, utergati, uter-
govati; odčesniti, odčesovati; odkrehniti.
odkrehovati; ein Haus abreifen, hiso po-
dreti, podirati, razvaliti, porušiti; abgeriffener
Rock, raztergana, stergana suknja; ein ab-
geriffener Mensch, capin; abzeichnen, narisa-
ti. narisovati, načertati, načertovati, zob-
raziti, obraziti; v. n., utergati se, pre-
tergati se, tergati se; der Faden it abge-
riſſen, nit se je utergala; dieser Faden reißt
gern ab, ta nit se rada terga; die Geduld
reißt mir ab, poterpežljivost me popušća,
popuša.

Abreißer, der, ein Werkzeug, um Figuren ab-
zureiſen, čertnik, čertavnik.

Abreifung, die, odterganje, uterganje; ei-
nes Hauses, podertje, podiranje.

Abreiten, v. n., wegreiten, odjezditi, odja-
hati, auch jezditi, jahati od —, proč jezditi,
jezdariti, jahati; v. r., sich abreiten, sich ab-
matten, razjezditi se, razjahati se, najezditi
se. najahati se; v. a., das Pferd abreiten,
konja preobjezditi, preobjezjati; das Pferd
auf der Schule abreiten, konja zučiti, učiti;
ein abgerittenes Pferd, učen konj, zučen
konj; durch Reiten zerfören, pojezditi, po-
ježati; durch Reiten abmessen, pojezditi, ob-
ježati, objahati, prejezditi, prejahati.

Abrennen, v. n., wegrennen, oddirjati, zdir-
jati, proč zdirjati, dirjati, steči, stekati;
v. r., sich abrennen, nadirjati se; v. a., ei-
nem zuporrennen, predirjati, preteči, prete-
kati koga; einem den Weg abrennen, pre-
sekati, presekovati pot; den Rang einem,
prehititi, prehitovati, prehitévati koga; f.
Ablaußen.

Abrichten, v. a., d. i. die Richtung geben,
zravniti, poravniti, naravniti, ravniti; figür-
lich, eine Fertigkeit beibringen, zuriti, uriti,
učiti, nauciti, priučiti, zůmiti, úmiti, ga
bom ze zumil, ich werde ihn sich abrichten,
einen Hund, zučiti, učiti, zuriti, uriti psa.

Abrichtung, die, ravnjenje, urjenje, zueba.

Abrichtungsreglement, das, vadilni, vad-
bin, učilni, učin pravilnik.

Abreichen, v. a., ovonjati, ovohati, obvohati.

Abriegeln, v. a., das Haus, zapahniti, za-
pahovati hiso, zariniti, zasuniti zapah; j.
Berriccleln.

Abrieſeln, v. a., von jeften Dingen, Sand,
osuti, osipati se, omleti, omiljati se, posuti,
posipati se; serb., odroniti se, roniti se;
vom Wasser, oderrljati, cerljati.

Abriffeln, v. a., den Flachs, osmukati, smu-
kati, zripljati od. zrīfljati *; einen abriffeln,
ozmérjati, zmérjati.

Abrinden, v. a., den Baum, obeliti, heliti
drevo, omajiti, majiti, olupiti, lupiti; das

Abrunden.

Brot, oskertati, skertati kruh, oskerhati,
skerhati kruh; das Brot rindet sich ab, skorja
odstopa, kruh se lušči, luši, nach M. se
zduje; abrindiges Brot nach M. zduti kruh.

Abrindern, v. n., oteliti se.

Abringen, v. a., vom Ringe losmachen,
sneti, snemati perstan: einem etwas, izviti,
izvijati; v. r., sich abringen, narovati se,
nametati se.

Abrinnen, v. n., odteči, odtekati, steči, ste-
kati; das Licht rinnt ab, sveča se kergá, se
plavi, poeja.

Abrifpen, v. n., osuti, osipati se; der Ha-
ferripet ab, oves se osipa.

Abriß, der, načert, očert. očertek, obraz,
obrazek, načertanje, osnutek, osnova, osno-
vanje.

Abritt, der, odjezd, odjahanje.

Abrogiren, f. Abschaffen, Aufheben.

Abrohren, v. a., die Decke bei den Manern,
oterstiti, terstiti strop; einen Teich, pore-
zati, rezati terstje.

Abrollen, v. n., odvaliti, valiti se, zvaliti
se, pritakljati, takljati se, pritakati, takati
se, pritočiti, točiti se doli, odkotati, kotati
se; v. a., odvaliti, zavaliti, zvaliti, valiti; die
Wäsche, zvaljati, valjati perilo, olikati, likati,
zmungati, mungati perilo; das zusammengen-
tollte abrollen, razviti, odviti, odvijati.

Abroſten, v. n., odrijoveti; es it abgeroſtet,
rija je snedla.

Abröſten, v. a., opražiti, pražiti.

Abrothen, v. a., porudečiti, rudečiti.

Abrotten, v. n., i. Abſaulen, vom Getreue,
strohneti, trohneti.

Abrüßen, v. a., odmakniti. odmikovati, od-
riniti, odrivati.

Abrudern, v. n., odveslati, proč veslati, z
vesli odriniti.

Abruf, der, oznanimo, oklic, razglas; d. i.
Abforderung, odklic, poklic, odzov, odziv.

Abrufen, v. a., verfündigen, oznanimi. ozn-
njati. oznanoovati, oklicati, oklicovati, kli-
cati; die Stunden abrufen, odklicati, klicati,
odpeti, péti ure; das Geld abrufen, d. i. ver-
rufen, preklicati, preklicovati, in Steierm.
auch povegrati denar; von Geschäften abru-
sen, od pravil (nazaj) poklicati, klicati,
pozvati, zvati; durch Rufen erreichen, do-
klicati, dozvati; v. n., der Wächter hat ab-
gerufen, čuvaj je odklical, odpel; v. r., ich
mude rufen, skričati se, nakričati se, na-
viti se, naklicati se.

Abrufung, die, j. Abruf.

Abrühren, v. a., omešati, mešati, umesti,
mesti; das Mehl, zasukati, sukati moko,
podmesti, podmétati; daher ein abgerührter
Mehlbrei, podmet; Hier abrühren, stepsti,
raztepstci, tepsti, raztepati, raztrepati jajca.

Abrumpiren, f. Abbrechen.

Abrupto, ex abrupto. naglama, nena-
dama, kar.

Abrunden, v. a., skrožiti, krožiti, zokrog-
liti, okrogliti, zobliti, stociti, obliti, von oblo
rund, oblica Kugel; durch Kneten, posvalkati,
svalkati; einen Redesab, obravnati stavek.

Abrundung.

Abrundung, die, zokroglichenje, obljenje, o-
kroglina, oblina, skrožina; Kugelstein, obläk.

Abrupfen, v. a., einen Vogel, oskubsti,
skubsti; die Haare, spuliti, opuliti, puliti,
zroyati, rovati, opipati, spipati, pipati lase.

Abrußkörner, die, Kerallenerbjen, rudeći
grah.

Abrüsten, v. a., podreti, podirati, razvreći
razmetati oder.

Abrutschen, v. n., f. Abgleiten, von der
Erde, utergati, tergati se. meliniti se.

Abrutschung, die, eines Verges, udor, usa-
dina, zmol, melina.

Abrütteln, v. a., otresti, otresati, tresti,
nach V. auch odmakatati, makatati.

Abscheln, v. a., s. sabljo odsekati, odseko-
vati, odsabljati, posabljati, sabljati, posekati.

Absacken, v. a., razpertati, spertati od. raz-
pertiti, spertiti.

Absäen, v. a., einen Acker, ihn durch wieder-
holte Saat schlechter machen, utruditi, tru-
diti njivo, spustobiti, spiti, zmolsti, povžiti
njivo; ein abgefäster Acker, trudna njiva;
abgefäster Klein, lan, ki se je zrodil, ob pleme
prisel, ki je znorel, da mu je treba seme.
pleme premeniti.

Absage, die, odpoved, odreka: Widerruf,
oporeka.

Absagebrief, der, odpovedno pismo.

Absagen, v. a., Auffünden, Abbestellen, od-
povedati, odpovedovati; widrufen, oporeći,
oporekati; versagen, odreći, odrekati,
rekovati; v. n., für entfagen, odreći, od-
rekati se, odpovedati, odpovedovati se česa;
ein abgefägter Feind, ociten. naglaven so-
vražnik.

Absagung, die, odpovedovanje, odrekovanje.

Absagungss, odpovedni.

Absägen, v. a., odžagati, odžagovati; in ei-
nigen Slev. Gegenden, und in den andern
slav. Dialekten auch, odpiliti, piliti.

Absahnen, v. a., posneti, posnemati (sme-
tano) z mleka.

Absalzen, v. a., osoliti, nasoliti, soliti.

Absatteln, v. a., ein Pferd, razsedlati, od-
sedlati, odsedlovati konja; das Pferd hat
ihm abgefattelt, konj ga je s sedla vergel:
v. n., zjahati (raz konja).

Absat, der, die Handlung des Abschekens, od-
stavljenje, odstava, zlozenje; f. Abschten;
Pause, prestanek, oddih, preneh, prenehlje;
doddahnjenje; ohne Absaß austrinken, na en
dušek. v enem dušku, brez oddiha. predu-
ska spiti; als Verkauf, prodaja; die Waare
hat vielen Absaß, blago se lahko zvède. spe-
čuje, prodaja, gre spod rok, gre dobro; eines
Berges (Terrasse), berdo, odstavek, obronek.
prag; an einem Halme, kolence. člen; in
der Vankunft, odstava, odstavek; des Gan-
ges vom Streichen, omahnjenje (ruda omah-
ne); in der Schrift, odstavek, oddelek; in
einem Liede, Strophe, stavek; an dem Schufe,
peta, opetnica, doppetnik, skerpec; in den
Gärten, gred, greda, gredica, leha, lesica.

Absatzcisen, das, podkóvica.

Absatzpostamt, das, odložna poštnija.

Abscharren.

23

Absatzweije, adr., prenehama, po stavkih.

Absänbern, v. a., ocediti, cediti, osnažiti,
snažiti, ocistiti, seistiti, eistiti.

Absanken, v. a., oben etwas, odpiti, odpijati,
odlokati; eine Schuldferdernung, zapiti, za-
pijati dolg, zapijancevati; durch Sanfen ei-
ner Sache kerauben, zapiti, zapijati; v. r.,
ich abfanfen, spiti, spijati se; sožlempati,
sožlempetati se; nalokati, nažlempati se.

Absangen, v. a., das Aenßere einer Sache,
obsesati, obsesavati, posesati, posesavati,
odeuzati, odeizati, pocuzati; durch Sangen
entkraften, sosesati, usesati, usesavati; sei-
zati.

Absängen, v. a., zur Genüge, nadojiti, do-
jiti; ein wenig, podojiti; entwöhnen, odsta-
viti, odstavljati; serb., odbiti; im Garten-
bane, einen Zweig, ohne ihn abzuschneiden,
auf einen andern Stamm ppropfen, (ablacti-
ren), na zrast navezati, na lok eepiti, nach
V. predojiti.

Absänmen, sich, v. r., zakasniti, zakasno-
vati se.

Abschess, der, tur oder tvur, ulé, gen. ulé-
sa, gnojavica, gnojna hula; eine Viehfrank-
heit, ein Fluß, ein Absaß, nepos.

Abschaben, v. a., odstergati, nastergati, ster-
gati. odstrugati, strugati, odškrabati; das
Helz, ostrugati, strugati, oskoblati, skob-
lati. oguliti, odergniti; Jelle, f. Absleifchen;
Haare, Boisjen u. dgl., ogarati. garati.*

Abschabfel, das, strugotina, ostruzk. ostruz-
je, osteržek, sterglina.

Abschachern, v. a., einem etwas, niedrig tur
Abshandeln, izceneljati, ceneljati iz koga kaj;
anch izcaratati.

Abschachteln, v. a., mit Schachtelbahn rei-
ben, s preslico, nach V. s hosem (serb.
hrost) kaj osvetliti, svetliti, otreti, otirati.

Abschaffen, v. a., einen Bedienten, odpra-
viti, odpravljati, odstaviti, odstavljati dru-
žinče, dati, dajati slovo služabniku; koga
posloviti; einen aus dem Lande, odpraviti,
odpravljati; einen Bettler, spoditi, poditi
berača; Mišbräuche, Feiertage abschaffen, ob
veljavo djati, devati, oder pripraviti; od-
praviti, odpravljati, ovreči, overgovati, za-
treti, zatirati razvade, praznike; ein Ge-
ses, preklicati, preklicovati, opozvati, raz-
veljaviti postavo.

Abschaffung, die, odprava, odpravljenje;
eines Gesetzes, preklic, opozvanje.

Abschänen, v. a., den Apfel, das Ci, Erd-
apfel, Nüben, olupiti, lupiti, obeliti, beliti,
omajiti, majiti; nach V. auch slaciti, oko-
žuhati, kožuhati, oličiti; Erbsen, Bohnen,
olušciti, lusciti, lušiti; den Maiß, lušiti,
ličiti; Hauf, ličkati, beliti; Nüsse, robkati,
ružiti; v. r., sich, lusciti, lušiti se. majiti se.

Abschalten, v. a., očertati, čertati (dres-
vesa).

Abschäsen, v. a., f. Abstumpfen, gebörig
scharf machen, zostriti, ostri.

Abscharen, v. a., erdergniti, erdergovati, po-
derzati, oderzati, derzati, odgrebsti, od-
grebati; odpraskati, odberskati, berskati

24

Abscharricht.

Abscharricht, das, ogrebene.

Abscharrmesser, das, dergulja, stergulja.

Abschatten, v. a., silhouettiren, poobraziti, obraziti po senei, posenčiti, posenčevati.

Abschäbbar, adj., precenljiv.

Abschäben, v. a., preceniti, ceniti.

Abschäzung, tie, cenitev.

Abschäzungsz., cenitni.

Abschancen, f. Abschen.

Abschaufeln, v. a., z lopato odkidati, ki-
dati: den Zwee vom Dache, ogrebsti, ogre-
bati sneg.

Abschankeln, sich, v. r., naguncati se, na-
uskati se, nagugati se.

Abschaum, der, eine abgeschäumte Unreinigkeit,
pene pl., openek; fig. posnetek; das Schänd-
lichste seiner Art, izveržek, izmazek, izmet.

Abschäumen, v. a., openiti, odpeniti, po-
niti; posneti, posnemati pene.

Abschämung, die, openenje.

Abscheiden, v. a., razlociti, odločiti, od-
locevati, lociti: serb., razstaviti, razstav-
ljati: ein Metall, izločiti, lociti; Kinder,
otroke odeliti, deliti; v. n., sterben, ločiti
se iz sveta, preseliti se v večnost, um-
reti, mreti, umirati.

Abscheider, der, locivee.

Abscheidung, die, ločenje.

Abschein, der, f. Abglanz.

Abschienen, v. a., z. B. ein Faß Wein, po-
točiti, stočiti, točiti.

Abscheren, v. a., wegscheren, odstrici; ganz
scheren, ostriec, strieci; glatt abscheren, z. B.
den Bart mit dem Raschmesser, obriti, od-
briti, briti; die Schafe, ostrići, strići ovce;
Tuch abscheren, obrezati, obrezovati; die
Haare zu viel, osisati, sisati.

Abscherzen, v. a., s šalo dobiti, dobivati.

Abschuen, der, gnjus. gnus. gnjusenje, stud,
studenje, gnjusoba, zamerza, merzenje; ich
habe Abschen vor etwas, gnjusi se mi
nad čem, studi se, graja se mi; Abschuen
erregen, prignjusiti, pristuditi komu kaj;
ich habe Abschen vor etwas, studi se mi
kaka reč, ustudila, pristudila se mi je.

Abschuenchen, f. Verschuenchen.

Abschenern, v. a., ostergati, stergati, oči-
stiti, čistiti.

Abschentlich, adj., gnjusen, nagnjusen, stud-
den, ostuden, gerd, oduren, gaden, sporen,
merzek, neguden; d. i., mit Agenspfterfuchst
verbunden, posasten.

Abschenuchheit, die, gnjusnost, ostudnost,
studnost. gerdóba. spornost; eine abscheneliche
Zache, gnjusóba, ostúda, nagnjusa.

Abschichten, v. a., verstiti, skladati; für
abschüden, oddeliti, deliti.

Abschiden, v. a., poslati, posiljati, auch od-
slati, odpraviti; Jemanden um etwas ab-
schicken, auch zagnati, zaganjati koga po kaj.

Abschidung, die, posiljanje, odprava.

Abschieben, v. a., odriniti, odmakniti, od-
mikati, odpahniti, odpahati; von Flussen,
welche die Zteine abschieben, valiti, premikati
kamnje, ogladiti, gladiti; vom Fluße abge-
schebene Steine, od vode oglajeni kamni;

Abschlachten.

die Schult von sich abschieben, odhijati od
sebe krivico; einen abschieben, gnati koga.

Abschiebling, der, gnanec.

Abschied, der, slovo, razhod: serb., razsta-
nak: einem Abschied geben, slovo dati, dajati
komu, posloviti, sloviti koga; nehmen, slovo
vzeti. jemati, posloviti, sloviti se; in den
Rechten der Schluß, die Entscheidung, raz-
locha, odprava, rešenje, razsodek; aus die-
sem Leben, locenje s sveta; ein Beschluss,
sklep; schriftliches Zeugniß eines Soldaten,
odslužno pismo.

Abschiedsbrief, der, slovni, odslužni list.

Abschiedsgedicht, das, pesem na razhodu,
razhodna pesem.

Abschiedsrede, die, govor na razhodu, od-
hodu, poslovni govor.

Abschiedschemaus, der, odhodnja.

Abschiedsstunde, tie, ura locitve, d. i. Ster-
bestunde, zadnja ura.

Abschiedstrunk, der, odhodščina, odhodšina
(odhodščino piti), sentjanževica, zdravica
na razhodu.

Abschiedswort, das, beseda pri odhodu,
ločitvi.

Abschiesern, v. a., odkrojiti, razkrojiti,
krojiti, odklati, in kleinen Schiefern, odlu-
čiti, odlušiti, lušiti, odkrušiti, krušiti; sich
abschiesern, v. r., luščiti se.

Abschienen, v. a., mit Schienen versehen,
okovati, kovati kolo, našiniti; d. i. sie ab-
nehmen, sneti, snemati šino; im Bergbaue,
zmeriti, meriti jamo.

Abschießen, v. a., einen Pfeil, izstreliti,
streliti psico: eine Flinte, streliti, streljati
s pušo: einen Vogel vom Baume, ustreliti,
streljati tieča z drevesa; einem den Fuß,
nogo odstreliti komu; das Schießen be-
düsten, dostreljati; näher am Ziele tře-
fen, als ein anderer, einem den Vorzug ab-
gewinnen, einen abschieren, prekositi koga
v streljanji, nach V. prestreliti, prestreljati
koga: v. n., das Wasser schießt vom Dache
ab, voda s strehe dère; die Farbe schießt
ab, pušča, puša barva, bledi barva, barva
je že zbledela.

Abschiffen, v. n., odpeljati, odpeljevati se
v ladii, odladjati, odriniti na ladii; abſegeln,
odjadrati; v. a., na ladii odpeljati, odpe-
jevati kaj.

Abschildern, v. a., popisati, popisovati,
podobo pred oči postaviti, postavljati; das
Herz schildert sich auf dem Geschichte ab, serce
et. dusa gleda iz obraza, serce se na obrazu
vidi, serce se pozna na obrazu, na obrazu
se bere notranja misel.

Abschinden, v. a., odreti, dreti, odirati; sich
abschinden, v. r., z delam se ubijati, upirati.

Abschirren, v. a., das Pferd, konja sko-
matati, skomatovati, razpraviti, razprav-
ljati, razpreči, razpregati, zdeti, zdevati
opravo s konja.

Abschirrung, die, razkomatanje, razprava.

Abschlachten, v. a., zaklati, klati; alles ab-
schachten, poklati; das Schlachten vollenden,
doklati.

Abschlachtung.

Abschließen.

25

Abschlachtung, die, klanje, poklanje.

Abschlagen, v. a., izzlindrati, otrebiti, trebiti od žlindre.

Abschlag, der, die Handlung des Abschlagens, odbitte, odbijanje; das Abgeschlagene, odbitek, odkres, odklatek; des überflüssigen Waffers bei den Teichen, odtek; bei den Bauumfällen die abgehenden Aste, obseka, hosta, oklest. f. verhovje in vejevje, sklestki; beim Zimmern, iverje; die Matrize bei den Schriftziebern, pěcatnik, matica za čerke; im Billardspiele, odboj; auf Abschlag zahlen, na pobitek plačati, plačevati, na račun, na dolg plačati; in Abschlag bringen, odbiti, odbijati, odracuniti, odracunovati; nach Abschlag, odbivsi; die Waare ist in Abschlag gerathen, blago je ceneje, cena blaga je jenjala, jenjuje, pada; Abschlag der Kälte, odmeka, mraz je odjenjal; Abschlag für Abprallen, odlet, odskok.

Abschlagen, v. a., odbiti, odbijati, odtolči, tolči, odkresati, odkresovati; Druchte vom Baume, sadje odklatiti, sklatiti, klatiti; Nüße, Eichen, sklatiti, klatiti, otopsti, otepati orehe, želod: einem den Hut, komu klobuk zbiti, zbijati; einem den Kepf, glavo odsekati, osekovati, sekati komu, ob glavo djati, devati, oglaviti koga; mit Hammerzslägen anseinauder, razbiti, razbijati, raztolči, tolči, raztleči, tleči; einen Stich in Bleit, podobo na svince upecatiti, pěcatiti, udariti, udarjati; abgeschlagene Münze, kovan dnar; d. i. einen gehörig abpeitschen, prepetsti, otolči, tolči, nabiti, nabijati koga; einen Fluß abschlagen, ihn ableiten, reko odpeljati, odpeljevati, speljati, speljevati, pretočiti, pretakati; d. i. ihn ablassen, spustiti, spušćati reko; den Urin, svojo vodo spustiti, spušćati, pusstiti, gem, osati se, scati, bei Kindern eucretati; einem etwas abschlagen, komu kaj odbiti, odbijati, odreči, odrekovati, odnuditi, odnujati; ihm rund abschlagen, kratko malo odpovedati, odpovedovati, naravnost odreči, odbiti, prošnjo zaverniti; einen Besuch abschlagen, obiskanja ne hoteti; die Wache abschlagen, stražo odbobnati, odbobnovati; im Rechnen, odbiti, odbijati; den Feind abschlagen, sovražnika odbiti, odbijati; abgeschlagene Früchte, otepleki; abgeschlagene Aste, sklestki, skleški, oklestki; v. r., sich vom Weg abschlagen, udariti, udarjati na stran, zajiž, zahajati; v. a., das Getreide schlägt ab im Preise, žito pada, žitna cena jenjuje. žito ceneje prihaja; die Kälte schlägt ab, mraz odjenjuje, popušća; das Gewehr schlägt ab, puška na stran udarja, puska odnaša, ruka *; ich bin abgeschlagen, ves pobit sim, vse mi upada, nič se mi ne zljubi, vse se mi toži, nevečen, otožen, stersel, klavern sim, ves mertev sim.

Abschlägig, adj., odrečin, abschlägige Antwort, odreka, odrečenje, nach V. auch potepen odgovor; eine abschlägige Antwort geben, odbiti, odreči komu kaj; eine abschlägige Antwort bekommen, ne biti uslisan.

Abschläglich, adj., na pobitek, na odbitek, na račun; abschlägliche Bezahlung, f. Abschlagszahlung.

Abschlagszahlung, die, plačanje, plačevanje na odbitek.

Abschlämmen, v. a., strebiti, otrebiti, potrebiti, trebiti blato, glen, sprati, spirati; einen Graben, graben strebiti, potrebiti, trebiti; durch zu- und wieder abgegessenes Wasser, oprati, opirati, prati, poplakniti, poplakovati; das Bz, rudo oprati, sprati, spirati, prati.

Abschlängeln, sich, v. r., vijugati se.

Abschländern, f. Abschlendern.

Abschleichen, sich, v. n. und r., splaziti, plaziti se, zmuzniti se, ukrasti se, odlesti; als v. a., einem etwas, f. Ablisten.

Abschleifen, v. a., odbrusiti, obrusiti, zbrusiti, brusiti; zur Genüge, nabrusiti; ein Meißer, nož nabrusiti, brusiti; die Schube, čevlje zbrusiti, brusiti, skresati, kre部si; auf der Schleife abfahren, na smučeh, saněh odpeljati, peljati, odsankati se, sein und abgeidtlassen, zglajen in zlikan.

Abschleifer, der, brusec.

Abschleifung, die, obrušenje, nabrušenje, brusenje.

Abschleimen, sich, v. r., izzlemiti, ožlemiti se, izzleziti se; v. a., des Schleimes berauben die Nase, usekniti, usekovati se; Teichsiche im fließenden Wasser, smerkove ribe oprati, opirati, oplakniti, oplakovati; f. auch Abäschern den Zucker udgl., openiti, peniti.

Abschleissen, v. a., die Kleider, oguliti, zguliti, obnositi; eine Mauer abschleifen, abreifen, podreti, podirati zid; abgeschließenes Tuch, oguljeno sukno; abgeschließenes Kleid, auch lozna, polosana obleka.

Abschlendern, v. n., odkoracati, proc koracati, odgambati, odbendati, odsvedrati, vleči se.

Abschlekenfern, v. a., den Keth, odsterkniti, odsterkati, otresti, otresati blato, stresti, stresati.

Abschleppen, v. a., odvleči, odvlačiti; die Schube (einheitig) abnüßen, čevlje pošvedrati, svedrati, pošepati, pošepavati, pokrevljati, popetati; sich abschleppen, v. r., navlačiti se.

Abschlepperin, die, odvlačulja.

Abschlendern, v. a., einen Stein, kamen zagnati, zalučati, lučati, vreči, metati, hititi, hitati s pračo, zadegati, degati s pračo.

Abschichten, v. a., glatt machen, ugladiti, uglajati, eladiti, olikati, olikavati, likati.

Abschließen, v. a., etwas Versperrtes, odkleniti, odklepati, opdeti, odpenjati; zufchließen, zakleniti, zaklepati, zapreti, zapirati; die Feder an einem Schleife, zmét, f., nach V. pero spustiti, spušćati; die Rechnung, stevilho, štev, (račun, rajtengo) dokončati, dodelati, skleniti, sklepati; den Vertrag, pogoditi se, pogodbo narediti, narejati, dogovoriti, dogovarjati se; eine Arbeit, delo dokončati, doversiti; sich von der Welt, bežati od ljudi, se skriti pred svetam.

26

Abschlüpfen.

Abschlüpfen, v. n., zmuzniti, smukniti, spolzniti.

Abschlüpfung, die, nach V. zmuzek, spolzek.

Abschlürfen, v. a., odserkniti, odserkati, serkati od —, odemerkniti, odsrebati; alles abschlürfen, poserkati, posrebati.

Abschlürfung, die, odserk, poserk.

Abschluß, der, sklep, dogon, dokončava, dołganje, doveršek, doveršenje; Ende, konec.

Abschmack, der, einer Speise, plevkost, nečnost, neslast, neslaj.

Abschmälern, v. a., zóžiti, óžiti, umanjšati, umanjševati.

Abschmaußen, v. a., einem fein Vermügen, premoženje komu pojesti, pojedati; objesti, objedati koga; sich abschmaußen, v. r., najesti se; v. n., den Schmäus beenden, odjesti.

Abschmecken, v. a., poznati po pokusu.

Abschmückend, part., neslan, plevek, neslasen; kar nima slasti, brez slaja, slasti.

Abschmeicheln, v. a., izlizati, izlizovati, izlisičiti iz koga kaj, izmamiti, izsladkati iz koga kaj; s prilizovanjem iz koga kaj spraviti, spravljati.

Abschmeißen, v. a., proč butiti, butati, odbutiti, odbutati; odpahniti. odpahati; oddegati, degati, (proč) tresčiti, tresiti, telebiti.

Abschmelzen, v. a., durch Schmelzen abschbern, odtopiti, odtapljati; geherig schmelzen, stopiti, raztopiti, raztapljati, raztaliti; Butter abschmelzen, srovo maslo stopiti, topiti; skuhati, kuhati; die Schmelzbutter, kuhano maslo, auch maslo schlechtweg; v. n., odtopiti se. odtapljati se; odtajati se, stopiti se, topiti se.

Abschmieden, v. a., durch Schmieden absondern, odkovati, odkovavati; fertig schmieden, skovati, kovati.

Abschmieren, v. a., die Mäder, namazati, mazati; nachlässig schreiben, nacečkati, ceckati; einen abschmieren, namazati, mazati koga (z leskovo mastjo); v. n., die Ziefel schmieren ab, umazati, mazati se.

Abschmucken, v. a., umazati, mazati; ich bin ganz abgeschmuckt, ves sim udelan.

Abschmallen, v. a., odpeti, odpenjati; zodkopčati; nach V. auch odkopčati, razkopcati, razkopčevati.

Abschnappen, v. n., odsklempniti, odsklempati, šklenfniti, zahlopniti; v. a., spustiti, spuseati, spušati. odpeti, odpenjati.

Abschnäuzen, v. a., das Licht, uterniti, utrinjati, usekniti, usekovati luc.

Abschneiden, v. a., (mit dem Messer), odrežati, odrezovati, prirezati, prirezovati; das Gras mit der Senje, odkositi, pokositi, kositi, travo, auch poseći, seći travo; das Getreide mit der Ziehl, odžeti, požeti, žeti zito; die Mägel, obrezati, obrezovati, rezati nohe; mit der Schere, odstrici, striči; einen Steck bei der Wurzel abschneiden, pri polti odrezati, odrezovati; einem die Erhe, opravljati koga, obrekovati koga; das Wais-

Abschreiben.

se einem, vodo vzeti, jemati, odpeljati, odpeljevati; die Erze schneiden sich ab, jama stisne, pride na poleg, jama stiska, gre na poleg; Lebenemittel abschneiden dem Feinde, hrano, živež ustaviti, ustavljati sovravniku; die Hoffnung abschneiden, upanje vzeti, jemati; den Weg abschneiden, pot prestreci, preslediti, pot prekositi, zapreti, zapirati komu; eine feintliche Truppe, zajeti, zajemati, odrezati, odrezovati; v. n., s. Abschessen.

Abschneiden, das, odrez, odrezovanje.

Abschneidseil, s. Abschnitzeil.

Abschneien, v. n., es hat abgeschneit, nehalo je mesti; snez je nehal.

Abschnehlen, v. a., hersni, odhersni, hersati, odbersati; v. n., odskočiti, uskočiti, siniti.

Abschnitt, der, die Handlung des Abschneiden, odrez, odrezanje; was abgeschritten worren, odrezek, odrezina, odrez, f., odrezek, odrezina, otrek, odstrízek; am Kerhelz, zareza; in der Mathematik, Segment, krajie; die Gafur im Verfe, presek, prereza; serb., odmor; in einem Buche, odloček, razdelek.

Abschnitzel, das, odseček, odrezki, odstrizki, ostruži f. pl., rezina, rezje; von den Weinreben auch rozje; beim Kist, kerhelj; beim Hehl, terska.

Abschnitzeln, Abschnitzen, v. a., odrezljati, rezljati; eine Figur, podobo izrezati, zrezovati; zdelati, zdelovati.

Abschnüren, v. a., odvezati, odvezovati, odpeti, odpenjati; nach V., odtvezati; mit der Schnur abmessen, zmeriti, meriti z vervico; eine Warze, bradovico spodvezati, spodvezovati, prevezati, prevezovati.

Abschöpfen, v. a., den Schaum, das Fett, posneti, posnemati pene, tolšeo, tošo odcrepati. nach V. auch odzajeti. odzajemati; abgeschöpste Milch, posneto mleko.

Abschuß, der, s. Abschäftsgebühr.

Abschrägen, v. a., zvežiti, zveževati.

Abschrägung, die, als Handlung, zveženje; schiehe Fläche, povežje.

Abschrammen, v. a., opraskati, odreti, odirati.

Abschranben, v. a., odviti, odvijati, previti, previjati, odvintati, odsukati.

Abschrecken, v. a., ostrašiti, strašiti: oplasiti, plašiti; fig., odverniti, odvracati; das Wild vom Felde, divjino ostrasiti, splasiti, spoditi, odgnati; in den Küchen, opariti, pariti, pokropiti, kropiti s kisam ali jesiham; zaevreti t. j. z vrelo zabelo obliči; cinem Geld, denar iz koga izžugati, izstrahovati; er ließ sich durch Hemmniisse abschrecken, opovir se je zhal.

Abschreckend, adj., ostrasiven; oplasiven; zum abschreckenden Betvivile, ljudem v strah in zgled; odvračevavni zgled.

Abschreckung, die, ustrašenje.

Abschreibgebühr, die, prepisnina.

Abschreiben, v. a., die dster abnügen, razpisati, razpisovati; pero skerhati, kerhati,

Abschreiber.

razpisati; sich die Finger, perste razpisati,
razpisovati; d. i. copiren, prepisati, prepi-
sovati; einem seine Schuld, dolg odpisati,
odpisovati; schriftlich abfagen, odpovedati,
odpovedovati s pismam, oder pismino;
eine Steuer abschreiben, odpisati, odpi-
sovati; ein Grundstück aus dem Grundbuch,
zbrisati, zhrisovati.

Abschreiber, der, Copist, prepisovavee; ab-
schreiberin, die, prepisovavka.

Abschreibung, die, prepis, prepisovanje; odpis.

Abschreien, v. a., mit Geschrei verkündigden,
razviti, razvijati; mit Geschrei abspre-
chen, odviti, odvijati; v. r., sich ab-
schreien, izvpiti se, zvekati se, razvekati
se, skričati, nakričati se, navekati se,
nadreti se, navpiti se.

Abschreiten, v. n., vom Wege, vom Vor-
haben, odstopiti, odstopiti; umakniti, umi-
kati se s poti; pobrati, pobirati se s poti;
v. a., d. i. mit Schritten abnessen, na stop-
nje, na korake zmeriti, meriti.

Abschrift, die, Copie, prepis, prepisek; ein Stück aus einem Buche, izpis, izpisek; vidimirte Abschrift, pověrjen prepis.

Abschriftlich, adj., prepisan, izpisan; adv., v prepisu.

Abschröpfen, v. a., das Getreide der Epi-
zen mit der Eichel berauben, prižeti, priži-
nati žito; mit der Senfe, prikositi, kositi;
mit der Scheere, pristriči, pristrigati; Je-
manden abschröpfen, d. i. ausfangen, izmolst
iz koga kaj; das Blut, kupice od. rogove
staviti (seig., po kupicah od. rogovih puščati).

Abschroke, die, Schrotmeißel, sekalce, se-
kalo.

Abschroten, v. a., in die Quere theilen durch
Schneiden, razrezati, razrezovati, rezati na
platice; durch Hauen, razklati, klati na
platice; ein Stück Eifen, železo odsekati,
odsekovati; ein Faß vom Wagen abschroten,
es hinab wälzen, zvaliti, valiti, zložiti, skla-
dati sod; das Bieh hat das Getreide abge-
schrotet, živina je popasla žito.

Abschultern, v. a., das Gewehr, djati, de-
vati (zdeti, zdevati) z rame, s pleč, oder
raz ramo.

Abschuppen, v. a., einen Fisch, oluskati, lu-
skati, oluskiniti, luskiniti, ostergati, ster-
gati ribo; v. r., oluščiti se, luščiti, lušiti
se.

Abschürfen, v. a., razdergniti hrasto.

Abschürzen, v. a., odpasati, odpasovati.

Abschuß, der, des Wassers, stermec, pad,
stok vode, padanje vode, odtečnost; des
Daches, plat strehe, stermina, sterma streha;
des Berges, reber, brežina, breg.

Abschüssig, adj., steil, sterm; mit geringer
Neigung, polóžin, nagnjen, brežen, napo-
ševen; adv., navdol; ein stark abschüssiges
Gebira, nach Jarn., plazovina.

Abschüssigkeit, die, stermota, stermost,
breznost, navdolnost.

Abschütteln, v. a., otresti, otresati, od-
makniti, otepsi, otepati; die Ermahnungen,

Abschwingen.

27

otresti, otresati se; das Joch, jarm stresti,
stresati, vreči, metati s sebe; Schuee von
den Bäumen, sneg ogrebsti, ogrebati; heftig
ten, pretresti, pretresati.

Abschütten, v. a., flüssige Gegenstände, od-
lii, odliivati, odtočiti, odtakati; trockene Ge-
genstände, odsuti, odsipati.

Abschützen, v. a., den Bach, die Bälge,
potok, mehove zatvoriti, zatvarjati; nur
zum Theile, pritvoriti, pritvarjati; ablassen
durch Aufziehung des Schubbretes, odtvoriti,
odtvarjati.

Abschwächen, v. a., oslabiti, slabiti; von
der Krankheit abgeschwächt, slab, oslabljen,
omedlen (od bolezni).

Abschwanken, v. n., odeineati, omahovaje
oditi.

Abschwären, v. n., der Nagel ist mir abge-
schworen, noht se mi je odgnojil.

Abschwärmen, v. n., der Bienenstock hat
abgeschwärmt, panj je odrojil; sich abschwär-
men, v. r., naklatiti se, narojiti se, zrojiti.

Abschwarten, v. a., die Haut, odmajiti, ma-
jiti, odlupiti, lupiti; den Fleck, otesati, ote-
savati, odreti, obžagati.

Abschwärzen, v. a., völlig schwarz machen,
očerniti, počerniti, černiti; v. n., der Hut
schwärt ab, klobuk černobo pušča, klobuk
ružavi.

Abschwanken, v. a., einem etwas, izblebetati,
iceiganiti, izčenčati iz koga kaj; etwas ab-
schwaken, blebetati od česa.

Abschwefeln, v. a., vom Schwefel befreien,
izleči žeplo iz česa, odžeplati, izžeple-
niti kaj; gebürig schwefelu, nažeplati, po-
žeplati, žeplati.

Abschweif, der, f. Abschweißung.

Abschweifen, v. a., abpühlen, splakniti,
splakovati, sprati, spirati; bei den Tischlern
frumm auschneiden, na krivo urezati, rezati,
sločiti; v. n., von der Zugend abschweifen,
od čednost zaiti, zahajati, zastraniti, za-
stranovati se.

Abschweißung, die, zastrana, zahod, odstop;
Abstecher, ovinek, zavinek.

Abschwelgen, v. r., er schwelgt sich ab, iz-
pija in izžira se.

Abschwemmen, v. a., Holz, splaviti, pla-
viti, auch gnati les; die Pferde, konje skópati,
okópati, kópati; der Plazregen schwemmte
die Felder ab, ploha je polje sprala, spirala;
das Glac abschwemmen, splakniti, oplakovati;
der Fluß schwemmt das Ufer ab, voda breg
terga, odnaša, auch melje, rijc.

Abschwenden, v. a., einen Wald, laz od. laze
narediti, narejati, delati, les izkerčiti, ker-
čiti, les pozgati, pozigati f. auch Verbrennen.

Abschwenken, v. a., odmahniti, odmahati;
sich abschwenken, v. r., umakniti, umikati,
se; oherniti, obračati se v stran.

Abschwimmen, v. n., odplavati. splavati,
anch odpluti, odplujem.

Abschwinden, v. a., usušiti se, sušiti se,
sahniti, usahovati, poginovati, zginjati, zgi-
novati.

Abschwingen, v. a., den Staub vom Tuche,

28

Abschwiegen.

strepati, trepati; zur Genüge, strepati sukno;
das Getreide, den Staub aus demfelben, iz-
plati, plati; sich abschwingen, v. r., sich vom
Pferde, zagnati, zaganjati se s konja, sko-
citi raz ed s konja.

Abschwiegen, sich, v. r., spotiti se. potiti se;
v. a., die Delle, dlako odstrojiti.

Abschwören, v. a., einen Aid, prisegati;
einen Arrthum, s prisego odpovedati, odpo-
vedovati se zmoti; etwas eitlich, s prisego
kaj utajiti, tajiti, odroci. odrekati.

Absegelein, v. n., odjadrati, odjadriti, po
vodi, na ladii se odpeljati, odpeljevati;
v. a., die Ziegel einziehen, razjadriti, raz-
jadrovati, jadra vkup potegniti, potegovati,
spotegniti, spotegovati.

Absehbar, adj., dogleden.

Absehen, v. a., d. i. hinweg, proč pogledati,
gledati, oči v stran oberniti, obračuti, ne
gledati česa; ich kann die Länge dieser Fläche
nicht abschalten, ne morem konca te planjave
od. tej planjavi dogledati; ne morem je
z očmi presči, premeriti; ich sehe nicht ab,
wobei das nühen soll, ne morem previditi,
čemu bode to; ne zumim se, kaj bode to,
pomagalo; ne vidim, čemu to; die Gelegen-
heit abschalten, na priložnost streči, paziti,
priložnost ugledati; d. i. nach etwas ziehen,
gledati, zreti, meriti na kaj; einem eine
Kunst abschalten, nauciti se česa gledaje ko-
ga, na kaj paziti, spaziti kaj; ich sehe Ze-
manden an den Augen oder Mienen ab, na
celu mu poznam, v očeh mu vidim, berem;
auf dich ist es abgesehen, tebi je namenjeno,
na te meri; ich weiß werauf es abgesehen
ist, vem kam to meri, kam pes taco moli;
abgesehen dawen, ne gledé na to, razun tega.

Absehen, das, nach obigen Bedeutungen, po-
stranski, pristranski pogled, pogledanje,
oziranje na —; dogled, sprevid, paženje; d. i.
tie Absicht, nakana, nakanjenje, namen; das
Vorsir beim Schießgewehr, muha; Diepter,
nach V., pozir. prezir.

Abseide, die, hodnična, hodna svila, žida*.

Abseifen, v. a., die Seife abpühlen, splak-
niti, splakovati, sprati, spirati míjlo.

Abseigern, v. a., zmeriti, meriti globokost
s svineam.

Abseichen, v. a., das Wasser von den Er-
sen, odeediti, odejati vodo, ocediti, ocejati
grah: d. i. durchseichen, precediti, precerjati.

Abssein, v. n., ne biti, deleč biti, pričujoč
ne biti, nevpricen biti.

Absseite, die, zadnja stran.

Abskeit, adj., vstranski, stranski.

Absfeits, v. a., na stran, v stran; d. i. ab-
gesundert, posebje, saksebi, saksebi.

Absfenden, v. a., poslati, posiljati, odpra-
viti, odpravljati.

Absender, der, posiljavec; Absenderin, die,
posiljavka.

Absendung, die, posiljanje, poslanje.

Absfengen, v. a., osmoditi, smoditi, opaliti,
popaliti, paliti, odeverkniti, oeverkniti, za-
verkniti; etwas weg, odsmoditi, odsmojati.

Absfieben.

Absfengung, die, osmoda.

Absfugen, v. a., herunterfenken, spustiti, spu-
scati, spušati (v globino); Weinstöcke, po-
grobati, grobati, grebeničiti, grebenice de-
lati, vlačenice saditi; im Bergbaue, zako-
pati, zakopavati se; die Maner sentt sich ab,
zid je kinknil.

Absfuker, der, grebenica, pozrebenica, gro-
benica, vlačenica.

Absententliste, der, imenik, spisek neprič-
jocih.

Abschuen, v. a., eine Last, odložiti, odlagati
težo, razpertati, zdeti, zdevati; das Gewehr,
pusko ustaviti, ustavljati, odstaviti, odstav-
ljati: austrinken, ohne abzusehen, na en du-
sek izpiti, izpijati, spiti, spijati; es wird
Schläge absehen, prepet bode, ne ho brez
tepeza, tolkli, udarili se homo, tu ho siha
pela: Waaren abschaken, blago oddati, odda-
jati, razprodati, razprodajati, specevati, iz-
vesti, prevesti; einen Beamten vom Dienste,
odstaviti, odstavljati od službe; einen Bauer
abschlagen, razkmetiti; die Zeiten im Schreiben,
v pisanji verste odstaviti, odstavljati; in
der Rede, oddahniti, oddihati se, prenehati,
prenehavati, premolkniti; das Pferd hat ihn
abgesetzt, konj ga je vergel; einen Bogen
in der Buchruckerei, pečo, polo do-
staviti; beim Glockengeläute abschlagen, preje-
njati, prejejunjevati, preglasiti, premolkniti,
premolkovati; für entwöhnen, odstaviti, od-
stavljati.

Abschkauf, das, odstavljeno tele.

Abschung, die, vom Amte, odstava, odstav-
ljenje; einer Last, odložitex, odložba, odl-
ganje; der Waare, razprodanje, razpro-
dajanje, razproraj, oddatev, pospečanje.

Absenfzen, sich, v. r., nastokati se.

Abschieln, v. a., požeti, požinjati; nach V.
auh poserpati.

Absicht, die, das Abschuen, gled, pogled; in
Absicht auf das, gledé na to; Intention,
namen, namenek, namemba, misel; serb.
namera; meine Absicht geht dahin, moja mi-
sel je, na to merim, misel me je; beab-
sichtigen, namérjam, namenil sim si; seine Ab-
sicht erreichen, svoj namen doseči, dosegati;
dies zu thun, war nicht meine Absicht, tega sto-
riti me ni bila volja, od. tega (si) nisim bil na-
menil storiti; in der Absicht —, da; gute
Abschüchten mit Demanden haben, dobro mislitи
za koga, hoteti komu; er hat Abschüchten auf
dieses Haus, na to hišo ima oko, na njo
meri, za to hišo se poganja, gleda po njej.

Absichtlich, adj., navlasčen, navlasen, pre-
mišljen; adv., s premislikam, premišljema;
absichtlich entgegen, navlasč. nalaš naukljub,
nasprot.

Absichtsloš, adv., brez namena.

Absičkern, v. n., nakapljati, kapljati, cur-
jati, pocejati se, nagrodljati se.

Absičerung, die, kapanje, nakapnina; f. auch
Tropfsstein.

Absieben, v. a., presejati, presevati, sejati;
mit dem Neuter, prerešetati, rešetati, pre-

Absfiedelu.

rehtati, rehtati*; auch ocinjati, obravnavati.

Absfiedeln, sich, v. r., preseliti se, seliti se
drugam.

Absjeden, v. a., einen Fisch, obariti, bariti
ribo, skuhati, kuhati: die Milch, mleko za-
vreti, vreti; die Farbe vom Tuche, harvo s
sukna izkuhati, kuhati; abgesotten, obarjen,
barjen.

Absingen, v. a., ein Lied, spéti, odpeti,
peti pesem; sich abfingen, v. r., spéti se.

Abjingung, die, petje, prepevanje.

Absjtern, v. n. f. Absjicern.

Abjizhen, v. n., odsesti, odsedati; vom Pferde,
stopiti, zjahati, sesti s konja; vom Wa-
gen, stopiti raz voz, z voza; v. r., sich durch
Sigen entkräften, nasedeti se, zasedeti se,
presedeti se; v. a., eine Schuld absjzen,
dolg odsedeti, odsedati, dolg z ječo pla-
cati.

Absold, der, zadnje plačilo.

Absolden, v. a., plaço in slovo dati, dajati.

Absolut, adj., an und für sich, naseben, sa-
mo na sebi, brezoziren, absoluten; unbe-
dingt, nepogojin; unbeschränkt, neutesnjen,
neomejen; abselute Stinmenmehrheit, nad-
polovična večina glasov; abseluter Herrscher,
samovladar, samovladnik; russ., samoderžec.

Absolution, die, odveza.

Absolutismus, der, samovladarstvo, neo-
mejena vlada, absolutizem*.

Absolutorium, das, über Rechnungen, ra-
cunsko odpravilo: Losprechung, odvezna
sodba; Abgangszugniß, splošno spričevalo,
odhodno spričevalo, odvezilo.

Absolviren, v. a., dognati šolo, izučiti se
kake reči; von Zünden, odvezati, odvezo-
vati.

Absolvirt, adj., izučen, izšolan.

Absonderbar, adj., ločljiv, odločljiv.

Absonderlich, als adj., f. Absonderbar; als
adv., s. Beonderbar*; eine absenderliche Mei-
nung, čudno menjenje, mnenje, čudna misel.

Absondern, v. a., odločiti, odločevati, lo-
citi, razločiti, oddeliti, oddeljevati; mit Aus-
wahl, odrati, odbirati; zwei Dinge von ein-
ander, razločiti, razločevati, lociti; abfrak-
biren, posebe misliti; ein Kind absoundern,
oddeliti, oddeljevati; sich absoundern, v. r.,
odločiti, odločevati se; von Schleimen aus
dem Körper, einer Wunde, skergati se, ker-
gati se.

Absonderung, die, odločitev, odločba, raz-
ločba.

Absonnig, adj., odsolnjen, zasolnjen, osol-
nji, osojin, osojnat, osojnast; liegt absennig,
leži na osojnem, v osojvi; ein absenniger
Art, osojina, osoje; nach L., osonj f.

Absorbiren, v. a., v se potegniti, potego-
vati, v se leči, popiti, piti; poserkati,
serkati; auch povžiti, navzeti, navzemati se
česa; absorbirende Mittel, serkavne zdra-
vila, sušivne sredstva.

Absorgen, sich, v. r., ich sorge mich ab,
skerbi me tarejo, pritiskajo.

Abspalten, v. a., odcepiti, odklati; einen

Absprechen.

29

Aweig, odkrehniti, odkrehovati; odčehniti,
odčehavati; sich abspalten, v. r., odcepiti se,
odkerhniti se, odkerhovati se.

Abspänen, v. a., ein Kind, otroka odstaviti,
odstavljati, odvaditi, odvajati, auch oddojci.

Abspänling, der, odstavljenck, odstaveck.

Abspannen, v. a., das Angespannte losma-
chen, odjenjati, odjenjevati, napustiti, na-
pusčati, odpeti, odpenjati; die Pferde, konje
spreči, spregati; die Ochsen, izkleniti, iz-
klepati, spreči, spregati; den Hahn, spro-
žiti; die Kräfte, den Geist, oslabiti, zhe-
gati, presiliti se; abgespannt, zhegan.

Abspannung, die, der Pferde, sprega, spre-
ganje; der Kräfte, oslahljenje, zbeg, zhe-
ganje.

Abspänstig, adj., ich mache abspänstig, od-
verniti, odvračati, odvabiti, odvabljevati;
ich bin abspänstig, odvernjen sim; f. Abgeneigt.

Absparen, v. a., pritergati, pritergovati si,
priskopovati, prihraniti, prihranovati si,
privarovati si kaj; f. Abbrechen.

Abspeisen, v. a., Demanden abspeisen, na-
siti koga, jesti dati, dajati komu, na-
сти, nakermiti, napičati (beim Weich); einen
mit eitten Verprechungen abspeisen, s praz-
nim obetanjem, s prazno žlico napitati, pi-
tati; einen abspeisen, (z) gerdo odpraviti,
odpravljati; v. n., allg. odjesti; in der Früh,
odkositi; zu Mittag, odjuzinati; Nachmit
tags, odmaliciem; des Abends, odvečerjati.

Absperren, v. a., zapreti, zapirati; Jeman-
den in, dunkler Jelle, zapreti v temnico.

Absperrschränken, der, ograja, zavora.

Abspiegeln, v. a. und r., der Fluß spiegelt
die Wolken ab, v reki se vidijo, se upodo-
bujejo oblaki; sich abspiegeln, nagledati se
v zerkalu.

Abspiclen, v. a., odigrati, doigrati, dokon-
čati igro; v. r., naigrati se; auf einem In-
strument, nagosti se; v. a., ein Stück, od-
gosti; sich die Finger abspicelen, ožuliti si
perste z igranjem, obigrati jih.

Abspindeln, v. a., z vretena zmotati, od-
motati, odmotavati, motati; odviti, raz-
viti, odvijati, odsukati, sneti.

Abspinnen, v. a., spresti, presti; alles zu
Ende spinnen, popresti; eine Schuld abspin-
nen, odpresti, odpredati dolg.

Abspizhen, v. a., d. i. mit einer Spige ab-
hanen, odspikljati, spikljati, odpikljati,
pikljati; der Spige herauffen, stumpati,
tumpati, otópiti; der Spige herauffen, und
vertical oder horizontal glatt absinften, pri-
celiti, celiti; irig machen, ošpičiti, špi-
citi; serb., zasiljiti, von siljak, die Spige.

Absplittern, v. a., zdrobiti, drobiti, od-
skerbiti, odcépkati, raztesljati; v. n. od v.,
oddrobiti se, drobiti se; der Stein splittert
sich ab, kamen se drobi, se melje.

Abspötteln, v. a., posmehovanjem od-
verniti, odvračati od česa.

Abspotten, f. Auspotten.

Absprechen, v. a., odreči, odrekovati; ge-
richtlich, s sodbo odreči, obbiti, odsoditi;
einem Kranken das Leben, življenje odpo-

30

Absprecherisch,

vedati; reči, da bolnik ne ho preholel, ob-
opati nad bolnikam; einem Verbrecher das
Leben, obsoditi, obsojevati hudodelnika k
smerti; einem alle Hoffnung, vzeti, jemati
ves up; v. n., absprechen über etwas, izreči,
izrekovati sodbo zastran cesa; darüber ist
schon in 1. Aukanz abgesprochen, ta reč je
že razsojena von 1. stopnji; er wricht über
alles ab, zna, derzne si vse razsojevati.

Absprecherisch, adj., soděen.

Abspreizen, v. a., podpreti, podpirati.

Absprengen, v. a., odlomiti, odlamljati.
odkrušiti, odkerhniti, kamnje lomiti, raz-
gnati, razganjati; v. n., odleteti, zdirjati.

Abspriessen, f. Absprossen, Entspriessen,
Abstammen.

Abspringen, v. n., odskociti, odskakovati;
von Jemands Partbei, odstopiti, odstopati,
ustopiti, ustopati, odpasti; vom Wagen, z
voza, auch raz voz skociti, skakati; die
Art springt vom Aste ab, sekira od veje
odleta, odletuje; sich ablejen, odpčiti; die
Saite ist abgesprungen, struna je pócila;
abspringen von der Meinung, uskociti, uska-
kovati, premisliti se od. si; sich abpringen,
v. r., naskakati se.

Absprizhen, v. a., poškropiti, oskropiti, o-
skropljati; v. n., šterkniti, šterkati.

Absprossen, v. n., izvirati, rojen biti, ka-
ciga rodu biti, izhajati; f. Abstammen.

Absprüfling, der, f. Abkömmling; von
Bäumen, odrasek, odrastek, odraslek.

Absprung, der, odskok, odskocenje; das
abgesprungene Dina, odskoček; von der
Meinung, uskok, odstop, premislik; das ist
ein großer Absprung, to je velik razloček;
Absprung der Art, odlet sekire, n. p., vsak
odlet sekire zaboli.

Absprungswinkel, der, odskocni vogel,
kot.

Abspulen, v. a., von der Spule, odmotati,
zmotati, motati; große Spulen auf kleinere,
zmotati, sesukati, sukati.

Abspufer, der, motač, sukač; Abspuferin,
die, motavka, sukavka.

Abspüllen, v. a., etwas weg, oplakniti, opla-
kovati, poplakniti, splakniti; das Gefäß,
oplakniti, oplakovati; das Wasser hat die
Berge, das Ufer abgespült, voda je breg po-
snela, bezrezala, objedla, omlela, podmlela;
das Abgespülte, oplak, splak, odmelj, pod-
melj.

Abspülicht, das, pomije pl., oplaka.

Abstählen, v. a., zjekleniti, jekleniti, oka-
liti, kaliti; ein abgestählter Mensch, jeklen
človek, terden kot jeklo.

Abstamm, f. Abstammung.

Abstammeln, v. a., odjeeljati, zjeeljati n.
p., pesem.

Abstammen, v. n., rojen biti od koga, biti
iz rodu; er stammt von Königen ab, kr-
ljeviga rodu je; ich stamme ab von —, moj
rod je od —; izvirati, izhajati; dieses Wort
stammt von keinem andern ab, ta beseda ne
izvira iz nobene druge.

Abstammen, v. a., einen Bann, posekati,

Abstechen.

posekovati, sekati drevo, povaliti, podreti
drevo.

Abstammling, der, odrodee, mlajsi. zarojenee.

Abstammung, die, rod, pleme, izvir; eheliche,
zakonski rod; Inbegriff der Abstämmlinge,
zarod, mlajsi pl.; des Wertes, izviranje,
izvir.

Abstämpeln, f. Abstempeln.

Abstampfen, v. a., durch Stampfen absen-
dern, odphati, phati (nicht pahati); dadurch
abnügen, izphati; gebörig stampfen, sophati,
obdelati; vollenden das Stampfen, dophati.

Abstand, der, der Entfernung nach, narazje,
dalečina, daljava, dalja; als Unterschied,
razloček; vom Rechte, odstop od pravice.

Abständer, der, suhal f., susica, suhlica.

Abständig, adj., usahnjen, suh; abständig
werden, usahniti, sahniti.

Abstandswinkel, der, osojni vogel, kot.

Abstapeln, v. a., razložiti, razlagati derva.

Abstatten, v. a., eine Tochter, für ausstatten,
odpraviti, odpravljati hörer; Unkosten usw,
plačati, verniti, vraćati; die Gebühren, dav-
ke opraviti. opravljati; ein Zeugniß, spri-
cati, pričevati, za pričo biti, pričevanje
dati, dajati; die legte Ehe, pogrebste, po-
grebati, pokopati, pokopavati, za pogrebam
iti: Dank, zahvaliti, hvaliti, zahvaljevati se,
hvalo dati, dajati, auch zahvaliti koga za kaj;
Gruß von einem, pozdravljenje od koga
opraviti, opravljati; einen Besuch, obiskati,
obiskovati, priti pogledat; einen Bericht
(Rapport) abstatten, poročiti, poročati, po-
ročilo dati, poslati; einen Glückwunsch, srečo
vosčiti, vositi komu.

Abstattung, die, nach obigen Bedeutungen,
odprava, poverjenje, povraćilo, oprava,
pršćanje, pricanje, pokop, pogreb, zahvala.

Abstanb, der, prah.

Abstänben, v. a., den Tisch, prah zmesti,
omesti, zmetati z mize.izo zmesti, spra-
siti: den Rock, stepsti, stepati suknjo.

Abstänber, der, omelo.

Abstänpen, v. a., prestepsi, prestepati, osvi-
gati, oseskati, seskati, osibati, sibati, opa-
licati.

Abstechen, v. a., den Gegner vom Pferde.
sovražnika raz konja suniti, sovati, dregniti,
dregati, pahniti, pahati, zvaliti s konja; ein
Fuder Hen mit der Gabel, seno zmetati, zme-
tovati; ein Thier, zaklati, klati, zabosti, bosti,
paro vzeti; den Rausen, rušo, rusino od-
rezati. rezati; einem Thiere die Rehle, gol-
tanec prerezati, rezati; d. i. einen im Ste-
chen übertreffen, prekositi koga v vtikanji
ali vbadanjii; im Kartenspiel, s kvarto po-
biti, pobijati, prebiti, prebijati; im Schei-
benzießen, prestreliti komu; den Terf, soto
rezati; den Sumpf, grez, mlakužo odko-
pati, odkopavati; Wasser abstechen, odpe-
jati, odpeljevati vodo: abstechen den Weim,
f. Abzapfen; geschmolzenes Erz im Hochsen,
prebosti, prebadati: die Lësche abstechen,
prasko ogrebati; ein Gemälde, podobo sčer-
tati, čertati; ein Muster bei Mätherinen, na-

Absteheisen.

31

bosti, nabadati podobo; einen Plag zu einem
Hause, seliše, naseliše začertati, čertati;
v. n.. Dieses sticht schlecht ab gegen Jenes,
to se slabo kléma, vjéma z unim; diese Farbe
sticht gegen jene ab, ta barva se ne prilega
uni; diese Farbe sticht gut ab, dobro se poda,
podaje; dieser Mann sticht weit ab von jenem,
ta topi uniga.

Absteheisen, das, dleto.

Abstechen, das, f. Abstich, Contrast.

Abstecher, der, ovinek, zavinek; einen Ab-
stecher machen, ovinek narediti, zaviti jo v
kak kraj.

Abstecken, v. a., abhästeln, odpeti, odpenjati;
einen Garten, vert obtakniti, obtikati; Fer-
feln, für entwöhnen, odstaviti, odstavljati;
sie abgesondert stecken, v koč mladiče vtak-
niti, vikati.

Abstehen, v. n., entfernt sein, proč stati,
aranzen stati; du flecht zu weit ab, predelec
stojis; von etwas abstehen, ablassen, odje-
njati, odnehati, odstopiti, odstopati od česa;
abstehen von der Klage, odstopiti od tožhe,
popustiti tožho; vom Kaufe, umakniti se,
umikati se, skujati se, odstopiti; von seinem
Rechte abstehen, odreči, odrekovati se pravice;
der Wein ist abgestanden, vino se je skazilo,
prekucnilo; abgestandener Wein, zavrelica,
kavbin, žgalivec, poteglica; warte, daß das
Wasser abstehen, čakaj, da se voda toenti;
das Wieh, živina je padila, cerknila, pocer-
kala, pogagala, parnila, pocepala; živina
dohaja, gine, poginja, po živini je; alles
Wieh ist abgestanden, živina je popadala, do-
sla; der Baum, drevo je usahnilo, se je
posušilo; abgestandener Baum, suhal, sušica,
suhliea; der Fisch, riba je zadihnila, pogi-
nila, cerknila; abgestandener Fisch, mertva,
cerknjena riba; die Bienen sind abgestanden,
bčele so pomerle, panj je umerl; v. r., sich
abstehen, sich müde stehen, nastati se; v. a.,
eine Sache, odstopiti, prepustiti komu reč.

Abstecher, f. Cedent.

Abstehlen, v. a., ukrasti, krasti; eine Klein-
gkeit, zmakniti, zmikati; verstohlenere Weise
ablernen, komu delo ukrasti, skrivaj se na-
čiti od koga.

Abstehung, die, odstop.

Abstehungserklärung, die, izrečenje od-
stopa, odstopno naznanilo.

Absteisen, v. a., okrepčati, krepcati, neukretno narediti, narejati; im Banwesen, podpreti, podpirati; v. n., okreniti, oterpniti, premreti.

Absteigen, v. a., doli stopiti, stopati; zlesti; einfchren, ostati, ostajati pri kom, v kaki hiši; im tiefen U. K. auch navratiti se; absteigende Linie, zarod, navdolna versta.

Absteigecuartier, das, ostajalisče, ostajališe, ostaja, ostajavnica; Nachtquartier, prenočiše, prenočiše.

Absteiger, f. Abstecher.

Absteinen, v. a., mit Gränzsteinen versehen,
kamne, mejnike postviti, postavljati, nach
V. auch omejničiti, mejničiti.

Abstellen, v. a., entfernen von etwas, od-

staviti, odstavljati, odmakniti, odmikati;
einen Gebrauch, navado ovreči, odpraviti,
odpravljati, bei sich, opustiti, opuščati; zum
Militär abstellen, v vojake (v žold, v sol-
date), v vojaštvo dati, dajati.

Abstellung, die, odprava; zum Militär, od-
daja, dajanje v vojake.

Abstemmen, v. n., odbiti, odbijati z dletam.

Abstempeln, v. a., ostemplati, stemplati,*
nach V. opečatiti, pečatiti, böhm. kolkovati.

Absteppen, v. a., oštepati, štepati. *

Absterben, v. n., umreti, odmreti, mreti,
umirati; früh absterben, spesniti se; von
Ostiedern, oterpniti, premreti, premirati, oder-
veneti, derveneti, obleseneti; ein abgestorbenes
Glied, mertev ud; abgestorbene Hände, pre-
merte roke; mir sind die Füße wie abge-
storben, noge so mi oterpnele, da jih skorej
ne čutim; sonst, poginiti, ugasniti; von Pflan-
zen, usahniti, sahniti, posušiti se; dieses Haus
ist schon längst abgestorben, ta rod je že
davno pomerl; der Welt absterben, svetu od-
mreti, svetu se opovedati, slovo dati.

Absterben, das, smert, odmertje; vor mei-
nem Absterben, pred mojo smertjo, preden
umerjem.

Absteuer, die, odkupščina, odkupšina, odhodnina.

Absteuern, v. n. u. a., das Schiff, odkor-
maniti, kormaniti, odkermiti.

Abstich, der, nach einem Auster, posnetek,
vreza; Contrast, nasprotek, različje.

Absticheln, v. a., Jemand, pikati koga.

Abstiften, v. a., razseliti, razseljevati, razkmetiti, razkmetovati koga.

Abstiftung, die, razseljenje.

Abstimmen, v. n., votiren, glasovati, svoj
glas oddati, oddajati, nach V., voliti; an-
derer Meinung sein, drugači meniti, voliti,
druge misli biti; die Töne stimmen ab,
glasi so napak, glasi se ne vjemajo, gla-
sovi niso vbrani, ne doně vstreženo, ne
vstregajo se; v. a., ein Instrument, vbrati,
vbivati; Jemand abstimmen, f. Ueberstimmen.

Abstimmig, adj., inoglasen.

Abstimmung, die, eines Instrumentes, vbira-
ranje, Stimmigebung, glasovanje.

Abstinenz, f. Enthaltsfamkeit.

Abstöbern, v. Abstäuben.

Abstocken, v. a., f. Ablegen; einen Schwarm
abstocken, ogrebsti, ogrehati bčele v panj;
v. n., odniti od debla.

Abstöhnen, sich, v. r., najčati se, zječati se.

Abstoppeln, v. a., pabirkovati, odsterniščiti,
odsternišiti, sternišče pokositi.

Abstoßen, v. a., mit einem Stoße absondern,
odbiti, odbijati, odsuniti, odsovati, odpah
niti; herabstossen, pahniti, pahati, poriniti,
porivati s kake reci; er wird sich schon die
Hörner abstossen, omuliti mu hodo rogovile,
ugnal se ho, norci se mu hodo oskutili;
f. auch Ablaufen; die Angst will mir das
Herz abstossen, težava mi serce terga, težava
mi hoče serce utergati; bei den Tischlern,
posneti, posnemati; den Kahu vom Ufer,
odriniti, odrivati; ein Kalb, odstaviti, od-

32

Abstofend.

stavljati, od sesca djati. devati; die Bienen, podreti, podirati čele; eine Schuld, pobiti, pobijati, odpraviti, odpravljati, odriniti, odrivati dolg; Waren, speciati, specēvati; c. r., das Kleid hat sich abgestoßen, oblačilo se je ogulilo. odergnilo, ubilo.

Abstofend, adj., abstofende Kraft, odrivna moć, odbojna moć; abstofendes Benehmen haben, biti odurniga obnašanja, s svojim obnašanjem ljudi odganjati.

Abstofmeister, das, stergon, strugač.

Abstofżung, die, obванje, odhoj, driv.

Abstofungse, odbojen, odriven.

Abstottern, v. a., odjecljati.

Abstract, adj., posnét, abstrakten *; abstracte Begriffe, posneti, abstraktni zapopadki; er spricht zu abstract, govori previsoko, težko razumljiv govor.

Abstraction, die, Handlung des Abstrahirens, posnemanje, odločenje, abstrahiranje; abstrakcia.

Abstractionsvermögen, das, posnemavna moć.

Abstrafen, v. a., pokazniti, kazniti, kaznovati, strahovati, gem. postrafati, štrafati *, pokažigati, kažigati *; mit Worten, okregati, kregati, pokarati, karati; mit der Nuthe, pretepsi, pretepati, tepsti.

Abstrafung, die, kaznjenje, štrafanje *.

Abstrahiren, v. a., posneti, posnemati, abstrahirati, nach V. posebati; von etwas absehen, ne gledati na kaj. pustiti kaj; abstrahiren wir hievon, pustimo to.

Abstrahl, der, odsvit.

Abstrahlen, v. n., odsijjati.

Abstrebtvirkraft, j. Centrifugalkraft.

Abstreben, v. n., izvijati se čemu, proc siliti.

Abstreichen, v. a., durch Streichen entfernen, odergniti, dergniti, ogladiti, zgladiti; das Getreide im Messen, poraziti, razati, raziti; posneti, posnemati; das Barbiermeister auf dem Lcker, pogladiti, gladiti, osmugati, smugati britev, britvo, nach V. auch povleči; ein Kind mit der Nuthe, našvigati, ohlistati, švigati, našeškati, šěskati, nazvižgati, našverkati; die Haare am Delle, odderzati, derzati dlako; v. n., sich ploßlich entfernen, smukniti, zmuzniti se proc; die Hedehte haben abgestrichen, šenke. šuke so nehale drestiti se.

Abstreifen, v. a., osmukati, smukati, omuliti, muliti; einem Thiere die Haut, odreti, dreti na meh; sich die Haut am Fuße, nogo si odreti; v. n., odbiti, odbijati se; v. r., abstreifen sich (von Schlangen), leviti se; die abgestreife (Schlangen-) Haut, lev, kačji lev.

Abstreiten, v. a., abrechten, spravdati, odpravdati, odpravdovati, s pravdo dobiti, dobivati; einem etwas streitig machen, ugovarjati, odrekovali; dieses Verdienst kann ihm Niemand abstreiten, te zasluge mu ne more nihče ugovarjati, spodbijati; einem den Vorzug, odreci, odrekovati komu predstvo; das lasse ich mir nicht abstreiten, v tem me nobeden ne pregovori. v tem se ne dam pregovoriti.

Absuchen.

Abstrich, der, raz, razenje, posnemanje; das Abgestrichene, posnetek, pena, žlindra.

Abstricken, v. a., durch Stricken (acu texere) eine Nadel leer machen, poplesti, popletati; das Stricken vollenden, doplesti; eine Schuld abstricken, dolg odplesti, odpletati, s pletenjem placati; vom Strick befreien einen Hund, odvezati, odvezovati.

Abstriegen, v. a., očesati, počesati, česati, oštreglati (ostrugljati), štreglati *.

Abströmen, v. a., das Holz, splaviti, plaviti, auch gnati les; die Zave stromt viel vom Ufer ab, Sava veliko brega jemlje, odnaša; v. a., der Fluß stromt ab, steift heftig, reka dere, bistro teče, vali se; das Schiff ist abgestromt, durch den Strom in der See abgetrieben, ladijo je eurek odgnal.

Abstroffen, v. a., im Vergbane, d. i. das Erz strossenweise gewinnen, oder abhauen, postat (rude) odkopati, odkopavati.

Abstruß, adj., temen, zavit.

Abstück, das, kosec, drobec.

Abstücken, Abstückeln, v. a., oddrobiti, oddrobovati.

Abstufen, v. a., das Erz stufenweise abhauen, nach V., odejokati, ejokati; stufenweise verschieden machen, podverstiti, podverstovati, v stopnje razdeliti, razdeljevati.

Abstufung, die, postopnost. stopnja, nach V. podverstenje; in allen Abstufungen, na vsaki stopnji.

Abstülpfen, v. a., den Haut, klobuk razvihati, razvihovati.

Abstumpfen, v. a., otumpiti, stumpati, tumpati, otumpiti, tumpiti, otópiti, zatópiti, skerhati; einem Stein die Scharfen Öfen, kamen okresati, kresati, omuliti, muliti; die Geisterräfte, oslabiti, zhebte; v. r., sich abstumpfen, otopiti se, otumpiti se; abgestumpft am Geiß, opokel, zhegan. top.

Abstumpfung, die, otopljenje, skerhanje.

Abstürmen, v. a., z naskokam dobiti, vzevi.

Absturz, der, prepad, propad, prevalent, pad; die jahre Seite des Verges, sterma stran; steiler Absturz, stermina, stermica.

Abstürzen, v. a., prekueniti, prekucovati, pahniti, pahati doli. zavaliti; ein Futer Rehlen, zverniti, zvracati; sich den Halß, pahniti, spahovati, zlomiti. zlamljati si vrat; den Deuel, odkriti, odkrivati, odvezniti; v. n., zverniti se, vdeti se. pasti, telebiti.

Abstutzen, v. a., mit dem Messer, prirezati, prirezovati; mit der Scheere, pristriči, pristrigati; mit der Art, prisekati, prisekovati; dem Pferde den Schweiß, oštuliti, šuliti, kusati, kebiti; ein abgestužter Schweiß, keha; mit der Senfe, prikositi, priseči, prisečem; einem Baumrost, osukati, prisukati, prisukniti, šukati hlod; ein Abgestužter, prirezanec, pristrizenee, keheca; ein abgestužter Baumrost, prišuknjenee.

Absuchen, v. a., suchen und abnehmen, ziskati, ziskovati; Nauyen, obrati, obrirati gosenice; geberig durchsuchen, preiskati, preiskovati.

Absud.

Abtreiben.

33

Absud, der, die Handlung des Absiedens, prekuhanje; das Abgesottene, ovrétek, oparek, obarek; ein eingefochter oder wiederholter Absud, prevrétek.

Absumpfen, v. a., sesušiti, sušiti grez, mocvirje.

Absurd, adj., nespameten, neumen, gerd; es ist akur, nima ne glave ne nog; absurde Wörter, neslane besede; j. Abgeschmacht, Ungereimt.

Absurdität, die, nespamel, nespametnost, semarija.

Absüßen, v. a., osladiti, sladiti; nehmats ed. ein wenig, posladiti, poslajati, poslajevati; die Stärke, splakniti, ocistiti, čistiti.

Abt, der, opat; des Abtes, opatov.

Abtakeln, s. Abspeisen.

Abtäfeln, v. a., mit Zafelwerken versehen, opaziti, pažiti, z desečamici obiti, obijati, vložiti, vlagati, obdeskati.

Abtakeln, v. a., das Schiff, die Schiffsteile abnehmen, razpraviti, razpravljati ladijo. vervi pobrati, pobirati, vervi spraviti. spravljati.

Abtatenelung, die, razprava ladije.

Abtanzen, v. a., die Schuhe, cevlje splesati, splesovati; einem etwas im Tanzen entziehen, odpleaten; es ist ihr der Kranz abgetanzt worden, vence je zaplesala; v. r., sich müde tanzen, splesati se, naplesati se.

Abtansch, s. Abtanschung.

Abtanschen, v. a., etwas einem, premenjati, premenjevati kaj, po zamenji kaj od koga dobiti.

Abtanschung, die, premena, mena, menja.

Abtei, die, opatija.

Abteipründe, die, opatovina.

Abteilich, adj., opatovsk, opask.

Abtenfen, v. a., bei den Bergleuten, nach F., zakopati, zakopavati se, v globino kopati.

Abthanen, v. n., otajati, n. tajati se; als v. a., die Sonne hat die Fenster abgethant, solne je otajalo, otalilo okna.

Abtheil, der, delščina, delšina, delež.

Abtheilen, v. a., oddeliti, razdeliti, razdeljevati, deliti; ein Zimmer, predeliti, predeljevati; die Haare am Kopfe, prečo, auch cesto narediti, lasc oprečati, prečati; den Raum im Getreidekasten, predal, pregrada; abtheilen, predale narediti, pregraditi, pregrajati; ein Feld mittelst eines Baunes, pregraditi; die Kinder, oddeliti, odpraviti otroke.

Abtheilung, die, die Handlung des Abtheilens, razdeljenje, oddeljenje, razdelitev, pregrajanje; ein Theil eines Ganzen, razdel, razdelek, del; Fach, predel, predál, pregrada; der Haare, preča, prečica, bei Männern auch cesta (cfr. böhm. cestka).

Abtheilungszählen, das, ločnik, ločaj.

Abthun, v. a., herab, djati, devati doli, zdeti, zdevati, oddjati, oddevati, odložiti, odlagati; einen Streit, poravnati, poravnavati prepir; eine Schuld, odpraviti, odpravljati, odriniti, odrivati dolg; den Unflath an einer Sache, osnažiti, snažiti; einen Verbrecher abthun, življenje vzeti, ob življenje djati; serb.

pogubiti; ein Hußn abthun, zaklati pisce. pise; beendigen, dokončati, dokončevati, konec biti; das ist abgethan, tega je konec einen Nißbranch abthun, odpraviti, odpravljati razvado; eine Gewerbetheit, opustiti, opuščati navado; eine Verlaffenchaft, odpraviti, odpravljati zapuščino.

Abthnung, die, der Verlaffenchaft, odprava zapuščine.

Abtiesen, s. Abtenfen.

Abtilgen, v. a., zatreti, zatirati; die Schul den, poplačati, poplačevati.

Aebtiffin, die, opatica, opatinja; der Aebtiffin, opatčin.

Abtoben, v. n., besser austoben, izdivjati, izrojiti, odrohnjati, odbnčati; vom Winde, potihniti, potihovati; vom Meere, poleči, polegati se.

Abtödten, v. a., die Begierden, zatreti, zatirati, ukrotiti, krotiti; v. r., sich, treti se, ukrotiti, krotiti se, mertviti se. zatirati se, uganjati se.

Abtödtung, die, zatrenje, ukrotenje, zatiranje, mertvenje, ukorjenje, taranje, trenje.

Abtrab, der, oddelek vojske.

Abtraben, v. n., fortgeben, odropotati. odpeketati; veradlich, er mußte leer abtraben, potepeno je šel, potepenim pismam so ga poslali, auch z dolgim nosam je odkrevljal.

Abtrag, der, einer Schuld, odpravljanje, odprava. plačilo, plaćanje, poplaćanje; in den Rechten für Erfag, odskodba, namestilo; Abtrag thun, s. Abbruch.

Abtragen, v. a., wegtragen, odnesti, odnasati; einen Berg, odnesti, odnašati, odkopati, razvaliti; eine Mauer, ein Gebäude, podreti, platirati, razrušiti; einen Bauarif auf das Gebäude, z narisa presnetni, posneti, povzeti, posnemati, presnemati, naris prenesti; die Speisen vom DFFE, z mize znositi, nositi, spraviti; eine Schuld, odpraviti, odpravljati dolg, poplačati, plačevati; ein Kleid völlig, obnositi, prenositi, zum Theile, ponositi; v. r., der Baum hat sich abgetragen, drevo se je unosilo, narodilo, izrodilo; sich selbst abtragen, d. i., sich Kojten verursachen, božati se, zrevati, revati se.

Abträglich, s. Nachtheilig.

Abtragung, die, odnašanje, odnos, podiranje, presnemanje, odprava.

Abträumen, v. a., napojiti, napajati.

Abtranern, s. Austranern, Abgrämen.

Abträufen, Abtraufen, v. a., odkapljati, kapljati od —.

Abtreiben, v. a., wegtreiben, odgnati, odganjati; gnati od —, odpoditi, odpojati, odtirati; bei den Bägern, nagnati; das Zugvieh, živinoe, preganjati; zaverniti, zavračati, vračati; das Geld, zlato ocistiti, čistiti; die Bienen, pregnati, preganjati bučele; mit Munch, prekaditi, prekajati; einen Wald, posekati, podreti gojzd; das Wieh, presiliti; die Leibesfrucht, odpraviti, odpravljati, auch pregnati, odgnati, zapraviti, zapravljati, splaviti, splav-

3

34

Abtreibung.

ljati; daher diese Abtreibung, zaprava, splav, splutek; ein abtreibendes Mittel, odganjalo:
v. n., das Schiff treibt ab, čoln (čeln) odnasa.

Abtreibung, die, odgon, vraćanje; des Goldes, čišćenje, čišenje; der Leibesfrucht, zaprava spočetka, odgnanje.

Abtreibungsmittel, das, Kindabtreibungsmittel, spaviljo.

Abtrennbar, adj., ločljiv.

Abtrennen, v. a., razločiti, odločiti, ločiti; das Zusammengenähte, odparati, razparati, odporjati, parati.

Abtreten, v. a., durch Treten abnügen, razhoditi, pohoditi, potaptati, poceptati, pemandrati; die Schuhe, posvedrati, pošepati, pokrevljati; einen Weg fest treten, pot uteviti, uhoditi, ugladiti; abgetretener Steig, uglajena steza; im Schnee, uglajena gaz; den Thon bei Töpfern, glino stlačiti, tlaciti; die Hirse, proso ometi, meti, versiti; frisch gefallenen Schnee abtreten, pogaziti, gaziti; einem fein Recht, komu pravico prepustiti, prepušćati, odstopiti, odstopati (serb., ustupiti); v. n., von der Zhanbühne des Lebens, iti s tega sveta; von feinem Recht, odstopiti, odjenjati od svoje pravice; von einem, d. i., von seiner Parthei, odstopiti, odstopati; bei einem abtreten, ostati, ostajati pri kom, i. Einkehren.

Abtreter, f. Cedent.

Abtretung, die, razhojenje, uglajenje, prepusćenje, prepušenje, odstop; vom geschlefsenen Kauſe, razkup.

Abtretungs-, odstopin, izročin.

Abtretungsurtunde, die, odstopno pismo.

Abtretungsvertrag, der, odstopna pozodba.

Abtrieb, der, f. Abtreibung; Abtrieb dee Holzes, posekovanje, poseka.

Abtrieſen, v. a., es trift ab, odkaplaj, odkapa, kaplja od —, cedi, oceja se; voda, pot tece, curi od njega; dabei wird auch für mich etwas abtrieſen, tudi mene bo kaka mervica doletela.

Abtrift, die, paša, spašnik, pašnik; pravica po tujem pasti.

Abtrinken, v. n. odpiti, odpijati (z verha); eine Schuld, zapiti, zapijati dolg; einen abtrinken, d. i., im Trinken übertreffen, prepiti koga.

Abtritt, der, für Abtreten, odstop; vor einer Thür, prag, predurje; im Vergbaue, kleine Sike in den Schächten, počivalnica; zur Erleichterung des Leibes, zakotnik, zahod, skaret.* sekret, * potrebnjak, stranisec, stranise; was abgetreten worden, pohojeno, razhojeno.

Abtrittsliege, die, drokarica.*

Abtrocknen, v. a., posušiti; den Schweiß, pot obrisati, brisati; die Hände, roke obrisati, brisati, otreti, otirati; v. a., die Plattern sind abgetrocknet, koze so se posusile, so usahnile; d. i., sind abgetrocknet, abgefallen, so se odsusile, osušile.

Abtrommeln, v. a., odbobnati, z hohna-

Abwälzen.

njem oznanimi, oznanjati; die Bienen, preterkljati čebele.

Abtrompeten, v. a., odtrobiti, strobentati.

Abtröpfeln, Abtropsen, v. n., odkapljati, odkapati, kapati, curljati.

Abtrotzen, v. a., izsiliti komu kaj, prisiliti koga k čemu, z grozenjem, kljubovanjem koga k čemu nagnati, napeti.

Abtrumpfen, v. a., ostati, ostevati; er hat ihn tüchtig abgetrumpft, dobro mu jo je zasolit; im Spiele, (z atutam) pobiti, pobijati, potegniti.

Abtrünnig, adj., ločen, verolomen, nezvest; abtrünnig werden, ločiti se, odstopiti, odstopati (od vere), zneveriti se, znejeveriti se; abtrünnig machen, pregovoriti, pregovarjati, nagovarjati k odstopu, znejeveriti.

Abtrünnige, der, odstopnik, odpadnik; serb., odmetnik; Abtrünnige, die, odstopnica, odpadnica.

Abtrünnigkeit, die, odstop, odpad, verolomstvo.

Abtünchen, v. a., pobeliti, beliti.

Abtuschen, v. a., tušem * (kitajskim černilam) prevleči, osenčiti, osenčati, namalati, malati.

Abtwürde, die, opatstvo.

Abundanz, f. Ueberfluss.

Abnrtheilen, v. a., einem etwas, neiprosoditi komu česa, s sodbo odreči; entfeinden mit einem Endurtheile, razsoditi, razsojevati; einen aburtheilen, obsoditi, obsojevati, soditi koga.

Aburtheilung, die, obsodba, razsodba.

Aousive, adv., po razvadi, razvadno, po krivi, napeni rabi.

Aousn, i. Mitbrauch.

Abverdienen, v. a., einem etwas, zaslužiti, služiti kaj pri kom, od koga; durch Dienste bezahlen, izslužiti, odslužiti, z delam placati.

Abverhören, f. Verhören.

Abverkaufen, v. a., prodati, prodajati.

Abverlangen, i. Abfordern.

Abviieren, v. a., na stiri vogle delati, zdelovati, ocetiriti, cetiriti; ein abgevierter Mann, prebrisan, premeden človek.

Abviſiren, v. a., na oko zmeriti, meriti.

Abwachen, jich, v. r., oslabeti od čuvanja, budenja.

Abwachsen, f. Auswachsen.

Abwägen, v. a., zvagati, vagati, stehtati, tehtati: auf der Hand, potehtati, tehtati; ven einer gröſsern Menge, odvagati, odvagovati, auch odmeriti; seine Worte, pretehtati, pretehtovati besedne svoje; dem Geführe das Bret, družini kruh odvagati, odvagovati, vagati; alles geberig abwägen, vse dobro pretehtati, preudariti; f. auch Nefcelliren.

Abwägung, die, Abwägen, das, odvaganje, vaganje.

Abwalten, v. a., das Tuch, dovaljati, valjati.

Abwalzen, v. a., odvaljati.

Abwälzen, v. a., hinab, herab, zvaliti, va-

Abwandelbar.

liti doli; weg, odvaliti, odvaljevati; die Schuld
von sich, odvaliti od sebe krivnjo.

Abwandelbar, adj., declinabel, sklanjaven;
conjug., pregibljiv.

Abwandeln, v. a., nach Einigen, decliniren,
sklanjati; nach Andern, conjugiren, pregibati,
pregibovati; c. n., oditi, odhajati.

Abwandlung, die, sklanjanje, pregibanje,
pregib.

Abwanderu, v. n., iti po svetu, oditi, po-
dati se na pot.

Abwärmen, v. a., sogreti, zgreti, ugreti,
greti; ein wenig, pogreti.

Abwarnen, f. Abrathen.

Abwarten, v. a., čakati česa, pričakovati,
dočakovati koga oder česa; den Gottesdienst,
pri službi božji ostati, ostajati; den Gottes-
dienst prægen, pri službi božji streči; ein Ge-
schaft, skerbno opraviti, opravljati; man muß
abwarten, (als) e. n., treba je počakati; die
Sache will abgewartet sein, ta reč hoče biti
postrežena, ti reči se mora streči; einen
Kranken, postreči, streči bolniku; abwarten
das Aufhören des Regens, vedriti.

Abwarten, das, Abwartung, die, čakanje,
postrežba, oskerbovanje.

Abwärtš, adv., hinab, doli, navzdol, na-
dol, vzdol, pod se; russ., v niz; seitwärtš,
vstran, napošev, na strani; abwärtšs gelegen,
odročin, oddaljen; das Wasser nicht seit-
wärts ab, voda teče navzdol; Strem ab-
wärts, z vodo; serb., niz vodu.

Abwasschichten, das, umivalnikum, umivalnica.

Abwischen, v. a., weg, odmiti, odmivati,
odprati, odpirati; das Geschirr, posodo omiti,
pomiti, pomivati; die Leinwand, oprati, prati
platno; das Geicht, die Hände, umiti, umi-
vati; der Fluß wäscht ab, odpira, pere; der
Regen wäscht die Berge ab, dež gore spira;
eine Schande, sprati, zbrisati; v. r., sich,
umiti, umivati se.

Abwasschung, die, umitje, umivanje, pomi-
vanje.

Abwasschwasser, das, pomije.

Abwasser, v. a., geherzig wässern, namociti,
namakati, razmočiti (v vodi); vom Wasser
befreien, odliti, odlivati, odtočiti, odtakati
vodo; eine Wiese, vodo speljati, spustiti s
travnika, na suho djati senožet.

Abwatscheln, v. n., odgambati.

Abweben, v. a., das Weben vollenden, do-
tkati, potkati.

Abwechseln, v. a., menjati, premenjati,
zmenjati; einem ein Goldstück, zlat s kom
premenjati, premenjevati; die Zweisen, jedi
premenjati, premenjevati; mannigsach ma-
chen, zmnogoteriti, mnogoteriti; v. n., mit
jemand abwechseln, verstiti se, črediti se s
kom; wir wechseln ab, verstimo se, pre-
verstujemo se, čredimo se.

Abwechselnd, adj., premenjaven, menjajoč,
ein abwechselndes Glück, premenljiva sre-
ča; adv., premenjema, preverstovaje, ver-
stama.

Abwechselung, die, premenja, prememba,
preverstovanje, premenva, verstenje, čre-

Abweichungszirkelt.

35

denje, premenek; ohne Abwechselung, brez
premenka.

Abweg, der, odpotje, napčena pot; serb.,
stranputica; Umweg, ovinek; auf Abwege ge-
rathen, zaiti, stran pota iti; auf Abwege ge-
hen, stran pota iti, zahajati, zabresti, zahlo-
diti, na krive pota se podati; Abwege neb-
men, zaviti, zavijati, ovinek storiti, de-
lati od poti; Ausfucht, izvinek; du sucht
Abwege, iščes, išes uiti, uhajaš, izvinkov
išees; Verirrung, zmota.

Abwegsam, adj., odpotin, spotin, v zahod,
vstransk.

Abwegs, adv., s poti, s pota, stran pota.

Abwechen, v. a., der Wind wehset ab, weg,
ed, das Chit von den Bäumen herab, veter
odpihuje, otresa sadje.

Abwehr, die, bran, bramba, upor.

Abwehren, v. a., die Annäherung hindern,
ubraniti, braniti komu kaj, oder kam; va-
rovati v —, odverniti, odvračati, odgoniti,
odganjati, odbiti, odbijati; einem die Flie-
gen, koga muhan braniti; es ist nicht ab-
wehren, ni moć ubraniti; dem Uebel ab-
wehren, hudo odverniti, odvračati, odvra-
cevati.

Abwehrgraben, der, odvracavni, branivni
jarek.

Abwehrmittel, das, branilo.

Abweichen, v. a., (von weich), weich ma-
men, omečiti, razmočiti, mečiti, mehčati,
mehčati; v. n., weich werden, omečiti se,
mečiti se. omečati, mehčati se; vollkommen,
mečiti, zmečiti se; von Birnen, hruše
medé, so medne, mehke, so se zmedile;
Abweichen, (von Weichen), v. n., vom Wege
u. dgl., odstopiti, odstopati, odbegniti, od-
begati od poti, zgresiti, zgresevati pot;
odganiti, odgibati se, zaiti, zahajati, uklo-
niti se; in der Astronomie (declination),
odkloniti se, ustraniti se; bei der Magnet-
nadel, opletati, umikati se; im abgewich-
nen Jahre, lani, vlani; in abgewichener Nacht,
sinoči; im abgewichenen Monate, prejsnji
mesec, in abgewichener Woche, uni teden;
anders beschaffen sein, razločiti se, lociti
se, drugačin, inak biti; es wird mir an-
ters, inako se mi stori, dela; von der Mei-
nung eines Andern abweichen, druge misli
biti; die Schriftsteller weichen von einander
ab, pisavei se ne strinjajo, ne vjemajo, vsak
pisavec svojo terdi, pisavcam se ne vje-
ma, ne gre skup.

Abweichen, das, als Krankheit, leichtes, dersa,
svigla, heftigeres, hitrica, derečina, dri-
sta; ich habe es, goni me, dere me; bei
Thieren, heftiges Abweichen haben, ulijati
se, n. p., krava se ulija.

Abweichend, adj., razen, razlicin.

Abweichung, die, (von weich), omečenje,
mečenje; (von Weichen), odstop, uklon;
für Unterschied, razlocek; vom rechten Wege,
zgrešek praviga pota; Abweichung eines Ge-
stirnes, odklon, odstop.

Abweichungsinstrument, uklonek.

Abweichungszirkel, odklonno šestilo, obvod,

3*

36

Abweiden.

Abweiden, v. a., popasti, popašati, pomuliti, pojesti.

Abweidung, die, popasenje.

Abweisen, v. a., zmotati, odmotati, motati.

Abweinen, v. a., durch Weinen etwas erlangen, prijokati, prikremžiti, priemeriti, priplakati; ein Vergehen abweinen, objokati, objokovati greh; sich abweinen, v. r., zjokati, zjokovati se.

Abweisen, v. a., einen, pot komu pokazati, pokazovati; odgnati, odganjati, odpraviti, odpravljati koga; den Feind, odbiti, obdijati; eine Bitte, odreci, odrekovati, odbiti, odbijati, auch odpovedati, odpovedovati; nach V., potepeno pismo dati, dajati; ich bin abgewiesen, potepeno pismo sim dobil; abweisen eine Berufung, zaverniti prošnjo za prisojo; abweisen Jemanden mit der Klage, ne vzeti tožbe, zavreci tožbo.

Abweistich, adj., abweistlicher Bescheid, odrecin odlok, nepovoljni odgovor.

Abweisung, die, odprava, odrek, zaveržba.

Abweißen, v. a., pobeliti, heliti; v. n., die Wand weißt ab, zid beljavo pušća, zgubljaa.

Abweite, j. Entfernung.

Abweißung, die, beljenje, belja, helitev.

Abwelken, v. a., welk machen, oveliti, veliti; v. n., welk werden, zveniti, uveniti, veniti, usahniti, sahniti; auch susiti se; abgewelft, vel.

Abwelle, die, bei den Müllern, blazina, raki pt.

Abwendbar, adj., odvračljiv.

Abwenden, v. a., odverniti, odvracati; durch Werte, pregovoriti, pregovarjati od —; einen Hieb, odbiti, odbijati; die Augen, proč oberniti, obraćati; ein Unglück, odverniti;

Gott wende das von uns ab, Bog nas tega obvari, Bog nam to odverni, prevzdigni, prenesi; sich abwenden, v. r., oberniti, obraćati se proč, od, od koga.

Abwendig, adj., er ist ihn abwendig, ni mu na roko, ni naklonjen; abwendig machen, werten, j. Abspünftig.

Abwendung, die, odvracanje.

Abwerfen, v. a., hinab, doli vreci, doli metati; Lest u. dgl. mit einem andern dar nach gewoischen Körper, sklatiti, klatiti, odlučati; den Reiter, posaditi, n. p., konj ga je posadil: eine Brücke, most podreti, razdreti, razdirati; das noch abwerfen, stresti, strešati jarem; dieser Hant wirft viel ab, ta kupčija veliko nese, nosi, verže; v. n., kein Rich, das Werfen vollenden, ujaloviti se; der Hirsch wirft ab, rogove zgublja.

Abwesend, adj., nevpičen, nepričujoc, nenazoč; er ist abwesend, ni tukaj, ni za tukej, je drugej; die Abweysenden těnjen město begegen, těsti, kterih ni zraven (bilo), ki jih tukej ni, ki niso bili vpičo, ne morejo pricevati; ich bin vom Hauje abwesend, sim z dóma, nisim domá, men ni domá; mit den Sedanken, misli drugej imeti, nimam misel domá, misli okrog pasti, razmišljen biti; Geistesabwesend, zgubljen biti, iz uma biti.

Abwürfig.

Abwesenheit, die, nevpičnost, nepričujočnost, nenazočnost, oddaljenost; in seiner Abweisenheit, kadar ga ni bilo, in ihrer —, kadar jih ni bilo, dokler jih ni bilo; Abweisenheit des Geistes, zgubljenost.

Abwetten, v. a., durch Wetten erhalten, stavo dobiti, dobivati, privadljati si.

Abwettern, v. n., es hat abgewettert, izingomelo (se) je, grom ist potihnl.

Abwehen, v. a., odbrusiti, zbrusiti, odersati, odergniti, zderpaliti, oglodati; das Geltstück, durch das Hant haben, zlizati, zlizovati dnar; das Messer durch Wegen, odersati, zbrusiti nož; den Wegstein, zbrusiti brus; v. r., zlizati se, zbrusiti se, zdergniti se.

Abwichsen, v. a., navosčiti, povosčiti, voseiti, vositi; Schuhe, nasvitati, namazati, mazati, ocistiti, eistiti; Jemanden, namazati, nabiti koga.

Abwickeln, v. a., odviti, odvijati, odmotati, odmotavati.

Abwiegen, f. Abwägen.

Abwinde, die, motovilo.

Abwinden, v. a., zmotati, motati, zviti, viti.

Abwindig, adj., d. i., dem Winde nicht ausgesetzt, zatisin, zavetin; die abwindige Seite eines Diales, Abhanges, zatisje, zavetje.

Abwirken, c. a., die Hant, odreti, odirati kozo; den Dieig, ugnjesti, gugjesti testo; ein Tuch, stkati, natkati, eig, na statvah splesti; zu wirken aufhören, dodelati, zu weben, dotkati.

Abwirthschaften, v. a., er hat abgewirthschaftet, dokmetoval je, odkmetoval je, dogospodaril je, sie, odgospodinila; svoje je zagospodaril, zagospodinila.

Abwischen, v. a., obrisati, brisati, otreti, otirati; etwas weg, obrisati, odbrisovati, pobrisati.

Abwischtuch, das, brisavka, brisača, otirac, tirača, trača, obrisalo, otiralo.

Abwittern, f. Abwettern; v. a., durch den Geruch erforschen, zaslediti, oslediti, slediti koga, zaduhati, zavonjati, zavohati koga; v. n., der Kalf wittert ab, kruši se.

Abwizigen, v. a., zuriti, uriti, auch zučiti, zučevati.

Abwollen, v. a., ogoliti, goliti, ogavsati, gavsati.

Abwuchern, v. a., einem etwas, izzuliti, izžuriti iz koga kaj, ožuriti koga za kaj, po odertii dobiti.

Abwürdigen, v. a., ob vrednost pripraviti, pripravljati kaj, vrednost čemu vzeti, jemati, ponizati, pomanjsati; eine Münze, denar znižati, nižati.

Abwurf, der, das Abgewerfene, zmet, zverzek: Ertrag, dohodek.

Abwürfelu, v. a., prikostkati, privadljati, s kostkami pridobiti.

Abwürfig, adj., das ist ein abwürfiges Pferd, ta konj rad měče.

Abwürgen.

Abzug.

37

Abwürgen, v. a., zadaviti, daviti, zadusiti, nach M. auch zagerčiti; Alle abwürgen, vse podaviti, podušiti.

Abwürzen, v. a., dati, dajati disavo, dober duh, disavo primesiti, s kako disavo postupati.

Abwüthen, sich, v. r., razdivjati se, zdvjati se; aufhören zu wüthen nadivjati se.

Abzackern, v. a., odorati; einem Geld, izpleti iz koga denarje.

Abzahlen, v. a., plačati, plačevati; die Schulden, poplačati, splacati.

Abzahlung, die, splačanje, poplačanje.

Abzählen, v. a., weg, odsteti, odstevati; überzählen, presteti, prestevati, sosteti, sostevati; einem 5 Gulden abzählen, odsteti komu 5 goldinarjev.

Abzählen, die, odstevanje, prestevanje.

Abzahnen, v. n., das Kind hat abgezahnt, otroce je dobilo vse zobe.

Abzanken, v. a., einem etwas, izpričkati iz koga kaj, s pričkanjem, po prepiru kaj dobiti od koga; v. r., sich müde zanken, naskregati se, napričkati se.

Abzapsen, v. a., eine Flüssigkeit, spustiti, spusčati, odtočiti, odtakati, odecediti; den Wein, odcepiti, odtočiti, stočiti, stakati; das Blut, kri spustiti, puščati, pušati; einem abzapsen, zmolsti koga; den Unterthanen das Blut, kri spiti, piti.

Abzapsung, die, des Weines, odtakanje; des Blutes, pušcanje, pušanje.

Abzappeln, v. r., sich, nabereati se.

Abzfern, v. r., seefrati se, cefrati se.

Abzaubern, v. a., oddelati, oddelavati (narejeno ali zadelano).

Abzäumen, v. a., zuzdati, zberzdati, razuzdati, razuzdovati.

Abzäumen, v. a., ograditi, ograjati; graditi, pregraditi, pregrajati; einem ein Stück Ackers, kos njive odgraditi, odgrajati komu.

Abzäunnung, die, ograjanje, pregrajenje, odgrajanje.

Abzausen, v. a., razpuliti, razenkati, odpuliti.

Abzehen, s. Abtrinken.

Abzehenten, v. a., geken den Zehenten, desetino dati, dajati komu, oddesetiti koga; den Zehent absendern, podesetiti, desetiti.

Abzehren, v. a., eine Ferdernung durch Effen, dolg zajesti, zajedati, (und nach der verschiedenen Tageszeit, zakositi, zajuzinati, zavečerjati); eine Forderung durch Trinken, zapiti, zapijati; die Krankheit hat ihn abgezehrt, bolezen ga je vzela, usušila, zmedlila, zdelala; v. n., mager werden, shujsati, hujsati, auch hujsati se, zmedleti, mersaveti, mersav, gem., medel postati, postajati, hirati; abzehrende Krankheit, sahnjenje, hujšanje, susica, hiranje, jetika; abgezehrter Kieb, usušen život, shujsano, shirano, sćimženo telo, sama kost in koza; er zehrt bis zu einem Knochengerüste ab, smertno kosilo ga je ostalo.

Abzehrung, die, sahnjenje, hujšanje, sušica, jetika; bei Pflanzen, hir, zleg.

Abzeichen, das, znamuje.

Abzeichnen, v. a., oznamenovati, znamenovati, oznamujati, znamujati, narisati, nacertati, risati, certati.

Abzeichnung, die, oznamenovanje, risanje, certanje; das Bild, narisek, nacertek, posoba.

Abzerrern, v. a., odtergati, odtergovati, tergati, zdreti, zdirati.

Abzetteln, v. a., odsnovati, razsnovati.

Abziehen, v. a., binab, potegniti, potegovati doli; weg, odtegniti, odtegovati, proč potegniti, vleči; ein Thier, djati, devati iz kože, odreti, odirati; Hülsenfrüchte, oluščiti, lusčiti; den Braten, pecenko sneti, snemati; die Hand von einem, roko umakniti, umikati, zapustiti koga, pomoč odtegniti, odtegovati komu; das Gewehr, puško izbiti, izbijati, izhasati, razbasovati*; subtrahiren, odsteti, odstevati, odbiti, odbijati; einem an der Bezahlung, utergati, tergati, abtahiren, z. B., ziehen wir dayon ab, odkrenimo se od tega, pustimo to; einen von etwas, koga odverniti, odvračati, odpraviti, odpravljati; den Wein, das Bier, pretočiti, pretakati, presneti, presnemati; destilliren, žgati; im Obst und Weinban, s. Ablegen, Abjenken; in der Druckerei einen Probebogen, presneti, presnemati polo; das Schermejer, britev, britvo pogladiti, gladiti, posmukati, smukati, potegniti, potegovati, den Hut, odkriti, odkrivati se; den Ring, perstan sneti, snemati, stakniti; die Stiefel, sezuti, sezuvati; die Saiten, odviti strune; v. r., das Zuglich hat sich abgezogen, živina se je pretegnila; s. auch Zurückziehen, sich; v. n., der Feind ist abgezogen, sovražnik jo je potegnil, se je umaknil, je odrinil, se je proč podal; verächtl., se je pobral, pete je odnesel; verreisen, na pot se podati, odriniti; von der Wache, iti proč, oditi; der Knecht wird abziehen, hlapej pojde proč; leer abziehen, ne dobiti nícesar; mit Schaude, pohrati, pobirati se proč, potepeno iti; aus der W burnung, preseliti se, seliti se; abgezogener Begriff, s. Abstract.

Abziehmskel, der, etwa odtegovavna miška.

Abziehriemen, der, pogladivni jermen.

Abziehstein, der, osla.

Abziehen, v. a., nameriti, namérjati, meriti na kaj, nameniti kaj; s. Abzehen.

Abzimmern, v. a., otesati, otesavati, odtestati.

Abzirkeln, v. a., eine Figur, potobo zakroziti, okrožiti s sestilam (cirkelnam) zmetiti, pošestiliti; die Worte, besede malati, sostavljati, zacertati, zacertovati.

Abzittern, v. n., otresti se, otresati se.

Abzucht, die, pleme; montan., odvodnice (cevi); Wasserabzucht, vodnik.

Abzüchtigen, v. a., postrahovati, strahovati.

Abzug, der, s. Abziehen; aller Unfösten, odvzetje, odvzetek, odbitek vsih stroškov, po

38

Abzugsbrief.

odbitih stroških. odbivši vse stroske; des
Feindes, sovražnik odhod; ihn nehmen,
f. Abzichten; freier Abzug, prosti odhod; im
Rechnungswesen, odbitek; am Schießgewehre
(Abruch), jeziček, sprožaj; von den Bul-
tern beim Käsemachen, posnetek; der flüssi-
gen Körper, odtok; Abzug vom Erbtheil, od-
bitek od dedinskiga dela; in Abzug bringen,
odbiti, odbijati, politi, pobijati; das Wasser
hat keinen Abzug, voda se nima kam od-
tekati. nima odtoka; ohne Abzug zahlen,
brez uteržka. brez odbitka, brez uterganja
plačati.

Abzugsbrief, der, odhodno, odpravno pismo.

Abzugsgeld, f. Abschürtsgeld.

Abzugsgraben, der, prekopä. grapa.

Abzugskanal, der, povodnik.

Abzugsstellen, die, odbitni postavek, členek.

Abzugsgrede, die, govor na odhodu; eines
Geistlichen, zadnja pridiga.

Abzugsschmaus, der, odhodnja. odhodina.

Abzugszeit, die, čas odhoda.

Abzupfen, v. a., odpukati, pukati, odpuliti,
odkubsti, odkosmatiti; nach M., odpipati.

Abzwacken, v. a., einem etwas, odšipniti, od-
šipniti, odšćeniti, odšeniti, odšćipati, odšćipo-
vati; am Gelde, utergati, tergati na denarjih;
man hat mir hier etwas, dort etwas abge-
zwackt, so me tu nekaj, tam nekaj ušćipnili.
Abzwecken, v. n., dieses zweckt dahin ab, to
je tako namenjeno, na to meri, tje meri;
f. Abziehen.

Abzweckung, die, namen. namemba.

Abzwicken, v. a., odšćeniti, odšeniti. od-
šipniti, odšipniti, odšćipati. odšćipovati;
f. Abzwacken.

Abzwingen, v. a., izsiliti, izsilovati, iznu-
diti iz koga kaj. prisiliti. primorati, naviti
koga k čemu.

Acacie, f. Afazic.

Academic, f. Academie.

Acatholik, f. Athathlik.

Accent, der, Stlbenton, naglas. naglasek;
Redeton, povdarek; die Ausprachje, zavija-
nje; Quantität, dolgost; er hat den deutschen
Accent, po nemisko zavija.

Accentuation, f. Betonung.

Accentuiren, v. a., povdarjati. j. Betonen;
accentuirt, povdarjan.

Accept, das, eines Wechsels, vzetje menice.

Acceptabel, f. Annnehmlich.

Acceptant, der, vzetnik, prejemnik.

Acceptation, f. Accept.

Acceptiren, v. a., einen Wechsel, menico
vzeti. jemati.

Acces, der, Zutritt, pristop; der Anfall,
napad.

Accession, die, Beitritt, pristop. pridruženje; Anwachs, prirast.

Accessionsvertrag, der, pristopna pogodba.

Accessift, der, cakavec, akcesist; unter
Stutierenden, pristopnik, drujec.

Accessit, das, drugo darilo; nach V., drujstvo.

Accessjorisch, adj., pripadajoč.

Accesorium, das, pritiklina. pritična reč.
prirast.

Achsel.

Accidentsk, das, prigodek, nehistnost; plur.
Accidenttien, postranski dohodki, pripridki,
postransčina, postransina, postranski pri-
služek.

Accidental, adj., nehisten, naključin.

Accisamt, das, colnija *.

Accisant, der, dacii. colu * podveržen.

Accisbar, adj., dacii podveržen.

Accisic, die, als Verzehrungsfeuer, dac, dacija,
povzitnina, postrosnina; als Maarenstfeuer,
col *; sie auflegen, naložiti. nakladati dacijo;
nie einen, opraviti, opravljati dacijo, dacovati.

Acciseinnemher, der, dacar, dacijar.

Accisfrei, adj., prost dacije, cola *.

Accižefälle, das, dohodki od dacije, cola*.

Acclamation, die, der Zuruf, zaklic, zavpitje; einen durch Acclamation erwählen, z zavpitjem, z vpitjem izvoliti, voliti.

Acclimatisiren, v. a. u. r., udomačiti,
udomačevati kaj oder se, kraja privaditi,
privajati kaj, se.

Accomodation, f. Anpassung.

Accomodiren, sich, v. r., nach Jemand,
ravnati se po kom, pogoditi se.

Accompagniren, v. a., in der Musik, prilagati. pridevati komu. strezati, nach V. auch tovaršiti, družiti komu.

Accord, der, in der Musik, soglas. akord; ihn anstimmen, ubrati, ubirati; Vertrag, pogodba, pogoj.

Accordiren, v. a., Rechnungen accordiren,
poravnati, poravnavati, pobotati; gestatten,
dovoliti. dovoljevati; in der Musik, soglas-
siti, priglasiti, priglasovati; v. n., einflin-
gen in der Musik, soglasiti, vjemati se,
vstregati se; einen Vertrag schließen, do-
govoriti se, pogodbo narediti; sich verglei-
chen, poravnati se, pogoditi se.

Accoucheur, f. Geburtshelfer.

Accreditiren, f. Beglauben, Beglaubigen.

Accurat, adj., natančen; adv., na tanko,
čisto tako; ein Accurater, natančen človek.

Accurateffe, die, natančnost.

Accusativ, der, kazavnik, toživnik, četerti
sklon ed. padež. toživni.

Ach! int., hej! oh! joj meni! joj jem-
nasta! ach leider! da tako ne! da hi ta-
ko ne!

Achat, agat.

Achel, die, am Getreide, resa. resina, ós,
osina, osje.

Achillesflechse, die, pětna kita.

Achromatisch, adj., ahromatičen; f. Farblos.

Achse, die, ós, podvoz; ich führe auf der
Achse, vozim; auf der Achse, na kolih; in
der Astronomie, os; nach V., tečajnica; eine
einerne an der Tejperscheibe, križ; an einem
Hauptel, vratilo, vrateno.

Achsel, die, Oberachsel, plece, rama; Unter-
achsel, podpazduha; ich zucke die Achseln,
zganiti. migniti, otresti z ramami, s pleci,
rame stisniti, stiskati; auf beiden Achseln
tragen, dvema gospodama služiti; etwas auf
die leichte Achsel nehmen, misliti si kaj lah-
ko, ne pečati se mnogo za kaj; unter der
Achsel, pod pasho, oder pazho, cfr. altst.,

Achselader.

pazuha; über die Achsel rücklinge werfen,
vnie kaj vreči.

Achselader, die, ramna zila; Achselarterie,
podpazhina privodnica; Achselvene, pod-
pazhina odvodnica.

Achselband, das, naramnik, naramnica.

Achselbein, das, skolk, ramna kost.

Achselblätter, die, ramne peresa, ramnice.

Achseldrüße, die, podpazhina zleza.

Achselfleck, der, an den Hemden, das Achsel-
stück, kozica; polu.. przyramek.

Achselhemd, das, Weibehemd ohne Anermel,
podraševnik, srajénik, auch capik.

Achselhöhle, die, pazduha, pazha.

Achsellast, die, naramik.

Achseln, v. a., hiniti se.

Achselriemen, der, obramnica.

Achselschnur, die, naramni trak, naramnik.

Achselseil, das, Trageband, das, obramnice
plur.. obramnica, preramnica.

Achselstück, das, naplečnik.

Achselträger, der, obeplatnež; f. Heuchler.

Achselzucken, das, stiskanje s pleči.

Achsenblech, Achsencisen, das, podvozni okov.
železne podvoznice.

Achsengeld, das, voznina.

Achsennagel, der, osnik, ljunek, auch vojnik.

Achsenschiene, die, f. Achsenblech.

Achsenschmierc, die, kolomaz, smolnjak O.R.

Achsenschuh, der, kapica.

Acht, num., osem; acht Männer, osem mož;
acht Kinder, osmero otrok; serb., osmorica;
heute vor oder über acht Tage, danes teden, da-
nes osem dni; ihrer acht, njih osem, osmeri,
osmero njih; innerhalb acht Tage, v osmih
dneh; je acht zu acht, po osem; von je acht —,
od vsacih osem; nach acht Uhr, po osmih;
bis acht, do osmih; es hat achte geschlagen,
osem je odbila od. odbilo; mit Achten ge-
fahren, z osmerimi se peljati, voziti.

Acht, f. die Zahl; Achter, osmica, osmérka.

Acht, die, paženje, pazka, mar, gledanje.
opreza, streža; Achtfamkeit, pomnja, mar-
ljivost, pazljivost, vancljivost in Kärnu, von
vancam, ich gebe Acht; Acht (Stacht) haben,
geben, paziti na kaj, gledati na kaj, pomar-
ati za kaj, imeti oči v kaj; f. Aussicht; gib
auf andere Acht, und folge ihnen nach, po
druzih glej, se zgluedj; etwas in Acht nech-
men, paziti, gledati, zreti na kaj; gib Acht
daß du nicht fälscht, glej, da ne pades; ohne,
daß es Jemand in Acht nahm, tako, da no-
beden ni zagledal, vidil, spazil; ein Blinder
würde es in Acht nehmen, slepec bi to vidil;
Acht geben auf Jemanden, auch koga na sumu
imeti; nehmet meine Worte in Acht, paziz,
glejte, slušajte, strezite na moje besede! au-
ßer Acht lassen, v nemar pustiti, puščati, pušati,
zanemariti, zanemarjati kaj; etwas in Acht
nehmen, marati, skerbeti za kaj, paziti na kaj.
varovati kaj; sich in Acht nehmen vor Jeman-
den, varovati se koga; Acht geben auf jedes
Wort der Aeltern, starsem na besedo streči.

Acht, die, gerichtliche Versorgung, pregnanstvo.
izgnanje, izobčenje; in Acht thun, izgnati,
izganjati iz dežele, preklicati

Achtlos.

39

Acht, f. Acht.

Achtängig, adj., osmook.

Achtbar, adj., častin, spostljiv, spostovan,
častit, postovanja vreden.

Achtbarkeit, die, častnost, spostljivost,
častitost, poštenje.

Achtblumig, adj., osmocveten.

Achte, num., der, die, das, osmi.

Achteck, das, osmovogelnik, osmerokotje.

Achteckig, adj., osmovoglat, osmovogelnat,
osmerokoten; adv., na osem voglov, oglov.

Achteimerig, adj., achteimeriges Fäß, sod
osmak.

Achtei, das, osmina, osmi del.

Achtelsformat, das, Octavformat, osmerek.

Achtelnote, die osminka.

Achten, v. a. u. a., aufmerksam sein, paziti
na kaj, vančati se v kaj, in St.; werth achten,
cislati, obečlavati. v čislih imeti, sposto-
vati: ein Shrenmann wird von jedem ge-
achtet, pošteniga moža vsak časti, čisla;
einen wenig achten, malo meniti koga; Serge
tragen, marati za kaj: ich achte auf etwas,
mar mi je za kaj; etwas gar nicht achten,
ne zmeniti se za kaj, ne porajtati na kaj;
er wird geachtet, čislajo ga; hech achten, zlo
cislati, obrajtati; etwas für gut achten, kaj
za dobro imeti; der Wichtling achtet der
Schafe nicht, najemniku ni mar ovac (oveča),
za oveč. najemnik ne mara za oveč; achten
auf etwas, nach Dalm., auch roditi za kaj;
er achtet der Kosten nicht, ne boji se stroškov,
utrate, ne pomisli. (ne porajta) na stroške;
v. r.. sich nach etwas achten, vladati, rav-
nati se po čem, deržati se česa; wornach
ihr euch zu achten habet, po tem se ravnajte,
obnasajte; achtend, adj., pazen, maren.

Achten, v. a., izgnati, preklicati koga; ein
Geächter, izgnace, pregnanee.

Achtender, der, osemnjak. jelen osmorog.

Achtens, adv., osmic. v osmo.

Achtenswert, = wurdig, adj., spostljiv,
cislanja, postovanja vreden.

Achter, der, osmica; f. Achtender.

Achterlei, adj., osmér; achterlei Weine,
osmere vina, osmero vino, osem vin.

Achtfach, Achtfältig, adj., osmeren. osmér-
nat, osemkrat, vzel, zložen.

Achtfüßig, adj., osmonog. osmonožen.

Achtgeben, f. Acht.

Achtgeber, der, varh, čuvaj, pazivec.

Achtgespann, das, osmér, f.

Achthalb, adj. u. adv., polosmi; um halb
acht Uhr, o polosmih; achthalb Jahre, sedem
let in pol; achthalb Trinkglatas, polosmi ko-
zarec.

Achthalber, der, polosmak.

Achthändig, adj., osmorok, osmorocen.

Achthundert, num., osem sto.

Achthundertjährig, adj., osemstoleten.

Achtjährig, adj., osmeroten, osem oder
osmih let; ein achtjähriger, osmoletec, osmak.

Achtköpfig, adj., osmoglav, osmoglavec,
osmoglavka.

Achtlos, adj., nemaren, vnémaren, nepazen,
nepazljiv.

46

Achtlosigkeit.

Achtlosigkeit, die, nemara, nemarnost, npaznost, nepazljivost, nemar, neskerbnost.

Achtmal, adv., osemkrat, osem potov.

Achtmalig, adj., osmokraten, osemkraten.

Achtmännerig, adj., osmomožin.

Achtmonatlich, adj., osmomesečen, osem mécov indecl.; vsaki osmi meseč, na osem meseov.

Achtpfündig, adj., osem liber (funlov), po osem libeľ, osmoſunten.

Achtreihig, adj., osmoversten, osmoréden.

Achtſaitig, adj., osmoſtrun.

Achtſam, adj., maren, pazen.

Achtjantkeit, die, marnost, paznost; f. Acht.

Achtjänlig, adj., osmostebrat, osmostolpen.

Achtjeitig, adj., osemstransk. osem strani.

Achtjpännig, adv., fahren, z osmérjo. z osmemi, z osmérimi se voziti.

Achtſpruch, der, Achtcrklärung, f. Acht.

Achtstündig, adj., osmourin.

Achtträgig, adj., osmodneven, osemdanji, osemdansk.

Achttheilig, adj., osmodelen.

Achtung, die, poštovanje, spoštovanje, čislanje, počislek do koga; Achtung für Zeichenbaben, čislati koga; in Achtung stehen, počislan biti; er genießt Achtung, čislajo, poštujejo ga, v čisli ga imajo; in Achtung bringen, pripraviti, pripravljati (rulgo postaviti, postavljati) koga v čast; j. Rechtung.

Achtungsvoll, adr., spoštovanjem.

Achtungswerth, Achtungswürdig, adj., čislanja vreden, spoštovanja vreden, spoštovanje, čislaven.

Achtwinklig, f., Achtedig.

Achtzehn, num., osemnajst.

Achtzehner, der, osemnajstica.

Achtzehnte, adj., osemnajsti.

Achtzehntel, daß, osemnajstina.

Achtzehntens, adr., osemnajstic.

Achtzeilig, adj., osmoversten.

Achtzig, num., osemdeset.

Achtziger, der, die Ziffer, osemdesetica; ein Greis von 80 Jahren, stareck pri osemdesetih letih, osemdesetek, osemdesetleten starec.

Achtzigste, adj., osemdeseti.

Achtzigstel, das, osemdesetina, osemdeseteli del.

Achzen, c. n., jecati, stokati; ächzend herzan kommen, prijećati, pristokati; ächzend abzichen, odjecati, odstokati.

Achzen, das, jecanje, stok.

Acker, der, njiva, dim., njivica; ein neuer Acker, novina; ein mit einer Mauer oder einem Zaut eingefriedeter Acker, ograja, omejak; ein feichter Acker, worunter sich feise Felsen befinden, studor; ein Maß, f. Morgen; ein oder, verlassener Acker, pustlica, v mejo puseena, pusena njiva (in Dbertr.).

Acker-, in Mbs. poljski.

Ackerarbeit, die, poljsko delo, oranje, oratев, oratva, ral, f.

Ackerbar, adj., oravno, dobro za oranje, kar se da orati.

Ackerbau, der, poljedelstvo, obdelovanje

Acten.

zemlje, polja, oratarija, zemljodelstvo, kmetijstvo; sich damit beschäftigen, zemljo, polje obdelovati, auch kmetovati.

Ackerbauer, der, orac, orataj, oratar, rataj; f. Ackermaun.

Ackerbangesellschaft, die, kmetijska družba.

Ackerbeit, das, kraj, leha, ogon, auch gred, nach Jarn., razklad, f. Sect.

Ackerbohne, f. Saubohne.

Akerdille, die, divji koper.

Akerdistel, die, osat.

Akerfeld, das, oravno, žitno polje, oravna zemlja; serb., oranica.

Akerfrohne, die, poljska tlaka.

Akerfurche, die, brazda.

Ackeraul, der, plužna kleka, pljužno kljuse.

Ackergeräthe, das, Ackergeräthenschaft, die, oralna priprava, poljsko orodje.

Ackergesetz, das, poljska, kmetijska postava.

Ackerknecht, der, poljski hlapec.

Ackerkummet, das, klestre, pl.

Ackerland, das, oralna zemlja; f. Ackerfeld.

Ackerleche, die, škerjanec.

Ackerlohn, der, ralnina.

Ackermann, der, orac, orataj, ratar, rataj, ratej, poljedelec, kmet; Wellbauer, zemljak; Halbbauer, polovicar, polzemljak.

Ackermännchen, das, pastaričica, tresorepka.

Ackermist, der, gnoj.

Ackermünze, die, poljska meta.

Ackeru, v. a., orati; einen Acker zu ackernd beginnen, naorati njivo, auch zaorati; ein wenig ackernd, poorati; mit dem Acker bis zu einer Stelle kommen, priorati do kam.

Ackeru, das, oranje, ral, oratva, oratev; serb., orba.

Akerrain, der, (der Länge nach), omejek; (der Quere nach), zoral, izral, zvratnica, ozara.

Akerrettig, der, repič'.

Akerscholle, die, kepa, gruča.

Akersenf, der, gorsica, gorčica, ogersica.

Ackerwalze, die, val, valjar, valej.

Ackerweß, der, poljska pot, pot čez polje, pot med poljem.

Ackerwieſe, die, poljski travnik, trata.

Ackerwiesſleč, der, zvrati, vrati, na zvratih, na vratih, na ozarah.

Ackerwinde, die, slak, oslak.

A conto, auf Rechnung, na odbitek, (na obrajtanje, na račun, na konto).

Acquiesciren, f. Beruhigen, sich

Acquiriren, f. Erwerben.

Acquisition, f. Erwerbung.

Act, der, djanje, ein, delo; feierlicher, obhajanje, slovesno djanje; ein gerichtlicher, sodno djanje: Act von etwas nehmen, na znanje vzetih, jemati kaj, zaznamnjati, zaznamnjevati.

Acte, die, pismo, sklep.

Acten, die, spisi, službine pisma pl.; die Verhandlungen, obravnave; ad acta legen, eig., k spisam položiti, polagati; fig., na stran djati, devati,

Actenauszug.

Aderlaß.

11

Actenanßzug, der, posnetek iz spisov.

Acteninrotulirung, die, zavoj spisov.

Actenmäffig, adj. u. adr., po spisih.

Actenstück, das, spis, sluzhino pismo.

Actenverzeichniß, das, spisnik, kazalo spisov.

Acteur, der, Schauspielder, igravee.

Actie, tie, delnica, akcija.

Actien-Coupon, der, delničin odrezek.

Actiengesellschaft, die, družba na delnice, na akcije.

Action, die, des Declaraters, ponaša, obnasa; Gesecht, bitva; f. Wirkung.

Activ, adj., djaven.

Activa, f. Activistand.

Activforderung, die, tirjava.

Activhandel, der, djavna, koristna, izvozna kupčija.

Activität, die, djavnost, delavnost; in Aktivität sein, v sluzbi biti.

Activschnld, tie, tirjava, tirjavina, tirkjavin dolg.

Activtand, der, Activvermögen, das, premoženje, stan premoženja.

Activverzeichniß, das, kazalo premoženja.

Actorisch, adj., actrische Caution, tožnikova varseina, varsina.

Actuar, Actuarius, der, zapisovavee, aktuar.

Actuarisiren, v. a., zapisovati.

Actuell, adj., resničen, sedanjí.

Actum, delano, pisano.

Acut, adj., acute Krankheit, etwa hitra, nagla bolezen.

Adagio, adv., lahno, počasno, potegnjeno.

Adamšapfel, der, Kehlterp, kerhelj, Adamov kerhelj.

Adäquat, adj., primeren, priličin.

Adaptiren, v. a., pripraviti, pripravljati, priličiti; i. Anpassen.

Ad calendas græcas, kadar bo v petek nedelja; po nedelji (ki se ne ve ve kteri).

Addiren, v. a., zusammenrechnen, sošteti, soštevati; binzurechnen, došteti, doštevati.

Addition, die, soštev, soštevanje, dostotev, dostevanje.

Additional, adj., dodaten, dodan, pridjan.

Additionalconvention, die, dodatni dogovor.

Additionalweišartitel, der, dodatni dodazni člen, dodatna dokaznica.

Addressant, der, nadpisavee; Addressat, nadpisancee, napisancee, dopisancee.

Addresse, tie, napis, nadpis, adresa *; Gewandheit, spretnost, urnost; als feierliche Aufschrift, pismo.

Addresstiren, v. a., einen Brief an einen, pismo do koga napisati, napisovati, napisati, naravni na koga pismo; Zemanden, napotiti, napotovati; v. r., jich adressiren, oberniti, obračati se na koga.

Adel, der, als Vorzug des Geschlechts, blagorodje, plemenitost, žlahtnija *, žlahtnost, die Adeligen, plemstvo, plemenstvo, žlahtna gospôda, žlahtniki, blagorodniki, plemenitniki; Adel des Geschlechtes, žlahtni rod, plemeniti rod, rodovinska žlahtnost; des Weißte, dušna blagost, dušna žlahtnost, duhova plemenitnost; von gutem altem Adel sein, biti stariga, plemenitiga rodu; der hebe Adel, vélika gospôda; der ganze unterliegende Adel ist in die Stadt gekommen, vsa bliznja gospôda je v mosto prista; er ist von Adel, er plemenit, blagoroden, je žlahtnik, plemenitiga, žlahtnica rodu je.

Adelherrschaft, die, boljarstvo, vladarstvo blagorodnikov, j. Aristocratic.

Adelig, adj., plemenitiga rodu, blag, blagoroden, plemenit, žlahten *; altsl., plemen'n.

Adelige, der, žlahtnik, plemenitnik; serb., plemić.

Adelige, die, plemenitnica, žlahtnica.

Adeln, v. a., pozlahtniti *, žlahtniti, žlahtnijo podeliti, podeljevati, med plemenitnike povzdigniti; sein Benehmen, adelt ibn, obnasanje njegovo za povišuje, mu dela čast.

Adelsanmaßung, die, prisojevanje, postavovanje plemenstva, žlahtnije.

Adelsbestätigung, die, poterjenje blaziga rodu, plemenitosti, plemenško poterjenje.

Adelsbrief, der, plemeniski list.

Adelsprobe, die, dokaz plemenstva.

Adelschaft, die, plemenstvo, blaga gospôda, žlahtnija.

Adelgericht, das, plemenstvina sodnija.

Adelsgrad, der, stopnja plemenstva, žlahtnije.

Adelstand, der, plemenstvo, plemenistvo, žlahtni stan; d. i. die Edelante, gospôda; er wurde in den Adelstand erhoben, povzdignjen je bil med plemenitnike.

Adelstolz, der, plemenška imenitnost, oholost.

Adelsverleihung, die, podeljenje plemenitosti, plemenstva.

Adelsverlust, der, zguba plemstva.

Adelszengniß, das, plemenško spričevalo.

Adopt, der, d. i. Geltmacher, zlatež; überhaupt ein Wundermann, cudoznalec; nach I. sove, soveta.

Ader, die, žila; Blutader (vena), odvodnica; Schlagader (arteria), privodnica, ciplja; Ader, goldene, zlata žila; eš ist keine gute Ader an ihm, ni pridne dlake na njem; zur Ader lassen, pušćati, pušati, kri pušćati; der Wundarzt mušte ihm zur Ader lassen, ranocelnik mu je mogel pušćati, mu je mogel kri spustiti; Mitebader, mlečna žila; Wasserater, vodna žila; Fiber, žilica; Erzader, rudna žila.

Aderbinde, tie, povojee.

Aderbruch, der, žilno počenje, žilopok.

Aderchen, das, žilica.

Aderlechse, die, žilav lišaj.

Aderförmig, adj., žilasten, žilastnat.

Aderhängten, das, žilna mezra, mezrica.

Aderig, adj., viele Adern habend, žilnat; aderartig, žilasten, žilat.

Aderkropf, der, žilnik, žilna bula; Krampfader, otekla žila; bei Schwangerschaft an den Füßen, otročje žile.

Aderlaß, der, pušćanje, pušanje kervi,

42

Aderlacheisen.

Aderlacheisen, das, Aderlachschnepper, puščalo, nožič.

Aderlaffen, das, puščanje, pušanje.

Aderlachzen, das, priprava za puščanje, pušanje (kervi).

Adertos, adj., brežžilen.

Adern, v. a., žilice narediti, narejati, nach V. žiliti.

Aderreich, adj., žilnat, žilavit.

Aderschlag, der, žilni trip, tripanje; serb., bilo.

Adersystem, das, žilna sostava, žilstvo.

Adhäfion, die, prijema, sprijemljivost; i. Bettrift, pristop.

Adien! z Bogam! Bog z vami! zdravo! srečno!

Ad interim, za čas, začasno.

Adjectiv, das, prilog; adjectivisch, priložin; adv., prilogama.

Adjudication, die, prisodba.

Adjudiciren, v. a., prisoditi, prisojevati.

Adjunct, der, pomočnik, pripomočnik, pridruženec, adjunkt.

Adjungiren, v. a., pridružiti, pridruževati, pridati, pridajati za pomočnika.

Adjustiren, im Rechuen, v. a., uravnati, uravnavati, ugotoviti, ugotovljevati; sich adjustiren, napraviti, napravljati se.

Adjustirung, die, im Rechuen, uravnanje, ugotavljenje; Anzug, oprava, obleka.

Adjustirwage, die, poskušna tehtnica (vaga).

Adjutant, der, pribočnik, adjutant.

Adjutum, das, pripomoc, podpora, adjutum.

Adler, der, orel, postojna, ljun, ljunar; junger, orlič, orliček; des Adlers, orlov; Adler, in der Zusammenfeßung, orlov, nach M. orlji.

Adlerblick, der, orlov vid, orlovo oko.

Adlergeier, der, herkasti ser.

Adlerholz, das, orlov les, paradžiži les.

Adlerjungen, pl., orlovi mladiči, orliči.

Adlerkraut, das, orlova praprot.

Adlernase, die, kljukast nos, kriv nos; Adlernase, der, kljukanos.

Adlernasig, adj., kljukonosast.

Adlerorden, der, orlov red.

Adlerstein, der, klopotec, klopotni kamen.

Adlerträger, der, orlonosec.

Administration, die, opravilo, oprava, opravljanje, oskerbnija, oskerbovanje, administracija, serb., u prava.

Administrationsbehörde, die, oskerbnija, opravnija.

Administrativ, adj., oskerbovaven, upraven.

Administrator, der, oskerbnik, opravnik; einer Pfarre, namestnik, oskerbnik.

Administriren, v. a., opravljati, oskerbovati, nach V., osluževati, serb. u. altsl., upravljati.

Admiral, der, morski, namorni vojvod, admiral; des Admirals, admiralov; Admiralsz, admiralski.

Admiralität, die, pomorsko vojvodstvo, admiralstvo.

Admission, die, pripušćanje, pripušenje.

Ad notam nehmen, admetiren, zapisati, zapisovati si, zaznamnjati si.

Adoption, die, posinovljenje, vsinovljenje.

Affiche.

Adoptiren, v. a., za svoje dete, za svojiga otroka vzeti, jemati; einen Knaben, posinoviti, posiniti, vsinoviti; ein Mädchen, pohěreriti; altsl. vsinoviti.

Adoptivfind, das, posinovljenee.

Adoptivmutter, die, posinovnica; serb., pomajka.

Adoptivsohn, der, posinjenec; serb., posinak.

Adoptivtochter, die, pohěerjenka; serb., počerka.

Adoptivvater, der, posinovnik; serb., počćim.

Adresse, f. Adresse.

Advent, der, prihod Gospodov, advent.

Adventzeit, die, advent.

Adverbum, das, narečje.

Advitalitätsrecht, das, dosmertni vžitek.

Advociren, v. n., pravdnik, advokat hiti.

Advokat, der, pravdnik, advokat, auch besednik, govorcin.

Advokatenkammer, die, zbornica pravdnikov.

Advokatenkniff, der, dohtarska zvijača.

Advokatenordnung, die, postava za advokate.

Advokatur, die, pravdosredstvo, advokatura.

Äerolith, der, Epodnebesni kamen.

Äeromantie, die, prorokovanje iz zračnih prikazkov.

Äerometric, die, zrakomérstvo, sapomérstvo.

Äeronaut, der, zrakovoz. zrakoplavec, oblonar (von oblon Ballon und dieses von oblo rund).

Äeronautik, die, oblonarstvo, umetnost, se po zraku voziti.

Äerostat, der, oblon, balon *.

Äesthetik, die, lepo, leposlovje, estetika.

Affaire, f. Geschäft, Streit.

Affe, der, opica, afinja *, merkovica *; nach Art der Affen, po opiečje.

Affect, der, vnema, vnetek; in der Med, ogenj; in Affect gerathen, vneti, vnemati se; er gerieth in Affect, zakipelo, zavrelo je v njem.

Affectation, die, prenavljanje, hlinjenje, hlimba, siljenje, ponašanje.

Affectionepreis, der, priljubivna cena.

Affectiren, v. a. u. n., sich stellen, bewechn, hliniti, spakovati se; erfüNSTeln, erzwingen, siliti se; prenavljati se; das Sachen, na silo se smejati; prunfen, zur Schau tragen, ausschüngen, na prodaj staviti, repinčiti se. sirokoperiti se, ponašati se.

Affectirt, adj., nasiljen, siljen.

Affectlosigkeit, die, merzlota, mirnost, hladnost.

Aeffen, v. a., einen, oponašati koga, paciti se komu, oslepariti, slepariti koga; ich lasse mich nicht äffen, ne dam se za nos voditi.

Affenliebe, die, slepa ljubezen.

Affennase, die, tumpast nos.

Aefferei, die, oponašanje, sleparija.

Affiche, f. Anschlagzettel.

Affichiren.

Affichiren, f. Anschlagen.

Affinität, die, svaščina, svašina, svastvo.

Affiziren, c. a., stresti, stresati, prijeti, prijemati, zadeti, zadevati; f. Einwirken, Eindruck, Nihren, Bewegen.

Affiliation, f. Adoption; Aufnahme, spretje, razplojenje.

Affirmation, f. Bejahrung.

Affront, f. Beschimpfung.

After, (eine chmahlige Präposition, jeßt nur in Zusammenfegungen vorkommen), auf ein Anderes folgend; der Zeit nach, po-, z. B.: Aftersoßtag, ponedeljek; dem Orte nach, zadenj: Aftermehl, zadnja moka; der Ordnung nach, podružen, pod-; Afterbürge, podružen porok, podporok; fehlerhaft, napčen, napčen; Afterliebe, napčna ljubezen; abhülich, doch unterschieden, nepráv, lažnjiv, goljufen; Afterslügel, neprave peruti, pona-rejene perutnice; was geringer, schlechter ist, mali.

After, der, zadnjica, rit.

After, das, was in der Bearbeitung einer Sache von derselben abgeht, und daher geringer und schlechter ist, zadnje, ostanki, izedveržki.

Afterarzt, der, mazač. mazie; verächtl., kozji zdravnik.

Afterausklärung, die, neprava, napčna omika.

Afterbelehnung, die, podlenstvo. *

Afterbestand, der, podrabokup, podnajem.

Afterbestandgeber, der, podraboprodajnik.

Afterbestandneuherr, der, podrabokupec.

Afterbier, das, zadnji ol.

Afterbürge, der, podporok, porokov porok.

Afterbürgschaft, die, podporoštvo.

Afterchrist, der, nepravi, lažni, napčni kristjan.

Afterdarm, der, danka, ritnik; anständiger, končnik, mastníca; seine Mündung, merdanja.

Afterdienst, der, napčna služba.

Aftererbe, f. Racherbe.

Afterflossfeder, die, neprava plavuta, ponarejena plavuta.

Aftergeburt, f. Nachgeburt.

Aftergetreide, das, zadnje žito.

Aftergläube, der, kriva, lažnjiva, goljufna vera.

Afterhen, das, otava.

Afterholz, das, drobnina, verhovina, vejevina, berstovina.

Afterinwohner, der, gostačev gostač; Afterinwohnerin, gostačeva, gostijna gostija, gostačina.

Afterkind, das, posmerno otroče, pankert, podtaknjeno, podverženo, prisojeno, nezakonsko otroče.

Afterklane, die, mali parkelj; bei dem Feirdervies, mali krempelj; bei den Pferden, mali rog.

Afterkönig, der, nepravi. vsiljeni, domišljeni kralj.

Afterkorn, das, tašče, prazno zerno, taška.

Agrikulturchemie.

43

Afterlehen, das, podfevd. *

Afterlehenscherr, der, podfevdni * gospod.

Afterlehensmann, der, podvazal. *

Afterlehre, die, kriv. lažnjivi nauk.

Aftermehl, das, zadnja moka, poliska.

Aftermiethe, die, podnajem.

Aftermiethmann, der, podnajemnik.

Afterpacht, die, podzakup, podstant. *

Afterpächter, der, podzakupnik, podstانتar. * stantarjev stantar. *

Afterpabst, der, neprávi, vsiljeni papež.

Afterpartei, die, bei Anwohnern, gostacev gostač; f. Aftermiethmann.

Afterpfand, das, podzastava, zastavljena zastava.

Afterprophet, der, lažnjivi prorok, prerok.

Afterrede, die, objezičenje, govorjenje za herbtam, opravljanje.

Afterstohn, der, nezakonski sin.

Aftervasall, der, podvazal. *

Afterweisheit, die, puhlo modrijanstvo, lažnjiva modrost.

Afterwit, der, napčna bistroumnost, puhla od. neslana modrost, nach V., napčna snadnost.

Afterwurm, der, glista.

Agat, f. Ahat.

Agacerien, die, mikanje.

Agaciren, d. i. reizen, skomino delati, mikati.

Agave, die, agava.

Age, die, vom Flachse, Hanfe im Brechen, pezdīr, coll. pezdīrje; am Getreide, resa.

Agende, die, Altarhandbuch, redovne bukve; Merkbuch, zapisne bukve.

Agent, der, opravilnik. agent; öffentlicher, očitn, javin opravilnik.

Agentschaft, Agentie, Agentur, die, opravilstvo, opravilnica. agencija.

Agglomeration, f. Anhäufung.

Aggraviren, f. Belasten.

Aggregat, das, nabirek. skupek, množica; verächtl., natep, naderg.

Aggreqiren, v. a., skupiti. skupljati.

Aggressiv, adj., napadin.

Aegide, die, varstvo. obramba. oškitje.

Agio, das, Aufseld, nadavek, ažio *.

Agiotage, die, dobičkarjenje, barantanje z nadavkam. ažiotaža *.

Agiren, v. n., delati, opravljati; in der Mete ponašati. verächtl., kretati se.

Agitator, f. Aufwiegler.

Agitiren, f. Aufwiegeln.

Agnat, der, sorodnik, žlahtnik. v rodu, v žlahti po očetu.

Agnosiren, v. a., eine Urkunde, pismopравдо spoznati, poterditi, priznati, priznавati.

Agonie, die, smertna težava, umiranje, smertnica od. mertvasica.

Agraffe, die, kljupa.

Agrest, sok nezreliga grozdja (greša).

Agrestampfer, der, kislica.

Agricultur, die, kmetija, kmetijstvo.

Agriculturchemie, die, kmetijska ločha, kemija.

Altaunhütte.

45

Altaunhütte, die, golanova fabrika.

Altaunig, f. Altaunen.

Altaunpflaster, das, golanovee.

Altaunquelle, tie, golanovsck; golanast stundenee.

Altaunsalz, das, golanasta sol.

Altaunfiederci, die, golanarija.

Altaunwasser, das, golanovica.

Altaunzucker, der, golanov euker.

Albe, die, Weißpapel, topol, topolka; Weißfisch, ševnica.

Albeln, v. n., izroditi se.

Alberbaum, der, (populus alba, L.), topol, topolka, topola, topolovka.

Albern, adj., samljast. bedast. aboten. trap, gumpast, butast, buckast. hamljast; ein alberner Kerl, auch eine Alberne, samlja, buček, heba, hamlja.

Albern, v. n., bebiti se. klamiti se. samljati.

Albernheit, die, bebarija, bedarija, abotnija, traparija, klamarija, hamljarija, samljarija.

Albun, das, album, bukve za spominek.

Alchymie, die, zlatodelstvo, zlatotvorstvo, alkimija.

Alchymist, der, zlatež. zlatotvor, alkimist; Getreuter, zlatičar.

Alchymijsch, adj., alkimijsk.

Alderman, der, starosta.

Alfanz, der, šalobarda, balamuta.

Alfanzen, v. n., balamutati.

Alfanzerci, die, balamuštvo, bedačija, norčija, traparija.

Alge, die, alga.

Algebra, die, algebra.

Algebraisch, adj., algebrajsk.

Alignment, das, vstričva.

Alimentation, tie, preživljenje, preskerbljenje.

Alimente pl., živež, hrana, pića.

Alimentiren, v. a., preživiti, živiti.

Aliquot, adj., aliquoter Theil, nekoliki, komikoteri del.

Alkali, das, lužnik. lužna od. lugasta sol.

Alkatisch, adj., lugast.

Alkatifiren, v. a., lugati, lužiti.

Alkoven, der, pregradek, pregrajena spavnica, alkov.

All, das, vse: Universum, vesoljni svet.

All, Alle, adv., vse; der Wein ist schon all, vino je posło, vino je poteklo; er wird bald alle machen, kmalo ho po njem; es ist schon all, ven je; all verbei, vse proč; überall, povsod.

Aller, alle, alles, num., ves. vsa., vse. vsak, slehern, vsakteri; vor allen Dingen, pred vsim. nar popred. najpred; in aller Drüh, na vse zgodej; in allem Ernst, za res; mit aller Gewalt, po vsi sili; aus allen Kräften schreien, na vse gerlo vpiti; alle Ursache haben, popolnama prav imeti; Alle für Einen, und Einer für Alle, vsi za eniga in eden za vse; in allem sind es zwanzig, vsih skup (jih) je dvajset; ohne alle Hülfe, brez vsake pomoći, brez naj manjsi pomoći; aus aller Kraft, na vso moć; alles

geht verfehrt, vse gre v kobar, v svitke, narobe; man hört es nach allen Seiten, razlega se vse prek; nach allen Seiten hin, vse krizem; altzusammen, sämmlich, vsecihern; es hat allen Anfechin, podoba je vsa; auf alle mögliche Art hat er ihn betästiget, nadlegoval ga je, kakor je koli mogel; an allen Sten, povsod, kjer si koli bodi; ein Alteid für alle Tage, vsakdanja, vsednja obleka; alle Tage, vsakdan; alle 5 Jahre, vsako peto leto, vsacih 5 let; gar alles, vse vse; alle Lente, vsi ljudje; alles Gallien hat er erobert, vso Galijo, eelo Galijo je osvojil; bei allem dem, vender, pri vseh tem; alles nach der Reiche ernten, trinten, essen x., požeti, popiti, pozesti etc. durch perfective mit po - zufammengefeigte Zeitwerter.

Allabendlich, adv., vsak večer, vsak ljubvecér, vsak božji večer.

Alla minuta, na drobno.

Allangenblicklich, adv., vsak čas.

Allbarnherzig, adj., naj milostljivši. vsemilostljiv.

Allbeherrscher, der, vsevladnik.

Allbekannt, adj., povsod znan, vsim znan.

Allbetebend, adj., vse poživljajoč.

Allbeliebt, adj., povsod ljubljen.

Allbereits, adv., uze, že.

Allberühmt, adj., zlo imeniten, povsod sloveč, preslaven.

Allbewundert, adj., er ist, vse se mu čudi.

Allda, adv., tukaj, tů, tů le.

Alldieweit, f. Weil.

Alldorf, adv., tam, tamkaj, ondi, ondekej. ondej.

Alle beide, oba, ohadva; f., ohe, obedve: n. ohnoje, obedvoje.

Alle, die, obsajeno sprehajalisee, drevesne ulice; drevored 4.

Allegat, das, Beilage, priklada, priloga; Citat, nach dem serb., navod.

Allegiren, v. a., keilegen, priložiti, prilagati; citiren, povedati iz -, spomniti, spominjati.

Allegorie, die, alegorija; serb. u. russ., inokaz, priličha.

Allegorisch, adj., alegorijsk. inokazin.

Allegretto, živo, veselkasto; Allegro, prav živo, živo živo, veselo.

Allein, adv., er allein, sam; sie allein, sam; es allein, samo; den Wein allein trinken, samo vino, zgolj vino, samoč vino piti; ihm allein, samo njemu. njemu samimu, samoč njemu; er that es allein und heimtich, na samsi in skrivaj je storil, delal; Gott allein sicht ihn, Bog zgolj sam ga vidi; ganz allein, prav sam; serb., sam sameat; diejer allein, samo ta, sam ta; laſt mich allein, pustite me samiga; er hat den Wagen allein, ohne Hülſe, nach Hause geführt, samotež je voz domu peljal; conj., al, ali, pa, pak, samo de, to de; er hat uns viele Sachen gezeigt, allein sie gehörten nicht ihm, veliko reči nam je kazal, ali niso bile njegove; nicht allein, sondern auch,

46

Alleinbesitz.

ne samo, oder ne le, temuč tudi; ne le, am-pak tudi.

Alleinbesitz, der, samoposestje.

Alleineigentlichwer, der, samolastnik.

Alleingewalt, die, samooblast.

Alleinhandel, der, samoprodaja. samoter-stvo, monopol.

Alleinhändler, der, samoprodajavec. sa-moterzec, monopolist.

Alleinherrschaft, die, samovladarstvo. sa-moderstvo, samooblastje.

Alleinherrscher, Alleinherr, der, samo-oblastnik, samoderzec, samovladnik.

Alleinselgmaßend, adj., samozveličaven, edinozvelicaven.

Alleinvertauf, f. Alleinhandel.

Alleinzahler, der, samoplačevavec, samo-plačnik; Alleinzahlerin, samoplačevavka.

Alleinig, adj., sam, prav sam. čisto sam; alleinfam, samoten, zaseben; einzig, edin.

Alleluja! Aleluja! Hvalite Boga! Cast Bogu!; Mühenschäler zu Dstein, olupi, olupki, auch aleluja.

Allemal, adv., vsakikrat, vsakrat. vsak pot, vselej, vsikdar; allemal, wenn, oder allemal, je oft, kadar koli; es kommen allel. zwei, drei u. j. w., vselej po dva prideta, pridejo po trije, stirje itd.; ein für allemal, zdaj za vselej.

Allenfällig, Allenfallsig, adj.. f. Allfällig.

Allenfalls, adv., jedenfalls, vsakakor, po vsaki ceni, na vsak primérljej, način; zur Meth, ko hi treba hilo, ako hi potreba tako nanesla; srellte er allenfalls kommen, ko hi vender prisl, ako utegne priti, ako morebiti, morde pride.

Allenthalben, adv., povsod. povsodi; Al-lenthalbenher, odvsod, odvsakod. odvsako-dar; Allenthalbenhin, na vse strani.

Aller, für die 3. Vergleichungstufe, naj, nar; Allerbeste, najbolji &c.

Allerchristlicher, ein Titel, prekristjan-ski, prekeršcanski, prekeršanski.

Allerdinge, adv., bejahend, zares. po pra-vici, res da, to se ve, se ve da, tako je, kaj pa da, kako pa; für gänzlich, po vsem. celo, clu.

Allerdurchlaichtigst, adj., Titel der Mo-narchen, svetli, presvetli.

Allererst, adv., se le, ravno zdaj, nar- od. najpred, am allerersten dann, naj popred. takrat, kadar; adj., pervi, nar pervi, per- vi zmed vsih.

Allerfahren, adj., skušen v vsem.

Allergetreuest, adj., naj zvestejši, pre-zvěst.

Allergündigst, adj., premilostiv, premilost-ljiv, naj milostljivši.

Allerhand, adj., vsakšen. sličeren. vsa-korsen, vsakoversten, marsikaj. različin, mnogoversten, razen, vse mnogo, vsake baže, sorte. *

Allerheiligst, adj., naj svetejsi: im Titel, presvet; Allerheiligentag, vsisvěti: zu All-lerheiligen, o vših světih, o vahtih *.

Allgemeingültigkeit.

Allerheiligste, das, sveto Rešnje Telo; sanetuarium im Tempel, svetišče, svetišče.

Allerhöchst, adj., najvišji, previkši, pre-visoki; serb., previsnji; Allerhöchstdieselben, Njegovo veličanstvo; Allerhöchste Entschließung, najvišji sklep; der Allerhöchste, naj-visji, véliki Bog.

Allerlei, j. Allerhand.

Allerleigewürz, das, nagelnov poper.

Allerliebist, adj., preljub, naj ljubši, pre-drag, prelep; adj! das ist allerliebist, aj; to je pac ljubo ed. lepo; am allerliebsten, naj räjse. nar več.

Allermannsharnisch, der, (Gladiolus communis L.), srajče, rokavěki.

Allermassen, adv., po vsaki ceni, na vsaki način.

Allermeist, adv., nar veći del, naj več.

Allermeisten pl., večina, naj večji del.

Allernächst, adj., nar bližji, naj bližji; adv., naj bliže.

Allernährer, der, vsehranivec.

Allerort, adv., povsod.

Allerfeists, adj., sploh, vsi skup, po vsih stranéh, od vsih strani, od kodar koli.

Allerunterthänigst, adv., preponižen, pre-pokoren.

Allerwärt, f. Allenthalben.

Allerweltfreund, der, vsaciga prijatel; komur si bodi prijatel.

Allerfammt, adv., vsi skup; vsi vsi; vsi zaporedama.

Alles, f. All.

Allewege, adv., povsod, vselej, celó, ravno zdaj. povsod.

Allezeit, adv., vselej. ves čas. vsak čas, vsikdar.

Allfällig, adj., kak, kakšen, kje kak, kodi kak; kei einer allfälligen Hungersnoth, pri kaki lakoti, oder besser, ko hi kaka lakota vstala; der allfällige Kläger, tožnik. če je kteri, ko hi kteri hil.

Allgegenwart, tie, vsigapričujočnost, povsodpričujočnost, povsotnost; auch vsegazanočnost.

Allgegenwärtig, adj., vsegapričujoč, povsodpričujoč. povsoten.

Allgeliebt, adj., povsod. od vsih ljubljen.

Allgeltend, adj., povsod veljaven.

Allgemach, f. Allmählich; allgemach kommt man auch weit, počasu se deleč pride.

Allgemein, adv., sploh, vsesplošno, v občno. vseskupno. vseskozi. povsod; das ist allgemein gebräuchlich, to je povsod v navadi; adj., splošen, občin. vsihskupen, vsim lasten, vesoljen; das allgemeine Beile, splošno dobro, splošni prid, splošni, občini blagor: allgemein verbreitet, z. B. allgemeine Krautheit, splošna bolezen; allgemeine Kirche, povsotna, vesoljna cerkev; allgemeiner Begriff, splošin zapopadek; allgemein bewundert, kterimu, od. nad kterim se vse čudi.

Allgemeingültig, adj., sploh veljaven, povsod veljaven.

Allgemeingültigkeit, die, splošna veljav-nost, vesoljna veljava.

Allgemeinheit.

Allgemeinheit, die, občnost, splošnost, vesoljnost, povsotnost, nach V. auch, vsesplošnost, vseskupnost; allen gehörig, vsih last.

Allgenugsam, adj., všim zadōsten, dovoljin.

Allgepriessen, adj., povsod, od vsih hvaljen.

Allgerecht, adj., najpravienisi.

Allgesammt, f. Allesammt.

Allgeschäft, adj., povsod, od vsih čislan, spostovan.

Allgewalt, die, vsesilnost, vseoblastje.

Allgewaltig, adj., vseoblasten, vsesilen.

Allgültig, adj., povsod veljaven.

Allgüte, Allgültigkeit, die, najvišji dobrota, predobrota, vsedobrotnost.

Allgütig, adj., čez vse dober, predobrotljiv, neskončno dober.

Allheilig, adj., presvet.

Allheit, die, vsota, vsost.

Allbier, adv., tukaj, tů, ravno tů, tuki, tu le, le tu.

Allbiefig, adj., tukajšen.

Allianz, die, zveza, zaveza; Allianz, in H. zvezni.

Allianzbedingung, die, zvezni pogoj.

Allianzvertrag, der, zvezna pogodba.

Alligator, der, amerikanski krokodil.

Alliiren, v. a., zvezati, zvezovati, združiti, zediniti se.

Alliirte, der, zveznik, zaveznik; des Alliirten, zaveznikov.

Alliirte, die, zaveznica.

Allitteration, die, priglasba.

Alljährlich, adj., vsakoleten; adv., vsako leto.

Alltundig, adj., v vsem znajden, vse znamoč, sprevěden, neznano učen.

Allmacht, die, vsegamogočnost, vsemogočnost.

Allmächtig, adj., vsegamogočen.

Allmählig, adv., casama, casasama, polagama, zlagama, malo po malo, stopama; allmählich greß wachsen, odrasćati, odrasati.

Allmonatlich, adj., měsćen, vsaciga měsca.

Allmutter, die, vsih mati, vesoljna mati.

Alllocation, die, nagovor, ogovor (papežev).

Allodial, adj., prostolasten.

Allodifiren, v. a., oberniti, obraćati kaj v prostolastnino, v last.

Allodium, Allodgut, das, vlast, prostolastnina, prostolastno dobro, alod. *

Allonge, die, meniči podaljšek.

Allopathie, die, alopatija.

Allotria, nicht zur Sache gehörige Dinge, drugine, pritiene reči.

Allregierend, adj., vsevladajoč.

Allschöpfer, der, stvarnik vsega sveta.

Allsehend, adj., vsegaviden, vsegavidijoč; die Eigenchaft, vsegavidnost, vsegavidijočnost; der Allsehende, vsevid.

Allseitig, adj., vsestransk, vsestran, od vsih trani.

Allseitigkeit, die, vsestranost.

Allflavisch, adj., vseslovensk, vseslovansk.

Allstündlich, adj., vsako uro, vsakourin.

Almosenier.

47

Alltag, der, delavnik, vsakdanjik.

Alltägig, Alltäglich, adj., vsakdanj, vsakdanjsk; alltäglicher Noct, vsednja suknja, delavna, hodna suknja.

Alltäglichkeit, die, vsakdanjost, navađnost.

Alltagë, in der Zügg, vsakdanji, vsednji.

Alltagsgesicht, das, navaden obraz.

Alltagseleben, das, navadno življenje.

Alltagswette, die, vsakdanja navada.

Alltindren, f. Anspiclen.

Allusion, f. Anspicung.

Allumfassend, adj., vsobsežin.

Allinvion, die, priplav. naplav. znos. vodin znos. nanos. omelje. nasipina; f. Anschwemung.

Alluvionšrecht, das, pravica na priplav. pravica do nasipine.

Allvater, der, vsih oče, vesoljni oče.

Allverbreitet, adj., povsod razširjen, povsod razplojen; allverbreitete Krankheit, razpašena holezen.

Allverderbend, adj., za vse poguben.

Allverehrte, adj., prečastit, precislan, prepostovan.

Allvermögend, adj., preveljaven, premogocen.

Allvollkommen, adj., najpopolnisi, najdoveršvisi.

Allwaltend, adj., vsevladajoč, vsegavladen.

Allweise, adj., premoder, najmodrejši, neskončno moder.

Allweißheit, die, neskončna modrost, premodrost.

Allwissend, adj., vsegavedoč, vsevedoč, vsegavěden.

Allwissenheit, die, vsegavednost, vsegavedočnost.

Allwo, f. Wo.

Allwöchentlich, adv., vsak teden.

Allzu, adv., pre-, preveč, rameno; z. B., allzugut, predober, preveč dober, rameno dober, prekmalo; allzugleich, vsi (vse) na enkrat, vsi, h krati, kmalo, vsi ob enim, vsi skup.

Allzubald, adv., prekmalo, prevred.

Allzugleich, Allzumal, adv., vsi (vse) na enkrat, vsi kmalo, vsi ob enim, vsi skup.

Allzusehr, adv., preveč, odveč.

Allzubviel, adv., preveč, preveliko, premengo; allzuviel ist ungesund, kar je preveč, je preveč; predobro, nedobro; veselje prevžito se ugabi; kar je preveč, še s kruham ni dobro.

Almanach, der, kolednik, koledar, pratika, almanah; Almanachs, kolednikov, koledarjev.

Almosen, das, milostinja, miloščinja, milosnja, milodar, božji dar, podelščina, podelsina, vbogajme indecl.; Almosen geken, vbogajme dati, dajati; Almosen bitten, prositi vbogajme, daru božjiga.

Almosenbißse, die, kupa, pušica za milodare, f. Almosenkasten.

Almosengeld, das, milostinja.

Almosenier, der, oskerbnik miloščinje, milosnje, milodarov.

48

Almosenkasten.

Almosenkasten, der, in Kirchen, kupa.

Almosenspender, der, ubogomilnik.

Aloc, die, lopatika, aloa.

Aloſe, die, nach V., jez (Clupea Alosa).

Alp, der, mōra; der Alp drüct ihn, mōra ga thāci.

Al pari stchen, v enaki ceni biti, ene eene biti.

Alpdrücken, f. Alp.

Alpbalsam, der, Alpenrose, ravš.

Alpenpflanze, die, planinska evetica.

Alpe, die, planina, kleine Alte, planinica.

Alpen, die, planine, snežniki, bele gore, golei.

Alpen-, in Zi. planinski.

Alpenbewohner, der, planinar, planinee, planee; /.., planka.

Alpencis, das, planinski led.

Alpenhirt, der, plansar; Alpenhirt sein, plansariti, planinovati.

Alpforelle, die, pikasta posterv, černa posterv.

Alpſuß, der, morska noga, zapisana mōra.

Alphabet, das, abece, abeceda; cyrilisch, azbuka; alphabetische Didnung, abecedin red, abecedna versta. po abecedi. indecl.

Aclpler, der, plansar, planinee, planinar.

Alcſopf, f. Weichjelzopf.

Altrannbere, Wolſtirsche, die, drisljivke.

Alruth, die, in einander gewachsene Zweige, zobrastek.

Als, conj., ko. kakor. kot. kadar, kedar, namree; einer schöner als der andere, eden od druziga lepsi. drugi pred drugim lepsi; jüßer, als Hong, slajsi od medu, slajsi ko med; ich bit älter, als du, sim starsi od tebe. od. mem tebe; als sie zwei das hörten, eindrachten sie, to slisati, sta se prestrasila. oder richtiger, kadar sta to zaslišala. sta se prestrasila; als er dieses gefagt hatte, verichwand er, to izreksi, zige, schen als Wlingling, se mladene, se mlad, se v mladosti, se v mladih letih; ich als Kind wuſte schon dieses, to sim se otrok vedil; als Knabe lernte ich dieses, ko decck (fantič) sim se učil; als König befehlt er, als Wizmensch warnet er, on kakor kralj zapoveduje, kakor ljudorad svari; schreibe so lange, als du siehst, pisi, dokler vidis; je frank als er war, ging er doch, čeravno je bil bolan, vender je sel; sobald als möglich, berz kakor bode mogoče, berž ko berž; sobald als, kakor, herž kakor: als wenn ich es nicht wuſte, kakor da hi ne vedil za to; folgende Werter, als: nasleduje, sledeće besede, namree; als senſt, sicer hi, ker bi sicer.

Alshald, f. Alshobald.

Alsdann, adr., nato. potlej, potem, potler; sei barnberzig, alsdann wirft du —, bodi usmiljen, in hos —; alsdann erſt, potem se le.

Also, conj., ſelgtich, po tem takim, torej, zatorej, tedaj, tadaj; er kann also nicht temmen, torej ne more priti; adr., für: je, also sprach er, tako, tako le je govoril.

Alshobald, ade, zdajci, pri tej priči, koj

Alter.

koj, kmalo, berž, valje, prec, precej, preci, spotama, mahama, na mah.

Aelſter, die, sraka.

Aelſter-, in Zi., srači.

Aelſterspech, der, srednji detal.

Alt, adj., star; an Jahren, prileten, postaran. nach Dalm. auch moter, z. B. die Weißbett ist bei den Alten, modrost je pri motebeh: cfr. altsl., matorstvo, senectus; alt werden, postarati se, starati se; alt machen, postarati, starati; das Altwerden, staranje; wie alt bift du?; koliko let imaš?, ktere dobe si?, vulgo, koliko si star? kaj si star? alte Zeiten, nekdaji časi; alte More, stara nosa, postarana nosa; alte Dinge, starnina, stara sara, stara rototija, stare reči; altes Manerwerk, mirina, mirje; auf die alten Tage, na, pod starost, na stare dni; wenn er zehn Jahre alt sein wird, kadar spolni deseto leto; er steht alt aus, star je viditi; alte Ziegen lecken auch gern Salz, tudi stara koza rada sol liże.

Alt, der, im Gefang, drugi glas, visoki srednji glas.

Altadelig, adj., sein, biti stariga plemenitiga rodu, starozlahten.

Altan, der, altana, balkon.

Altar, der, oltar, darilnik, sveta miza; bei den Patriarchen, Nemaden uſt., nach V., kurise, kurisee; zidan kurisee; des Altarſ, oltarjev: Altarz, oltarski, oltarni.

Altarblatt, das, oltarna stena.

Altargeräthe, das, oltarna oprava.

Altarterje, die, oltarna sveca.

Altbacken, adj., (Bret.), kruh stare peke, star, staropecen kruh, terd kruh.

Altbetannt, adj., staroznan, od nekdaj znan, od njega dni znan.

Altberühmt, adj., od nekdaj imeniten, staroslaven.

Altdeutsch, adj., staronemsk.

Alte, der, starcek; veradcht., staree, dedee; Alte, die, habela, baba, stara baba, starka; ganz veradcht., babura, babuza, babusce, babše.

Alteltin, v. n., postaren, starikast prihajati, bolj in bolj postaran biti, starikati se; von Zweisen, po starem disati, star du imeti.

Altten, v. n., postarati, starati se, v leta iti.

Alten, pl., nekdaji ljudje, spredniki, stari; der mitente Vogel, staree; das Weichchen, starka.

Alter, das, (senectus) starost, priletnost; Lebensalter, leta, doba; altsl., vrst; er starb im jehsten Alter, v najboljši dobi, v najboljših letih je umer!; Menschenalter, rod; einer gleichen Alters, verstnik; sie, verstnica; er ist meines Alters, je moj verstnik, ima moje leta, je mojih let. je pri mojih letih; vor Alters, nekdaj, v nekdanjih časih, svoje dni, njega dni; von Alters her, od nekdaj; Altersbalker, od starosti, zavolj starosti; das Alter ist mürriich, stari ljudje so emerni; man verbleibt im svaten Alter, wie man ist in der Jugend zeigt, zgodaj začne zgati, kar misli kopriva ostati; der Jugend Fleiß

Alteration.

ist des Alters�, pridna mladost dela
cástito starost; Knabenalter, dedinstvo; Ju-
genz- oder Zünglingsalter, mladost; Mannes-
alter, moške leta, naj bolji doba; Greifenalter,
starost, siva, sera starost; ein ziemlich
bohes Alter, priletnost, póstarnost; goldenes
Zeitalter, zlati vek, zlati časi; Wutelalter,
srednji vek; Alter schüßt vor Theuerheit nicht,
starost, nemarnost; star panj, će se užge,
se bolj gori.

Alteration, die, sprelenjenje, pretresenje,
tresenje, stresba, ganjenje (serea). mra-
zenje; ich habe eine Alteration, mrazi me.
jeze) se tressem.

Alteriren, v. a., prenarediti. prenarejati.
prestrasiti, zganiti koga; nichva alterirt ibn,
nic ga ne gane; sich alteriren, v. r., zga-
niti se. stresti se, prestrasiti se. ser-
diti se.

Aelterlich, adj., staršev, gen. pl.; ocetov in
materin; nach M., staršji; serb., roditeljsk:
die älterliche Gewalt, oblast staršev.

Aeltermann, der, starasina.

Aeltermutter, die, prebaba.

Aeltern, die, pl. starsi. oče in mati; nach
V. auch rodniki; serb., roditelji; Aeltern-,  
staršev, gen. pl.

Aeltern, v. n., postarati se. starati se.

Alternativ, adj. u. adr., enkrat eden, en-
krat eden, po versti. po credi; f. Abwech-
selnd.

Alternative, die, ali eno ali drugo. izbor
izmed dvojiga; es wurde ihm die Alternativei
gesetzt, dano mu je bilo dvoje na zbiranje,
receno mu je eno izmed dvojiga izbrati.

Alterniren, v. n., verstiti se. preversi-
vati se. crediti se; j. Abwechseln.

Aelternlos, adj., sirota. brez oceta in ma-
tere. brez staršev; dim. m. sirotek, f. si-
rotka.

Aelternmord, der, umor staršev.

Aelternmörder, der, morivec staršev.

Aelternthil, der, eden staršev. oče ali mati.

Alterischwäche, die, ostarelost.

Alterstlasse, die, versta dobe (starosti).

Altersgenoß, der, verstnik.

Alteršnachsicht, die, spregled maloletnosti,
nedoletnosti.

Alterspräsident, der, predsednik po letih.

Alterstod, der, smert od starosti.

Alterthum, das, stari časi. starinstvo. ne-
kdajnost, zdavnost; das beimtische, nekdanji
paganci, neverci. nekdanje paganstvo; das
gelehrte, nekdanji učeni, modra nekdajnost.

Alterthümer, pl., starine.

Alterthümlich, adj., starinsk, daven, ne-
kdanj.

Alterthumšforscher, f. Alterthumskundige.

Alterthumstunde, die, staroznanstvo, zna-
nje starinstva.

Alterthumskundige, der, staroved. sta-
rovedni, staroznanec. preiskovavec nekda-
njih seg, navad, starinstvar.

Aeltervater, der, preded.

Aelteste, der, najstarsi, starašina, glavar.

Altfish, der, švajcarski karpoč.

Ambassadeur.

49

Altsticker, der, kerpar, kerpač, kerpučar;
Altstickerin, die, kerparica, kerpučarica.

Altfränkisch, adj., póstaris, indeel.

Altförmig, adj. u. adr., póstaris, star,
stare podobe, po starem.

Altfürstlich, adj., staroknešk.

Altgesell, der, véliki hlapec. pervi delavec,
pervi pomagač.

Altgewohnt, adj., od nekdaj vajen.

Altgläubig, adj., starověrsk, staroveren.

Altgläubige, der, staroveree; die, staro-
verka.

Altgriechisch, adj., starogersk.

Altist, der, altist.

Altthrichlich, adj., starocerkven.

Altting, adj., staromoder, premoder za
svoje leta.

Altmecht, f. Altgesell.

Altlich, adj., starikav, starikast, póstaren;
nach M. staričen; es werden, ostaričiti.

Altmannsfrant, das, bolkovo zelisišče.

Altmeltende, altmilchende Kuh, die, ozimka.

Altmodisch, adj., póstaris, starovit, po-
starisne sege; f. Altfränkisch.

Altmutter, die, babica, stara mati.

Altreh, das, stara serna.

Altröntisch, adj., starorimsk.

Altjasse, der, staroselec.

Altšlavisch, adj., staroslovensk, starosla-
vensk.

Altstadt, die, staro mesto.

Altstädtisch, adj., staromesk.

Altestamentlich, adj. u. adv., po stari
zavezi.

Altüblich, adj., po stari navadi, stare šege.

Altvater, der, očak, stari očak.

Altväterisch, adj., po segi starih očakov;
f. Altmodisch.

Altvordern, die, spredoiki; f. Ahnen.

Altweibernäbchen, das, babja kvanta.

Altweiberzommer, der, babje leto.

Altweibisch, adj., babji, po segi starih bab.

Alumnat, das, semeniscē. semenise. duhovšč-
nica, duhovšnica.

Aluminicum, das, semeniscina. semen-
nisina. davsčina za duhovščnico, davsina
za duhovšnico.

Alumnus, der, rejenec, učenee v semeniscēi.

Am, præp., (an dem) bei Superlativen, naj,
nar; am liebten, naj rajši; am höchsten,
nar višji; f. An.

Amalgama, das, zmes, amalgam; nach V.
spovzemek.

Amalgamiren, c. a., amalgamovati, zme-
sati; nach V., spovdáti, spovdajati; sich
amalgamiren, v. r., spovzeti, spovjemati
se.

Amant, der, ljubi, ljubček, ljubljenik; activ,
ljubivec.

Amannensis, der, priročnik.

Amarette, die, španjska višnja.

Amarylle, die, marelica.

Amazonie, die, amazonka.

Amazonen, in 3., amazonsk.

Ambassade, f. Gesandtschaft.

Ambassadeur, f. Gesandte.

4

50

Ambe.

Ambe, die, in der Lotterie, amba, dvojica.

Amber, f. Ambra.

Ambigiren, f. Schwanken.

Ambigkeit, f. Zweifel, Doppelsinn.

Ambition, die, seганje po visokem, častíželnost, hlepenje po slavi; f. Ehrgeiz, Ehrsucht.

Ambitioniren, c. a., hlepeti po časti, slavi, iz častíželnosti se poganjati za kaj.

Ambfatt, das, (Lathraea squamaria L.) Ijuskovka.

Ambfhyzie, die, slepota, slabe oči.

Ambosß, der, naklo, nákvalo; am Dengel (Dengelstot), babica.

Ambosßtock, der, kovaška klada, čola, panj.

Ambra, die, ambra.

Ambraschwalbe, die, dišča lastovica.

Ambrosia, die, ambrozija, nebeška jed.

Ambrosienkraut, das, ambrozovka.

Ambrosifch, adj., nebeškiga duha.

Ambulance, f. Feldlazareth.

Ambulant, adj., premakljiv, obhodin, pototin.

Ambuliren, f. Lustwandelu.

Ameife, die, mrav, mravlja, mravljinee; der Ameife, mravljin, mravljineov; Ameisen, mravljinej, mravljinji.

Ameischen, das, mravljica, mravljinček; die kleine röthliche Ameife, rudečica, rosica, ruska.

Ameisenbär, der, mravlojed, mravljinčar.

Ameisendroffel, die, drozeg mravojed.

Ameisenei, das, mravljinje, mravljinje, mravljino jajee.

Ameisenfresser, der, mravožer.

Ameisengeißt, der, mravljinčeve, mravljinje olje.

Ameisenhaufen, der, mravljisce, mravljiše, mravljinjak.

Ameisenkriechen, das, gomazenje (po herbtu).

Ameisenlöwe, der, kertek. russ. mravolev.

Ameisenöhl, das, mravljinje olje.

Ameisenfäure, die, mravljinja kislina.

Amelioration, f. Verbeßserung.

Amen, amen, zgödi se.

Amendment, das, popravni nasvet.

Amethyst, der, ametist.

Amenblement, f. Hausgeräthe.

Amenblüren, v. a., oskerbeti, oskerbovati s pohišno opravo.

Amme, die, dojnica, dojica, dojka, baja, N. K.; der Amme, dojničin; Ammen-, dojniski.

Ammen, v. n., dojiti (tuje dete), dojceevati.

Ammennährchen, f. Altweibermährchen.

Ammenschafft, die, dojnistvo, doj, otroka na doj imeti; serb., dojilje.

Ammer, die, Ammerling, (emberiza). sternad; das Weibchen, sternada, sternadka; Ammer-, in Biss. sternadov.

Ammern, pl., perhavica.

Ammoniat, das, amonijak; Ammoniat-, in Biss. amonijakov.

Ammoniatgefäß, das, amonijakova posoda.

Ammoniakhältig, adj., amonijakast.

Ammonishornschnecke, die, Amonov rog, okamnela kača (Bohinj).

Amtsacten.

Ammunition, die, d. i. Pulver, Kugeln, Bomben, udgl., strelivo, streljina; f. Munition.

Amnuestie, die, (splošna) prizanesba, pomilosćenje, amnestija; altstl. prostinja.

Amnustiren, v. a., prizanesti, prizanašati komu, pomilostiti koga, amnestirati.

Amor, der, Lelj. Amor.

Amortisation, die, umertvenje, sodni preklie (pisma), razveljavljenje, amortizacija; Amortisierung der Staatskunden, f. Tilgung.

Amortisationseidt, das, izrek zastran umertvenja, zastran preklica.

Amortisiren, v. a., umertviti, preklicati, preklieovati. razveljaviti (pismo).

Amoviren, f. Bescitigen, Absetzen.

Ampel, die, svetilnica, lampaica.

Ampfer, der, (Rume) kislica.

Amphibium, das, dvoživka, vodozemna žival;

Amphibien-, in Biss., dvoživni, vodozemni.

Amphibolie, die, Zweidentigkeit, dvoumnost. dvoumje, nadvojnost.

Amphitheater, das, amfiteater.

Amphitheatralisch, adj., amfiteatralsk.

Amputation, die, odrezanje, vzetje, odločba, odžaganje (uda).

Amputiren, v. a., odrezati, odrezovati, odžagati (ud).

Amtscl, die, kos; nach M. auch černi drozeg; das Weibchen, kosovka; Amtcl-, in Biss. kosov; eine kleine Amtscl, kosic, kósek.

Amt, das, služba, ured (nicht urad, cfr. poln. urzad, urzedu, kroat. ured). čast. službino opravilo; was nicht deines Amtes ist, da taž deinen Vorwig, ne vttikuj se v tuje dela; Hochamt, das, vélika masa, peta masa; er hat sein Amt verloren, službo je zgubil; einem ins Amt greifen, seci, segati, vtikati se v tuje opravilo; von Amtswegen, ureddama, službino, po dolžnosti; das ist dein Amt, deines Amtes, to je tvoje delo, to je tvoje opravilo; seinem Amte Genüge thun, opravila svoje dopolniti, dopolnovati; Amt handeln, uredovati, svoje delo, svojo službo opraviti, opravljati; wem Gott ein Amt gibt, dem gibt er auch Verstand, komur Bog da moć, temu da tudi pomoć.

Aemtchen, das, službica.

Aethanß, das, uredovavnica.

Amtiren, v. n., službo opravljati, uredovati.

Amtirung, die, opravljanje, uredovanje, oskerbovanje službe, ured.

Amtlich, amtlich, adj., službin, uredsk. opravilen; adv., službino, uredama, po službino, po službini dolžnosti.

Amtsloß, adj., brez službe; er ist schon 3 Miccate amtsloß, že tri mese je brez službe.

Amtmann, der, Beamte, urednik, služabnik; Verwalter, oskerbnik; beim Gefunde (alt), véliki hapce.

Amtmännin, die, urednikova žena.

Amtmässig, adj., uredsk. službin, po uredu.

Amts-, in Biss., službni, služabni, uredni, urealski.

Amtsabschrift, die, uredni prepis.

Amtsact, der, službino delo, uredno djanje.

Amtsacten, pl., urealski spisi, opravilni spisi.

Amtsalter.

An.

51

Amtsalter, das, leta službe, službine leta.

Amtsaußenhen, das, veljava ureda.

Amtsbericht, der, uredno poročilo.

Amtsbesetzung, die, podeljenje službe.

Amtsbezirk, der, uredovo okolišče, okoliše.

Amtsblatt, das, oglasnik.

Amtsbothe, der, uredski posel, uredni sel.

Amtsbruder, der, Collega, tovarš (v službi).

Amtsrespondenz, die, službino dopisovanje, službini dopisi.

Amtsdiener, der, (uredski) služabnik, berie; auch petar.

Amtseld, der, službina prisega.

Amtseifer, der, pridnost, gorečnost v službi, v opravilih; haben, priden biti v službi, v opravilih.

Amtseinkünfte, die, dohodki službe, službini dohodki.

Amtsfähig, adj., dober, pripraven, ugon den za službo.

Amtsfolge, die, nastop v službi, v opravilih, nastop v uredu.

Amtsfrohne, die, uredska tlaka, uredna rabota, težastvo.

Amtsfuhrc, die, vozna tlaka, tlaka za ured.

Amtsführung, die, oskerbovanje službe.

Amtsgang, der, službina pot.

Amtsgebaude, f. Amthaus.

Amtsgebiet, f. Amtsbezirk.

Amtsgebühr, die, plaća za uredsko opravilo, urednina.

Amtsgehülfe, der, uredni pomočnik.

Amtsgenoß, f. Amtsbruder.

Amtsgeschafte, die, pl., uredne, službine opravila.

Amtsgefühl, das, mogočni obraz, modri obraz; ein Amtsgefühl schneiden, mogočno, resno pogledati, gledati; mogočno obraz ubrati, ubirati.

Amtsgewalt, die, uredna, službina oblast.

Amtshandlung, die, službino delo, djanje, opravilo; zur Amtshandlung, za uredovanje, za službino porabo.

Amtshauptmann, der, uredski glavar, nadglednik.

Amtsindividuum, das, urednik, oseba iz ureda.

Amtsinstruktion, die, uredni poduk, napotek, navod.

Amtstanzlei, die, pisarnica.

Amtskleid, das, službino oblačilo, uredna obleka.

Amtsknecht, der, uredni hlapec.

Amtskale, f. Amthaus.

Amtsmiene, die, službin, mogočni obraz.

Amtsnachfolger, der, naslednik, nastopnik v službi.

Amtsname, der, službino ime, ime po službenim opravilu, po uredu.

Amtsperson, die, uredska, uredna oseba.

Amtspflege, f. Amtsführung.

Amtspflicht, die, službina dolžnost; der Eid beim Antritte des Amtes, prisega na zvestobo v službi.

Amtspaß, der, uredovišče, uredniše.

Amtsrequisiten, pl., uredske potrebščine, potrebšine.

Amtsreife, die, službina pot, hoja.

Amtsrichter, der, uredni sodnik.

Amtssache, die, uredna zadeva, službina reč.

Amtsschild, das, uredni nadpis.

Amtsschranken, pl., uredske pregraje; vor den Amtsschranken, pred uredam, pred sodnjo gospósko.

Amtsschreiber, der, uredni pisar.

Amtssiegel, das, uredov pečat, službin pecat.

Amtssitz, der, uredni sedež.

Amtssorge, die, skerb za uredne, službine opravila.

Amtsstube, die, uredova hiša; in welcher der Amtmann Gericht hält, sodivnica, sodnja hiša.

Amtstag, der, uredni, uredilni, opravilni dan; zur Klagen, dan za tožbe, pravdni dan; Gerichtstag, sodni, sodbin dan.

Amtsthätigkeit, die, službina delavnost.

Amtstracht, f. Amtstleid.

Amtstrecue, die, zvestoba v službi.

Amttübergabe, die, predaja, izročitev ureda.

Amtsverhältniß, das, službina zadeva.

Amtsverwalter, der, urednik; Verweser, namestnik v službi.

Amtsvorstand, Amtsvorsteher, der, predstojnik ureda; serb., načelnik.

Amtswegen, f. Amt.

Amtswürde, die, čast, veljava ureda.

Amtszeitung, die, službin časnik. službine novice.

Amulet, das, lečni, varovavni navratek. amulet; altsl., hranilo.

Amufant, f. Unterhaltend.

Amufiren, f. Belustigen, Unterhalten.

An, praep., na, nad, za, do, po, pri, k, v, proti; z, B. an den Baum hängen, na drevo obesiti; ein Brief an mich, písmo na-me, do mene; an etwas denen, v (na) kaj misliti; an meiner Statt, namesti mene; an meiner Stelle, na mojim mestu; an diesem Orte, na tem mestu; an der Wand hängen, na steni viseti; am Verge sein, na hribu biti; am Ufer, na bregu; am Ufer gehen, ob bregu hoditi; an Ketten liegen, na verigah biti, priklenjen biti; es liegt viel daran, veliko je na tem (ležveč); serb., mnogo stoji do toga; an Jähren zunehmen, v leta iti, starsi prihajati, v (na) letih rasti; an Kräfsten abnehmen, opešati, pešati; an der Thüre, pri vratih; am Ende, pri koncu, na zadnje; am Ende des Dorfes, konec vasi; an sich, na sebi, sam zase, sam na sebi; an die Hand, na roko (iti), za roko (prijeti); an Feuer stellen, pristaviti k ognju; sich an etwas erinnern, spomniti se česa, auch na kaj; an Gott nur einen strengen Richter sehen, nad Bogam le ostriga sodnika viditi; an jeman den etwas Gutes erleben, nad kom kaj dobriga doživeti; an der Ruhr sterben, za grizo umreti; an den Baum binden, k drevesu oder za drevo privezati (konja); am

4 *.

52

An.

Anackeru.

Fuße verlehen, v nogo vaniti; am Tische
schen, za mizo sedeti; für: hinan, proti, z. B.,
Himmel an, proti nebu; ausgenommen, Berg
an, vkreber; für heinahe, blizo, okoli, z. B.,
es sind sjen an die hundert Jahre, okoli.
blizo sto let je že; bis an, do, z. B., bis an
den Abend, do večera; nad. z. B., sich an etwas
ärgern, nad čim an pohujsatı; sich an einem
verfändigen, nad kom se pregresiti; sich an
einem spiegeln, nad kom se zgledovati, auch
razgledovati; sich rächen an einem, nad kom
se znositi; Freunde haben an etwas, nad čim
ed. česa se veseliti; das Mittel einer Erkennt-
niij bezetchnend, po, z. B., ich kenne dich an der
Stimme, poznam to po glasu; an den Fe-
dern kennt man den Vogel, tića po pérji po-
znas; man kennt das Ziber an dem Klange,
srebro se pozna po cvenku, hernenju; daran
will ich sjen, ob du mich liebst, po tem will
poznal, ako me ljubis: nahe an etwas, nez-
ben etwas, pri, z. B., Prediger an der St.
Jakobs-Kirche, pridigar pri sv. Jakopu; am
Herzen, pri seren; an das Herz legen, na
serce, v serce položiti; nahe an mir, kraj
mene; hart an der Wand, tik stene, tikama
pri steni; es liegt mir am Herzen, pri seren
mi je; am Ende, konee; Antheil bachen an
etwas, imeti del, delež česa eter pri cem;
ein Bann am Wasser, d. i. neben, drevo pri
vodi, auch poleg vode, zravno vode; an der
Drave, na Dravi; in Verbindung mit andern
Partizeln, als: von hier an, od tod, unw.;
von nun an, odsihmal, od zdaj, od se-
daj, odslej, poslej; oben an, zgroj;
unten an, spodej, zdolej; neben an, poleg;
an einander, einer an den andern, auf die
Frage wohin? eden čez druziga, eden nad
druziga; einer an dem andern, auf die Frage
wo? eden pri drugim, vstriei, vstrič; drei
Tage aneinander, tri dni poredama, po redu,
zapored; einen Brief an Zemanden schreiben,
komu pisati, do koga pismo, list po-
slati; ich habe eine Bitte an euch, imam
prošnjo do vas; am Leben, pri živ-
ljenji; noch am Leben sein, se živeti, živ
biti; ein Bothe an mich, poslan do mene.
k meni; an allen Orten, po vsih krajih; an
keinem Orte, nikher, an meiner Zeit, pri
meni, zraven mene; hatte tamit an dir,
derži za zobmi; an etwas zweifeln, dvomiti
nad čim; an Einen Gott glauben, v eniga
Boga verovati; am ersten Kapitel, v pervi
postavi, v pervim poglavji; am Verge gehen,
ob hribu hoditi; fort am Verge, poleg, tik
hriba hoditi; es ist nichts als Hant und Knechen
an ihm, sama kost in koza ga je; es ist
nichts an der Sache, to in pa nie. to ni nie
posebniga, na tem ni nie. to nima nie v
sebi; ich muß wissen, was an ihm ist, mo-
marm vediti, kaj vaga, kaj velja. kaj ima
cene, za kaj je; Metter an der beben Schule,
glavar visókih sól; an der hohen Schule
futiren, v visókih solah se uciti; die Schult
liegt nicht an ihm, on ni kriv tega; sich an
etwas machen, lotiti se cesa; an einer Sache
arbeiten, delati kaj, izdelovati kaj, pecati,

ukvarjati se s kako rečjo; etwas an den
Mann bringen, specati, oddati, izvesti kaj;
sich am ersten Gerichte satt essen, perve jedi
se najesti; sich an Nepfeln trank essen, ja-
belk se preobjesti, z japelki se zapasti;
Händel suchen an einem, zabavljati komu,
iskati zabave pri kom, prepira iskati pri
kom; an einem zum Wörder werden, umo-
riti, ubiti koga; rieche an diese Blume, po-
vonjaj to rozo; ich halte mich an ihm, jaz
se deržim njega; hente an mir, morgen an
dir, danas jez, jutri ti; ich habe einen wah-
ren Freund an ihm, mi je práv prijatel;
du weist nicht, was du an ihm verlierst,
ne ves. koga žnjim zgubis: hundert Thaler
an Ackeru, za sto kron njiv; an barem
Gelde, gotoviga, gotovine, jistine; an Neich-
thum ubertresen, z hogastvam premagati,
presegati, prekositi; groß an Gestalt, am
Geute klein, velike postave, majhne pameti;
Gott ist an Weisheit unermesslich, Bog je
v modrosti neizméren; er ist ein Kind am
Verstande, otrocjiga uma je; an Anfange,
v perviga, s perva, v zacetji, s konea;
am Morgen, zjutra, zjutraj, za jutra; am
Abende, zvečer; es ist noch beuch an der Zeit,
es je veliko -dneva; je se zgodaj; es ist
noch nicht an der Zeit, ni se čas za to;
es ist an dem, daß -, tako je, da; an je-
nem Tage, tisti dan; an Ostern, o veliki
noci; am Sonntage, v nedeljo; es geht an
ein Lastein, an ein Fluchen, an ein Leben, tu
zacne kleti, vpiti, razbijati; sich an etwas
gewöhnlich, česa se navaditi, h kaki reči
se privaditi; an seinem Munde erfsaren, od
ust si pritergati, pritergovati; ans, für:
an das, ans Henster, k oknu; ans Ende der
Welt (der Zeit nach), do konea sveta, (dem
Raume nach), do kraja sveta; an einem
recht handeln, ravnati prav s kom; am Land
wohnen, an kmetih prebivati; an etwas An-
spuch machen, lastiti si kako reč, svojiti
si kaj; ich fehre mich daran nicht, mi ni
mar za to, ne maram za to; an einen Stein
anfessen, udariti se ob kamen; an der Ahr
cke, am Stec, ob bergli, ob paliei; am Leibe,
na telesu; an der Sonne, na solneu; an
der Hand führen, zu roko voditi; am Hanje,
pri hisi; am hentigen Tage, danasnji am
danes; genug an allem, vsiga dovelj; j. auch
Am. Zu der Zusammenfassung mit Zeitwörtern
wird „an“ gegeben mit na-, pri-, po-, mi.

Anabaptist, der, prekersčevavec, preker-
sevavec; j. Wiedertäuer.

Anabaptistin, die, prekersčevavka, pre-
kersevavka.

Anabaptistij, adj., prekersčevavsk. pre-
kersevavsk.

Anachoret, der, pusčavnik, pusčavnik: des
Anachoreten, pusčavnikov, pusčavnikov.

Anachronismus, der, pomota zoper čas.
v času, pogresek v časovlaji, anakroni-
zem.

Anächzen, v. a., zajecati, jedati (na koga.
nad kom).

Anackern, v. a., zaorati, zaoravati.

Anagramm,

Anbiegen.

53

Anagramm, das, prestava, precérkniea, anagram.

Analekten, pt., drobtinice, zbirka.

Analog, adj., podoben, pripodoben, enacin, priličin.

Analogie, die, podobnost, pripodobnost, enacnost, prilienost, analogija.

Analogisch, f. Analog.

Analogismus, der, sklep iz podobnosti, analogije.

Analyse, die, in der Chemie, razkroj, razkrojenje, razdeljenje, razločba; yen Werten, razlaganje, razklad, analiza, analitika.

Analysiren, v. a., razkrojiti, krojiti, razločiti, ločiti, razstavljati, razložiti, razlagati, analizovati.

Analitisch, adj., razstaven, ločiven, analitičen; böhm., rozhorny; analitijsche Methode, razstavno, razstavljeno učilo.

Anämie, die, brezkerkungnost.

Ananaš, die, ananas, kraljevsko jabelko.

Anankern, v. a., das Schiff, vřeći, metati mačka, sidro, usidriti, usidrovati ladijo; in der Baukunft, prikleniti, priklepati.

Anankerung, die, im Bauwesen, priklep.

Anapest, der, anapest.

Anarbeiten, v. a., pridelati, pridelovati, priterditi, priterjevati; v. n., gegen etwas, upreti, upirati se.

Anarchie, die, brezvladje, razdertje, razdjanje (vládino), brezzakonje, anarhija.

Anarchisch, adj., brezvladen, anarhijsk.

Anäsen, Anateu, v. a., nastaviti, nastavljati vado zverini.

Anathema, das, cerkveno preklicanje, izobčenje, pana, anatema.

Anathematiren, v. a., prekleti, prekljati.

Anathmen, v. a., dahniti, dihati na (v) koga.

Anatomicie, die, raztelesovanje, razúdba, razdeva, anatomija.

Anatomiker, der, raztelesar, razúdar, anatomikar.

Anatomiren, v. a., raztelesovati, razúditi, razudvati, razdevati, razparati, anatomirati.

Anatomisch, adj., razudin, anatomijsk.

Anatomist, f. Anatomiker.

Anbaden, v. n., pripeći, pripekati se, sprijeti. sprijemati se; v. a., prilepiti, prilepovati.

Anbahnen, v. a., einen Weg, pot narediti, delati (k cemu); durch Schnee und Keth, pregaziti, gaziti, prekidati, kidati, gaz narediti, delati; im Walde, presekati, presekovati, prekerčiti.

Anbau, der, eines Feldes, obdelanje, obdelovanje; des Getreides, setva, setev; der Kartoffeln, sajenje; eines Waldes, nasajenje gojzda; einer Familie, uselitev, naselitev; eines Derfel, nova vas, selo, naprava nove vasi; einer Stadt, noviga mesta, zidanje; an einem Gebäude, prizidanje, pristavek.

Anbauen, v. a., ein Feld, obsejati, obdelati, obdelovati polje; nach I. auch poljaniti; das Getreide, usejati, nasejati, sejati;

eine Wüstenei, zorati, orati; Bäume, nasaditi, posaditi, zasaditi, saditi; zubauen an ein Gebäude, prizidati, prizidovati (kaj čemu); Sprache, omikati, omikovati; eine reiche und angebaute Sprache, hogat in obdelan jezik; v. r., sich anbauen, naseliti, useliti se, nastaniti, nastanovati se.

Anbauer, der, naselnik; j. Colonist.

Anbefehl, f. Befehl.

Anbefehlen, v. a., ukazati, ukazovati, zapovedati, zapovedovati, veleti, velevati; empfehlen, priporočiti, priporočevati.

Anbeginn, der, začetek, početek, začetje, pričetek.

Anbehalten, v. a., das Kleid, oblečen ostati, ostajati, na sebi pustiti, obderžati, ne sleči, ne slačiti.

Anbei, adr., poleg, zraven (zravno) tega, pri tem; anbei slegt, priložen je.

Anbeissen, v. n., an die Angel, ternek pasti, popadati; v. a., anfangen zu beissen, einen Anfel, jlabelko nagrizniti, zagrizniti, ugrizniti, ugrizovati, pokusiti, načeti; er hat angebissen, ujel se je; er wollte nicht anbeissen, ni hotel se lotiti; das Angebissene, nagrizek, zagrizek.

Anbelang, in Anbelang dessen, zastran tega, kar se tiče tega; im tiefen U. K. auch zarad, zhog tega.

Anbelangen, v. n., f. Anlangen, was mich anbelangt, mich anbelangend, kar mene tiče, zadene, kolikor se mene tiče.

Anbelfern, v. a., jemand, zarevsati, revsati nad kom; f. Anbellen.

Anbellen, v. a., zalajati, lajati, zabrečati na koga, nad kom.

Anbequemen, f. Accomodiren, Anpaßen.

Anberaumen, anberaumen, v. a., dan dati, dajati, postaviti, postavljati, odkazati, odkazovati, odločiti, odločevati.

Anberaumung, die, odločenje, ustanovljenje.

Anberg, der, f. Anhöhe.

Anbersten, v. n., napóčiti se, napokati se, auch napokniti; angebersten, napočen.

Anbeten, v. a., moliti; falsche Götter, malikovati, auch malike moliti; fig., jako rad imeti, obrajtati, priklanjati se. serb. u. russ. obozavati.

Anbeter, der, molivec.

Anbetracht, in Anbetracht dessen, gledé na to.

Anbetreffen, v. n., was mich anbetrifft, kar (se) mene tiče, dotiče, kar mene zadeva.

Anbetteln, v. a., nach I., pomoledvati, molévati, zaprositi, prositi koga darú (za dar; v. r., ich anbetteln, naberačiti se.

Anbetung, die, moljenje, molitev, molba; der Gegen, malikovanje, auch moljenje malikov: fig., vroča ljubezen.

Anbetungswürdig, adj., moljenja, češćenja, češenja vrěden.

Anbiegen, v. a., upregniti, napogniti, upogniti, upogovati, privihniti, privihati, vihati;

54

Anbieten.

beifugen, priložiti, prilagati, pridjati, pride-
vati; angebogenes Schreiben, priloženo pismo,
priloga.

Anbieten, v. a., ponuditi, ponujati; im Han-
bel, dajati, obljubiti, obetati, obečati; durch
Anbieten einen zur Annahme vermögen, vnu-
diti komu kaj; sich anbieten, v. r., zum Eute,
ponuditi, ponujati prisego; ich biete mich
zum Eide an, voljan sim priseči; die Auf-
merksamkeit eines andern an sich ziehen, na-
stavljati se.

Anbicter, der, ponujavec, ponudnik; Al-
tieter-, ponujavecov. n. p., ponujaveove be-
sede so lažnjive.

Anbietung, die, ponudba, ponuda, ponuja-
nje, obet; f. Anbot.

Anbinden, v. a., privezati, privezovati,
zvezati. navezati, pritvesti, pritvezati; jez-
manden am Namenstage, koga vezovati,
dati, dajati vezilo komu; einem einen Bären,
na nos obesiti. obešati komu kaj, natvesti,
natvezati komu. noriti koga, oblagáti koga;
er išt furz angebunden, kmalo se mu v nos
pokadi, ima tenak nos, koj se mu nos za-
viha, je za robam zavezan. lahko skipi,
hitro se mu zameri, je tenak; ven kleinen
oder zarten Persenen, majhna posóda kmalo
zavre. majhen piskere hitro zakipí; mit ei-
nem anbinden, spreti se s kom, sprijeti se.
prepir začeti.

Anbiß, der, nagriz. nagrizek. ugrizek; Wissen,
zalogaj: Frühstück, zajterk; Köder, vada.

Anbittern, v. a., pogreniti, greniti kaj;
v. n., zagreniti.

Anblasen, v. a., pihniti, pihati na kaj, auch
pihati kaj; der Wind klast mich an, veter
name piha, (scharf), me brije; eine Blase,
napihniti, napihovati mehur; mit Blas-
instrumenten begrüffen, zatrobiti, trobiti, za-
trobentati komu; eine Zage, zatrobiti. trobiti
na lov; Feuer anblasen, (hervorbringen), upi-
hati. pihati luč; es verstärken, podpihati.
podpihovati ogenj; die Kohlen, ovlje raz-
pihati, razpihovati; wenn der Wind anbäst,
kadar veter potegne. zaveje; die Farken
des Gemäldes, napihniti. napihati. v. n.,
pripihati.

Anblasen, das, pihanje, trobljenje, podpi-
hanje.

Anblatten, v. a., bei Zimmerleuten, okle-
niti, oklepati.

Anbläuen, v. a., visnjevkasto narediti, na-
rejati, namodriti. nach V. visnjevo okaliti,
kaliti, nämlich Eisen oder Stahl.

Anblecken, v. a., zarežati na koga. zaser-
sati, oeder zasersati na koga; zobe pokazati,
kazati komu.

Anblick, der, pogled, ugled, vid; ich sah
beim ersten Anblick, na pervi pogled, komaj
pogledam, vidim. da —; sein Anblick macht
mich zittern, njegov pogled me strese, stre-
sa; ein trauriger Anblick! žalosten pogled!
žalosten vid! pač žalostno viditi!; bei sei-
nem Anblicke, kadar ga zagleda, viditi ga. —;
er würdigte mich kaum eines Anblicks, komej
da je na me pogledal; auf den Anblick, na oči.

Anbrennen.

Anblicken, v. a., einen, pogledati, pogle-
dovati koga, oeder na koga; ozreti, ozirati
se na koga, z. B., Jezus pa se je ozerl
na Petra: er bat mich fürchterlich angeblickt,
pogledal me je. kakor hi se bilo za Kle-
kam zabliskalo, z oemi me je prestregel;
fich anblicken, spogledati, spogledovati se.

Anblinzen, Anblinken, v. a., pomižkniti,
pomižkovati komu, mizavo pogledati; f.
Blinzeln.

Anblissen, v. a., zablisniti z oemi, koga
pogledati, gledati. kakor hudo vreme.

Anblöden, v. a., einen, von Ziegen, za-
meketati na koga; von Schafen, zablejati,
blejati na koga.

Anbohren, v. a., navertati, navertovati.

Anborsten, v. a., vom witten Schweine,
ratzsetiniti, nasetiniti se, šetiniti se, šetine
naježiti.

Anbot, das, die Anbietung, ponudba, po-
nudek, auch obljuba; z. B., ohne Anbot ist
kein Handel möglich, brez obljube ni kupčije.

Anbraffen, v. a., zategniti, zategovati jadra.

Anbraten, v. a., opeci, opekati.

Anbrausen, v. a., zarohniti, rohniti, oder
rohnjati nad kom, zadreti se na koga; v.
n., privihrati, privrišati, prilomastiti, pri-
hrušati.

Anbrechen, v. a., nalomiti, nalamljati, na-
kerhni, natrupiti; Wein und andere Ge-
tränfe, nastaviti, nastavljati; Bret, Kafe v.,
načeti, načenjati kruh, sir; bei den Köhfern,
den Meiler anbrenchen, kopo štorati; e. n.,
der Tag bricht an, zori se, dani se, jutri
se. svita se zaznava se dan, dan se de-
la; wenn der Tag anbricht, auch, kadar se
dan napoči; die Morgenrethe bricht an, zo-
ri se, zor poka, zarja se kaže, zarja se
zaznava; die Abenddämmerung bricht an,
mrači se, mrak se dela; anbrehender Tag,
svit; die Nacht bricht an, noč prihaja, noči
se; mit anbrehender Nacht, na noč, pod
noč, o mraku.

Anbrechen, das, nalom; des Weines, na-
stava; des Brotes, načetek; des Tages, svit,
zaznava zarje; der Dämmerung, mračenje;
des Meilers, štoranje.

Anbreiten, v. a., nasaditi, nasajati (snopje).

Anbrennen, v. a., das Licht, prižgati, pri-
žigati luč, užgati, užigati luč, upaliti; ei-
nen Pfahl, ožgati, ožigati, osmoditi, osmo-
majati, osmajati; Flechtweis, opaliti, paliti ter-
to; einem ein Mal anbrennen, komu vžgati,
vžgati znamenje; serb., žigosati; sich an-
brennen, opeci se, speci se, upaliti se;
im Kochen anbrennen lassen, prismoditi, pri-
smojati, prismajati; das Angebrannte, pri-
smojek; v. n., das Fener brennt an, ogenj
se vnema, se je vnel, se vžiga. se je vžal;
die Speife ist angebraunt, jed je pri-
smojena; richt angebrannt, po smoji, smo-
du diši; angebrennter Mensch, prismojen,
prieverknjen, prismojenee, prismoda, pri-
smuknjenee; eine angebrannte Sache, osmo-
jek; ein angebranntes Holz, ogorek, ožirek,

Anbrennen.

Anbrennen, das, priziganje (luci); vzi-
ganje, vžig (znamnja); beim Rechen, smod,
prismod, smoja.

Anbringen, v. a., heranbringen, prinesti,
prinašati; etwas an einem schicklichen Orte,
z. B. einen Schrank in der Wand, umestiti,
vdelati, vdelovati kaj, narediti, narejati kaj
v zid; auch djati, postaviti; eine Leiter, na-
sloniti, naslanjati, postaviti, postavljati (na
zid); einen Hieb, zadeti, zadevati koga,
udariti, prismukniti, pritisniti, založiti ko-
mu eno; auch počesati koga; das Geld qut
anbringen, denar dobro oberniti, obračati;
schlecht, zapraviti, zapravljati, potratiti, tra-
titi; s. auch Anlegen; ich kann die Stiefel
nicht anbringen, ne morem skornie obuti,
na noge spraviti; die Waren, blago spe-
cati, spečevati, oddati, oddajati, izvěsti;
jemanden anbringen, pripraviti, pripravljati
koga kam, preskerbeti, preskerbovati; eine
Bitte, prositi, prošnjo podati, podajati, vlo-
žiti, vlagati; was ist dein Anbringen, kaj bi
rad? kaj imaš povedati?; bei Gerichten an-
bringen, anzeigen, pritožiti, pritoževati se-
povedati, predložiti, predlagati; zur Unzeit
anbringen, slabo zadeti, slab čas zadeti,
ne povedati o pravem času; seine Celebr-
famkeit anbringen, učenost pokazati, kazati,
skazati, skazovati; ein gut angebrachtes
Gleichniß, prikila dobro zbrana, priměrna;
seine Tochter anbringen, hěr oddati, omo-
žiti, k kruhu pripraviti, auch udati, udo-
miti; Worte recht anbringen, besede prav
postaviti, postavljati; dieser Spaß ist schlecht
angebracht, ta šala (burka) ni na pravem
kraji (mestu).

Anbringer, der, mit einer Anzeige, nazna-
nivec, naznanjavec; Anbringerin, die, na-
nzanjavka; mit einer Bitte, prosecc, prosi-
vec, prošnik; Anbringerin, die, prošnica,
prosivka.

Anbroßen, v. a., nadrobiti, nadrobovati.

Anbruch, der, nalom, nakerhnjenje, načeh;
im Bergbaute, das zuerst von etwas angebro-
chene, načetek; Anbruch des Tages, zor,
svit, zaznava zarje, dneva; mit Anbruch
des Tages, z zoram, s svitam, o zoru, o
svitu, ko se je dan zaznal; den Anbruch
des Tages abwarten, daniti; mit Anbruch
der Nacht, ko se jame mračiti, noč delati,
v mraku; für Fäulniß, gjnilost, skaza.

Anbrüchig, adj., anbrüchiges Dicht, nagnjito
sadje; Wein, Bier, nakazno vino, kislotno
vino, ol, skaženo vino, skažen ol, vino
cikne*; Zahn, nagnjit zob, škerbast zob,
škerbina.

Anbrühen, v. a., opariti, popariti, pariti.

Anbrüllen, v. a., einen, von Andern, za-
mukati, mukati v koga, nad kom; vom
Öwen, zarjuti, rjuti nad kom; von Wöl-
fen, zatuliti, tuliti nad kom.

Anbrummen, v. a., zareńčati, reńčati nad kom, zagodernnjati, godernnjati, zamermrati, mermrati nad kom.

Anbrüten, v. a., sesti na jajca, začeti leči.

Anbug, der, privihanje.

Ander.

55

Anbumfen, v. n., lopiti oh kaj.

Anciennität, die, leta, čas sluzhe, russ
starašinstvo.

Andacht, die, Aufmerksamkeit oder Nach-
tung des Gemüthes, pobožnost, nabožnost;
eine Uebung der Religion, duhovno opravilo,
ceerkveno opravilo, sluzha božja; mit An-
dacht beten, zvesto moliti, z zbranim ser-
cam, z zbranim duham, z zbranimi misli-
mi; in der Andacht begriffen sein, moliti, biti
v molitvi; ein Werk der Anacht, delo v
čast Bogu; Anacht halten, božje opravilo
imeti, duhovno opravilo obhajati; Morgen-
andacht, jutranje molitve. pl.; Abentantacht,
zvečerne molitve; öffentliche Anacht veran-
salten, napraviti očine molitve; zur An-
dacht läuten, vabiti; während der Anacht,
pozvanjati.

Andächtelei, die, svetohlinstvo, napacna
pobožnost; Andächtelnd, svetohlinsk.

Andächtein, v. a., svetohliniti se, sveti-
čiti se.

Andächtig, adj., pobožen, k Bogu nag-
njen, ki rad moli; andächtig beten, gemein-
niglich, zvesto moliti, v duhu moliti; an-
dachtig auhören, zvesto poslušati.

Andächter, der, svetohlinec; Andächterkin,
die, svetohlinka; Andächterler, in 3f., sve-
tohlineov, svetohlinski, z. B., svetohlincov
obraz.

Audachtloc, adj., nepobožen.

Audachtšbuch, das, molitvine bukve, mo-
live. pl., duhovne bukve.

Audachtsort, der, molitvino mesto, mo-
litvin kraj, pobožen kraj.

Audachtštunde, die, ura, čas molitve.

Audachtëbung, die, molitev, pobožno
premislijevanje, vaja v pobožnosti.

Audachtšvoll, adj., prepobožen, ves po-
božen.

Andämmen, v. a., prijeziti, priježati.

Audante, lahno, lagano, andante.

Andanern, i. Danern.

Audecken, v. a., den Tisch, pogerniti, po-
grinjati.

Andenken, das, spomin, pametva, pomnje-
nje, pomnež; das Denzeichen, Denkmal,
spominek; stehen im Andenken, v spominu
biti; thut dieses zu meinem Andenken, sto-
rite, delajte to meni v spomin, v moj spo-
min; delajte to, in pa zraven menite mene,
mislite na me; seligen Andenken, er, ranjki,
pokojni; sic, ranjca, pokojna; glerwürdigen,
častitiga spomina; ungückeligen Andenkens,
nesrečniga, žalostniga spomina; ein Anden-
ken schenken, kaj v (za) spomin dati, da-
jati; es ist mir im krischen Andenken, živo
dobro pomnim; behalte mich im Andenken,
pomni, misli na me; dieses werde ich im An-
denken behatten, so lange ich leben werde,
to hom pomnil, dokler hom živ.

Ander, der, die, das Andere, adj., drugi,
druji, ini; die einen, die andern, eni — eni,
drugi — drugi, ti — drugi, ti — uni; das
andere Geschlecht, ženski spol, ženstvo, žen-
ske pl., eines nach dem andern, eden za

56

Aenderbar.

drugim, zapovedama; eines gegen das andere, eno z drugim, drugo k drugimu; eins ins andere reden, vse križem blesti, zdaj to. zdaj uno govoriti. otrobe vezati; er hat nichts andere als Brot, kruh ima, in pa nić druziga ne; es ist nicht anders, als je, taka je, in pa nić drugaci ne. uſ. f. Nicht, Nichts; einen eines andern belehren, preuciti, preueevati koga, preveriti koga; drugo povедati komu; wir sprachen eins und das andere mit einander, veliko sva govorila. več reci sva se menila; zu anderer Zeit, drugikrat, drujikrat, drugo pot; vor antern, naj več, naj holj, pred vsim; duch antere gefährliche Sachen verrichten, s tujimi rokami gade loviti; unter andern, med drugim, med druzimi reemi, pravno druziga; die andere Welt, uni svet; auf anderer Leute Ressen, za ptuje blago, za ptuj dnar, na ljudske stroske; niemand anders, nobeden drug; auf einem anderen Wege, drugod; von ganz anderer Art, ves drugačen; eine Chre ist der anderen werth, čast je časti vredna, človek je človeka vreden, roka roko umiva; andere Stiefeln anzieben, spreobuti, spreobuvati se; ein anderes Kleid anlegen, preobleči, preoblačiti se; das ist was anderes, ta je druga, to je kaj druziga; ein anderes ist sagen, ein anderes thun, drugo je reci. drugo storiti; die andere Seite des Buches notranja stran sukna; auf eine andere Art, drugači; anderer Art, inak, drugačen; eines anderen Sinnes werden, spremisli se. misli sprevreči; an einen andern Ort, drugam; er fani einmal über das andere, zdaj pa zdaj je priſel; auf der anderen Seite, unstran; sie ist in anderen Umländen, ni sama.

Aenderbar, Aenderlich, adj., spremenljiv. premenljiv.

Andermal, ein, adv., drugikrat, drujikrat, drugopot, drugič. drugoč.

Aender, v. a., premeniti, premenjati, prenarediti, prenarejati, predelati, predelavati, preoberniti, preobračati, drugači narediti, narejati, f. Abändern; den Verlag, spremisliiti se od. si, drugači se premisliiti, skleniti; ich kann es nicht ändern, ne morem drugači, ne morem preložiti, ne morem si preložiti; sein Leben ändern, spreoberniti, spreobračati se, poboljšati se; die Webnung, prešeliti, seliti se; jemanto Namen, preimeniti, preimenovati, prekerstiti koga; seinen Namen, preimeniti, preimenovati se; sein Meining, sprevreči, sprevracati misli; ein Kleid, predelati; den Getreidesamen, premeniti seme v. v., die Leute antern sich, ljudje se radi preméne, se premenjujejo, se spreminjajo; das Wetter äntert sich, vreme se prevrača, se spreminja; es hat sich geändert, vreme se je spreverglo. Alles ändert sich, vse se premeni, preverne, prevrača. spreminja; du hast dich ganz geändert, ves drug si. ves si se premenil.

Andernfallis, adv., sicer, seer.

Anderntheils, adv., iz druge strani, od druge plati, iz une strani, nekaj —; eines

Andichten.

Theils, weit ich es nicht habe, andern Theils, weit ich ibnt nicht trae, nekaj, ker nimam, nekaj, ker mu ne upam, ker nimam vere vanj.

Ander's, anderſt, adv., drugači, drugač, drugako, inako; etwas anders, kaj druziga; anders reden und anders handeln, drugači govoriti, drugači delati; anders machen, prenarediti, prenarejati; das weiß ich anders, to jez holje vem; es wird mir andeis, d. i. die Angen geben mir über, inako se mi stori, dela; anders beschaffen, drugačen; nirgente anders, nikjer drugej; conj., wenn anders, ako; du muſt arbeiten, willst du anders eſsen, moras delati, ako hočes jesti; anders angewöhnen, prevaditi; anders machen, predeſlati, uſ.

Anderſdenkend, adj., drugači misleč, druge misli.

Anderjeitig, adj., nasproten, drugostransk.

Anderjeits, i. Anderutheils.

Anderſgeinnt, adj., druzih misel; f. Anderſdenkend.

Anderſglänbig, adj., inovérsk, drugovérsk.

Anderſglänbige, der, inoverec. inakoverec. drugovérec.

Anderſredend, adj., druziga jezika.

Anderšwo, adv., drugej, drugdi. drugde, inde, kje drugej; anderswo ist auch gut Bret eſsen, kje drugej tudi kruh pekó.

Anderšwoher, adv., od drugod. od inod, od kod drugod.

Anderšwohin, adv., drugam. kam drugam. inam: anderswohin zielen, na kaj drugažiga meriti.

Andertens, num., vdrugo, drugič.

Anderthalb, num., poldrug; anderthalb Jabre, poldrugo leto.

Aenderung, die, prememba, spreminjanje, prenaredba; des Versages, spremislek; der Webnung, preselitev. selitev.

Anderwärtig, adj., drugoten. kar je kje drugej.

Anderwärt's, adv., drugam; j. auch Anderšwo.

Anderweitig, adv., drugam, drugej, drugači, od drugod. kak drug; hat er keinen anderweitigen Grund, ako nima nikake druge podlage; eine anderweitige Hilfe, pomoć od kod drugod.

Audenten, v. a., dati, dajati na znanje, povedati, naznaniti, naznanjati, naznamnjati, naznamnjevati; stitziren, načertati, občertati, čertati; kurz beruhren, nekaj maliga omeniti; das bedeut einen langen Winter an, to kaže dolgo zimo, pomeni, napoveduje; den Arrett jemanden andeuten, ječo komu napovedati. napovedovati; andeuten einem die Stadt zu verlassen, ukazati, ukazovati komu, naj gre iz mesta, naj se pobere iz mesta.

Audentung, tie, naznanilo. naznanek, naznanovanje. nacertek. napoved. ukaz, kratka omemba.

Andichten, v. a., einem etwas, podtakniti, podtikati komu kaj. priložiti, prilagati, pri-

396

Einkämmen.

zati z apnom; die Felle bei den Weißgärbern, poapniti.

Einkämmen, v. a., včešati.

Einkammern, v. a., djati, zapreti v kamro.

Einkappen, f. Verkappen.

Einkarren, v. a., auf der Karre, die Feldfrüchte einfahren, na kolih speljati, zvoziti pod streho.

Einkaffiren, f. Eincassiren.

Einkasteln, v. a., in eine Küste packen, v skrinjo deti, djati, devati, naterpati.

Einkauen, Einkäuen, v. a., vžvečiti, vžvekovati, vbiti, vtepsti (v glavo), dopovedovati komu.

Einkauf, der, kupovanje, skupovanje, pokup, nakup; er versteht sich auf den Einkauf, on zna kupovati; nach dem Einkauf der Waaren begeben wir uns etc., ko nakupimo blaga, pojdemo.

Einkaufsbuch, das, kupčijski vpisnik.

Einkaußen, v. a., Waaren, Vorrath, kupiti, kupovati; Alles einkaufen, vse pokupiti; Vielez, genug einkaufen, mnogo nakupiti; in eine Gesellschaft jemanden, oder sich, prikupiti, prikupovati koga. se, kupiti pravico; alles Geld aufs Einkaußen verwenden, ves dnar zakupiti; noch einkaufen, prikupiti, dokupiti (k že kupljenimu).

Einkäufer, der, kupovavec; Einkäuferin, kupovavka.

Einkaufsgeld, das, kupščina, kupšina, kupni dnar.

Einkaufspreis, der, kupna cena.

Einkaufszeit, die, kupni čas, kupna doba, dober čas za kupovanje.

Einkehle, die, žleb, korito.

Einkehlen, v. a., vžlebiti, vkorititi, povijon (poveznjen žleb) narediti, napraviti.

Einkehlstein, der, žlebnik.

Einkehr, das Einkehren, ostaja; seine Einkehr nehmen, prenočiti, prenočevati. (eig. übernachten); ostati, ostajati pri kom; in Unterfr. u. serb. navratiti se; viele Einkehr haben, imeti mnogo gostov. ljudi, ki v kerčmi ostajajo; das Wirthshaus, gostivnica, kerčma, ostaja, navratilnica.

Einkehren, v. n., zaviti k komu, ostati, ostajati, vstaviti, vstavljati se pri kom,vgostiti se, navratiti se, nastaniti se; ich yslege hier einzukehren, tukaj ostajam, vstavljam se; über Nacht, prenočiti, prenočevati.

Einkehrhaus, das, gostivnica, kerčma, ostajališče, ostajališe, poln. dom zajezdny.

Einklehen, v. a., zagozditi, zagozdovati, vgozditi.

Einkellern, v. a., v klet deti, djati, devati.

Einkerben, v. a., zarezati, zareczovati, rovašiti, djati na rovaš.

Einkerbung, die, rovašenje.

Einkerfern, v. a., zapreti, zapirati, deti, djati, devati v ječo, vječiti, vreči, metati v ječo.

Einketten, v. a., die Kette einhängen und

Einknallen.

badurch verschließen, zavoriti, zaverižiti z lancam, z verigami zapreti, zapirati.

Einkeulen, v. a., zakoliti, zabiti, zabijati, vtepsti, vtepati komu kaj.

Einkindschaft, die, poenačenje, enakost otrok (gledé na dedinsko pravico); s. auch Adoption.

Einkitten, v. a., vklejiti, prilepiti, zalepiti, s klejem priterditi v kaj, (russ. vmazat zamazkoju).

Einklagen, v. a., iztožiti, iztoževati kaj, tožiti za kaj, s tožbo iztirjati, tirjati kaj.

Einklammern, v. a., ein Wort, djati, devati med dva serpka, okleniti, oklepati, serb. metnuti u zaporke.

Einklang, der, zlog, zložnost, sklad, skladnost. edinost, soglasje; im Einklange, vjemaje se s čim, zložno. v edinosti; in Einklang bringen, v edinost pripraviti, uenačiti, zložiti, enakost, edinost narediti med —.

Einklängig, adj., enoglasen, zložin, soglasen, skladen.

Einklappen, v. a., ein Taschenmesser, zapreti, zapirati.

Einklappig, adj., (bot.) enoklopen.

Einklaisen, v. a., razrediti, razverstiti; i. Classificiren.

Einklauig, adj., enoparkljast, celih parkljev; f. Einhufig.

Einkleben, f. Einkleiben.

Einklecfen, v. a., začečkati, počečkati, načečkati, začerkati.

Einkleiben, v. a., vlepiti, prilepiti.

Einkleiden, v. a., obleči, oblačiti, opraviti; in einen Orten, preobleči, preoblačiti, pomnišiti, obleči v duhovno suknjo; eine Sache gut einkleiden, z lepimi, pristojnimi besedami razložiti, razlagati.

Einkleidung, die, das Einkleiden, oblačenje, oblačitev; womit etwas eingefleckt wird, obleka, preobleka; der Vortrag, olepšava govorjenja, razložba.

Einkleistern, v. a., vkeljiti, vmazati; f. a. Einkleiben.

Einklemmen, v. a., stisniti, stiskati, vškeriniti, vklepati, vkleniti, nach dem Poln. vkleščiti; stopiti, stopati; eingeklemmter Bruch, vščipnjena, všipnjena kila.

Einklemmung, die, stiska. šaka; f. auch Klemme.

Einklettern, v. n., vplezati, vplaziti se kam, splezati v —.

Einklingen, v. a., vjemati se, vstregati se.

Einklinken, v. n., von der Klinke, zapasti, zapadati; v. a., zapreti, zatvoriti vrata s kljuko; klinke doch ein, zapahni kljuko.

Einklopfen, v. a., vtepsti, vtepati, zatepsti, zatepati v —, zabiti, zabijati, vklepati, razbiti, raztolči (n. p. okno).

Einkloken, v. n., mit Klingen einheizten, zakuriti s panji in kladami, s štori.

Einknallen, v. n., als ein Knall hineinstringen, počiti (pokniti), pokati, da se slisi v —.

Einknebeln.

Einknebeln, v. a., zakavljati, zarajkljati.

Einknechten, v. a., vjarmiti, podjarmiti.

Einkneipen, v. a., všćipniti, všipniti; den
Leig, ugnjesti, gnjesti.

Einkucten, v. a., vgnjesti, pognjesti, ome-
siti, zamesiti.

Einknicken, v. a., zalomiti, nalomiti, pre-
lomiti, premečkati.

Einknien, v. a., vklečati; ein Loch in die
Hosen, preklečati hlače.

Einknüpfen, v. a., zapéti, zapénjati, pri-
péti, pripénjati.

Einknütig, adj., enokolenčast.

Einknüpfen, v. a., zavozlati, zavezati, za-
dergniti; einem etwas einknüpfen, živo komu
naročiti, zaterditi.

Einknüpfung, die, zaderga, zaveza, za-
dergalja, zadergaljka, zadergulja.

Einkobern, v. a., v koš deti, djati, devati,
naložiti, nakladati.

Einkochen, v. n., vermindert, verdicket wer-
den, ukuhati se. uvariti se, povreti (se);
v. a., einkochen, eine Sache, ukuhati, ku-
hati, zavariti, zakuhati; in Vorrath kochen,
nakuhati.

Einkoffern, v. a., vložiti, spraviti v skri-
njico.

Einkommen, v. n., priti v —; bei dem
Gerichte mündlich, prositi za kaj pri sodnii,
gosposki; schriftlich, pismeno prositi, proš-
gno podati, vložiti, predložiti; mit einer Be-
schwerde einkommen, pritožiti, pritoževati se
čez kaj, tožiti zavolj česa; waš kommt
(fällt) ihm ein, kaj mu v glavo, v misel
pride, pade; hier kann Niemand aus- oder
einkommen, tukej ne more nihče ne ven ne
noter; es ist heute noch kein Geld eingefom-
men, danes še ni prišlo nič dnarja (n. p.
v dnarnico). danes še nismo nič skupili,
potegnili (n. p. v prodajavnici).

Einkommen, das, Einfünfte, dohodki pl.,
dohodek, prihodek, dohod (in allen slavi-
schen Mundarten), beim Gerichte, spisana
prošnja, pismena tožba; von seinem Ein-
kommen leben, iz svojiga, ob svojem živeti.

Einkommenstener, die, dohodnina, davek
od dohodkov.

Einfömmling, der, prihodnik, dohodnik,
russ. prišlec.

Eintoppeln, v. a., ograditi, zagraditi; f.
Einfrieden.

Eintörben, v. a., v jerbas, v locajno, v
košaro, v budenj djati, deti, devati; einen
Bienenenschwarm, ogrebsti, ogrebati, okopati,
okopavati roj v košnico.

Einkorn, das, (Monococca). enozerna pira,
enozernica.

Einkörnig, adj., enozern.

Einkörpern, v. a., vtelesiti, pridružiti; f.
auch Incorporiren.

Einkrachen, v. n., vpočiti, vtresčiti, vtrešiti.

Einkräftig, adj., enomočin.

Einkräftigkeit, die, enomočnost.

Einkrallen, v. a., vdrapniti, zadrapniti, s
kremplji zasekati, prasniti, zapraskati v —.

Einländisch.

397

Einkramen, v. a., kramo zložiti, skl-
dati, spraviti, spravljati (n. p. v krošnjo);
mit Kramwaaren zu Grunde gehen, okrama-
riti*, dokramariti, vse svoje zakramariti.

Einkrahen, v. a., z. B. seinen Namen, svoje
ime včertali, vkrempati.

Einkreisen, v. a., obkoliti, obstopiti, ob-
dati; das Wild, obhoditi divjačino, zverjad.

Eintriechen, v. n., vlesti, vlaziti, vplaziti
se; das Leber kriech ein, usnje se kerči,
stiska, nach V. se krači; f. auch Eingehen.

Einkriegen, v. a., prejeti, prejemati, do-
biti, dobivati; jemanden im Laufen, vjeti,
vjemati, doteći, dotekati.

Einkriželn, v. a., včečkati. načečkati v.

Einkrümmeln, v. a., vdrobiti, podrobiti,
namerviti v —.

Einkrümmen, v. a., vkriviti, zakriviti,
pvogniti, vpogibati.

Einkünfte, die, prihodki, dohodki; f. Ein-
kommen; von seinen Einfünften bestreiten, iz
svojiga opravljati, terpeti.

Einkürzen, v. a., ukrajšati, okrajšati, kraj-
sati.

Einfutten, v. a., v haljo obleči, oblačiti.

Einkütten, f. Eintitten.

Einladen, v. a., z. B. Waaren, (von one-
rare, laden), vložiti, vkladati, vtovoriti, na-
tovoriti, naložiti, nakladati; einen Bienen-
schwarm, ogrebsti, ogrebati, vjeti; (von in-
vitare, heßlich ruſen), povabiti, in Unterfr-
und serb. auch pozvati, zvati na kaj, kče-
mu; der Eingeladene, povabljenee; die Ein-
geladene, povabljenka; die einladende Kübje,
vabivni, vabijoci (vabeči) hlad; einladend
sein, vabiti, prijeten biti.

Einlader, der, skladavee, vabivec, vabnik,
povabljivee; Einladerin, vabljivka, vabnica,
vabljica.

Einladung, die, einer Last, vložba, naložba,
nakladanje; zu Hochzeiten udgl., vabljenje,
povaba, povabilo, vaba, poziv.

Einladungsschreiben, das, vabivno pismo.

Einladungsschrift, f. Einladungsschreiben.

Einlage, die, Handlung, vložba, vložitev,
vklada, vkladanje, vklad; was eingelegt ist,
vložek; in ein Spiel, stava, stavka; der
Einschuß eines Briefes, prilog, priloga, do-
klada; als Futter, podloga.

Einlagebuch, das, vložnice, vložne bukve.

Einlager, der, f. Quartier; zapor zavolj
dolgov.

Einlagern, v. a., f. Einquartiren; die
Waaren, spraviti robo.

Einlagsbogen, der, vložni list, vložna
pola.

Einlagschein, der, stavni (loterijski) li-
stek.

Einlagsstück, das, vložek.

Einlagswerth, der, vrednost vložka.

Einländer, der, Inländer, rojak, domači,
notranjie, deželan; Einländerin, die, roja-
kinja, domača, notranjka, deželanka.

Einländisch, Inländisch, adj., domač, ro-
jašk, notranj, iz domače dežele, deželsk,

398

Einlangen.

Einlangen, v. a., eine Schrift, Klage, podati, podajati, predložiti, vložiti; v. n., eintreffen, priti, doiti, prihajati, dohajati, dospeti, prispeti (kam, n. p. pred kako gosposko).

Einlappe, die, Spindellappe bei den Uhrmachern, zapiralo, zatikalo.

Einlaß, der, spust, vpust, vhod; als Erlaubniß,ripust, dopust, pušećenje, pušešenje; ein kleines Nebenthor, vratica, stranske vratica; er bittet um Einlaß, prosi, da bi ga pustili noter (oder v —, n. p. mesto); der Einlaß findet bis 10 Uhr statt, do desetih se sme noter oder pušćajo ljudi noter.

Einlassen, v. a., vpustiti, pustiti, pušćati, prušiti, spušćati, spušati; bei den Schneidern, napustiti; einen Teich, spustiti vode v ribnik; einsenfen, vtopiti; versenken, na dno spustiti; das Tuch, namočiti, na makati; ein eingelassener Kopf eines Nagels, licama glava, vtopljena glava; den Boden, napustek; ein Kleid, vjemek, böhm. napustiti; v. r., sich in etwas, in einen Handel, podati se, mesati se, pečati se, vtikati se, spušćati, spušati se v kaj, lotiti se česa; in ein Gespräch, pogovor, pomenek začeti; darauf lasse ich mich nicht ein, s tim se ne pečam, v to se ne podam, v to ne morem privoliti; auf solche Frage lasse ich mich nicht ein, na tako vprašanje ne odgovarjam; sich zu tief, zu weit einlassen, predaleč iti, zamotati se; sich mit Jemanzen einlassen, družiti se, pajdašiti se, pečati se s kom.

Einlaßgeld, das, vstopnina.

Einlaßkarte, die, vstopni list.

Einlaßklappe, die, (Ventil, Luftklappe), Einlaßöffel, dušek, zaklopek, zapirček.

Einlaßpreis, der, vstopnina, vhodnina.

Einlassung, die, vpust, vpušćenje, vpušešenje, vpušanje.

Einlaßzettel, s. Einlaßkarte.

Einlanden, v. a., z listjem oviti, ovijati, obdati, obdajati.

Einlaß, der, eines Schiffes, prihod, vhod.

Einlaufen, v. n., noter teči, tekati v —, priteči, zateči se kam, vteči, vtekati; das Wasser lauft ein, priteka voda kam, prihaja, teče (v kaj, noter); anlaufen, von Nachrichten, Klagen, priti, dospeti; die eingelaufenen Briefe, prinesene, prejete pisma; das Schiff ist schon eingelaufen, harka je že zavila, je že prišla, priplavala v ladijostajo; das Duch läuft ein, wenn es naß wird, uskociti se, krajšati se. f. Eingehen; die eingelaufenen Nachrichten, prejete novice.

Einlangen, v. a., zaluziti, lužiti, žehtati*, v žehto djati.

Einlaut, f. Einförmig.

Einläuten, v. a., das Fest, zvoniti prazniku; die Messe, zvoniti k maši; man hat schon eingeläutet, je že odzvonilo, je že odzvonil, je že zvonil.

Einlauter, f. Selbstlauter.

Einlegegabel, die, sklepne viliee.

Einleitung.

Einlegelöffel, der, sklepna žlica, nach f. zaklepčasta žlica.

Einlegemesser, das, sklepanec, nožičeka, russ. skladnji nož.

Einlegen, v. a., vložiti, vlagati, deti, djati, devati, položiti v —; einen Brief einlegen, pismo v pismo vložiti, djati; Arbeit, vloženo (russ. nahornoe) delo; die Lanze einlegen, naperiti kopje; Soldaten einlegen in die Statt, postaviti vojake v mestu za posado; f. auch Einquartiren; ein gutes Wort für Zemand einlegen, reci besedo, poprositi, prositi za koga, spregovoriti, govoriti za koga; Lob einlegen, dobiti pohvalo, pohvaljen biti; Chre einlegen, poslaviti se, dobiti, zaslužiti čast; Schande einlegen, osramotiti se, v sramoto priti, pasti; eine Befurfung, prositi viši gosposko za presojo (perve sodbe); ein Messer einlegen, nožza-kleniti, zapreti; ein Stück Waaren, zložiti, zviti. skladati; Waaren bei Zemand einlegen, shraniti pri kom; Urfunden zum Prototofele, priložiti, prilagati pisma zapisniku; Protestt einlegen, f. Erheben; Wein einlegen, djati vino v hram, v klet; Surfen einlegen, djati v kis. vkisliti; Fleisch einlegen, vsoliti meso; Neben einlegen, j. Ablegen, Abhessen; Geld in Unternehmen einlegen, vtakniti dnar v —; z. B. in Bauten, vtakniti v zidanje, auch zazidati, zazidariti; mit Holz einlegen, vložiti, vlagati, russ. nabirati; v. r., sich einlegen, (z. B. Krantheitsbalber), vleči se; mont. začeti rudo slediti; sich bei Zemand einlegen, vstaviti se, ostati pri kom kakor gost, za gosta.

Einleger, der, vložnik; Messer, nožičevka, britev; f. auch Ableger.

Einlegestuhl, der, sklepni, skladni stol.

Einlegung, die, vlog, vklad.

Einlehen, v. a., naučiti, navaditi koga česa.

Einleiben, f. Einverleiben.

Einleiern, sich, v. r., vstuliti se (n. p. od kake tuje navade).

Einleimen, v. a., vlepiti, vklejati, vlimati*.

Einleiten, v. a., vpeljati, napeljati; in die Statt, nasproti iti komu in spremiti ga v mesto; einen Angriff einleiten, pripraviti, pripravljati hoj; den Frieden, pripravljati mir; eine Streitsache in's rechtliche Verfahren einleiten, vpotiti, napotiti pravdo na postavno ravnavo, die Kundmachung einer Verordnung einleiten, zdelati, napraviti, da se ukaz razglasi; eine neuerliche Verhandlung in die Hanyszade einleiten, ukazati, narediti, da naj se poglavna reč na novo obravna; ein Gespräch einleiten, začeti govoriti od česa, napeljati besedo na kaj.

Einleiter, der, vvodnik, vpeljavec.

Einleitung, die, vvod, vpeljava; Vorbereitung, priprava, pripravljanje; Einleitung treffen, delati priprave; Einleitung eines Aufages, zacetek, vvod; f. a. Duverture; Einleitung zur Rechtswissenschaft, f. Anleitung; Einleitung des Strafverfahrens, zacetek, napeljava kazenske pravde.

Einleitungspunct.

Einleitungspunct, der, načert, osnutek.

Einleitungspieł, f. Duverture.

Einlenken, v. n., zaverniti se, oberniti se
kam, okreniti, mahniti jo (n. p. na desno,
na levo); im Reden einlenken, poverniti se,
priti k poprejsnjimu govorjenju; poboljšati
se, k sebi priti; v. a., jemanden einlenken,
napotiti koga, povedati mu pravo pot; ein
verrenktes Glied einlenken, vravnati spah-
njen ud.

Einkernen, v. a., naučiti se česa, učiti
se, iz glave, na pamet.

Einlesebrettchen, das, špritla, poln. na-
snuwaczka (nasnovačka).

Einleifen, v. a., brati; Wein einlefen, vino
ali grozdje brati, tergati; bei Webern, na-
birati osnovo, vravnati prejo; einen einle-
fen, brati komu, da zaspi.

Einlefer, der, bravec, tergavec.

Einleuchten, v. n., jasno, očitno hiti; diese
Gründe wollten ihm nicht einleuchten, ti vzroki,
nagibi, nagibljeji mu niso hotli v glavo, ga
niso mogli prepričati, ni jih hotel razumeti;
das ist einleuchtend, očitno, jasno je.

Einlieben, sich, v. r., priljubiti se komu.

Einliefern, v. a., izročiti, poslati, poši-
jati,ripeljati,k,(n.p.ksodniku),auch
oddati, odpraviti pred —.

Einlieferung, die, poslatev, izročitev, pri-
peljava.

Einliegen, v. n., bei einem, bivati, stano-
vati pri kom.

Einlieger, der, gostač, gost; f. a. Hänsler.

Einling, der, edinec.

Einlippig, adj., enoustničast.

Einlispeln, v. a., všeptati, zašeptati ko-
mu kaj na uho; pokazati komu, podučiti
koga na tihem.

Einloben, v. a., vhvaliti komu kaj.

Einlochen, v. a., zaluknjati, lukno narediti
na čem.

Einlocken, v. a., privabiti, vabiti v —.

Einlöffeln, v. a., na žlici, po žlici da-
jati (n. p. bolnimu zdravila).

Einlogiren, v. a., nastaniti; v. r., nasta-
niti se.

Einlöschen, v. a., nagasiti (n. p. apna za
vprihodnje).

Einlösen, v. a., ein Pfand, rešiti, odkupiti
oder izkupiti zastavo; Wechsel, plačati,
plačati, plačevati; einwechseln, zamenjati,
nazaj vzeti (od ljudi), nazaj potegniti n. p.
bankovec; sein Verstrechen, f. Lüßen.

Einlösung, die, odkup, izkup, rešitev, za-
menja.

Einlösungspreis, der, izkupščina, izkup-
sjina, odkupnina.

Einlösungsschein, der, odkupni, zame-
njevavni list.

Einlösungswaare, die, odkupno blago.

Einlöthen, v. a., vwariti, privariti, zalo-
tati, vlotati*.

Einlinden, v. a., podprašiti top, vsuti
smodnika v —.

Einlügen, v. a., einem etwas, toliko komu

Einmaster.

399

lagati, da verjame, vlagati komu; v. r.,
sich einfügen, vlagati se.

Einlullen, v. a., vlujjati koga.

Einmachen, v. a., deti, djati, devati v —,
vdeti, vdjati, vdevati, vložiti; einwickeln,
zaviti, oviti, zamotati v; Früchte, nastaviti,
vložiti, vkuhati, v eukru kuhati; Fleisch,
vsoliti; den Teig einmachen, zamesiti, vme-
siti, mesiti; Kalf, priliti vode v apno.

Einmagaziniren, v. a., djati v zalogo,
v sklad.

Einmähdig, f. Einhängig.

Einmahlen, v. a., namleti, mleti; sich ein-
mahlen, v. r., umleti, umljati se.

Einmahnen, v. a., die Schulden einmah-
nen, dolg tirjati, tirjati (dolžnika ali opo-
minjati ga, da naj plača).

Einmahner, der, opominjavec, opominjač,
tirjavec.

Einmahnung, die, opomin, tirjanje, opo-
minjanje.

Einmal, ein Mal, adv., enkrat, en pot, en
hart*, (vom Deutschen eine Fahrt, cfr. eno
rajżo); einmal eins ist eins, enkrat ena je
ena; einmal für allemal, enkrat oder zdaj
za vselej; auf einmal, mit einem Mal, na
enkrat, v en mah, ta hip; sie famen auf
einmal, prisli so skup oder h krati oder vsi
na enkrat; einmal ist einmal, enkrat ali pa
nobenkrat, (to je vse eno); er will es einmal
so haben, tako hoče imeti, pa je; ich
habe es einmal nicht geschen, še vidil nisim
tega; er wollte mich nicht einmal eines Blickes
würdigen, geschweige denn daß er mich anhö-
rete, ne le, da me ni poslušal, še pogle-
dati me ni hotel; kommen sie doch einmal,
stopite sem; wenn ich einmal zu dir konne,
kdar pridem k tebi; einmal spricht er so,
das andere Mal anderes, zdaj ti govori to,
zdaj uno oder zdaj eno, zdaj drugo; es war
ein mal ein König, bil je kralj oder svoje
dni. nekdaj oder enkrat je bil kralj; end-
lich einmal kommen, vender enkrat priti;
denket einmal, was er gethan hat, pomislite
vender, kaj je storil; man lebt nur einmal,
čovek živi le, samo enkrat; mehr als ein-
mal, večkrat, pogostama; auf einmal aus-
trinken, na en dušek; einmal über das an-
dere, večkrat, zadrugama, časi ter časi.

Einmaleins, das, poštěvanka.

Einmalig, adj., enkraten, jednokraten; nach
einmaliger Ansicht urtheilen, soditi po enem
pogledu.

Einmännerig, adj., (bot.), enomošk.

Einmännig, Einmännisch, adj., za eniga
človeka, nach V. samcov.

Finmarken, v. a., omejiti.

Finmarkten, v. a., kupiti na sejmu.

Eiunarsch, der, prihod (vojakov v kako
mesto), russ. vstupljenje, poln. wehod.

Einmarschiren, v. a., priti, prihajati, iti
v (kako mesto).

Einmaß, das, umerek, zguba na meri ali pri
mérjenji, zamera, serb. razmerak.

Einmaster, der, (ladija) enojadrilnica,
enojambornica*, brig.

400

Einmaustig.

Einmaustig, adj., z enim jadrilam. na eno jamboro*.

Einmauern, v. a., eine Inschrift, vzedati, vzidovati; einen Schab, etc., zazidati, zazidovati; mit einer Mauer umgeben, d. i. einen Raum, obzidati,

Einmehlen, v. a. u. r., z moko potresti, se, pobeliti koga, se.

Einmeischen, v. a., opariti, popariti, pariti (slad).

Einmeißeln, v. a., vdolbsti, vdletiti n. p. luknjo v kamen.

Einmelken, v. a., vmolsti, pomolsti, namolsti.

Einmengen, v. a., vmešati v —, zamesati, mešati v —, med —; Miehl zu Brod, umesiti, zamesiti; fremde Wörter in eine Sprache einmengen, mešati, bloditi, kerpati, šuliti, broditi; v. r., sich einmengen, vtikati se, mešati se v, vpletati se, šuliti se kam.

Einmengsel, das, vmés, primes.

Einmessen, v. a., nameriti, meriti (in vsuti ali vtiti v kako posodo); mit gleichem Maß einmessen, enako odmérjati; 1. r., sich einmessen, umeriti se, zameriti se, pozgubiti se pri meri, serb. otići na razmérke.

Einmiethen, v. a., dati v najem; einen einmiethen, stanovanje najeti, najemati komu; v. r., sich einmiethen, najeti si stan; sich in einen Wald einmiethen, kupiti si dervasčino, dervasino, nach V. prikupiti se v derva.

Einmiethung, die, najem stanovališča, stanovalisa.

Einmischen, v. a., vmešati, dobro zamesati, s. auch Einmengen.

Einmischer, der, verächtl., vpletalo.

Einmischung, die, vmeševanje, vpletanje, vtiskanje.

Einmonatlich, adj., enomesečen, eniga mesca.

Einummen, v. a., zaviti si, zakriti si obraz s čim.

Einmünden, v. n., teči v —, zliti. zlivati se v —.

Einmündung, die, vtok, ustje; bei der Einmündung der Mür in die Drau, tam kjer se Mura zliva, steka v Dravo.

Einmünzen, v. n., Geld einmünzen, kovati, delati dnar iz zlata; umprägen, prekovati.

Einmuster, s. Enrolliren.

Einmuth, s. Einmühigkeit.

Einmuthen, v. r., sich bei einer Innung, sprositi, prositi, da ga sprejmejo v srenjo, ceh*.

Einmühig, adj., enodušin, zložin, v edinosti. ene misli in eniga serea.

Einmühigkeit, die, enomiselnost, enodušnost, zloga, edinost.

Einnageln, v. a., s klineam priterditi, prititi.

Einnagen, v. a., zagrizniti, vgrizniti v kaj.

Einnähen, v. a., vsiti, vsivati —, zašiti, zašivati v —; ein Anermel ins Hend, prititi rokav; das Kleid ist zu weit, man mmß

Einnehmen.

es einnähen, oblačilo je preohlapno, preohvatno, mora se vjeti.

Einnahme, die, Besitznehmung einer Stadt, vzetje, jemanje, osvojitev mesta; Einnahme des Geldes, prejem, prejemek, prejemanje, potegovanje; Einkünfte, dohodki pl.; heute hatten wir gute Einnahme, danes smo veliko skupili, prodali; die Einnahme haben, von Schauspielern, igrati komu na korist; die Einnahmen und Ausgaben, s. Ausgabe.

Einnahmebuch, das, dohodkne bukve, vpisknik dohodkov, prejetiga dnarja.

Einnahmspost, die, členek, postavek dohodkov.

Einnahmsrubrik, die, predelek (rubrika) za prihodke; in der Einnahmsrubrik, med dohodki, med prihodki.

Einnahmsquelle, die, izvir dohodkov, dohodki.

Einnahmssumme, die, ves znesek dohodkov.

Einnamig, adj., eniga imena, enoimensk.

Einnässen, v. a., dobro razmočiti.

Einnebeln, v. a., zamegliti, z meglo zakriti.

Einnehmbar, adj., kar se more vzeti, premoči, osvojiti, dobiti.

Einnehmen, v. a., von außen herein, z. B. Segel, Wäche, pobrati, pobirati; eine Aretzenei einnehmen, (v se) vzeti, jemati, vžiti, zavžiti, zavživati; zum Brechen einnehmen, vzeti za hljevanje; von Flüßigkeiten, izpiti, popiti; eine Wahlzeit, povžiti, pojesti; in der Früh, pokositi, kositi; des Mittags, pojužinati, južinati; des Abends, povečérjati, večérjati; Vorwürfe einnehmen, mirno poslušati, mirno sprejeti; eine Klage einnehmen, s. Anhören; einen einnehmen, (k sebi), v hišo vzeti koga; Befasung einnehmen, dobiti, prejeti posado; Lebensmittel einnehmen, napolniti ladijo z živežem, živeža vzeti, dobiti za ladijo; eine Festung einnehmen, vzeti, jemati, dobiti, premagati, osvojiti. posesti, v svojo oblast dobiti; einen Wald einnehmen, zavzeti, posesti, zajeti; ein Amt, oskerbovati, opravljati; eines Andern Stelle einnehmen, priti, biti námesti koga, nadomestovati koga, zasesti koga mesto; Jeder nahm seinen Plaž ein, razposedli so se (vsak na svoje mesto); dieser Wein nimmt den Kerf ein, to vino gre v glavo; Traurigkeit hat mein Herz einnehmen, žalost me je obšla, prevzela; von Vorurtheilen eingenommen, poznánih misel, vraž. (kterih se je kdo kje nažzel); er ist für das Spiel eingenommen, rad igrá; er ist für ihn eingenommen, dober mu je, rad ga ima; er hat ihn für sich einnehmen, priljubil se mu je, pripukil se mu je, prilizniti se, na se vleči; s. auch Anzichen; Geld einnehmen, prejeti, prejemati, dobiti, skupiti; er nimmt viel ein, ima velike dohodke; er hat dafür viel eingenommen, lepo reč (namreč dnarjev) je zato dobil, vlovil; Steuer einnehmen, davek pobrati, pobirati; viel Plaž einnehmen, vzeti

Einnnehmend.

mnogo prostora; ich habe heute noch nichts eingenommen, danes se nisim nič prodal; sein Kopf ist von Irrlehren eingenommen, na-
zvel se je krivih naukov.

Einnnehmend, adj., prijeten, prikupen oder prikupljiv, ljubeznjiv, lep, zal; einnehmende Gestalt, zala podoba, postava; einnehmendes Benehmen, lepo obnašanje; erhaben, lepo, vljudno obnašati se; einnehmende Berufamkeit, premagujoca zgovornost.

Einnnehmer, der, prejemavec, prejemnik; z. B. der Stener, pobiravec.

Einnnehmerposten, der, Einnehmerstelle, die, služba pobiravca.

Einnnehmung, f. Einnahme.

Einnusteln, v. a., z vervicami, bucikami priterditi.

Einnehen, v. a., durch und durch neben, namočiti, razmočiti, namakati, navlažiti; einsprengen, poškropiti, zmočiti.

Einnicken, v. n., kinkaje z glavo zadremati.

Einniethen, v. a., zaneteti.

Einnisten, sich, v. r., vgnjezdit se, zaleči se.

Einnöthigen, v. a., vsiliti, vnuditi (vnditi) komu kaj, posiliti koga k čemu.

Einde, die, pustinja, puščava, pušava, samota, samotija, samija.

Einschr, das, enouh.

Einschrig, adj., enoušesnat, enoušat.

Einslen, v. a., z oljem namazati, mazati.

Einspacken, v. a., Waaren, zložiti, zlagati, naložiti na voz, nakladati, natovoriti; culo napraviti, napravljati; fig. er mušte einpacken, mogel je molčati, jezik za zobni deržati.

Einspieren, v. a., zaviti, zavijati v papir.

Einspappen, v. a., zalepiti, zaklejati, voppati*.

Einspaschen, f. Einschwärzen.

Einspassen, v. n., es pašt gut ein, dobro se vjema, lovi, sklepa se, vdaje se. auch prileči, prilegati se, priličiti se; f. a. Anpassen, (als v. a., priličiti, priličevati).

Einspassiren, v. n., noter iti, hoditi.

Einspauken, f. Einschlagen.

Einpeitschen, v. a., všibati. vtepsti, vtepati, s šibo naučiti.

Eingelzen, v. a., cepiti v lub; zaviti v kožuh.

Eingersönig, adj., enooseben; ein einper-
söniges Gericht, f. Einzelungericht.

Eingpfählen, v. a., obkoliti, zabiti kole, kolje; s koljem, s koli ograditi, graditi.

Eingfarren, v. a., vfariti, fari pripisati, pristeti; eingepsfarrte Dörfer, vasi ene (iste) fare; die Eingepsfarrten, farmani (farani); wohin eingepsfarrt sein, biti kam v faro, biti v kako faro.

Eingpfeffern, v. a., zapoprati, opoprati. po-
prati.

Eingfeisen, v. n., žvižgniti, žvižgati v —,
cepiti v sverš.

Eingferche, Pferche, die, kozara, ovčara, kravara, konjara usw.; Schafpferche in den Alpen, tamara.

Eingferchen, v. a., die Schafe, vgnati, za-

Elnquäken.

401

gnati ovee v pleteno zagrado, (nach dem
Serb. v tor), vtamariti; fig. skup stlačiti,
stisniti, zbiti.

Eingpflanzen, v. a., vsaditi, vsajati, zasaditi, saditi v —; eingepsflanzt, vsajen, vrojen, vkoreninjen, veepljen.

Eingpflastern, v. u., einschließen, vlakatiť, nach l. olašrati; einen Stein, vdeti v tlak.

Eingpilöcken, v. a., s koli priterditi v čemu, spraviti v kaj.

Eingflücken, v. a., Blumen, nabrati, na-
tergati evetlic v (n. p. jérbašček).

Eingflügen, v. a., den Miſt, podorati, pod-
oravati, zaorati, zaoravati; die Raine, zorati,
orati.

Eingfropfen, v. a., veepiti, cepiti (v lub); einfeppen, vtakniti, zatakniti, zamašiti; einen Meißer, matico vdovcu dati.

Eingfündig, adj., eniga funta, ene libre.

Eingfüßen, v. a., (mont.) Wasser, zajeti,
zajemati.

Eingpichen, v. a., vsmoliti, zasmoliti, nasmoliti, smoliti.

Eingpilgern, v. n., priromati, romati v (kak kraj).

Eingpiſſen, v. n., vſcati se, scati v —.

Einglagen, f. Einnöthigen.

Eingtappern, Einptaudern, v. a., nažlobo-

drati koga, toliko mu žlobodrati, da kaj stori.

Einglumpen, v. n., pljuskniti, pljusniti v —.

Eingpochen, f. Einschlagen.

Eingpöleln, v. a., vsoliti, nasoliti.

Eingpfaunen, v. a., zatrobiti, trobiti ko-
mu v uho.

Eingprügeln, v. a., napražiti.

Einprägen, v. a. u. r., vtisniti, vtiskati, zapertiti, vbijati v glavo, vtepsti, v glavo zabiti si, zapomniti; dem Herzen, vtisniti v

serce, serb. uturiti, upetiti; einem etwas

einprägen, nachdrücklich empfehlen, zaterditi,

zakertiti komu kaj, živo naročiti.

Eingpräſſeln, v. n., pokljaje se zverniti.

Eingpredigen, v. a., vgovoriti, vgovarjati komu kaj, živo nagovarjati koga na kaj, dopovedovati mu; v. r., ſich einpredigen, navaditi se, zuriti v pridigovanji.

Eingpreßen, v. a., vtisniti, vlaciti, stisniti, stiskati, djati, devati v tiskavnico; v. r.,

ſich einpressen, einfeilen, zagozditi se.
Eingroben, v. a., etwas, skušati, ali poj-
de v —; v. r., po več skušnjah dobro
navaditi se.

Eingrößen, v. a., vtepsti, vtepati, vbiti, vbijati komu kaj (n. p. učenosti s palico).

Eingpudern, v. a., oprasiti. prašiti.

Eingpumpen, f. Einschlagen, Einprügeln.

Eingpuffen, v. a., Wasser in ein Gefäß,
napompati, natrombati vode v posodo, vode
navleči.

Eingpünktig, adj., enopičin.

Eingpuppen, ſich, v. r., zapresti, zapredati se, vsančiti se.

Eingusten, f. Einblasen.

Eingualen, v. a., vučiti, s trapenjem primorati, nagnati k čemu; f. a. Ein-nöthigen.

26

402

Cinquartiren.

Einrichten.

Einquartiren, v. a., nastaniti, stanovanje, stan dati, dajati, vkvartirati*; v. r., nastaniti se; wo hiſt du einquartirt, kje si na stanu, kje si s stanam, kje stanujeſ; der Einquartirte, nastanjenece.

Einquartirung, die, nastanitev, vkvartirovanje*; wir beſommen heute Einquartirung, danes doimo vojake (na stan, v hiſo, na kvartir).

Einquellen, v. a., namočiti, namakati.

Einquerlen, v. a., ein Ē, vbiti, vtepsti, raztepsti, raztrepati jajce.

Einquetschen, v. a., die Finger, razgnječiti, vgnječiti.

Einräderig, adj., enokolesen, z enim kolesam, na eno kolo.

Einraſſen, v. a., pograbiti, grabiti kaj v —.

Einrahmen, v. a., deti, devati v okvir, rom*, okviriti.

Einrammeln, Einrammen, v. a., zatleči, zatolči, zabiti, zabijati, fig. razmečkati, razmandrati.

Einrangiren, f. Einreihen.

Einrathen, v. a., nasvetovati, svetovati komu kaj.

Einrathen, das, nasvet. svet; auf Einrathen, über Einrathen, po nasvetu, po svetu, po menjenji (na vzroke opertem).

Einrauchen, v. n., es raucht ein, kadi se (n. p. v hiſo, dim gre v hiſo).

Einränchern, v. a., das Haus, pokaditi, kaditi po hiſi; Kleider, prekaditi, kaditi oblačila; Fleisch einränchern, nasušiti, navoditi mesa.

Einränmen, v. a., Waaren, blago spraviti, spravljati kam; einem seinen Plag, seine Stelle einränmen, umakniti, umikati se komu s —, prepustiti komu kaj, auch odstopiti; ein Recht einränmen, dati, dajati, spoznati, priznati; einen Taß einränmen, pripustiti, pripuščati, pripušati, dati veljati, dopustiti; den Kläger in den Besitz des Hauses, djeti, vpeljati tožnika v posest hiſe; erlauben, dovoliti, dopustiti, svobodo dati, pustiti.

Einraunen, f. Einliſpeln.

Einrechen, v. a., vgrabiti, zgrabiti, grabiti kam.

Einrechnen, v. a., vsteti, vštevati, (vrajati, vračuniti, djeti v obrajti).

Einrechnung, die, všteva, prišteva.

Einrede, die, vgovor, ugovor, protigovor; Einrede thun, ugovarjati, in Interfr. u. serb. prigovarjati čemu; jurid. Einrede auf die Klage, odgovor; Einrede auf die Klage erstatten, odgovoriti, odgovarjati na tožbo; ohne alle Einrede, brez vsaeiga ugovarjanja, ne reksi besedice proti —.

Einreden, v. a., einem etwas, iſm bereden, prigovarjati, nagovarjati koga k čemu, na kaj: Muth einreden, j. Einsprechen; er läſt sich nichts einreden, ne da si dopovedati, ne moreſs ga pregovoriti, ne prime se ga beseda; v. n., rede iſm nicht ein, ne segaj mu, ne zaletuj se mu v besedo, ne pre-

sekuj mu besede, vgovarjati se; widerstrechen, nasproti govoriti, prereči, prerekovati; f. a. Widerreden.

Einreffen, v. a., die Segel, podviti, podvezati, skrajšati jadra.

Einregistriren, v. a., vpisati v kazalo.

Einregistrirung, die, vpis.

Einregistriungsstare, die, vpisnina.

Einregnen, v. n., deži, dežuje noter, dež gre, pada noter, v —.

Einreiben, v. a., eine Salbe in die Haut, vmeti, vmancati, vtreti; Brot in die Milch, nadrobiti, nameti, vmeti, meti v mleko; etwas mit Del, natreti, namazati z oljem; Farben einreiben, razmeti, raztreti barve.

Einreichen, v. a., pomoliti, pomaljati v —; eine Bittchrift einreichen, vložiti, vlagati, podati. podajati (auch russ. u. poln.), izročiti prošnjo; v. n., das Pferd reicht ein, nach V. konj si nastopa.

Einreichung, die, vložba, podaja.

Einreichungsprotokoll, das, vložni vpisnik, zapisnik vlog, podatkov; als Amt, etwa vložnija.

Einreichungszeit, die, vlaganje, zročevanje, čas, dan podaje, vložbe.

Einreihen, v. a., vverstiti, vverstovati med —; bei Nähterinen, nabrati, nabirati; bei den Webern, die Faden einreihen, navleči, navlačevati, nasnovati.

Einreiher, der, vverstovavec.

Einreihig, adj., enoverstin, enoredin.

Einreihung, die, vverstba, vverstenje, vverstovanje.

Einreißen, v. n., das Tuch, Holz reißt ein, zadira se, razdira se; fig. von Krankheiten, Miſbräuchen, pridreti, zanesti se, razširiti se, razpasti, razpasovati se, serb. zavladati, poln. uzmagać się; dieser Miſbranch riſt stark ein, ta razvada se je vtepla, prijela, se je močno zacela; auch razmnožiti, razcimiti, razploditi se, globoko seči, iti, korenino gnati, vkoreniniti se, v navado priti, prihajati; es reißt (in den Beutel) ein, es reißt ins Geld, mošnjo kolje, boli, mnogo stoji; v. a., einen Riſt machen, vtergati, natergati, pretergati, predreti; ein Gebäude einreißen, podreti, podirati, razdreti, razvaliti, posuti; den Zanu einreißen, plot pretergati, podreti.

Einreiten, v. n., in die Stadt, jezditi, jahati, na konji priti, iti v mesto; v. a., eine Thür einreiten, pojezditi, jezdé podreti.

Einrenken, v. a., ein verrenktes Glied einrenken, vravnati, vravnovati, nach dem Poln. u. Russ. vpraviti, vložiti, vdeti.

Einrennen, v. n., leteti, dirjati v —; v. a., podirjati, dirjaje, leté preverniti, podreti.

Einrichten, v. a., ein Glied, f. Einrenken; ortnen, v red djeti, devati, spraviti, vravnati, uravnati, vrediti; ein eingerichtetes Zimmer, soba s pohišjem, z opravo, opravljena soba; anpaffen, priličiti, priležno narediti; Gott hat es so eingerichtet, Bog je tako napravił, osnoval, vredil; das Wild einrichten, f.

404

Einsauen.

Einsauen, v. a., polokati, požlempati.

Einsaugeader, die, žila sesavka, sesavna.

Einsaugegemäß, das, posoda sesavnica, sesavna.

Einsaugemittel, das, pilo, serkalo.

Einsaugen, v. a., vsesati, v se sesati kaj, nasesati se česa, piti, serkati, vleči v se; trokene Gegenstände saugen die Mäße ein, suhe reči pijejo, se navzamejo (navzeti se) mokrote; v. r., vpiti se, vsesati se; einsangend, sesaven, pijoć.

Einsaugen, v. a., einem Vorurtheile einsaugen, zadojiti, napolniti koga s krivimi mislimi.

Einsaugeröhre, die, cev sesavna, sesavka.

Einsäumen, v. a., zarobiti, obrobiti, robiti.

Einsäumung, die, zarobek, rob.

Einsäuseln, v. a., sumljaje, s šumenjem koga k spanju pripraviti, nach V. včešikati, serb. usikati.

Einsausen, v. a., zašumeti, šumeti kam.

Einschaben, v. a., nastergati česa v kaj.

Einschachern, v. a., nakupiti.

Einschachteln, v. a., djati, vložiti v škatlo.

Einschaffen, v. a., pripraviti kam, nakupiti, napraviti.

Einschälen, v. a., nalupiti, lupiti.

Einschälig, adj., enolupinsk. ene lupine, z eno lupino.

Einschalten, v. a., vtakniti, vtikati, vložiti med —, vplesti, vpletati, vverstiti, vmes djati, pristaviti, etwas in die Zeitung einschalten, s. Einrücken.

Einschaltnng, die, vtik, vpletanje, vverstitet; f. a. Episode.

Einschaltungsgebühr, s. Einrückungsgebühr.

Einschanzen, v. a., okopati, z okopam zavarovati.

Einschürfen, v. a., komu zaterditi, ostro, živo naročiti, na terdo povedati, nach M. auch zapretiti, pretiti.

Einschärren, v. a., zakopati, zakopavati. zagrebsti, zagrebati; Geld einscharren, pograbiti, pomesti dnarje spred sebe (v možnjo) in stiskati jih.

Einscharrung, die, zagreb, zakop, zagrebanje.

Einschatten, v. a., zasenčiti, zaseniti, otemniti.

Einschattig, adj., enosenčin.

Einschauen, v. n., gledati v —.

Einschanern, s. Einheizen.

Einschansein, v. a., skidati, zmetati na lopati v kak kraj.

Einscheiden, v. a., vtakniti, vtikati, devati v nožnico.

Einschenken, v. a., natočiti, natakati, naliiti, nalivati; einem ein Glas Wein, natočiti, naliti komu kupico vina; klaren, reinen Wein einschenken, čisto resnico komu povedati (brez ovinkov), povedati, kaj in kako je; v. r., sich etwas einschenken, nalesti jo, skupiti si jo.

Einschericig, s. Einschürig.

Einschernern, v. a., das Getreide, spraviti,

Einschlag.

spravljati na pod, v skedenj, spraviti pod streho, na varno.

Einschichten, v. a., vverstiti.

Einschichtig, adj., enoplastin, enoverstin.

Einschicken, v. a., odpraviti, poslati, posiljati kam.

Einschieben, v. a., z. B. in den Sack, zmasiti, masiti kaj v —, vtakniti v —, smukniti s eim v —, vriniti, suniti, pahniti v —; Brot in den Eisen, kruh vsaditi, vsajati v peč; etwas zwischen andere Gegenstände schieben, vtakniti, vriniti vmes, med —; heimlich einschieben, podtakniti, podtikati; ein eingeschobener Knabe, podtaknjenee, podverženee; sich einschieben, v. r., vriniti se, vstuliti se; f. a. Einschalten.

Einschiebseil, das, vmetek, vtikljej, dodatek.

Einschiebung, die, vtik, vriv, vlog.

Einschiebzeichen, das, dva serpka, serb. zaporka.

Einschießen, v. a., das Brot, s. Einschichten; mit auern Dingen, vmes vreči, metati; mit Manonen eine Mauer einschießen, postreliti, razstreliti, prestreliti, s streljanjem razvaliti; ein Gewehr einschießen, poškusi pušo, nach V. zastreliti; v. r., sich einschießen, nauciti se, navaditi se streljati; ein Pferd einschießen, navaditi, privaditi konja na strel.

Einschiffen, v. n., ladjati, peljati se, iti v kak kraj; v. a., naložiti, nakladati na ladijo, vladjati, včelniti; v. r., sich einschiffen, oditi, iti, stopiti na ladijo.

Einschiffung, die, nakladanje ladije.

Einschildern, v. a., etwa vmalati, malati v —, nach Pot. etwa, v gerb pridati, privadati.

Einschirren, s. Anschirren.

Einschlabbern, v. a., polokati.

Einschlachten, v. a., Wieß, naklati živine.

Einschlafen, v. n., zaspati; er ist eingeschlagen, zaspal je; er fonde nicht einschlagen, ni mogel zaspati, ni se mu hotlo spati; die Sache ist eingeschlagen, ta reč (zadeva) je umolknila, zaspala, utihnila, von den Gliedern, oterpniti, odreveneti, premreti, russ. onémétj; vom Fuß, zaspati; sein Fleiß ist bald eingeschlagen, kmali se je unesel, ugnal, kmali je zadremal, se je uelenil; nach der Reihe, pospati (vse po hiši je pospalo).

Einschläferig, adj., za eniga človeka (n. p. postelja, nach V. samska postelja).

Einschläfern, v. a., vspati, vspavati, poln. ušpić, serb. uspavati, ululati.

Einschläferer, der, spavač.

Einschläferungsmittel, das, etwa vsnilo, vspavalo.

Einschlag, der, vdar, udar, tresk, pok; bei den Webern, votek, vtek; der Einschlag eines Briefes, dodatek, doklada; bei Nähterinen, podgibek, prigib, n. V. podganjeno; f. a. Umschlag; im Wein, prislad, žeplenjenje, poprava, nach M. dušek; den Einschlag geben, zakaditi,

Einschlagen.

pripravljati, žepleniti vino; Mathsflag, svet; f. a. Handsflag, Anschlag.

Einschlagen, v. a., zabiti, zabijati, zatolči, zatleči; Nägel, Pfahle, zabiti, zabijati; den Eintrag einschlagen, zavociiti, votek pritkati, vtkati; ein Bi einschlagen, vbiti, vbijati, raz tepsti; Zugend und Wissenschaft lassen sich nicht einschlagen, cēdnost in učenost se ne vtepare, ne vbijate nikomur; einfüllen, deti, djati, devati v —; locker einwickelzu, z. B. ein Buch, zaviti, zavijati, zamotati; Bäu- me in die Erde, deti v perst, zagrebsti, zaga- niti s perstjo; Getreide einschlagen, na- suti, sipati (mörjeno) žito v žaklje; Holz einschlagen, skladati na sežnje, v skladov- nice; den Wein einschlagen, zakaditi, ka- diti, pripravljati z žeplam; Rüben einschla- gen, deti v pesek repo; einen Rock einschla- gen, podviti, podganiti. podgibati suknjö; Schweine einschlagen, gnati, goniti v žir; die Fenster einschlagen, pobiti, ubiti, razbiti komu okna, in Kt. auch raztrupiti; dem Fassc den Boden einschlagen, dno izpahniti, izbiti sodu, razdniti sod; einen Zahn, izbiti zob; den Weg einschlagen, vpotiti se, na- potiti se, pot voliti, nagniti se, zaviti jo kam, serb. udariti kuda; den Weg der Güte einschlagen, poskusiti, poskušati z lepo; einen Brief einschlagen, pismo v drugo pismo djati a. v zavitek deti; einen Bienenchwarm einschlagen, otresti, stresti v panj (z veje); sich den Kopf einschlagen, pobiti se na gla- vi; Jagdhunde bei Jemand einschlagen, na rejo dati k komu; mit eingeschlagenen Ar- men, z rokami križem; v. n., schlag ein, sezi v roko, daj roko, mož beseda; der Blizh hat eingeschlagen, oder (als v. i.), es hat eingeschlagen, treščilo, trešilo je. (tre- ščiti, trešiti, treskati); das schlägt nicht in mein Nach ein, to ne sega, ne gre, ne spada v moje opravilo, to se ne tiče mojiga dela, to ni mojiga opravila; mont. začeti kopati; nach einem Dachse einschlagen, izkopati jaz- beca; die Farbe schlagt ein, prebija, nach V. noter vdarja, böhm. proraziti; die Blattern schlagen ein, vdariti na znotranje dele, skriti se; alles schlägt ihm ein, vse se mu vda, izteče, izide po sreči; f. auch Gefin- gen, Gerathen; das Obst ist gut eingeschla- gen, sadje se je lepo obneslo, je lepo ob- rodilo.

Einschläger, der, rudokop, kopač, nasipac.
Einschlägig, adj., dotičin, zadeven; die
einschlägigen Behörden, zadevne gosposke,
t. j. gosposke, pred ktere ta ali una reč
gre.

Einschlagsseide, die, svila za votek.

Einschleichen, v. n., sich, v. r., vrakrasti se. prikrasti se v —, vlesti, lesti v —, podkrasti se v —, pritakniti se; es hat sich ein Mißbrauch eingeschlagen, vtepla se je razvada, zaredila se je malo po malo.

Einschleiern, v. a., zagerniti, zagrinjati, zakriti.

Einschleifen, v. a., vbrusiti, privleči, pri-
vlaciti; f. a. Einschnuppeln.

Einschmetteru.

405

Einschleppen, v. a., privleči, zanesti, vlči.
vlačiti v —; f. a. Einschmuggeln.

Einschlendern, v. a., ein Junster, razbiti
okno.

Einschließen, v. a., zakleniti, zaklepati, zapreti, zapirati, (böhm., poln. und russ. zamknut, zamykat); Geld einschließen, auch deti, djati, devati pod ključ; das Schloß einschließen, zakleniti ključavnico; einen Brief einschließen, deti, djati, vložiti, priložiti pismo (v drugo pismo); die Rechnung liegt im Briefe eingeschlossen, preštev (rajtenga) je v pismu; umgeben, umringen, okleniti, obkoliti, obdati, obstopiti, zajeti; mit einem Jaun einschließen, f. Einhägen; mit einer Mauer, obzidati, obzidovati; ein Wort einschließen, akleniti, okleniti, oklepati, djati. deti med dva serpka, med oklepa; in ten Frierden einschließen, mir raztegniti na koga; ins Geket einschließen, vzeti, privzeti koga v molitev. moliti (tudi) za koga; in sich einschließen, v sebi imeti, obsegati, zapopadati; v. n. — s. Einschnappen.

Einschließlich, adv., s čim vred, vštevši,
vštěvaje kaj.

Einschließung, die, zapor, zaklep; einer
Stadt, obseda, oblega.

Einschließungszeichen, das, oklepek.
serpek.

Einschlingen, v. a., j. Einschlucken; zap-
plesti, zapetljati.

Einschlißen, v. a., narezati, naparati.

Einschlucken, v. a., požreti, požirati, po-
goltati, goltati.

Einschlummern, v. a., zadremati; die Sa-
che ist eingeschlummert, zaspalo, obmoknilo,
utihnilo je; er ist sanft eingeschlummert, za-
spal je; f. a. Einschläfern.

Einschlüpfen, v. n., šiniti, smukniti v —.

Einschlürfen, v. a., posrebati, srebati, po-
serkati (v se).

Einschluß, der, v. E. Einschließung; Einschluß
eines Briefes, vdevek, priloga; Parenthefe, f.
Einschließungszeichen; diese Stadt zählt mit
Einschluß der Fremden 10000 Einwohner, v
tem mestu prebiva s tujei vred 10000 dus.

Einschlußweise, adv., po prilogi.

Einschmalzen, v. a., omastiti, s tolščo,
s tošo namočiti.

Einschmauchen, f. Einräuchern.

Einschmeicheln, sich, v. r., prilizniti, pri-
lizovati se komu, prikupiti, prikupljati se
mu, radovati se, prisliniti se komu, sliniti
se okoli koga, vlizati se komu; einschmei-
chelndes Benehmen, priliznjeno, priliznjivo,
prilizovavno obnašanje, russ. prilaskatsja.

Einschmeichlich, adj., priliznjen, prilizo-
vaven.

Einschmeißen, v. a., razbutati, raztreskati;
f. a. Einschlendern.

Einschmelzen, v. a., raztopiti, stopiti, raz-
tapljati, topiti (zlasti že zdelano železnino,
srebernino itd.).

Einschmettern, v. n., treščiti, trešiti kam;
v. a., razbiti, raztreščiti, raztrešiti.

408

Einscher.

vit; gründen, einführen, postaviti, vstanoviti od. ustanoviti, napraviti, osnovati; Silber in den Schmelztiegel und ins Feuer, pristaviti, pristavljati; Waaren bei Zemand, shraniti pri kom, prinesti h komu v shrambo; in ein Amt, t. i. installiren, vmestiti, vpeljati, vpeljevati; v. r., sich wo einsehen, sesti v —, vsesti, vsedati se v —; sich in den Wagen einsehen, vsesti se, sesti, sedati na voz; von Gewohnheiten, vkoreniniti se.

Einscher, der, vstanovnik, postavnik, postavljavec.

Einschöffel, Eintragelöffel, der, žličica, lopatica (steklarska, srebernarska).

Einsetzung, die, postavitev, postavljenje, vsaja, v- od. ustanovitev.

Einsetzungsworte, die, pl., vstanovitve besede, vstanovilo.

Einsicht, die, pogled v —, pregled, razgled; die Einsicht der Originalien, pregled izvirnih pisem ali pervopisov; die Liten liegen zu Ledermanns Einsicht auf, spiski so razpoloženi, da jih more vsakdo pregledati; fig. sprevid, sprevidnost, razsodnost, pamet; meiner Einsicht nach, kakor jez to sprevidim, sodum, razumem, po moji previdnosti; er hat wenig Einsicht in die Sache, tega on malo ume, v tem ni kaj zveden, znajden; er ist ein Mann von tiefen Einsichten, on gokoloža misli, on je jako sprevidin, razumen mož; handle nach deiner besten Einsicht, delaj, kakor naj bolje veš in znas.

Einsichtig, Einsichtsvoll, adj., sprevidin, razumen, razsoden, zvedin, serb. razborit.

Einsichtnahme, die, pregled, razgled; nach Einsichtnahme des Brotefells, pregledavši zapisnik, po pregledu zapisnika.

Einsichern, v. n., kapati, kapljati, solziti, cerljati v kaj.

Einsieben, v. a., vsejati, sejati v —.

Einsiedelei, die, puščava, pušava. pustinja, samotija, pustota; f. a. Einöde.

Einsiedeln, v. n., v puščavi, pušavi, kakor puščavnik samovati.

Einsieden, v. a., povreti se, ukuhati se; v. a., povreti, povrevati, ukuhati.

Einsiedler, der, puščavnik, pušavnik, samotnik; des Einsiedlers, puščavnikov, pušavnikov; (corvus Eremita), vran klavžar.

Einsiedlerdrossel, die, (Turdus eremiticus), plavi drozeg, plavi kos.

Einsiedlerhütte, die, puščavnikova, pušavnikova hišica, pustinja.

Einsiedlerin, die, puščavnica, pušavnica, samotnica.

Einsiedlerisch, adj., puščavsk, pušavsk, samoten; ein einföderisches Leben führen, živeti samotno, kakor pušavnik.

Einsiedlerkrebs, der, mekuž.

Einsiedlerleben, das, življenje puščavnika, pušavnisko, v puščavi, samovanje.

Einsiedlerstand, der, puščavstvo, pušavstvo, puščavniki, pušavniki pl.

Einsiegen, v. a., zapečatiti v kaj.

Einsilber, j. Einsylber.

Einsprechen.

Einfilbig, Einfilbigkeit, f. Einfylbig, Einfylbigkeit.

Einsingen, v. a., vspati s prepevanjem; sein Brot einsingen, s petjem prislužiti, peteti si kruha; sich einsingen, v. r., zuriti se v petji.

Einsinken, v. n., in die Tiefe sinken, pogrezniti, pogrezovati se,vdreti, vdirati se, vsesti se, vsaditi, vsajati se; ins Wasser, vtopiti se; eine eingemünste Stelle, vsad, vctor; vor Schrecken sank sie ein (od) strahu se je zgrudila, padla na tla; vom überreifen Getreide, skiniti; von Blattern, oevesti.

Einsitern, f. Einsichern.

Einsitten, f. Einführen, (eine Sitte).

Einsizen, v. n., sesti, sedati v kaj; in den Wagen, na voz; man kann nicht immer einsigen, človek ne more vedno doma sedeti, tičati, čepeti, hivati; eingesessen, s. Anfahig; im Arreite, pripert biti, sedeti (v zaperici, luknji).

Einszig, adj., za (na) eniga človeka (voz), z enim sedalam.

Einsmals, Einstmals, f. Einst.

Einschöhlig, adj., enopodplaten, z enim podplatam.

Einsommern, sich, v. r., privaditi se na leto (poletje).

Einsommerig, adj., enoleten, eniga poletja.

Einspännen, v. a., (bei den Tuchscherern), nach V. naložiti, nalagati.

Einspannen, v. a., Pferde, Ochsen, vpreći, vpregati, napreći; von Ochsen auch, vkleniti, vklepati; Leinwand in einen Rahmen, razpeti, napeti, napenjati; den Stuß, nach V. napeti, napenjati, stisniti; j. a. Eindümmen.

Einspänner, der, ein Wagen, (auch das Pferd), samec, voz z enim konjem, serb. taljiga.

Einspännig, adj., enoprežin, samsk; ein einspänniges Fuhrwerk, samec; ein einspänniges Bett, f. Einschlafertig; einspännig fahren, s sameam voziti, poln. jednokonny (enokonj).

Einspeichern, v. a., Getreide, sosuti, nasuti žito v žitnico; Waaren einspeichern, spraviti, spravljati blago.

Einspeien, v. n., pljuniti, pljevati, bljevati v kaj.

Einspelzig, adj., enoplev.

Einsperren, v. a., zapreti, zapirati; einschließen, auch zakleniti, zaklepati, pod klyčedjati; einen Wagen, zavreti, zavirati; eine Start, f. Einschließen; eingesperrt halten, na tesnem imeti, deržati.

Einspie len, sich, v. r., naučiti se igrati, piskati, trobiti itd.

Einspinnen, v. a., vpresti, vpredati, pripresti kaj v kaj; mit Gefinnst umgeben, zapresti, zapredati; sich einspinnen, v. r., von Raupen, zapresti, zapredati se.

Einsprache, f. Einrede, Einspruch.

Einsprechen, v. a., Muth, serčiga delati, serčiti, serce delati, dajati; f. a. Ermuthigen; Trost einsprechen, tolažiti koga; v. n.,

Einsprecher.

einem widersprechen, ugovarjati, in Unterkr. u. serb. prigovarjati komu, proti, zoper govoriti; bei Zemand einsprechen, oglasiti se pri kom, vstaviti se, navratiti se pri njem.

Einsprecher, der, v- u. ugovorec, ugovarjavee.

Einsprengen, v. a., mit süßigen Vingen, pokropiti, vkropiti, kropiti, poškropiti, škropiti; mit trockenen, potresti, potresati, pošupati (z moko itd.); mit Salz einsprengen, posoliti, potresti soli na -; eine Thür einsprengen, f. Einschlagen; eingesprengte Erkart, Holzart, prišterkan, našterkan, vmesen; v. a., in die Reihe des Feindes, zakaditi se, zagnati se med sovražnike.

Einsprekeln, f. Einsprengen.

Einspringen, v. n., skočiti, skakati v kaj; nach V. zaskočiti, zapasti; ein einspringen der Minkel, vpadajoč okljuk, nach V. vjeti kot, poln. kat wskakujacy; v. a., s skokam razbiti, razlomiti, nach V. razskočiti, razskakovati.

Einspritzen, v. a., sikniti, sikati v -, vbrizgniti, brizgljati v -, šverkniti, šterkiti, šterkati v -, nach M. vderskati, vbzikati, serb, auch perskati.

Einspruch, der, vgovor, ugovor, in Unterfr. (u. serb.) prigovor, upor, odvernitev, nasprotni odgovor; Einspruch oder Einsprache thun, erheben, ugovarjati, nasproti reči, govoriti, odgovoriti, upreti, upirati se.

Einsprung, der, vskok, skok v -; waidm. skakalo, skakališce, skakališe.

Einspündern, v. a., zavešiti, zapiliti, zamašiti.

Einst, adv., nekdaj, nekdi, enkrat; es war einst, njega dni, svoje dni je bilo; ich hoffe ihn einst wieder zu sehen, upam, da ga bom se kdaj vidil, böhm. u. serb. auch jednom.

Einstellen, v. a., spraviti v hlev (zivino).

Einstämmen, v. a., drevo na drugo drevo podreti, da obvisi; f. a. Einstemmen.

Einstämmig, adj., enodeblin, eniga debla, iz eniga debla, od M. enosteblen.

Einstampfen, v. a., vtlačiti, tlačiti v -, vphati, sphati v -; mit Füßen, steptati; entzwei stampfen, razteptati, razbiti.

Einstand, der, nastop (službe); das Einstandrecht, (jus retracted), etwa utezna pravica, pravica uteze, poln. prawo wstępu w kupno, prawo odkupu; f. a. Vorkauf.

Einstandsgeld, das, plačilo pri nastopu ureda, nastopnina.

Einstandsgerechtigkeit, die, Einstandsrecht, das, f. Einstand.

Einstänkern, v. a., zasmraditi, vsmraditi, zasmrajati.

Einstanben, v. n., zaprašiti se.

Einstäuben, v. a., zaprašiti kaj.

Einstechbogen, der, zgledna pola, podmetnjak.

Einstechen, v. a., zabosti, zabadati v -, vbosti, vbadati v -, pahniti, suniti v -; löcher einstechen, napraviti luknje v čem, v kaj; im Kartensyiele, vbiti, prebiti; bei Schustern, sošiti,

Einstimmen.

409

Einstekken, v. a., den Säbel, vtakniti, vtikati, deti v nožnieo; einen Dieb einstekken, posaditi, vtakniti, shraniti v ječo, zapreti; etwas einstekken, v žep (aržet) deti, vtakniti; einen Schimpf, požreti, požirati, molčé preterpeti, serb. pregoreti pogerdu.

Eintehebogen, der, podmetek.

Einstehen, v. n., in ein Amt, einen Dienst, nastopiti, nastopati službo; in die Miethe einstehen, f. Einziehen; ich kann dafür nicht einstehen, nisim porok zato; für etwas einstehen, dober biti, porok biti za kaj; für die Folgen einstehen, odgovarjati, odgovor dati, dajati, odgovoren biti za nasledke; in die Rechte eines Andern, nastopiti, stopiti v pravice; in einem Handel mit einstehen, pristopiti v kupčijo, k kupčii, vdeležiti se je.

Einstechlen, sich, v. r., vkrasti se v kaj, prikrasti se, vmuzniti se skrivaj v -.

Einteigen, v. n., stopiti v -, priti, iti v -; der Dieb ist zum Fenster eingestiegen, tat je skozi okno stopil, prišel; in den Wagen, stopiti, sesti in voz; sie sind eingestiegen, so že na vozu, v kožii; in einen eingefriedeten Drit, čez stopiti, zlesti, hoditi, laziti, preplaziti se čez ograjo.

Einteinen, v. a., einen Garten, ograditi vert.

Einstellen, v. a., postaviti, staviti, postavljati, djati, devati v -; Waaren einstellen, shraniti pri kom (kar je neprodanie blaga); Gänse einstellen, f. Einsetzen; ein Pferd, djati v hlev; etwas in die Rechnung, zapissati, postaviti v preštev (obrajt); den Kampf, ustaviti, popustiti boj, od boja prejenjati, prenehati, odstopiti; einen Bau einstellen, ustaviti, ustavljati, prepovedati zidanje; einen Misbrauch einstellen, odpraviti, odvernititi, konec storiti; er hat die Zahlungen eingestellt, nehal je plačevati, izplačevati; ablassen von etwas, odstopiti; vor der Hand einstellen, aufschieben, odložiti, odlagati, odkladati; Arbeit, nehati delati, pustiti delo; Wild einstellen, zajeti, zajemati (z mrežami); unterlassen, opustiti, opušcati, opušati kaj, ne storiti česa; sich einstellen, v. r., erscheinen, priti, prihajati, prikazati, prikazovati se, znajti se; die Gunst erwerben, prikupiti se komu; der Sommer stellt sich ein, poletje prihaja.

Einstellung, die, ustava, ustavljanje, zaderžba.

Einstemmen, v. a., izdolbsti, izdletiti, izkopati; bei den Schlossern, nach V. s ključem zabiti, zabijati.

Einsten, Einstens, f. Einst.

Einsticken, v. a., nach V. všiti, serb. uvezti.

Einstieben, f. Einstäuben.

Einstig, adj., nekdanj; f. a. Künftig.

Einstimmen, v. n., vstretati se, vjemati, se, zlagati se; einwilligen, privoliti v kaj; in etwas einstimmen, pridružiti se čemu, pridati, pridružiti svoj glas glasu druzih; in der Muff, prikladati, glaz pobarati.

410

Einstimmig.

Einstimmig, adj., enoglasen, skladen, so-
glasen; einstimmiger Beschluss, enoglasen
sklep; alle sind darin einstimmig, vsi se v
tem zlagajo, vjemajo, so ene misli, volje
v tem, poln. jednozgodny; adv., enoglasno,
z enim glasam; f. a. Einhellig.

Einstimmigkeit, f. Einhelligkeit.

Einstöben, v. a., (Leder), krišpati.

Einstübern, f. Einstäuben.

Einstodig, adj., z enim nadstropjem, pe-
tram. poln. o jednem pietrze.

Einstopfen, v. a., vlaciti, tlaciti v —, na-
tlaciti s čim, vgačiti, gatiti v —, zamašiti,
zaphati; wacker einstopfen, najesti in napo-
kati ali nabiti se dobro.

Einstören, v. a., ein Wespenneest, zmečkati,
zmeti.

Einstoffen, v. a., zatolči, zatleči, tolči,
tleči v —; einen Spieß, zabosti, zabiti,
pahniti v —; die Erde einstoffen, steptati,
vteptati zemljo; die Zähne einstoffen, zbiti,
pobiti zobe; einen Splitter einstoffen, zadreti,
zadirati; eine Thür, razbiti, predregniti.

Einstrahlen, v. n., svetiti se kam, v kaj,
sijati v kaj.

Einstreichen, v. a., poderzati, derzati v —;
Geld einstreichen, potegniti, pograbiti; Kalf
in die Fugen einstreichen, zamazati razpok-
line z apnam; bei den Schlössern, vpiliti,
zapiliti.

Einstreiten, v. a., einem etwas, s prepi-
ram koga preveriti, prepričati, da kaj ver-
jame.

Einstreuen, v. a., ein Pulver, natresti, po-
tresti, potresiti v kaj, vsuti. vsipati, si-
pati v kaj; dem Wuch einstreuen, nastlati,
nastiljati živini; Verfe, Bemerkungen ic., in
eine Rede, vplesti. vpletati, pritikati, me-
sati, fig. vtrositi, vsejati; j. a. Eingeben.

Einstreuung, die, vsip. vsipanje, potresa-
nje., fig. podtikanje, obrekovanje, ogovor,
lažnjivi izmislili, očitki.

Einstrich, der, vrez, vsek, zob na ključi.

Einstrichen, v. a., vplesti, vpletati; f. a.
Verstrichen.

Einströmen, v. n., teči, valiti, se v kaj,
fig. vreti v —, gnati se v kaj.

Einstückeln, Einstücken, v. a., bei Schneiz-
dern udgl., vstaviti, vstavljati (zaplato, auch
russ.).

Einstudiren, v. a., naučiti se česa, vaditi,
uriti se česa oder v čem.

Einstürmen, v. n., in einen Raum, auf
etwas, planiti v —, na kaj, zagnati, gnati se
v kaj, zakaditi se, vihrati na kaj, zalčeti,
zaletovati se, zapoditi se na —; v. a.,
raztreščiti, raztrešiti, razbiti, razvaliti, po-
dreti z viharnim naskokam, napadam.

Einsturz, der, vbertje, podertje, podertija,
razpad, razrušaj; das Haus droht den Ein-
sturz, hiša se hoče podreti, žuga podreti
se; der mittlerweile erfolgte Einsturz der
Brücke verhinderte den Uebergang des Fein-
des über den Fluß, ker se je v tem most
poderl, sovražnik ni mogel čez vodo.

Eintheilungsgrund.

Einstürzen, v. n., podreti, podirati se, raz-
pasti, na kup pasti, razvaliti se, sosuti se,
razrušiti se, prekueniti se, zverniti se, na
tla telebiti; alle stürzten auf ihn ein, vsi se
zaženejo vanj, se zapode, zakade se silovito
na-nj; wenn die Erde unter dir einstürzen
wird, kadar se pogrezne. poduje zemlja
pod teboj; v a., eine Mauer einstürzen, po-
dreti, podirati, razvaliti, razrušiti zid.

Einstücken, v. a., einen Baum, mit der
Scheere, pristriči, pristrigati; mit der Art,
priskati, prisekovati; f. a. Abstücken.

Einstweilen, adv., ta čas, za ta čas, nek
čas, kak čas, nach V. timčasi; indeffen, v
tem, med tem, ta čas.

Einstweilig, adj., za ta čas, začasent;
f. a. Interimiftisch.

Einsudeln, f. Besudeln.

Einsümpfen, v. a., die Thonerde einfüm-
pfen, von Ziegelbrennern, namočiti, močiti
ilovico.

Einsüßen, v. a., razsladiti, sladiti.

Einhylber, der, (beseda) enozložnica, (glas)
enozložnik.

Einhylbig, adj., enozložin, eniga zloga,
ene slovke; ein einshlbiger Mensch, tih člo-
vek, človek (od) malo besedi, malogovo-
ren; einshlbig sein, malo govoriti.

Einhylbigkeit, die, enozložnost; die Einshl-
bigkett eines Wortes, kadar ima beseda sa-
mo en zlog; von Menschen, tihost, malo-
govornost.

Eintägig, adj., enodneven, dneven, eniga
dne.

Eintagsgeschöpf, das, dnevnica, stvar
samo en dan živeča.

Eintagsfliege, die, etwa enodnevrica, vod-
nica, vodna muha (bei Laferbach).

Eintauzen, v. a., plesajoč, plesaje razbiti,
podreti.

Eintaschen, v. a., deti, djati, devati v žep.

Eintauchen, v. a., pomočiti, pomakati v —,
vtakniti, vtikati v kako močo.

Eintaucher, der, vmakavec, pomakavec.

Eintaukkeffel, der, močivni kotel.

Eintauschen, v. a., zamenjati, zamenjevati
reč za reč, menjati, premeniti oder preme-
njati, nach M. vmeniti.

Eintauschung, f. Tausch.

Einteigen, v. a., zamesiti, vmesiti, mesiti;
sich einnteigen, v. r., zaplesti se, zamotati
se v kaj, umazati se.

Einteeren, v. a., ein Rad, namazati kolo.

Einteilen, v. a., razdeliti. razdeljevati,
deliti; das Geld recht eintheilen, prav rav-
nati. gospodariti z dnarjem, de ga je za
vse potrebno dovelj; v dele ali razrede lo-
čiti.

Eintheilig, adj., enodelin, eniga dela.

Eintheilung, die, razdelitev, razdelilo, de-
litev.

Eintheilungsglied, das, del, razdelek.

Eintheilungsgrund, der, delilo, razde-
litna podstava, delitno vodilo.

412

Einverleibung.

v druževati, vtovaršiti, sprejeti, sprejemati v družbo; dem Grundbuche einverleisten, vpisati, vpisovati v gruntne bukve ali knjige. etwa auch vknjižiti†.

Einverleibung, die, vzetje, sprejetje v družbo, pridružba; kücherliche Einverleibung oder Antabulation, vpis v gruntne bukve, vknjižba†.

Einverleibungsbewilligung, die, dolitev vpisa, vknjižbe.

Einverleibungsclansel, die, vpisni pristavek.

Einverleibungsfähig, adj., vpisljiv, vknjižljiv, kar se more ali sme vpisati v gruntne bukve.

Einverleibungsgesuch, das, prosnja za vpis ali vknjižbo.

Einvernehmen, v. a., zaslišati, izprašati, izpraševati koga.

Einvernehmen, das, zasliševanje, izprasevanje; s. a. Verhör; mit jemanden im Einvernehmen sein, biti v dogovoru s kom, zmenjen biti s kom; s. a. Einverständniš.

Einverstand, s. Einverständniš.

Einverstanden sein, s. Einverstehen.

Einverständigen, v. a., zložiti, spraviti (n. p. dva nasprotnika).

Einverständlich, adj. u. adv., zmenjen, po dogovoru, po zmeni.

Einverständniš, das, dogovor, zmena, spogovor; ein gutes Einverständniš, zloga, soglasje; sich ins Einverständniš oder Einvernehmen fezen mit Jemand, dogovoriti se, zmeniti se s kom zastran česa.

Einverstehen, sich, v. r., mit Jemand, dogovoriti se, dogovoriti se, zmeniti se. pozazumeti se s kom zastran česa, spogovoriti, spogovarjati se; einverstanden sein, ene misli biti, privoliti v kaj, za ljubo vzeti kaj, serb. pristati na —.

Einverwachsen, v. n., vrasti se v kaj, vrasti se s čim.

Einvettern, sich, v. r., požlahtiti se.

Einvieren, v. a., včetiriti.

Einwachsen, v. n., vrasti, vraščati, vrašati (se), prirasti, vkoreniti se.

Einwächsig, adj., enosteblen, enorašč, enoras.

Einwachen, v. a., vgugati, zgugati na kup.

Einwage, die, uvaga, zavaga, zguba pri vaganji.

Einwägen, v. a., in ein Gefäß, odvagati, vagati v posodo; sich erwägen, v. r., uvgagati se, zavagati se, razvagati se.

Einwährung, die, usuša žita.

Einwahlen, v. a., uvaljati, vvaljati. umeti. vmeti; v. r., umeti se.

Einwahlen, v. a., den Weizen, povleči z valejem, veršiti.

Einwälzen, v. a., zavaliti, valiti v —; razvaliti.

Einwand, der, s. Einwendung; ein leerer Einwand, prazen izgovor.

Einwanderer, der, prihodnik iz tuje dežele, priselnik. vselnik.

Einwendung.

Einwandern, v. n., priti, prihajati iz kake tuje dežele, vseliti se, naseliti se.

Einwanderung, die, prihod iz tujiga, vselitev, naselba.

Einwarten, s. Erwarten.

Einwärts, adv., vnoter, navnoter, k sehi; einwärts siegen, vkriviti, vključiti, vpogniti; einwärts gekogen, vključen; einwärts gehen, krivo, z vkrivljenimi. vpognjenimi nogami hoditi.

Einwärtskehrung, die, der Augenlieber, podvitje trepavnic.

Einwaschen, v. a., zaprati.

Einwässern, v. a., namočiti, namakati, močiti v vodi; Malz einwässern, zaliti slad.

Einwässerung, die, namaka, močitev.

Einweben, v. a., vtkati, pritkati, fig. vplesti, vpletati.

Einwechseln, v. a., zmenjati, menjati; sich Gold einwechseln, zamenjati druziga dnarja za zlato; neue Säulen einwechseln, premenjati.

Einwehen, v. a., popihati. pihaje podreti, podirati, zverniti.

Einweichen, v. a., z. B. eine Brotrinde einweichen, razmočiti, razmakati, močiti, namočiti, namakati.

Einweichen, das, močitev, namakanje.

Einweicher, der, močivec.

Einweihen, v. a., posvetiti, posvečevati, blagosloviti, požegnati, žegnati*; in ein Geheimniš einweichen, povedati, zročiti, razodeti komu skrivnost; ein Kleid einweihen, pervikrat obleči; s. a. Einsegnen.

Einweihung, die, posveta, posvečevanje.

Einweihungsfreier, die, posvečevanje, posvečevavno obhajanje.

Einweihungstag, der, dan posvečevanja.

Einweilen, j. Langweilen.

Einweisen, v. a., vpotiti, napotiti koga kam; in ein Amt einweisen, vpeljati, yvoditi.

Einweijung, die, vvod.

Einwelken, v. n., usahniti, sahniti, zveneti, veniti; v. a., s. Eindörren.

Einwenden, v. a., ugovoriti, ugovarjati, nasproti zaverniti, reči, povedati, odgovoriti, govoriti, zavirati, veriti se; ich habe dagegen nichts einzuwenden, zoper to, proti temu nimam nič, zoper to nisim; erciptiren, braniti se, ugovarjati.

Einwendung, die, ugovor, in Unterft. und serb. prigovor, nach V. zavor; er machte Einwendungen, ugovarjal je, nasproti je govoril, je očital to in uno, nad tem in unim se je ustavljal, veril se je; Exception, ugovor, branilo; Einwendung der nicht empfangenen Valuta, izgovor neprejete (eder da ni prejel) vrednosti; ohne Einwendung des Gegentheils, ako nasprotnik ne ugovarja, ako se nasprotnik s tem ne brani, ne izgovarja, ne zagovarja; Beschwerde, pritožba; die gegnerische Einwendung des unyständigen Gerichtsstaubes kann nicht füchsalig sein, nasprotnikov ugovor, da ta sodnija ni oblastna, pristojna, ne more veljati.

Einwerken.

Einzelnen.

413

Einwerfen, v. a., vreči, metati, lučati v kaj; ein Fenster einwerfen, razbiti, razbijati okno; einen Aermel einwerfen, skakama šivati, nach l. po zajčje zašiti. šivati (auch böhm.); Einwürfe machen, zaverniti, zavračati, v besedo skočiti; f. Einwenden.

Einwecken, v. a., vbrusiti, zabrusiti.

Einwischen, v. a., navoščiti, navošiti; sich die Haare einwischen, namaziti lase.

Einwickeln, v. a., zaviti, zavijati; ein Kind einwickeln, poviti, povijati otroče; v. r., sich einwickeln, zaviti se, zamotati, zamotavati se.

Einwickelung, die, zavoj, povoj.

Einwiegen, v. a., f. Einwägen; ein Kind, vzibati, vluljati.

Einwilligen, v. n., privoliti v kaj, serb. pristati na što.

Einwilligung, die, privolitev, privoljenje; seine Einwilligung zu etwas geben, privoliti v (na) kaj.

Einwindeln, v. a., ein Kind, poviti, povijati (v peljnice).

Einwinden, v. a., vmotati; f. a. Einwickeln.

Einwintern, v. a., dozimiti, ohraniti do zime, prezimiti; v. n. od. r., navaditi se zime; v. i., es wintert ein, zima se dela, se približuje.

Einwirken, v. a., in das Zeug, vtkati, vdelati, vplesti na masini; v. n., auf etwas einwirken, moč imeti do česa, delati, tvarjati, nach dem Russ. dejstvovati na kaj; wohlthätig auf etwas einwirken, pospešiti kaj, pripomoci k čemu.

Einwirkung, die, delanje, vtok, nach M. včin, russ. dejstvovanije.

Einwirren, v. a., zamežljati, shomatati; v. r., zamotati, zaplesti se (v kaj).

Einwischen, f. Erwischen, Einhischen.

Einwittern, v. a. (im Bergbane), vetriti.

Einwöhig, adj., enotedinj, eniga tedna.

Einwohnen, v. n., stanovati, prebivati v kakim kraji; die ihm einwohnende Fertigkeit, ročnost, ki jo ima v teh rečeh, njegova urnost v tem; sich einwohnen, v. r., vdomaciti se.

Einwohner, der, stanovavec, prebivavec, serb. stanovnik, russ. žitelj; der Einwohner einer Stadt, meščan, mestnjan, mestničan; der Stadt Laibach, Klagenfurt, usf., Ljubljancan, Celovčan; der Einwohner einer Insel, otočan; alle Einwohner dieses Dories, vsi ljudje te vasi.

Einwohnerin, die, stanovavka, prebivavka; einer Stadt, meščanka, mestnjanka usf.

Einwohnerschaft, die, prebivavci, stanoavci, ljudje.

Einwölben, v. a., obokati, vzhidati v obok.

Einwölken, v. a., zaviti, zagerniti v oblak.

Einwollen, v. n., das will mit nicht ein, to mi neče v glavo, ta mi ne gre v glavo. Einwörtlich, adj., enobeseden.

Einwuchern, v. n., razhobotati se, razcimiti se, razpasti se.

Einwürfen, v. a., vriti, riti v —; sich einwühlen, v. r., zariti, zarivati se.

Einwurf, Einwürfe machen, f. Einwendung.

Einwürgen, v. r., žreti, goltati.

Einwurzeln, v. n., vkoreniti se, zakoreniti se, vkoreniniti eder vkoreničiti se; ein eingewurzeltes Uekeł, stara, zastarana bolezen; wie eingewurzelt da stehen, ostermeti, odreveneti, osupniti; stati, kakor bi imel vkopane noge, kakor panj, štor, kakor zid, steber, serb. zapanjiti se.

Einwürzen, v. a., začiniti.

Einzacken, v. a., eingezacktes Blatt, narezkan, narezljan, zobat list.

Einzahl, die, enojnik, enojno, edino število.

Einzahlen, v. a., plačati, plačevati (zlasti v kako dnarnico).

Einzählen, v. a., odšteti, našteti, naštevati (v kako posodo); mit einzählen, prišti, prištevati; es waren fünfzig Personen da, die Fremden mit eingezählt, bilo jih je petdeset s ptujci vred, s prištetimi ptujci, ako prišteješ ptujce; einem etwas einzählen, j. Einschärfen.

Einzahn, der, enozobec.

Einzähnig, adj., enozob.

Einzängeln, v. a., vkleščiti, vklešiti, vkleščami, klešami prijeti, prijemati.

Einzapfen, v. a., Bier einzapsfen, natočiti; in ein anderes Gefäß, pretociti, pretakati; vermittelt eines Zapsens befestigen, začepiti, russ. zapustit v paz; bei den Zimmerleuten, vrežančiti.

Einzaubern, v. a., vpanati, privražiti, včarati, vcoprati.

Einzäumen, v. a., nauzdati.

Einzäunen, v. a., ograditi, zagraditi, graditi, s plotam obdati.

Einzäunung, die, plot, ograda.

Einzehren, v. n. u. r., umanjšati se, usustiti se, zdisati se, zvešiti se (n. p. od vina), shlapeti.

Einzeichnen, v. a., zaznamnjati v kaj, zapisati, zapisovati, zarisati v kaj; v. r., zapisati se, podpisati se v kaj.

Einzeichnung, die, zapis, vpis.

Einzelding, f. Einzelwesen.

Einzelheit, die, posameznost, posamezna stvar; alle Einzelheiten erzählen, vse na tanko, na drobno pripovedovati; f. a. Einzelwesen.

Einzelmensch, der, posamezni človek.

Einzeln, adj., einzig, edin; ein einzelnes Ding, posamezna, posamna, samezna stvar; ein einzelner Mensch, posamezin, posamen, nach V. edinji človek, samec; von jedem einzelnen Gastje, od vsaciga gosta posebej; sich aufs einzelne einlassen, vse na tanko, na drobno, od konca do kraja pripovedovati; sie famen alle einzeln, prišli so posamič, vsak sebi, vsak posebej, po eden, narazen, eden za drugim; im Einzelnen verkaufen, na drobno, na malo, posamič prodajati; einzelnes Geld, drobiž, droben dnar; im Einzelnen, einzelnweise zahlen, (undutsch: entgegen zahlen), proti plačevati,

414 Einzelbestimmung.

Einzelbestimmung, die, posebna dolö-
ba, posamezna naredba.

Einzelnericht, das, samezna sodnija.

Einzelhaft, die, samotni, posamni zapor.

Einzelheit, f. Einzelheit.

Einzelrichter, der, samezni sodnik.

Einzelwechsel, f. Solawechsel.

Einzelwesen, das, posamna reč, nach V.
edinje, samez.

Einziehen, v. a., einen Faden einziehen,
zategniti, zategovati, potegniti skoz —;
Gelder einziehen, confisiren, vzeti, pobrati,
potegniti cije premoženje v deržavno dnar-
nico; eine Stelle einziehen, odpraviti službo;
eine Besoldung, ustaviti, zapreti plačo; ei-
nen Verbrecher einziehen, zapreti, zapirati,
prijeti hudodelnika; die Engel einziehen,
zviti, russ. podobrat; einwärts ziehen, k
sebi, na se potegniti; das (zu weit) Kleid
einziehen, vjeti, vjemati; Kuntshaft einziehen,
zvediti, doznati, naznanilo prejeti; den
Athem einziehen, na se potegniti, vleči, der-
žati sapo; Banknoten einziehen, nazaj vzeti,
potegniti, zmed ljudi vzeti, jemati; der
Schwamm zieht das Wasser ein, goba pije
vodo; — zóžiti, skrajšati, stisniti kaj; das
Metall einziehen, potegniti, potegovati, stanj-
sati; den Aufwand, die Haushaltung, stisniti,
stesniti; die Pfeife einziehen, vdati se, pod-
vreči se; v. n., in eine Stadt einziehen, den
Einzug halten, priti, iti, pripeljati se. (slo-
vesno) v mesto, vhod imeti; in die neue
Wohnung einziehen, preseliti, seliti se, vse-
liti se v —; von flüssigen Körpern, piti, vpiti,
vpijati se v kaj; sich einziehen, v. v.. das Tuch
zieht sich ein, f. Eingehen, Einkriechen;
eingezogen leben, ob tesnem, tiho, samotno
živeti; f. a. Eingezogenheit.

Einzichung, die vdetje, potega; Confisca-
tion, odvzetje za deržavno blagajnico; —
zóžba, skrajševanje.

Einzig, adj., edin; ein Einziger, en sam,
samo eden; nicht ein einziger ist zurückgeführt,
le eniga ni bilo nazaj; dies ist das einzige,
was ich wünsche, samo to želim; das ist
einzig in seiner Art, to nima sebi enaciga,
temu ni para; einzig und allein das, samo
in edino to, zgoli samo to; der einzige Sohn,
serb. und auch nach V. (j-) edinec; die ein-
zige Lechter, edinka (serb. jedinica).

Einzigkeit, die, edinost, edinstvo.

Einzingeln, f. Umzingeln.

Einzieheln, f. Einzieheln.

Einzöglung, f. Indigena.

Einzöllig, adj., eniga palca.

Einzucker, v. n., s cukram ali sladkor-
jem potresti. natresti.

Einzug, der, vhod, prihod; den Einzug hal-
ten, j. Einziehen, (v. n.); bei Zimmerleu-
ten, nach V. podstroj.

Einzwängen, v. a., zatisniti, vtisniti, vla-
citi, s silo komu vtakniti, spraviti, pahniti,
vsiliti, vmorati; ein Brett, vtisniti, stiskati;
sich die Hand einzwängen, roko si vsčeniti,
všeniti, zatisniti. pritisniti; f. a. Einschrän-
len.

Eisenartig.

Einzweigen, f. Einproßen.

Einwingen, v. a., vsiliti, siliti v —, pri-
siliti, posiliti k čemu; f. a. Einnöthlgen.

Eirund, adj. jajast, jajčast, okrogel kakor
jajce.

Eis, das, led; es friert Eis, led se dela,
zmerzuje; zu Eis gefrieren, ledeniti se,
zmerzniti, zmerzovati; mit Eis überziehen,
poléditi, obléditi; der Fluß führt Eis mit
sich, srež gre; der Fluß wird mit Eis be-
deckt, zamerzniti, zamerzovati, premerzniti;
das Eis trägt, led derži; das Eis geht auf,
led se taja; aufs Eis führen, spraviti, speljati
na led; das Eis brechen, led predreti, predi-
rati; f. auch Bahn brechen; eine Speise, f.
Gefrorenes; das Eis stopft sich, led se gati.

Eis-, in Zibg., dem Eis eigen, ledov; ei-
ahnlich, ledast; aus Eis gemacht, bestehend,
leden, ledena, ledeno.

Eišähnlich, adj., ledast, kakor led, ledu
podoben.

Eisammer, der, (Emberiza mustelina), ku-
nosti sternad.

Eisapfel, der, etwa ledenik, ledenček, kerh-
ko jabelko.

Eisbad, das, ledena kopelj, kopel.

Eišbahn, Glitschbahn, die, dersa, derča,
dersalica, dersavnica.

Eisbank, die, ledena plošča, ploša.

Eišbär, der, beli medved.

Eisbaum, Eisbock, der, nach V. odverivnik.

Eisbecher, der, ledeni kozarec.

Eisbedeckt, adj., leden, z ledam pokrit.

Eišbein, das, nach V., kolkova kost.

Eišberg, der, ledena gora, ledenik.

Eišbergstück, das, ledena stena.

Eišbirn, die, ledenčica, kerhlica.

Eišblick, der, ledeni, merzli pogled.

Eišbock, der, kozača; f. Eisbaum.

Eišbrechend, adj., ledolomen.

Eišbrecher, f. Eisbaum.

Eišbruch, der, splav, nach M. srež, kerš-
nja, lomljenje ledu.

Eišbüchse, die, etwa ledilo.

Eišhnecke, die, jajčice.

Eisen, v. a., led sekati, prebijati; v. n.,
lediti se.

Eisen, das, železo, serb. a. gvoždje; rohes Eis-
sen, n. V. grodelj (gen.grodeljna), poln. suro-
wiee; predes, kerhko železo; man muš das
Eisen schmieden, weil es warm ist, kuj železo,
dokler je razbeljeno, tergaj rožo, dokler
evete, t. j. poprijeti se prilike, dokler je
cas; Noth bricht Eisen, sila kola lomi, auch
sila železne kola lomi; die Fesseln, železje;
Hufeisen, podkov; altes Eisen, železna sta-
rina, rena; Weißel, dleto.

Eisen-, in Zibg., dem Eisen eigen, —železa
železni; aus Eisen bestehend, železni.

Eisenader, die, železna žila.

Eisenarbeit, die, železnina, izdelek iz že-
leza.

Eisenarbeiter, der, železninar.

Eisenart, die, versta, sorta, baža železa.
železovina.

Eisenartig, adj., železast.

416

Eišenschicht.

Eišenschicht, die, peč železa, (kar se ga enkrat raztopi).

Eišenschiene, die, železna šina*.

Eišenschimmel, der, železne barve konj, sirast konj, kroat. zelenko.

Eišenschlaege, die, vom geschmiedeten Eisen, kovaška žlindra, plind (von pliniti, ausschwemmen, plitev); vom geschmelzten, železna žlindra, russ. okalina.

Eišenschlag, der, Hammerschlag, okujine, žlindra; den Eišenschlag haben, imeti sam pravico (ali prednost) z železam kupčevati. Eišenschmelzwerk, das, topivnica za železo.

Eišenschmid, der, kovač.

Eišenschmide, die, kovačija, kovačnica.

Eišenschuß, der, slepa železna ruda, tudi vsaka železna ruda.

Eišenschüßig, adj., železnat.

Eišenschwarz, adj., cern kakor železo.

Eišenschwarze, die, železnato černilo.

Eišenschweißig, adj., železnat.

Eišenschwere, die, teža železa, fig. prevelika teza.

Eišenspänne, f. Eišenseil.

Eišenstab, der, železna šibica, russ. železnji prut (prot).

Eišenstahl, f. Hammerschlag.

Eišenstein, der, (kamen) železnjak nach dem Russ.

Eišensteingang, der, žila železnjakova, železna žila.

Eišenstufe, die, nach V. železne rude cjok, russ. samorodnoe železo.

Eišente, die, zimska raca.

Eišenthon, der, železnata ilovica.

Eišenthor, das, Eišenthür, die, železne vrata ali duri.

Eišenvitriol, der, železni vitriol.

Eišenwaare, die, železnina, železna roba.

Eišenwasser, das, železnata voda; voda, ki ima železo v sebi, nach V. voda na jesi.

Eišenwerk, das, železnina, izdelek iz železa, železna fabrika.

Eišenzeit, die, hudi, nesrečni časi.

Eišenzug, das, železno orodje, posodje, železje, železnina.

Eišern, adj., železen; eiserne Krene, železna krona; eiserne Geduld, železna, neizrečena poterpežljivost; eiserner Fleiß, neutrudljiva marljivost; eisernes Herz, železno, kamnito. neusmiljeno, terdo serve; eiserne Gesundheit, jekleno zdravje; das eiserne Geprässel, rozljanje z železjem; eisernes Vieh, eisernes Geräthe, neločljiva živina, oprava, ki mora pri zemljiscu (gruntu) ostati; eisernes Jahrhundert, železni vek; eišern werden, oželezeti.

Eišfahrt, die, vožnja po ledu; f. a. Eišbruch.

Eišfeld, das, ledeno polje.

Eišfischerei, die, ribarjenje pod ledam, vlak pod ledam, lov z vlakam.

Eišförmig, adj., ledast, ledu podoben.

Eišnuch, der, severni pes.

Eitel.

Eišgang, f. Eišbruch.

Eišgebirge, das, ledniki pl., ledeno go-rovje.

Eišgesilde, das, ledeno polje, ledovje.

Eišgrau, adj., siv; f. Grau.

Eišgrube, die, (jama) ledenica.

Eišhändler, der, ledar.

Eišhauer, der, ledosek.

Eišhaupt, das, (eines Verges), ledeni verh, ledena glava.

Eišig, adj., leden, premerzel, pokrit z ledam.

Eiškalt, adj., leden, merzel kakor led.

Eiškalte, die, hudi mraz.

Eiškeller, der, ledenica.

Eiškessel, der, kotlič za led, ledenik.

Eištibiß, der, (Tringa hyperborea), severni dolar.

Eiškluft, die, razzeba, razpoka od mraza.

Eišklüftig, adj., razzebelkast, razzebel, od mraza popokan.

Eiškruste, die, ledena skorja.

Eišlager, das, ledišće, lediše.

Eišlauf, der, dersanje.

Eišlokig, adj., sivokodrast.

Eišluft, die, leden, silo merzel zrak.

Eišmann, der, ledeni mož, fig. človek ledeniga serca.

Eišmauer, die, ledeni zid.

Eišmeer, das, ledeno morje, nach V. (russ.) ledovito morje.

Eišmeergestade, das, ledenomorsko obrežje.

Eišmöve, die, tanovšica, pijal, govnačka.

Eišmuschel, die, severna ostriga.

Eišnagel, der, žebel, ledenjak.

Eišnebel, der, nach V. mravnica.

Eišnez, das, nach V. vlak, podledna mreža.

Eišpfahl, der, kol, zabit, da odganja led; f. Eišbok.

Eišpol, der, f. Nordpol.

Eišpunkt, der, ledena pika, zmerzinee.

Eišrinde, die, ledena skorja.

Eišscholle, die, kos leda, ledena skril.

Eišschuh, f. Schlittschuh.

Eišspitze, f. Eišspfen.

Eišsporn, der, eiserne Stacheln unter dem Fuße, lednik.

Eišsteher, der, drog (za led).

Eišstoß, f. Eišbruch.

Eištaucher, der, (Colymbus glacialis), veliki potapljavec.

Eišverleger, f. Eišhändler.

Eišvogel, der, (Alcedo), nach V. povodnji kos, nach dem Russ. zimorodek; (Papilio populi), metulj topolnjak.

Eišweg, der, požlepica, poledica.

Eišwermuth, der, severni pelin.

Eišwind, der, merzli veter.

Eišzacken, Eišzapsen, der, sveča (ledena), nach M. cima, streč, ledeni čep, cengelj, auch ocurek, kruncelj, nach Jarn. rag.

Eitel, adj., leer, prazen; es ist mir eitel im Magen, plevi mi, prazno se mi zdi v želodeu; lauter, gol (adv. zgolj), suh, sam;

Eitelkeit.

Elbogenbein.

417

eitel Brot essen, suh kruh, sam kruh jesti;
eitle Boßheit, sama in gola hudobija; eitle
Hoffnung, prazen up; vergängliche, eitle Schen-
heit, minljiva, necimerna lepota; eitel iit
diene Freude, Mühe, zastonj se veseliß, za-
stonj se trudiß; ein eitler Mensch, nečimurn
oder nečimern človek. (serb. tašt), nach M.
naposten; eitless Schwab, prazne besede;
eitel Nichts, prazni nie; eitle Gedanken, ne-
spametne (nach M. auch ništetne) misli;
eitle Kunst, umetnost brez kruha, strada-
jocja; den Namen Gottes nicht eitel nennen,
božjiga imena ne jemati v usta po nemar-
nem, po nevrednem; der Eitle, nečimernež,
nečimernik; die Eitle, nečimernica.

Eitelkeit, die, die Eitelkeit des Lebens, krat-
kost, neterpeźnost, nestanovitnost življenja;
die Eitelkeit dieser Hoffnung war am Tage,
očitno je bilo, da je tako upanje prazno;
sie macht sich durch ihre Eitelkeit lächertich,
tako je nečimerna, tako se žene po praz-
nem lispu, de je smešno; njena nečimer-
nost je velika, nach M. auch napost; Eitel-
keiten, nečimerne, prazne reči, russ. sueta,
tšćeta.

Eitelmuth, f. Eitelkeit.

Eiter, der, gnoj; blutiger, sokrovica; Eiter
sejen, gnojiti se; Eiter in den Augen, ker-
melj, kermeželj.

Eiterauge, das, kermežljavo oko; ein sol-
ches haben, nach M. kermežljevati.

Eiteräugig, adj., kermežljav, kermežljiv.

Eiterbefördernd, adj., eiterbeförderndes
Mittel, etwa gnojilo.

Eiterbeule, die, gnojavica; f. Beule, nach
M. auch vred.

Eiterblase, die, gnojnat, gnojav prišč. priš.

Eiterblatter, die, gnojna koza.

Eiterbrust, die, gnojni sesek.

Eiterfraß, der, razjedni gnoj.

Eiterluß, der, gnojni tok; tećenje (gnoja).

Eitergeschwulst, die, gnojavica, podkož-
njak.

Eitericht, adj., gnojast.

Eiterig, adj., gnojin, gnojnat, gnojav.

Eiterjauche, die, černi gnoj.

Eitermilch, die, gnojno, z gnojem poka-
ženo mleko.

Eitern, v. n., ognjiti, gnojiti se.

Eiternd, adj., gnojin.

Eiterneffel, die, (Urtica urens), živa ko-
priva.

Eiterruhr, die, griža z gnojenjem, nach V.
bela griža.

Eiterstaar, der, gnojni cinek (v očesu).

Eiterkelle, die, ognojik.

Eiterstock, der, steržen, auch böhm. u. russ.
(v gnojavici ali v tvoru); nach Jarn. volčaj.

Eiterung, die, gnojenje; in Eiterung brin-
gen, ognjiti; in Eiterung übergehen, ugno-
jiti se, gnojiti se.

Eiterungsmittel, das, etwa gnojilo.

Eiterungsperiode, die, doba gnojenja.

Eiterziehend, adj., ki gnoj vleče.

Eiweiß, das, beljak.

Eiweißstoff, der, beljakovec.

Ejiciren, v. a., izvrči; f. a. Außstoffen.

Ekel, der, gnjus, gnus, stud, grust, gnjušenje,
gnjusenje, studenje, hretenje, merzenje, ob-
ject.gnjusoba; ich habe Ekel vor etwas, gnjusi,
studi, gersti od. grusti, merzi, gadi (gabi)
se mi, hreti se, skuti se; ich befam Ekel
davor, ugnjusilo, pristudilo, omerzilo, oga-
dilo se mi je, zoperno mi je; bis zum Ekel
häßlich, ostuden, da bi človek bljeval; Ekel
vor etwas erregen, pristuditi, ugnjusiti, pri-
skutiti, ugaditi komu kaj; etwas zum Ekel
auhören müssen, naslisati se. naveličati se.
česa, da se že človeku gnjusi; sich bis zum
Ekel anessen, prenajesti se; er ist mit ein
Ekel, merzi me ta človek, zopern mi je.

Ekel, adj., häckelig, wäßlerisch, zhirčen, zbi-
ren, zbirljiv, ktor si zbira in dem je rad
vsega od kraja; das Gefühl vor dem Ueber-
geben, gnjus, stud; er hat Ekel, težko se
mu dela, pljevi mu, vzdiguje se mu.

Ekelerregend, Ekelhaft, adj., ostudin,
gnjusin, merzek, hretljiv, zopern, mersko-
ten, nagnjusin, gaden, ružen; ein ekelhaster
Mensch, gnjusnik, gnjusnica, auch gnjusoba;
ekelhaft machen, ugnjusiti, pristuditi, ogaditi.

Ekelhaftigkeit, die, ostudnost, gnjusnost,
gadnost, zopernost.

Ekelig, f. Ekelhaft.

Ekeln, v. a. v. i. u. r., dieß e felt mich,
mir efekt davor, ich eke mich davor, to se
mi gnjusi, studi, hreti, gadi, to mi prese-
da, tega sim se naveličal, prestaja mi;
deine Lhorheit efelt mich, tvoja nespametnost
me merzi.

Ekeiname, der, pritikljej, ime, ktero so
komu zdeli, ktero mu dajejo; f. a. SPIß-
name.

Eklektiker, der, eklektikar, odbiravec.

Eklipse, die, merknjenje (nicht mraknjenje),
solnca, in St. nach M. vjedeno solnce.

Eklipsiren, f. Versinktern.

Ekliptik, die, eklipktika, (dozdevna) soln-
čna pot.

Ekloge, die, pastirska (pesem), ekloga.

Ekstase, f. Entzückung.

Elaborat, das, izdelek, sostavek.

Elasticität, die, vlačnost. odskočnost, auch
skerčnost, skerčljovist (Met.), vlečljovist,
nach den übrigen slav. Mundarten, prožnost,
sprožnost, elastičnost.

Elastisch, adj., vlačin, vlečljiv, odskočin,
(sprožin, prožin), elastičin; nach M. izteg-
not; elastisches Harz, vlačna smola; elasti-
sches, biegsames Holz, ločan les.

Elbling, der, eine Art Weinstöcke, vermut-
lich belina od. zelenika.

Elbogen, der, lakat, laket (in allen slav.
Mund.), gebräuchlicher komolec d. i. der Theil
des Armees, von dessen mittlerem Gelenke bis
zur Handwurzel.

Elbogenader, die, komolčna žila.

Elbogenbein, das, (kost) podkomolčnica,
podlahtnica.

27

418

Elbogenhöhle.

Elbogenhöhle, die, Achse, pazha, pazduha.

Elbogennerve, der, komolčna čutnica.

Elbogenmuškel, der, komolčna miška.

Elbogenröhre, die, komolčna kost.

Elbogenwinkel, der, komolčni kot.

Electoralshaf, das, plemenita ovica.

Elegant, adj., ličin, lep, sprelep, berhek; elegant gekleidet, lično oblečen; die elegante Welt, gospoda, napraženi svet.

Elegant, der, s. Stutzer.

Eleganz, die, ličnost, napraženost, berh-
kost.

Elegisch, adj., elegijsk, žalostin, milo-
tožec.

Elektricität, die, električnost, elektrika;
positivě, stavna, poln. dodajna; negative,
nach dem Poln. odjemna.

Elektricitätsteller, der, vodilo elektrike.
Elektrisch, adj., električen; elektrische Ma-
terie, elektrika, neheški ogenj.

Elektrisiren, v. n., elektrizovati; s. a.

Begeiztern.

Elektrisirmaschine, die, električni kolov-
rat, električna mašina.

Elettrochemisch, adj., elektrokemijsk.

Elettrophor, der, elektrofor.

Elettroskop, der, elektroskop.

Element, das, Urstoff, pervina; Lebensstoff,
živelj (serb. poln.), element; die Elemente
einer Wissenschaft, začetki, perve osnovne
vodila, osnutek; das ist sein Element, to mu
dopade čez vse.

Elementarbuch, das, začetne, početne
hukve.

Elementarereigniß, das, natorni prigo-
dek.

Elementarisch, adj., početen, elementarsk.
natoren.

Elementarkraft, die, natorna moč.

Elementarschaden, der, uima, škoda po
vremenu.

Elementarschule, početna šola.

Elementarunfalt, der, povremenska ne-
reča, natorska nesreča, nezgoda.

Elementarunterricht, der, početni nauk,
poduk.

Elend, das, Elen, Elenthier, (Cervus ales), nach dem Russ. u. Poln. los, (severni jelen); (elen, jelen ist selbst russ.-slav. also recte, Jelenthier, los ist etwa eine Species des russischen jelene. — also severni jelen, los; (Pot.); fremdes Elend, ptuje, pregnanstvo, ptujina; s. a. Exil; Unglück, Gebrechlichkeit, Bedrückung, Betrübniß, unangenehme Empfindung, reva, nadloga, nevolja, stiska, revščina, revšina; in übrigen slav. Mundarten, běda; d. i. Arnuth, jedinščina, jedinsina (v. jad, jed?), siroščina, sirošina, revščina, revšina, ubožštvo.

Elend, adj., reven. nesrečen; frank, hole-
hen, betežen, bolan, tisav; ein glutarmer
(elender) Mensch, revšče, revše, ubožee. si-
romak, ubog terpin; schlecht, hud, malo-
vredin, nevreden; ein elender Kerl, malovred-
než, zanikernež, zanikarnež; ein elendes

Ellenbogen.

Haus, revna hiša, hajtura; in elenden Um-
ständen, v revah in nadlogah; elend werden,
obožati; wir wären elend, wenn —, reveži
bi bili, če —; ein elender Anblick, žalostin
pogled; ein elender Wein, slabo vino, vino
za nič.

Elende, der, revež, uboga reva.

Elendlich, adv., revno, žalostno; er sieht
elendlich aus, prav reven, slab je viditi.

Elendlast, die, velika nadloga.

Elendlos, adj., brez reve in nadloge.

Elendshaut, tie, losovina, losova koža.

Elendsleder, das, s. Elendshaut.

Elendvoll, adj., prereven, poln rev in
nadlog.

Elenkuh, die, losica.

Elenthier, s. Elend.

Elephant, der, slon (in allen slav. Mund.); aus einer Mücke einen Elephanten machen, iz komarja narediti konja, iz dlake gredo.

Elephanten-, in 3sg., slonov.

Elephantenartig, adj., kakor slon, slonu
podoben, slonast.

Elephantenlaus, die, epatika, malaški
oreh.

Elephantenorden, der, slonov red.

Elephantenrüssel, der, slonov rivec.

Elephantenzahn, der, slonov zob.

Elevation, f. Erhöhung.

Eleve, der, učenec, rejenec, vajenec. serb.
pitomac, (pitomec).

Elevenprüfung, die, preskušnja za rejence.

Eleviren, f. Erhöhen; den Protest, f. Er-
heben.

Eif, s. Eifl.

Else, die, in der deutschen Geisterlehre, nach dem Serb. vila, vilin služabnik; im Moor, vešća, veša.

Elfenbein, das, slonova kost, slonokost,
serb. a. belokost.

Elfenbeinen, Elfenbeinern, adj., slonoko-
šćen, slonokošen, slonokostin, iz slonove
kosti; elfenbeinene Waaren, slonokošćenina,
slonokošenina.

Elfenbeinkamm, der, slonokostni glavnik.

Elfenkönig, der, kralj vil, vilnih služabnie.

Elfenkönigin, die, kraljica vil.

Eliciren, f. Herauslocken.

Elidiren, v. a., pogoltniti, izpahniti, zato-
piti samoglasnico; f. a. Auslassen.

Eligiren, v. a., izbrati, izvoliti.

Eliminiren, v. a., izbrisati.

Elinsfener, das, f. Helenensfeuer.

Elision, die, zatop, pogolt, izpah, zamolk
samoglasnice.

Elite, die, izbor, evet, jedro; die Elite des
Adels, naj visja gospoda, žlahnikov evet.

Elizir, das, lek.

Elle, die, vatel, lakat; die russische Elle, ar-
sin; mit der Elle messen, na vatel, na lakat
meriti; diese Leinwand mißt 9 Ellen, tega
platna je 9 vatlov; nach der Elle, na vatel;
 po tkavski méri ima lakat 3¼ vatla);
nach dem jegigen Gebr. 3 lakti = 4¼ va-
tla (Pot.).

Ellenbogen, der, f. Elbogen.

420

Empfangen.

der Waare, dobivši, prejemši blago, ko prej-
mete, prejmem itd. blago; überall macht
man Vorbereitungen zu seinem würdigen Em-
pfange, povsod delajo priprave, se priprav-
ljajo, kako bi ga spodobno sprejeli (serb
dočekali).

Empfangen, v. a., prejeti (prejmem), zu
untersch. von prijeti, primem), dobiti, do-
bivati; in andere Umstände kommen, auch
als v. n.), spočeti, spočenjati, auch znositi;
einen freundlich, sprejeti, sprejemati; er hat
seinen Echp empfangen, dobil je plačilo; fig.
prisel je vrag po svoje.

Empfänger, der, prejemnik, dobivec, pre-
jemavec; Empfängerin, die, prejemnica,
prejemavka, prejemaćica.

Empfänglich, adj., prejemljiv, navzetin,
navztljiv, občutljiv za —; er ist für ein
gutes Wort empfänglich, prime (prijema) se
ga lepa beseda; vom weiblichen Geschlechte,
spočeten, nach V. u. M. spočel (viell. spo-
čelen).

Empfänglichkeit, die, sprejetljivost, ob-
čutljivost, prejemljivost, navzetnost, spo-
četnost.

Empfangnehmung, die, prejema, preje-
manje.

Empfängniß, die, spočetje, spočetev, spo-
čenjanje: der Zustand, da-jemand empfan-
gen worden, spočetje, spočetost; unbeſſekte
Empfängniß der Mutter Gottes, brezmadežno
spočetje Matere Božje, t. j. da je Mati
Božja brez madeža izvirniga greha bila
spočeta.

Empfängnißfähigkeit, die, nach V. spo-
čelost.

Empfangsbestätigung, f. Empfangs-
schein.

Empfangsgedicht, die, (pesem) pozdrav-
nica, sprinljavka.

Empfangscheiit, der, prejemni list, po-
terdilo prejetja.

Empfangsposten, der, dohodni členek, po-
stavek.

Empfangsrubrik, die, predelek, rubrika
za prejemke.

Empfehl, der, priporočba, priporočenje. pri-
poročanje, priporočilo.

Empfehlbar, adj., priporočljiv. kar se
more, kar se sme priporočiti.

Empfehlbrief, der, priporočno pismo, pri-
poročilni list.

Empfehlen, v. a. u. r., priporočiti, priporo-
čati, priporočevati; sich dem göttlichen Schuge,
prositi Boga za pomoć, izročiti se Bozji
pomoći; Abschied nehmen, posloviti, sloviti
se, reči z Bogam; ich empfehle mich, z Bo-
gam, srečno; sein Fleiß empfah! ihn über-
all, slednjimu je dopadel, se je prikupil,
priljubil, ker je bil priden; ich empfehle mich
Ihrer Guade, sprejmite me v svojo milost;
er laßt sich Ihnen empfehlen, priporoči se
Vam, pozdravi Vas, priporoča se Vam, po-
zdravlja Vas; er ließ sich das empfohlen sein,

Empfindungsleer.

vzel si je na misel, skerb je imel zato;
man hat uns das Haus empfohlen, hvalili
so nam to hišo.

Empfehlend, adj., ein empfehlendes Gesicht,
ljub, prijeten, prikupljiv obraz.

Empfehlenswerth, Empfehlenswürdig,
adj., priporočljiv. vreden priporočila, po-
hvale.

Empfehler, der, priporočnik, priporočeva-
vec.

Empfehlerin, die, priporočnica.

Empfehl schreiben, das, f. Empfehlbrief.

Empfehlung, die, priporočba, priporočilo,
priporočenje; das diente ihm zur Empfeh-
lung, to ga priporoča, hvali, s tem se pri-
ljubuje ljudem; richte meine Empfehlung aus,
priporoči me, pozdravi ga (v mojem imenu).

Empfindbar, adj., fähig empfunden zu wer-
den, občutljiv. čutljiv.

Empfindbarkeit, die, občutljivost, čutlj-
vost.

Empfindelei, die, nezmérna, smešna, pre-
napeta občutljivost, preobčutljivost, čutlj-
rija, nach M. čutljivstvo.

Empfindeln, v. n., preobčutljiv biti, nach
V. čutljati, nach M. čutljiviti.

Empfinden, v. a., občutiti, čutiti; wenn er
Kälte empfindet, kadar začuti mraz; ich em-
psinde Kälte, mraz mi je, zebe me; Hunger\ empfinden, lačen biti; er empfindet einen hef-
tigen Durst, hudo ga zeja, žeji; Freude, ve-
selje občutiti, veseliti se; ich empfinde
Schmerz in allen Gliedern, po vsih udih me
boli (zaboleti, boleti); übel empfinden, za
zlo vzeti, jemati, zamériti, zamérgati; er
wird es noch einmal empfinden, to ga bode
še enkrat bolelo, plačal mi jo ho, me ho;
er empfand Angst, strah ga je obsel.

Empfinden, das, čutjenje, občutek.

Empfindler, der, občutljivec; die, občut-
ljivka.

Empfindlich, adj., fähig, leicht zu empfin-
den, občutljiv, občutin; er ist fehr empfind-
lich, nagle jeze je, jihtav, zamérljiv, to-
goten, nagloserden, vtisljiv, vtisnsjen; ein
empfindlicher Schmerz, huda, skeleča bole-
čina; ein empfindlicher Schade, velika ob-
čutljiva škoda; empfindlich beleidigen, živo
razzaliti koga; darüber ward er empfindlich,
to ga je zhodlo, nad tem je zrastel, to je
zameril.

Empfindlichkeit, die, občutnost, občutlj-
vost, nagloserdnost, zamérljivost.

Empfindling, der, občutljivec.

Empfindniß, die, f. Gefühl.

Empfindsam, adj., občutljiv, mehek, meh-
kužin, mehkoserčin.

Empfindsamkeit, die, občutljivost, meh-
koserčnost.

Empfindung, die, občut, občutek, občuthej,
coll. občutje; er hat teine Empfindung mehr,
ne čuti nič već.

Empfindungskraft, die, občutnost.

Empfindungslaut, der, f. Interjection.

Empfindungsleer, f. Empfindungstos,

Empfindungslos.

Empfindungslos, adj., brez občuta, brez občutkov, neobčutljiv; er ist empfindungslos, nič ne čuti, fig. nima serca.

Empfindungslosigkeit, die, nečutnost, brezčutnost, neobčutljivost.

Empfindungsnerben, die, čutnice (im engern Sinne).

Empfindungschauer, der, groza, zamerza, mraz, (ki koga pri kakem občutku spreleti).

Empfindungsvermögen, f. Empfindungskraft.

Empfindungsvoll, adj., ves občutljiv,

Empfindungswort, das, f. Interjection,

Empfindungstödtend, f. Betäubend.

Empfohlene, der, priporočenee.

Emphase, die, krepkost; f. a Nachdruck.

Emphysem, das, (Luftgeschwulst), oteklina, nabuhlost po zasedenim zraku.

Emphatisch, adj., krepank.

Emphetieusisch, adj., Erdbacht.

Empirik, die, skušnja, skušava, znanost iz skušnje; erworbene, skušenost.

Empiriker, der, skuševavec, skušenee.

Empirisch, adj., skuševaven.

Emplaciren, f. Anstellen.

Empor, adv. (nur in Verbindung mit Zeitwörtern), kviško, kviškama, nakviško, gor, vzgor, navzgor, vverh, višek, viškej, na višek, meistens jedoch mit z- oder richtiger (wie es im Altsl. und in einigen slovenisch. Gegenenden noch vorkommt) mit vz- und dem betreffenden Zeitworte.

Emporarbeiten, v. a. u. r., povzdigniti, vzdigniti koga, se, naprej priti, opomoči si.

Emporbäumen, v. a., vzdigovati kviško, po konci; sich, v. r., speti, (vspeti), spenjati se (kviško).

Emporblasen, v. a., kviško pihati.

Emporbleiben, v. n., nicht untersinken, na verhu ostati, ostajati, fig. v časti ostati, ohraniti se (na visoki stopnji).

Emporblid, der, pogled na kviško.

Emporblicken, v. n., pogledati, gledati kviško, oči povzdigniti.

Emporblühen, f. Aufblühen.

Emporbraufen, f. Aufbraufen.

Emporbringen, v. a., na noge spraviti, spravljati, postaviti, povzdigniti, povzdigo-vati, povišati.

Empordampfen, v. n., kaditi se, valiti se kviško.

Empordringen, v. n., predreti, kviško siliti.

Empören, v. a., vzdigniti, vzdigati; der Sturm empört die Wellen, vihar vzdiguje valove; äußerst unwillig machen, razserditi, raztogotiti, razjeziti, in Unterfr. u. serb. razsaditi, razljutiti; ganz empört, ves razkačen; ein Land, spuntati, k puntarii našuntati, šuntati, in Unterfr. a. pobuniti, buniti; sich empören, v. r., vzdigniti. vzdigati se, spuntati, puntati se, vstati na koga; dawider empört sich die Vernunft, temu se upira, ustavlja um.

Emporstehen.

421

Empörend, adj., puntarsk, fig. strašin, strahovit, grozovit, grozoviten, kar serce stresa in s studam napolnuje.

Empörer, der, puntar, šuntar.

Emporfahren, v. n., kviško planiti, skočiti; f. a. Auffahren.

Emporflammen, v. n., vsplameneti, švigniti kviško.

Emporfliegen, v. n., vzleteti.

Emporgähren, v. n., vzvreti.

Emporgehen, v. n., kviško iti, vzdigniti se.

Emporhalten, v. a., kviško deržati.

Emporheben, v. a., povzdigniti, vzdvigniti, vzdigniti, vzigniti, povzdigati; v. r., vzdigniti se, pokazati se.

Emporhelfen, v. n., na noge, kviško pomoci, pomagati komu; f. a. Außehelfen.

Emporkeimen, v. n., kviško pognati, serb. uzniknuti.

Emporklettern, Emporklimmen, v. n., vsplezati, skopati se, spraviti se gor.

Emporkirche, die, kor, versna cerkev.

Emporkommen, v. n., kviško priti, prihajati, vzdigniti se, povišati se, opomoči si, naprej priti s svojimi rečmi, priti na visoko stopnjo, k časti, povelicati se.

Emporkömling, der, (homo novus), povzdignjenee, povišanee, novinee v časti.

Emporkriechen, v. n., zlesti nakviško.

Emporlodernd, v. n., planiti, švigniti, zaperoleti kviško.

Emporraffen, f. Aufraffen.

Emporragen, v. n., kviško moleti, šterleti, auch steržetati, daher storž (Pot.).

Emporranken, sich, v. r., vzvijati se, kviško ovijati se.

Emporrichten, v. a., vstromiti, stromiti; f. Aufrichten.

Emporringen, sich, v. r., vspeti se, s silo, s trudam spraviti se na noge.

Emporrufen, v. a., gori poklicati, klicati koga.

Emporschaunen, v. n., kviško, gor gledati.

Emporscheuer, die, nach V. petre, glajti*.

Emporschleudernd, v. a., vreči, zagnati, zalučati kviško.

Emporschmeichen, sich, v. r., s prilizovanjem na visoko priti.

Emporschwehen, v. n., vzdigniti se nebo, plavati v zraku.

Emporschwellen, v. n., vshobotati (gor).

Emporschwingen, sich, v. r., kviško se zagnati, vzdigniti se, vzleteti; f. a. Emporkommen.

Emporschen, f. Emporblichen.

Emporspringen, v. a., poskočiti, planiti kviško.

Emporstarren, v. n., kviško stermeti, šterleti; das Haar starrt ihm empor, ščetini, šetini se.

Emporstehen, v. n., kviško stati; der Индиян, der Pfau macht die Federn emporstehen, pav se repenči; (daher figürl. ich, mache mich groß, zeige meinen Unwillen udgl., repenčim

422

Emporsteigen.

se); das Haar emporstehen machen, besonders bei Thieren, naßsetiniti se, naßsetiniti se, șețetiniti se, șetiniti se.

Emporsteigen, v. n., vzdigovati se, kvisko stopiti, stopati.

Emporstellen, v. a., kvisko postaviti, postavljati.

Emporstränben, v. a., naježiti; f. a. Emporstehen (machen).

Emporstreben, v. n., poganjati se za visoko čast, težiti na visoko.

Emporstrecken, v. a., kvisko stogniti.

Emporthürmen, v. a., f. Aufsthürmen, v. n., kipeti kvisko.

Emportragen, v. a., kvisko nesti, nositi, vznesti, vznasati.

Emportreiben, f. Subtimiren.

Emporreten, v. n., gori stopiti, stopati; f. a. Aufreten.

Empörung, die, f. Aufstand, Aufruhr; das Verbrechen der Empörung, (mil.). hudoelstvo puntarije.

Empörungsgesicht, der, puntarstvo, duh puntarije.

Emporwachsen, v. n., vzrasti, vzrasćati, vzrasati, kvisko rasti.

Emporwallen, v. a., kvisko kipeti, valiti se.

Emporwerfen, v. a., kvisko vreci, zagnati.

Emporwichern, v. n., zarezgetati.

Emporwollen, v. n., kvisko hoteti.

Emporwuchern, v. n., vzhobotati, kvisko hobotati, gnati.

Emporwühlen, v. a., vzriti.

Emporzichten, v. a., vzvleci, vzvlačiti.

Emsig, adj., maren, marljiv, podvizen, priden, delaven.

Emsigkeit, die, marnost, marljivost, pridnost, delavnost, podviz, serb. radinost, nach dem Russ. a. trudoljubnost.

Emulation, f. Wetteifer.

Emuliren, f. Nacheifern.

Enallage, die, premena besed.

Enchantiren, f. Bezaubern.

En chef. Beseßtshaber en chef, najvisj: poveljnik.

Enchiridion, f. Handbuch.

Enclave, f. Binnenland, dezela v srednij dežel ležeca in ž njimi ohdana.

Encouragiren, f. Ermuthigen.

Encklopädie, die, kratki obseg ali jedro kaciga znanstva, enciklopedija.

Encklopädisch, adj., poversin. počezin, vseucin.

End-, in Zirk., koneni, dokončeni, zadnji.

Endabsicht, die, glowlavitni ali zadnji namen, končni naměr ali namen, glavni cilj.

Endansweis, der, končni skaz od. lažkaz.

Endbeschleid, der, zadnji, končni odklo.

Endbeschluß, der, zadnji, končni sklep

Endbrett, das, an einer Kiste, uff., konenica, skončnica; f. a. Schwarte.

Endbuchstabe, der, poslednja čerka.

Ende, das, konec, kraj; das Ende der Vont.

Enden.

konee, auch kraj klopi; von einem Ende bis zum andern, od kraja do konca, od konca do konca, od konca do kraja. od kraja do kraja; das lekte, das allerleste Stück uff., nach 1. posledek; Ansgang, izid; das wird kein gutes Ende nehmen, ne bo dobra; was wird das für ein Ende nehmen, kako se ho koli to izslo; am äußersten Ende, na skrajnem koneu, serb. na kraj kraja; etwas beim rechten Ende angreisen, poprijeti se česa prav. kakor gre, na pravem koneu; aus Ende der Welt, na kraj sveta; das Ende der Welt, konee sveta, serb. a. sver setak; von allen Ecken und Enden, od vsakod, od vsih strani; sie zündeten die Stadt an drei Enden an, s treh strani so zapalili mesto; der am Ende eines Dorfes, einer Stadt befindeliche Hausbefüger, nach V. skončar; am Ende des Acfers, konee od. kraj njive; ein Ende, Entchen Licht, konee, konček, krajček sveče; ein Entchen Brot, merva, konček kruha; zu Ende bringen, dognati, dokanjati. doversiti, dokončati, dogotoviti; zu Ende geben, doiti, dohajati, nestajati, na malo, na pielo iti, hoditi, začeti primanjkovati; Ende nehmen, poginiti, poginjati, končati, končevati se, konee imeti, vzeti, jemati, konee biti česa, ob kaj biti; die Pretigt ist zu Ende, pridiga je minula, (se) nehala; am Ende des Dorfes, konee vasi; das Ende des Jahres, konee leta; des Lebens Ende, smert; du wirst ihm nicht zu Ende kommen, nič ne opraviš ž njim; es will kein Ende nehmen, neče nehati, jenjati, neče ga biti konea; am Ende bleibt es noch beim alten, na zadnje ostane pri starem; die Freude hat ein Ende, veselje je sło, je zginilo; Ende ant alles gut, konec delo hvali; zu Ende, pri koneu, pri kraji; zu was für einem Ende? zu dem Ende, čemu? oder k čemu? zu to, s takim namenam; zakaj? v ta konee; die Soldaten nehmen kein Ende, vojakov ni konea ne kraja; zu diesem Ende, v ta namen; bis an sein legtes Ende, do poslednje ure, do smerti; zu Ende lesen, dobrati, izbrati; Enden, Zeitenweide des Weinstockes, heraci; das Ende am Hirschgewebe, parožić, rožić; Jacken des Hirschgeweibes, razrastki, parog; zu Ende führen, eine Arbeit, dodelati kaj; zu Ende kommen mit Bauen, Säen, Dreschen, dozidati, dosejati, domlatiti, uff. durch do- u. das betreffende Zeitwert.

Endelhocke, die, nach V. pol stavka (indert.).

Endeln, v. a., čez perst šivati.

Endemic, die, Ortsensehe, domača, krajna kuga.

Endemisch, adj., mesten. krajin; f. a. Certlich, Einheimisch.

Enden, Endigen, v. n., ein Ende nehmen, končeti se, iziti se, konee imeti, vzeti; wie wird das enden, kako (se) bo to izslo, kaksen ho tega konee; hiemit endete er, to reče ter umolkne, s temi besedami jejenjal, umolknil, utihnil, s temi besedamiesk sklenil, končal; sich enden, v. r., konee imeti, ko-

Endentscheidung.

Engelbrot.

423

nee imam, končati se, konec biti česa;
r. a., dokončati, dokonati, konec storiti
čemu; die Tauben enden, (bei den Bötchern),
doge obrezati, obrezovati, podelati; sein Le-
ben enden, življenen skleniti, preseliti se v
večnost, umreti.

Endentscheidung, die, končna razsodba.

Ender, der, jelen parožnjak.

Endesgeertigt, adj., niže podpisan, zdolej
podpisan.

Endfall, f. Endung.

Endglied, das, zadnjí člen.

Endgültig, adj., do dobriga, končno ve-
ljaven.

Endig, adv., zwei, vier, sechsendig, z dve-
ma, stiriim, s šestimi odrasliki.

Endigen, f. Enden; viel anfangen u. nichts
endigen, mnogo objemati, malo objeti.

Endigung, die, končanje, dokončevanje,
konec, doveršitev, doveršba.

Endivie, die, rezva (in St.).

Endkürzung, die, prikrata besede.

Endaut, f. Ausfaut.

Endlich, adv., am Ende, zum Beschluße,
zadnje, naposled, slednje, poslednje, na-
poslednji, na koncu, skonca; nach ge-
raumer Zeit kommt du endlich, príšel si
vender enkrat; bloße Partikel, vsaj, saj, vsej,
sej; ich kann endlich auch lesen, vsaj vender
tudi jaz znam brati; adj., končen, dokon-
čen, zadenj, posledenj; unfer Leben ist end-
lich, našiga življenja bo konec; ein endl-
ches Wesen, minljivo bitje, ki ima zače-
tek in konec, časen. končljiv; die endliche
Entscheidung belehrte uns, razsodba, ki je
na zadnje enkrat prišla na dan, nam je
povedala; f. a. Sterblich.

Endliche, der, der Sterbliche, umerjoć, umer-
ljiv, nach dem Russ. smerten.

Endlichkeit, die, končnost, časnost, minljivost, končljivost.

Endling, der, končnica.

Endlos, adj., neskončen, brezkoneen, ve-
čen, neizmeren, brezkrajin.

Endlosigkeit, die, neskončnost, brezkonč-
nost, večnost, vekovitost, neizmérnost.

Endniß, f. Endung.

Endoffiren, f. Judoffiren.

Endreim, der, rima končnica (na koncu
verste).

Endring, der, krajni klep.

Endschaft, die, konec; die Endshaft erreiz-
hen, konec doseči, dosegati, dokončati, do-
končan biti, konec biti kake stvari.

Endspruch, der, končni izrek, razsodek.

Endsylbe, die, končni, zadnji zlog, zlog
končnik.

Endtag, der, poslednji dan, sodnji dan.

Endtheil, der, Endfüttig, das, entweder konč-
nik od. končnica, je nachdem das betreffende
Bestimmungswort mäusslich oder weiblich ift,
z. B. das Endbrett, končnica, (oder auch
bloß konec).

Endung, die, in der Grant. sklon, (nach der
mechanischen Ueberseßung, aus dem Lat.) pa-
dź; konec, končnica, kraj, krajic.

Endursache, die, končni, poslednji vzrok.

Endurtheil, das, končna sodba, okonce-
vavna sodba.

Endwort, das, poslednja beseda, zadnja
beseda.

Endzeile, die, poslednja versta, zadnja ver-
sta, naj nizi ji versta.

Endziel, das, f. Endzweck.

Endzweck, der, poglavnitna ali zadnja na-
memb, zadnji cilj in konec, poslednji ko-
nee, auch bloß namen, namenek, cilj in ko-
nee.

En detail, f. Detail.

Endivie, die, zimska solata, endivija.

Energie, die, serénost, krepkost, moč, nach
V. vajk (?).

Energisch, adj., serčin, krepek, terden;
auč s pridam (kaj početi) Pot.

Enervation, f. Entverung.

Enerviren, f. Entnerven.

Enfamilien, Einfädeln, Verwickeln, Be-
streichen (mit Geschwüg).

Engagement, das, Verbindlichkeit, zaveza,
najetje. vzetje v službo, vdinjanje* služba.

Engagiren, v. a. u. r., zavezati, zavezo-
vati se, obljubiti, v službo stopiti, vdinjati*,
najeti, najemati, iti v vojake; ich bin schon
engagirt, sim si obljubljen, zavezan.

Engbäuchig, adj., tenciga trebuha, nach V.
strunast; engbäuchiges Pferd, strunast konj,
slokast konj.

Engbeinig, adj., stisnjen, ozkonog, ozkih,
stisnjenihog.

Engbrüftig, adj., tesnopersin, ozkih pers,
med, nadusljiv, sipljiv, nach V. zavpušin;
er ift engbrüftig, sapo mu zapira, težko di-
ha. sope; f. a. Engherzig.

Engbrüstigkeit, die, naduha, nadusljivost,
sipljivost, nach V. zavpuha; fig. Furchtsam-
keit, f. Engherzigkeit.

Enge, adj., tesen, ozek (altsl. az'k'); ein
enger Weg, Paß, ozki pot, klanec, serb.
tesnač; f. a. Enguß; enge Haft, tesni za-
por; enge Kleidung, tesna obleka; eng ma-
chen, poožiti, oziti, stesniti, stisniti, stiskati;
eng werden, poožiti se, ožiti se, stisniti se,
stiskati se, otesneti; dicht, beifammen, ozek,
stisnjen, gost; der engere Ausfuß, manjsi
odbor; im engeren, im engsten Sinne des
Wortes, v tesnejšim, ožjim, najožjim po-
menu besede; es wird wir eng ums Herz,
nekaj mi stiska serce, tišči, tiši me na
sercu; enge schreiben, drohno, tesno pisati;
enger Kamm, gost glavnik.

Enge, die, die enge Beschaffenheit, tesnoba,
tesnost, ozkost; ein enger Ort, tesnota, oži-
na, vozina, klanec, soteska; in die Enge
bringen, stisniti, stiskati kaj; in die Enge
treiben, v stisko, v zadrego, v kozji rog,
na tesno pripraviti.

Engel, der, angel, angele, dobri duh Božji.

Engelart, die, versta angelov.

Engelbett, das, postelja z nebam.

Engelbrot, das, angelski kruh, angelska
jed, neheška mana.

424

Engelchen.

Engelchen, das, angelček.

Engelgestalt, die, angelska podoba.

Engelgleich, adj., kakor angel, angelu p-
doben, angelsk.

Engelgut, adj., dober kakor angel.

Engelkopf, der, angelova, angelska glava.

Engelrein, adj., čist kakor angel.

Engelreinheit, die, angelska čistost.

Engelroche, der, (Seefisch), raza.

Engelroth, das, rudeča zemlja.

Engelschaar, die, truma angelov.

Engelschön, adj., lep kakor angel. angel-
ske lepote.

Engelspeise, j. Engelbrot.

Engelsartlitz, das, angelsko lice.

Engelsgeduld, die, er hat eine Engelsg-
duld, terpi, je poteržljiv, kakor angel.

Engelsgüte, die, angelska dobrota.

Engelsmiene, die, angelski pogled.

Engelstimmme, tie, angelov, angelski glas.

Engelsüß, das, sladke koreninice, šentjan-
ževo korenje.

Engelwurz, die, angelika.

Engen, v. a., stisniti, stiskati, zóžiti, óžiti;
die Schuhe engen mich, čevlji me tišće, tise;
v. r., stesniti se, uskočiti se, stisniti, sti-
skati se.

Engerling, der, Enderling, ogrie, ogree,
gen, ogerca), serb, ugar; zakožni červ,
ogričasta glista pri konjih. červ; ein mit
Engerlingen behafteter Dchs, ogričav vol.

Engern, f. Engen.

Engflügler, der, ozkokrilee†.

Enghafzig, adj., tankovraten, tenkiga gerla.

Engherzig, adj., ozkoserčen. maloserčen,
malodusin, boječ.

Engherzigkeit, die, ozkoserčnost, malo-
dušnost, maloserčnost, strašljivost.

Engländern, v. a., ein Pferd, f. Abstußen.

Englisch, adj., von England, angelsk: eng-
lishische Krankheit, Nachitis, krivice, kole-
néti pl., (beide im Welke), nach V. pertij,
pertija, mehki členi; von Engel, angelsk;
englischer Gruß, angelsko, angelovo češće-
nje, češenje, pozdravljenje, Zdrava Marija;
englisktes Pferd, mit gestumpftem Schweife,
kebee, auch kusec, kusast, kebast konj.

Englischbraten, der, angleska pečenka.

Englischleder, das, angelsko usnje.

Englischleinwand, die, angleško platno.

Engmäuler, der, ozkoustec.

Engpaß, der, soteska, klanec, tesnina.

Engroist, f. Großhändler.

Engfichtig, f. Kurzfichtig.

Engsüchtig, f. Engherzig.

Enke, der, mali hlapee; die Gabel am Pflus-
ge, ročice, pl.

Enkel, der, des Kindes Kind, vnik (altsl. u.
russ. wie auch poln. vnuk); dim. vnuček,
vnučič, verächtl. vnuče, nach M. vnučat;
f. a. Nachkommen; Enkel am Fuße, f. An-
kel, Knöchel.

Enkelin, die, vnuka, nuka, (altsl. vnuka,
unuka), russ. u. poln. vnučka).

Enkelkind, das, vnukov otrok; f. die Forts.

Entbehren.

Enkelsohn, der, vnučič, prevnuk (vnukov sin).

Enkeltochter, tie, vnučica, prevnuka (vnu-
kova hei).

Enkelwelt, f. Nachwelt.

Enkelzeit, f. Zukunft.

Enneagon, das, devetoogelnik.

Ennuyant, adj., dolgočasen; f. a. Lang-
weilig.

Ennuyiren, f. Langweilen.

Enorm, adj., neizrečen, neizmeren, silen,
strašno velik. debel uſſ., velik velik, poln.
ogromny.

Enragiren, v. a., razkačiti, razpariti.

Enragirt, j. Wühend.

Enrolliren, v. a., u. r., nabirati, zapisati,
zapisovati koga, se.

Enrollirte, der, vpisanec, zapisanec.

Enšbaum, der, šilje, šil.

Enfамble, das, ein Ganzes, celotina, vkup-
nost.

Ent, eine untrennbare Vorschrift der Zeit-
wörter, bedeutend eine Bewegung von einem
Orte, eine Beraubung, zuweilen auch einen
Ursprung oder Anfang, wird im Slovenischen
mit den Vorschriften u-, raz- od. s-, auch
iz- od. od-, dann iz-, za- gegeben.

Entächten, v. a., aus der Acht befreien, pre-
klicanja, pregnanstva rešiti, oprostiti.

Entadeln, v. a., vzeti, jemati žlahtnost,
plemenstvo, razžlahtniti, fig. sramotiti, one-
častiti, nečast, sramoto delati, ponižati, po-
niževati.

Entändern, v. a., izvleči žile, izziliti.

Entamiren, f. Einschneiden, Beginnen.

Entamten, v. a., iz službe deti, djati, de-
vati, odstaviti, odstavljati.

Entankern, v. a., mačka ali sidro odter-
gati, preč vzeti, jemati, razsidrati.

Entarten, f. Ausarten.

Entartung, f. Ausartung.

Entachten, v. a., oklestiti, obsekati drevo.

Entathmen, v. a., Einen, zadušiti koga,
sapo, dušo vzeti mu.

Entäußern, v. a., oprostiti, oteti, rešiti
koga česa; sich entäußern, v. r., vanati od.
anati, tvegati se česa, odreči se, znebiti
se česa, popustiti, popuščati, popušati kaj,
od sebe dati, oddati.

Entäußerung, die, znebitev, oddaja, po-
pust.

Entballen, v. a., izložiti, izlagati, iztovo-
riti, raztovoriti.

Entbangen, v. a., iz težave, skerbi rešiti.

Entbahnen, f. Verbannen, Abschaffen.

Entbeben, v. n., izderhtati, igtrepetati iz -,
derhteč izvirati, izhajati iz česa.

Entbehren, v. a., den Mangel leicht ertra-
gen, entrathen können, uterpeti, terpeti, pre-
biti brez česa, shajati, prestati brez česa;
Mangel an etwas haben, ne imeti česa, biti
brez česa, potrebo imeti; er entbehrt der
nöthigen Bücher, nima potrebnih bukev,
manjka mu potrebnih bukev, brez potreb-
nih bukev je; der Nahrung, auch stradati,

Entbehrlich.

Entbrennen.

425

gabati, lakoto ali glad terpeti; vermißen,
pogrešiti, pogrešati; das entbehere ich leicht,
jenes schwer, to lahko pogresam, uno težko,
brez tega sim lahko, brez uniga težko, te-
ga mi ravno ni potreba, to lahko pozabim;
gib, so viel du entbehren kannst, daj, kolikor
terpiš (anch uterpiš).

Entbehrlich, adj., nepotreben, pogresljiv,
uterpljiv, brezpotreben; das ist entbehrlich,
brez tega moremo biti, brez tega smo lah-
ko, lahko shajamo.

Entbehrlichkeit, die, nepotrebnost, po-
gresljivost, uterpljivost, brezpotrebnost;
entbehrliche Sachen, nepotrebnosti (plur.).

Entbehrung, die, potreba, pogrešba, po-
manjkanje; an Entbehrungen gewohnt, va-
jen, pomanjkanje terpeti, vajen na potrebo,
stradanja vajen; am empfindlichsten war für
ihnen die Entbehrung des Weines, to mu je
bilo naj teže, naj huje, da ni imel vina, da
je bil brez vina.

Entbieten, v. a., vermelden, befannt machen,
poročiti od. sporočiti, sporočati, sporoče-
vati, na znanje dati, dajati, povedati; je-
manden zu sich entbieten, poslati po koga, k
sebi poklicati, klicati koga, reči, veleti ko-
mu, naj pride prednj; ukazati komu priti;
einen Gruß entbieten, pozdraviti, pozdrav-
ljati koga (po kom); sich entbieten, als v. r.,
f. Anbieten, sich.

Entbietung, die, poročilo; eines Grüßes,
pozdrav.

Entbinden, v. a., odvezati, odvezovati,
razvezovati, odrešiti, rešiti, razrešiti, opro-
stiti, osvoboditi; er ist feiner Pflicht entbun-
den, odvezan, oprosten, oproščen, prost je
svoje dolžnosti, dolžnost ga več ne veže;
aller Noth entbunden, prost vsake sile in
nadloge, brez skerbi in reve; eine Garbe,
razvezati, razvezovati; eine Gebärende als
Geburtsheiferin, babiti, porodničariti, nach
V. porodničevati; von einem Sohne entbun-
den werden, poroditi, roditi, poviti, (anch
poln. obwohl eigentlich einwindeln) otroka,
razločiti se, serb. a. razstati se, oprostiti
se, (razrešiti se) z detetam; die Entbun-
dene, otročnica, porodnica.

Entbindlich, adj., odvezljiv, oprostljiv.

Entbindung, die, porod, povitev, porojaj;
sie bereitet sich zu einer Entbindung, na po-
rod ji gre, pripravlja se v otročno poste-
ljo; Losbindung, odveza, razveza, oprost.

Entbindungsanstalt, die, porodivnica.

Entbindungskunft, die, porodničarstvo,
babistvo, šegarstvo.

Entbindungsschein, der, odvezni list.

Entbindungstuhl, der, porodniški stol.

Entbindungsurtheil, das, odvezna, o-
prostna sodba.

Entbindungswerkzeug, das, porodno,
porodničarsko orodje.

Entbindungswissenschaft, die, porodo-
znanstvo; f. a. Entbindungswunft.

Entblafen, v. a., odpihniti, odpihovati.

Entblättern, v. a., pérje, listje osmukati,

osmukavati, osmercati, obrati, obirati, fig.
oskruniti; v. r., osuti se, obleteti, obleto-
vati se.

Entblättern, das, listopad, obletavanje
dreves v jeseni.

Entblecken, f. Entblößen.

Entblissen, v. n., bliskniti iz —, od —, po
bliskovo šiniti, švigniti iz —,

Entblöden, sich (nicht), v. r., ne bati se,
ne ustrašiti se, derzniiti —, ne biti sram,
kaj reči, ali storiti, ni ga bilo sram, ni se
bal reči, prederznil se je reči.

Entblößen, v. a., okriti, razkriti, razkri-
vati; das Haupt, odkriti, odkrivati se, vzeti
kapo ali klobuk z glave, razoglaviti;
den Körper entblößen, z. B. während des
Schlafes, razodeti, razodevati se, odkriti
se; (gegen die Scham), razgaliti, razgaljati
se, und in diesem Sinne, der, die Entblößte,
razgaljenee, razgaljenka; nach V. (a. poln.
u. russ.) obnažiti; einen Gang im Verg-
baue, odkopati poversnino (perst); eine Fe-
stung entblößen, vzeti vojake iz terdnjave,
opustiti jo; kerauben, ogoliti, oguliti, nach
M. (a. serb.) ogolazniti; den Degen, meč
izdreti, izdirati, meč potegniti, potegovati
iz nožnice, russ. u. böhm. obnažit; ent-
blöster Degen; nag, gol meč; v. r., sich ent-
blößen, sleči, slačiti se, razgaliti se. razo-
deti se; entblößet sein, biti brez česa; sich
vom Gelde entblößen, spraznit se, imeti
prazno mošnjo, mošnjo posušiti, na suhem
biti, veter dati dvajseticam, ob plenk in
evenk priti, biti.

Entblößt, adj., gol, nag; entblößen Haup-
tes, odkrit, gologlav. razoglav; aller Güter
entblößt, brez vsega premoženja, gol in suh.

Entblößung, die, razkritje, odkritje, od-
krivanje, razodetje, razgaljenje, slačenje,
opust.

Entblühen, j. Erblühen, Verblühen.

Entbluten, v. a., kri vzeti, jemati, izto-
čiti komu.

Entblüten, v. a., vzeti, stresti, sklestiti
cvetje.

Entborgen, v. a., na upanje vzeti, jemati;
f. Entlehen.

Entbrauchen, f. Verbrauchen.

Entbrausen, v. n., zašumeti, zahrumeti
iz-, od-, zmed itd., šumé, hrumé odskočiti
iz —.

Entbrechen, sich, v. r., (a. v. n.), odter-
gati se, odtergovati se, odtegniti se; sich
des Gehorsams entbrechen, odtegniti se po-
korščini, pokoršini, odpovedati, odpovedo-
vati se pokornosti; sich enthalten, zderžati,
zderževati se.

Entbrennen, v. n., vžgati, vžgati se,
vneti, vnemati se (cfr. altsl. vžzagati, vži-
gati v'netiti), vpaliti se, razpaliti se; für
eine Sache entbraunt sein, za kaj živeti, go-
reti, goreč, vnet biti; er entbrannte vor
Zorn, jeza ga zlomi, zgrabi, prime, zagori
po njem od jeze, razserdi se; v. a., raz-
vneti, raznetiti, razpaliti.

426

Entbrennung.

Entbrennung, die, vžig. vžiganje, vnem, vnemanje, vnetje.

Entbrüdern, v. a., razbratiti, razbratvati; entbrüdert, nebrat, brez bratovske ljubezni.

Entbrüsten, v. n., vneti, vnemati, vžgati, vžigati; f. a. Entbrennen.

Entbürden, c. a., einer Last entbürden, raz-
pertiti od. razpertati, odpertiti, resiti bre-
mena, teze, butare, odvzeti, sneti, zdati
butaro, nach dem Altst. zbremeniti; ein
Pferd, raztovoriti, nach V. odtežati koga.

Enthen, das, racica.

Entdachen, v. a., ein Haus, razkriti, raz-
krivati hiso, odkriti, odkrivati, streho preč
vzeti, jemati, podreti.

Entdampfen, v. a., izkaditi. izkajati se,
izhlapeti, izvesiti se.

Entdärmen, v. a., vzeti, jemati drob. čeva.

Entdeckeln, v. a., pokrovko odvzeti, od-
kriti, odkrivati (n. p. lonec).

Entdecken, v. a., ein Haus, des Daches be-
ranben, f. Entdachen; einer weichen Decke,
ans Beug, Leinwand, Tuch, beranben, odger-
niti, odgrinjati; den Körper, razodeti, razo-
devati, razkriti; ein umgefallenes Vieh, odreti,
odirati, obeliti; j. a. Abdeden; fig. von dem
Sinne des Geschtes, zagledati, viditi, za-
zreti; bemerken, zapaziti; Läuter entdecken,
najti, nahajati; Verbrecher, Reischwörer, za-
paziti, zapazovati, razodeti; ein Verbrechen
wurde entdeckt, hudodelstvo je prislo na dan;
verrathen, izdati, ovaditi, naznaniti; sein
Herz entdecken, razodeti komu svoje serec;
eine geheime, verborgene Sache, odkriti, od-
krivati, razodeti, razodevati, izročiti; v. r.,
razodeti se, odkriti se, pokazati se.

Entdecker, der, najdee, razodevavec, ovad-
nik, naznanivec.

Entdeckung, die, najdba, nahajanje, odkritje,
razodenje, razodetje, ovada; eine Entdeckung
machen, zapaziti, zapazovati, najti, nahajati.

Entdeckungscrise, die, iskavno popotva-
nje, iziskovanje, popotvanje z namenam,
kako deželo najti.

Entdrängen, v. a., f. AnPRESSen; v. r.,
izviti se komu.

Entdrehen, v. a. u. r., izviti komu kaj, se.

Entdringen, v. n., udreti se, udirati se,
uliti se, ulivati se.

Entdunsten, v. n., puhteti iz česa, zapuh-
teti iz —.

Entdunsten, v. n., izhlapeti, hlapeti iz —;
in Unterfr. izpašiti se.

Entdünsten, v. a., očistiti, očiščati, oči-
sati (n. p. zrak slabih soparov).

Ente, die, raca, (altsl. u. serb. patka, russ.
utka, polu, kaczka).

Entehren, v. a., onečastiti, ponečastiti, po-
nečastovati, znečastiti osramotiti, sramotiti,
ob čast pripraviti, nečast storiti, delati,
cast, poštenje vzeti, jemati; schänden, oskru-
niti, onečastiti; v. r., sich entehren, ožer-
niti se, ogerditi se. osramotiti se, priti ob
cast in poštenje.

Entehrend, adj., sramoten, nepošten. sra-
motiven, skrunljiv.

Entfallen.

Entehrer, der, onečastnik, sramotivec,
oskrunjavec.

Entehrte, der, brezčastnik; die, oskrunjenka.

Entehrung, die, sramotenje, oskrumba.

Enteignen, v. a., razsvojiti, razlastiti;
v. r., s. Entäußern, sich.

Enteilen, v. n., odhiteti, odbežati, leteti;
der Gefahr enteilen, uiti, uhajati nevarno-
sti; die Zeit enteilt, čas hiti.

Enteinen, v. a., razdvojiti, razbratiti, serb.
zavidati; s. Entzweien.

Enteisen, v. a., odbiti, odtolči led (s česa).

Entenz, in Zizg., račji.

Entenadler, der, (Falco naevius), (jastrob)
racar, mali sivi orel.

Entenartig, adj., qehen, einen entenartigen
Gang haben, nach V. racati.

Entenbeize, die, račji lov s sokolam; s.
Beize.

Entenbrut, die, račja mladina. račice, ra-
ceta.

Entenei, das, račje jajce.

Entenfang, der, račji lov.

Entenfänger, der, račji lovec.

Entenfing, der, račje jato, truma.

Entenhabicht, der, s. Entenadler.

Entenhnnd, der, pes racar.

Entenpfuhl, der, račnica, racisee†, racise.

Entenrothkelchen, das, jesenska raca.

Entenruf, der, račje vabljenje, račji klic.

Entenstall, der, račjak, račnik, račji hlev.

Entenstößler, s. Entenadler.

Enter, s. Enterich.

Enterbeil, das, ein Beil, dessen man sich
beim Entern der Schiffe bedient, ladijarska
sekira.

Enterben, v. a., razdediniti†, izdediniti†,
odvreći, zavreći, od dedine izločiti, izkle-
niti, ne zapustiti nič.

Enterbung, die, razedinjenje, zaverženje.

Enterbungsrfache, die, vzrok, koga iz-
dediniti, odvreći.

Enterhaken, der, ladijarski cempin, pik,
brodarska kopika, nach V. maček.

Enterich, der, raeman, nach M. račnik, re-
cak, nach Zalok. racun, böhm. kačer.

Entern, v. a., sovražno ladijo s kljukami na se
potegniti, pritegovati, poštenje, nach V. z
mačkam pritegniti, pritegovati.

Enterographie, die, drobopisje, droboznan-
stvo.

Entfädeln, v. a., iznititi, nit potegniti iz
sivanke; die Nadel hat sich entfädelt, konec
se je izdjal.

Entfahren, v. a., uiti, uhajati, izmuzniti,
izmuzovati se, izmakniti, izmikati se; die
Art entführ dem Stiele, sekira je odletela
od toporisća, toporisła, se je zmuznila s
toporisća, toporisła, izsadila se je; das Wert
ist ihm entfahren, beseda mu je ušla, za-
reklo se mu je; ein Seufzer entführ ihm,
zdihnil je.

Entfallen, v. n., der Hand entfallen, pasti
z roke, auch izpasti, odpasti, odpadati, pa-
dati iz —, z —; es entfiel ihm ein Wort,

Entfalten.

f. Entfahren; dieser Grund ist jetzt entfallen,
ta vzrok je zdaj nehal, tega vzroka zdaj
več ni; die auf ihn entfallende Summe, zne-
sek, ki pride na-nj; der Name ist mir ent-
fallen, ime sim pozabil, (ime mi es uslo iz
glave, iz pameti); von Wuth, Herz, Anver-
sicht, upasti, upadati, serce je zgubil, serč-
nost za je zapustila; einehräne entfiel
feinem Auge, solza se mu je uternila, po-
cedila z očesa.

Entfalten, v. a., razvihati, razvihavati —,
gube razpustiti, razpuščati, razpušati, gube
razviti, razvijati; der Zeind entfaltete eine
bedeutende Macht, sovraznik je pokazal, v
boj pripeljal, postavil veliko moć; von Blü-
then, razevesti, razevetati se, razpočiti, raz-
pokati se, nach Jarn. razprasni se; von
Hülfen (von überreifen Hülfenfüchten), raz-
prezati, sprezati, prezati se; die Stine
entfalten, čelo razjasniti, razvedriti; das
Herz entfalten, serce odkriti, odkrivati, raz-
odeti, razodevati; sich entfalten, v. r., raz-
viti, razvijati se, odkriti se, razodeti se,
pokazati, pokazovati se.

Entfaltung, die, razvihanje, razvitje, raz-
voj, razevet, razpok, fig. dopolnovanje, na-
dopolnovanje, doverševanje, rast.

Entfürben sich, v. a. u. r., spremeniti,
spreminjati barvo ali farbo, premeniti se v
lieu; vor Schreck, prepasti, prebledeti, zble-
deti, obledeti, barvo zgubiti, zgubovati,
bled prihajati, biti; vor Scham, zarudeti,
rudečica za polije, oblije, rudeće ga spre-
leti.

Entfärbung, die, sprebledovanje.

Entfajern, v. a., ein Kleid, zguliti, ster-
gati; Vobnen entfasern, fižol luščiti, lusiti.

Entfernen, v. a., wegrücken, odmakniti, od-
mikati; Sorge entfernen, pregnati, na strani
pustiti; aus der Gesellschaft entfernen, odpra-
viti, odpravljati, spraviti, odločiti od družbe,
auch odgnati, odganjati, odstraniti, oddaliti,
oddaljevati†; sich entfernen, v. r., oditi, od-
hajati, udaliti se od —; von der Wahrheit,
odstopiti, odstopati od resnice, zaiti, zastra-
niti od resnice; von der Dugent, lociti se
od čednosti, zabresti v greche, spriditi se;
vom Ufer, odplavati, odpeljati se.

Entfernt, adj., daljen, proč oddaljen, od-
ležin; auf eine entfernte Art, od dalječ; ent-
fernt sein, dalječ proč biti, ne biti ondi;
entfernt von einander, na dvoje, narazen,
saksebi biti; weit entfernt, mir zu helfen,
legte er mir vielmehr Hindernisse in den Weg,
ne le da mi ni pomogel, še vkljuboval mi je.

Entfernung, die, die Handlung, oddaljitev,
oddaljevanje, odprava; der Maum, dalja,
daljina, daljava, daljnost, naraznost, (nach
dem Poln.) odleg, russ. razstopanje; in
einiger Entfernung von einander, nekoliko
narazen ali saksebi; in einer Entfernung
von zehn Meilen, deset milj dalječ, na de-
set milj dalje; die Entfernung von der Wahr-
heit, odstop od resnice; die heimliche Ent-
fernung, skrivni pobeg.

Entführen.

127

Entfernungspunct, der, daljnik, nach dem
Poln. odstop.

Entfesseler, der, razklepayee, razkovač.
Entfesseln, v. a., odvezati, odvezovati,
razvazeti, razvezovati, oprostiti, osvoboditi,
osvobodovati, rešiti, iz sužnosti oteti, okove
odvzeti, razkleniti, razklepati, razkovati,
razkovavati; die entfesselten Leichenstaften,
razuzdane, razherzdane, razklenjene stra-
sti.

Entfestigen, v. a., eine Stadt, podreti me-
stu terdjavo.

Entfetten, v. a., posneti, pobrati tolšeo,
tolso ali mast.

Entfiedern, v. a., oskußti, skubsti.

Entflammen, v. a., oplameniti, razplame-
niti, razplamenovati, razvneti, opaliti, raz-
netiti, vzgati, vzigati, podbuditi; v. n.,
vzgati se, vneti se, zavreti, vskipeti.

Entflammer, der, razplamenivec, podzi-
gavec.

Entflammung, die, razplamenitev, pla-
men, ogenj.

Entflattern, v. a., izferfrati, odferfrati
od—, iz —.

Entflechten, v. a., razplesti, razpletati.

Entflecken, v. a., očistiti madežev.

Entfleischen, v. a., meso vzeti, jemati.

Entfleischt, part., suh, medel.

Entfliegen, v. n., odleteti, odletati, odle-
tovati; der Wegel ist mir entſlegen, tič mi je
ušel, zletel; die Zeit entſliegt, čas hiti, leti.

Entſtichen, v. a., uteči, uiti, uhajati, ube-
žati, bežati, potegniti (jo), zmakniti, zmí-
kati se, pobrisati jo, uliti jo, unesti, po-
brati pete, nach V. auch uhiteti; er wird
der Straße nicht entſtichen, ne odide kazni,
ne odide mu kazen; die Zeit entſliegt, čas
leti; j a. Entgehen.

Entfließen, v. n., liti, ulijati se iz —, pri-
tči, pritekati, teči iz —, iziti, izhajati,
izvirati iz —; einehräne entſloč vinem
Auge, solzica se mu pocedi iz očesa; kein
Wort entſloč feinen Lippen, ne spregovori,
ne izreče, ne izpusti besedice; die Zeit ent-
ſließt, čas hiti, teče.

Entflüchten, j. Entſtichen.

Entflügeln, v. a., peroti prirezati, pri-
zovati, peruti postriči, postrigovati (tiču).

Entfrachten, v. a., razložiti, razlagati, raz-
kladati (n. p. z voza), iztovoriti, raztovo-
riti.

Entfremden, v. a., entziichen, vzeti, jemati,
zmakniti, zmikati, umakniti, umikati, ukra-
sti, krasti; er entfremdete sich jedermann,
vsaciga je ostrašil, odgnal od sebe, odhil
od sebe, tako se je obnašal, da se je
vsakdo bal k njemu iti, da so se mu vsi
umikali, ugibali; ein Pferd entfremden, nach
V. konja ujezditi.

Entfremdung, die, vzetje, jemanje, zmik.

Entjagen, v. a., spraviti, kreniti iz reda.

Entführen, v. a., odpeljati, odpeljevati,
unesti, unašati, ugrabitı, ukrasti, uhitati,
(nar. pesm.); russ. pohitit; eine Nuh, od-
gnati, odganjati.

428

Entführer.

Entführer, der, odpeljavec, odpeljevavec, ugrabež, ugrabnik, uneseč.

Entführte, die, unesenka, ukradena.

Entführung, die, odpeljava, odpeljanje, odpeljevanje, unos.

Entfüllen, v. a., sprazniti, spraznovati, sporniti, porniti.

Entfunkeln, v. n., zabliskati, bliskati se, blisčeti, bliseti iz —

Entfurchen, v. a., die Stirne, razjasniti, razvedriti čelo; f. a. Entfallen.

Entfürsten, v. a., razknežiti, razkneževati.

Entgang, der, odid, zguba; Entgang am Gewerbe, zguba, skoda v prislužku, zaslužku.

Entgegen, adv., (contra, adversus), proti, zoper; (obviam). nasproti, nasprot, naprot, naproti; dem Winde entgegen, proti vetru; dem Strome entgegen, proti vodi; undeutsch ist der in slovenischen Gegenden häufig gehörte Gebrauch des Wortes „entgegen“ für „einzelweise“, als Ueberseßung des slovenischen proti, z. B. entgegen zahlen (was jeden Sinnes ermangelt) für proti plačevati, statt einzelweise, jede Lieferung besonders, zahlen; in der Zusammenseßung mit dem meist unübergehenden Zeitworte wird entgegen im Slovenischen zumeist mit komu naproti od. proti komu, na koga, nad kom gegeben: entgegen erlebt man Vieles, na poti pride vse naproti, (Sprichw.).

Entgegenächzen, v. n., ječati na koga.

Entgegenarbeiten, v. n., vpirati se čemu, kljubovati, delati nasproti.

Entgegenstellen, v. a., lajati na koga, proti komu.

Entgegenblasen, v. n., pihati na koga, komu v lice.

Entgegenblicken, f. Entgegensehen.

Entgegenbringen, v. a., prinesti komu proti.

Entgegengrängen, sich, v. r., vpreti, vpirati se komu.

Entgegeneilen, v. n., prileteti, hiteti komu naproti.

Entgegenfahren, v. n., peljati se naprot; dem Winde entgegenfahren, voziti se proti vetru.

Entgegenliegen, v. n., leteti proti komu, komu naproti.

Entgegenführen, v. a., peljati kaj komu nasproti, pred koga.

Entgegensehen, v. n., iti, hoditi komu nasproti, streči koga, v prestrege iti, russ. na vstreču itti; dem Tode entgegensehen, iti v smert.

Entgegengeschzt, adj., nasproten, protoven.

Entgegengraben, v. n., kopati proti komu.

Entgegengrunzen, v. n., kruliti na koga.

Entgegenhaben, v. n., ich habe nichts entgegen, ne branim, nimam nič zoper to.

Entgegenhalten, v. a., f. Vergleichen.

Entgegenhüpfen, v. n., komu naproti skalkljati.

Entgehen.

Entgegenjauchzen, v. n., vriskati komu naproti.

Entgegenkommen, v. n., priti komu naproti; einer Bitte, uslišati prošnjo; singend, jauchzend, pripeti, privriskati x., komu naproti.

Entgegenlaufen, v. n., leteti komu naproti; f. a. Zuwiderlaufen.

Entgegennahme, die, vzetje, sprejetje.

Entgegennehmen, v. a., vzeti, sprejeti.

Entgegenreichen, v. a., podati.

Entgegenreisen, v. n., napotiti se, potovati komu naproti.

Entgegenrücken, v. n., dem Feinde, iti na sovražnika.

Entgegenfischen, v. n., poslati proti komu.

Entgegenfchwimmen, v. n., dem Wasser, proti vodi plavati.

Entgegensehen, v. n., mit Hoffnung, ndjati se česa, pričakovati; mit Furcht, tresti se pred čim.

Entgegensein, v. n., biti zoper kaj. protiviti se, vpirati se čemu.

Entgegensehen, v. a., dem Strome einen Tamm, f. Eindämmen; der Klage eine Einwendung, tožbi ugovor nasprot postaviti, postavljati, braniti se, ugovarjati zoper tožbo; sich entgegensehen, f. Widerscheten; es sezen sich Hindernisse unsern Wünschen entgegen, naše želje so zadele na zaderžke. naše želje ovirajo ti ali uni zaderžki; f. a. Entgegengeschzt.

Entgegen springen, v. n., komu nasproti skociiti.

Entgegenstehen, v. n., biti proti čemu, braniti, vpirati se, ovirati; dieser Sache stehen viele Hindernisse entgegen, ta reč ima mnogo zaderžkov, over; entgegen stehend, nasproten, protiven.

Entgegenstellen, v. a., postaviti proti čemu; v. r., vpreti se čemu, postaviti se komu; f. a. Entgegensehen.

Entgegenstemmen, sich, v. r., vpreti, vpirati se čemu, postaviti se.

Entgegenstrecken, v. a., die Hand, podati komu roko.

Entgegenströmen, v. n., das Volk strömte ihm entgegen, množica mu je vrela naproti.

Entgegentragen, v. a., nesti, nositi komu naproti.

Entgegentreten, v. n., postaviti se komu naproti.

Entgegenwirken, v. n., delati proti čemu.

Entgegenziehen, v. n., dem Feinde, iti na sovražnika, proti sovražniku.

Entgegnen, v. a., odgovoriti, odgovarjati, odverniti, odvračati; f. a. Erwidern.

Entgegnung, die, odgovor.

Entgehen, v. n., einer Gefahr, uiti, uhajati, ubežati, umakniti se, umikati se nevarnostiti, ogniti, ogibati se je; die Kräfte entgehen mir, moč me zapušča, mi odpovедuje; es soll dir nicht entgehen, ob to ne prideš, tega ne zgubiš; das wird mir auch

Entgeifern.

später nicht entgehen, to mi tudi poznej ne
odide; dem Tode entgehen, unesti glavo, ko-
zo; man entgeht seinem Schicksale nicht, clo-
vek svoji osodi ne uteče, ne uteče temu,
kar mu je sojeno; es ist mir kein Wort ent-
gangen, vsako besedico sim vjel, zapomnil,
nobene nisim preslišal, nobena mi ni usla;
entgangener Gewinn, zubljen dobiček, do-
biček, ki je odšel.

Entgeifern, v. a., obrisati sline, očistiti sline.

Entgeilen, v. a., rezati; f. a. Castriren.

Entgeisten, Entgeisten, v. a., in der höhern
Schreibart, der Lebensgeister berauben, f. Ent-
feelen; ob duh pripraviti, duh, dušno za-
vednost vzeti, jemati; entgeistert, brez du-
ha; des Bewußtseins berauben, omamiti, ob
svest. zavest pripraviti.

Entgelt, das, plačilo, odpłačilo, vračilo,
povračilo; ohne Entgelt, brez povračila,
brez plačila, brez mezde. zastonj.

Entgelten, v. a., plačati, plačevati, verniti,
vracati; etwas entgelten müssen, plačati za
kaj, terpeti za kaj; er wird es mir entgel-
ten müssen, to ga bode se bolelo, vernil mu
jo bom, ne odide mu plačilo zato; einem
etwas entgelten lassen, maševati, maševati,
mašovati se nad kom, znesti, znositi se
nad kom zavolj česa; das wird er entgelten,
vtepalo se mu bode, prejme kazen.

Entgeltlich, adj., plačilen, nadomestin.
poverniven, odpłačilen, za odpłačilo, za pla-
cilo; ein entgeltlicher Vertrag, odpłačilna
pogodba.

Entgießen, v. a., odliti, odlivati; f. a.
Ausgießen.

Entglanzen, v. n., zalesketati se, leske-
tati se, blišcati, blišati iz česa.

Entgleiten, v. n., izmakiniti, izmikati se
iz —, smukniti iz; zderčati, spolzniti se
iz —, spodleteti, spodersniti se —.

Entgliedern, v. a., razuditi.

Entglimmen, v. n., vneti se, vnemati se,
zatleti, začeti tleti, goreti; entglommen,
vnet, vžgan.

Entglitschen, f. Entgleiten.

Entglühen, v. n., vneti se, vnemati se,
vžgati, vžigati se, vplameniti se, zažariti
se; f. a. Erglühen.

Entgöttern, v. a., božestvo odvzeti, jemati,
razbožiti†.

Entgötterung, die, odvzetje božestva.

Entgrüten, v. a., očistiti kosti, sertov.

Entgrenzen, v. a., odgraditi, meje podreti,
pokončati, da jih ni poznati.

Entgrünen, v. n., zazeleneti, prizeleneti,
(n. p. iz tal).

Entgültigen, v. a., etwa razveljaviti, ob
veljavnost, veljavo djati, devati, ob veljav-
nost pripraviti, pripravljati, preklicati, opo-
reci.

Entgurgeln, v. n., prigergrati iz —.

Entgürkeln, Entgürten, v. a., razpasati,
razpasovati, odpasati, odpasovati; f. a. Ent-
jungfern.

Entgütern, v. a., premoženje vzeti, jemati,
ob premoženje pripraviti, pripravljati koga.

Entheiligen.

429

Enthaaren, v. a., dlako, lase vzeti, ogoli-
iti, dlako potergati, obriti; f. a. Entblättern.

Enthäuten, v. a., razpeti, razkopčati.

Enthaken, v. a., vom Haken losmachen, sneti,
vzeti kljuko.

Enthalfern, v. a., razujzdati, razberzdati,
nach M. razoglaviti.

Enthalten, f. Erkönen.

Enthalt, der, f. Aufenthalt; Inhalt, zapo-
padek, f. dieses.

Enthalten, v. a., in sich halten, von Ge-
fäßen, derzati; das Faß enthält zehn Eimer,
ta sod derzi deset veder; von andern Din-
gen, v sebi imeti, auch absolute, imeti; von
Büchern, Briefen, zapopasti, obseči, obse-
gati; dieses Buch enthält manche nüßliche
unterweisung, v teh bukvah je (se nahaja,
dobiva) marsikak koristen poduk; sich ent-
halten, v. r., zurückhalten, sich in einer Sa-
che enthalten, zderžati, (vzderžati se, altsl.
v'zderžati se), ogniti, ogibati se česa; sich
des Trinkens enthalten, ne piti; er konnte
sich nicht enthalten, ihm zu sagen, ni mogel
sterpeti, zderžati se, da bi mu ne bil re-
kel; enthalte dich des Spieles, varuj se igre,
ne igraj; ich enthalte mich darüber jeden Ur-
theils, nečem soditi, nečem reči besede od
tega; enthalten sein, zapopaden biti, nach
V. zajet biti; 3 in 9 ist 3mal enthalten, de-
veterka ima tri trojke, v deveterki so tri
trojke.

Enthaltsam, adj., zderžen od. vzderžen,
zderžljiv, vzderžljiv, (altsl. v'zdr'ziv), zme-
ren, meren, trezen.

Enthaltsfamkeit, die, zderžnost, vzderž-
nost, vzderžljivost, treznost, mérnost.

Enthaltung, die, zderžanje, vzderžanje.

Enthärten, v. a., omečiti, mečiti.

Enthürzen, v. a., smolo obrati, obirati z
drevesa.

Enthanchen, v. a., odpihniti, odpihati, od-
pihovati.

Enthauen, v. a., odsekati, odsekovati, od-
biti, odbijati, mont. meje rudnika presto-
piti in tujo rudo kopati.

Enthaupten, v. a., ob glavo djati, devati
koga, obglaviti†, glavo odsekati, odseko-
vati, odrobiti komu, glavo sneti, snemati
(nar. pes.).

Enthauptung, die, odsek, odsekovanje gla-
ve, obglavljenjet, etwa auch glavosek†.

Enthänten, v. a., odreti, odirati, iz kože
deti, djati, devati, izkožiti, obeliti.

Entheben, v. a., jemanden einer Sache, re-
šiti, oprostiti koga česa; f. a. Ueberheben;
einen des Amtes entheben, djati iz službe,
odpustiti iz službe; entſeßen, odstaviti iz
službe.

Enthebung, f. Entlassung, Entſetzung.

Enthebungskarte, die, odpustni, oprotni
list, odpustnica†.

Entheiligen, v. a., oskruniti, v nič djati,
devati, ognjusiti, nach M. onesvetiti; den
Feiertag, ne posvečevati, ne svetiti; f. a.
Entehren; der Heiligkeit berauben, etwa raz-
svetiti†, ob posvečenje pripraviti.

130

Entheiliger.

Entheiliger, der, skrunivee, oskrunjavee.

Entheiligung, die, oskruna, oskrunja-
nje, nesvečenje, nach M. onesvečenje; f. a.
Entehrung.

Enthelmen, v. a., čelado z glave vzeti,
jemati, sneti, snemati.

Entherrschaften, v. a., ob vladarstvo, go-
spodovanje pripraviti.

Entherzen, v. a., ob serce, serčnost, po-
gum pripraviti, serce podirati, vzeti, jemati,
pobiti, pobijati.

Enthinken, v. a., odsantati. odkrevljati kam.

Enthoffnung, die, vzetje upa. brezup.

Entholzen, v. a., les posekati iz —.

Enthonigen, v. a., med spraviti (iz voska).

Enthüllen, v. a., odgerniti. odgrinjati. raz-
gerniti, razgrinjati, razodeti, razodevati,
razkriti, razkrivati, odkriti, odkrivati.

Enthüllung, die, odkrivanje, odkritje, raz-
kritje, razodetje.

Enthülsen, v. a., oluščiti, olušiti, luščiti,
lušiti; Bohnen, hob ružiti.

Enthüpfen, v. a., odskakljati, skakljaje
oditi.

Enthusiasmiren, f. Begeistern, Entzücken.

Enthusiasm, der, russ. u. poln. entu-
ziazm: f. Begeisterung, Entzückung.

Enthusiast, der, pregorecnik, navdihnjenec,
entuziast; f. a. Schwärmer.

Enthusiastisch, adj., navdihjen. prevnet,
pregorec; entsyfiastisch eingenommen sein,
močno, silno goreti, vnet biti za kaj; f. a.
Begeistert.

Entien, pl., reči, stvari, (sosebno reči, za
se v gruntnih bukvah vpisane).

Entität, die, stvar; f. Entien.

Entirren, v. u., uteci in zaiti.

Entjagen, v. a., oteti, odvzeti, odjemati
(n. p. volku jagnje).

Entjochen, v. a., spreči, skleniti iz jarma,
izjarmiti.

Entjochung, die, razprega iz jarma.

Entjungfern, v. a., devistvo. (devištra
evet) vzeti, jemati, oskruniti, etwa auch
razdevicii, nach V. izdiviciiti, spriditi.

Entkeimen, v. n., izkliti, kliti od. kaliti
iz —, izeimiti se iz —, kal pognati. po-
ganjati iz —; f. a. Hervorkeimen.

Entkerkern, v. a., izpustiti iz ječe.

Entkernen, v. a., izjederciti, izpužiniti, je-
derca vzeti, pobrati, pobirati iz —.

Entketten, v. a., iz, verig deti, devati, od-
kleniti, odklepati, odvezati.

Entkleiden, v. a., sleči, slačiti, razpraviti,
razpravljati; den Mais, slačiti, majiti tur-
sico; die Wahrheit von allem Schmucke ent-
kleiden, povedati golo resnico; v. r., sleči
se, razpraviti se; f. a. Entblößen.

Entkleidung, die, slačenje, razpravljanje.

Entkleistern, v. a., odkeliti, razkeliti.

Entklimmen, v. n., odplaziti se, odlesti,
plezaje uiti.

Entklopfen, v. a., izbiti, izbijati, iztolči;
f. a. Anstöffsen.

Entknöpfen, v. a., odpeti, odpenjati in vzeti.

Entlang.

Entknöpfen, v. n., razevesti, razevetati
se; f. a. Knoöpen.

Entknoten, v. a., razvozlati, odvozlati, od-
vezati, razvezati, razvezovati.

Entknüpfen, f. Entknoten.

Entkommen, v. n., uiti, uhajati, ubežati,
zbežati, bežati, uteči, utekati; f. a. Ent-
slichen; es entkam nicht ein einziger Mann,
le eden, nihče ni unesel glave; der Hund
ist mir entkommen, pes mi je nekam dosel,
psa sim zgubil.

Entkommen, das, pobeg, beg; an dem Ent-
kommen des Gefangenen Schuld tragen, kriv
biti, da je usel jetnik; an ein Entkommen
ist nicht zu denken, ne more se uteći.

Entkönigen, v. a., razkraljiti.

Entkoppeln, v. a., odvezati, odkleniti.

Entkörnen, v. a., luščiti, lušiti; Mais,
robkati, ružiti turšico.

Entkörpern, v. a. telesnosti rešiti, ocistiti,
nach V. odtelesniti; entkörpert, breztelesin.

Entkörperung, die, breztelesnost, otetba
iz meseniga poželenja, zamaknjenstvo.

Entkräften, v. a., oslabiti, oslabljati, sla-
biti, ob moč pripraviti, pripravljati, moč
vzeti, jemati, serb. onemočiti; einen Acker,
izmolsti; ein Land durch Abgaben, izpiti,
izmolsti, presiliti, pregnati, oslabiti; einen
Beweis entkräften, pobiti, pobijati, spodbiti,
spodbijati, spodnesti, ovreči, potreti dokaz.

Entkräftet, adj., slab. auch nevečen; durch
Ausschweißungen, izpit, sterpljen; entkräftet
werten, onemoči, onemagati, omagati, ope-
sati.

Entkräftigen, f. Entkräften.

Entkräftigung, die, slabljenje, oslaba,
oslabljenje; Nutand, slabost, nemoč; Ent-
kräftung des Beweises, overžba.

Entkräftigungser Grund, f. Gegenbeweis,
Erlaubniss.

Entkränzen, v. a., razvenčati, venee od-
vzeti, vzeti, jemati; die Braut, razplesti,
razpletati.

Entkriechen, v. a., odlesti, odlaziti iz —.

Entkronen, v. a., razkronati, razkronovati,
krono vzeti, jemati.

Entkuppeln, v. a., razkleniti, razklepati;
f. Entkuppfen.

Enttüssen, v. a., den Wangen die Thränen,
poljubiti z lica solze.

Entladen, v. a., einen Wagen, izložiti,
razložiti, izlagati, razkladati, raztovoriti;
f. a. Abladen, Ausladen; einen der Furcht,
von der Durcht entladen, oprostiti strahu,
odvzeti strah; sein Bewissen, olajšati, zlaj-
sati, zlajševati vest; eine Flasche, galvanis-
sche Batterie, sprazniti; die Kanonen, ustre-
liti s topam; v. r., sich einer Burde entla-
den, razpertiti se, zdeti si butaro; vom Ge-
wehr, sprožiti se, izstreliti se; von Wolken,
in Bezug auf den Blizstoff, iztreskati se.
izbliskati se.

Entkladung, die, izlaga, razkladanje, razto-
voritev itd.

Entlähmen, v. a., mertud ozdraviti.

Entlang, adv., den Wald (und des Waldes)

Entlarbt.

entlang, ob, poleg, zraven, kraj gojzda, po
dolgem gojzda; den Weg entlang, po poti,
ob poti, kraj poti; den Flusì entlang, za po-
tokam, za vodo, in Unterfr. u. serb. uz
vodo, uz pot, poln. wzdłuż, russ. vdlol
(n. p. vdlod bregu).

Entlarven, v. a., etwa razšemiti, šemo.
krinko, larvo sneti, snemati komu, odkriti
koga.

Entlarvung, die, razšema, razkritje.

Entlassen, v. a., die Truppen, razpustiti,
razpušćati, razpušati, odpustiti, odpusčati,
odpušati, domu pustiti vojaščino, vojasino;
einen Stlaven, osvoboditi, prostost ali svo-
bodo dati; des Dienstes entlassen, iz službe
deti, djati, devati, odpraviti, odprav-
jati, iz službe spustiti, slovo dati; den
Stahl entlassen, omehčati, odjenjati, jeklo
pogreti, da odjenja.

Entlassene, der, izpušćenec, izpušenec.

Entlassung, die, razpust, razpušćanje, raz-
pušanje, odpust, odpušćanje, odpušanje.

Entlassungsgesuch, das, prošnja za od-
pust, izpust.

Entlassungschein, der, urkunde, die,
odpustno pismo.

Entlasten, v. a., f. Entladen, nach V. od-
težati; einen seiner Bürde entlassen, spertati,
zdeti, zdevati komu butaro; den Grund und
Boden, odvezati, oprostiti, nach dem Altsl.
odbremeniti, zemljisce, zemljise; jur. depu-
tiren, razdolžiti, dolga očistiti; den Verdacht
heben, opravičiti, razkriviti.

Entlastung, die, f. Entladung; des Grund-
besitzes, odvezva, odbremenitev; Hebung des
Verdachtes, opravičba, opravičenje; Depu-
ration, razdolžba.

Entlastungse, in Zfßg., odvezni, opravični,
opravičevanni, razdolžni.

Entlastungszenge, der, opravičevanni, raz-
kriivi, razdolžni svedok.

Entlauben, v. a., osmukati, smukati, o-
smercati, smercati drevje; entlaubt, obletel,
brez listja.

Entlaufen, v. n., uteči, pobegniti, ubežati,
uiti, uhajati; einer Gefahr, umakniti se,
ogniti se nevarnosti.

Entlaufene, der, f. Ausreißer.

Entlaufen, f. Abhorben.

Entledigen, v. a., f. Entladen, Entlasten;
v. r., sich einer Sache, znebiti se, rešiti se
česa, nach M. zavesti se česa (?); sich ei-
nes Auftrages entledigen, opraviti, spolniti
naročilo; einer Beschuldigung, očistiti se,
oprati se; ich konnte mich seiner nicht entle-
digen, nisim se mu (od. se ga) mogel od-
križati, auch lečiti.

Entledigung, die, rešenje, oprost, odprava,
spolnjenje.

Entleeren, v. a., izprazniti, sprazniti, iz-
praznovati, sporniti,orniti; v. r.,sprazniti
se, osnažiti se, očediti se, odtežati se.

Entleerung, die, očedek, nach V. izpraznik,
izpraznjenje.

Entlegen, adj., vstransk. odročin, odda-

Entmuthigt.

431

ljen, daljin, odležin, odložin; f. a. Ent-
fernt; eine Meile entlegen sein, miljo delec,
v stran biti; die entlegenen Dörfer, daljne
vasi.

Entlegenheit, die, daljina, dalja, oddaljem-
nost, daljnost, odročnost, odležnost, (poln.
odleglosć).

Entlegen, sich, f. Entbrechen.

Entlehen, v. a., als ein Darlehen nehmen,
eig. v (na) zajem vzeti, jemati, f. a. An-
lehen, Borgen; gewöhnlich na posodo vzeti,
jemati, vsoditi si, vdolžiti se.

Entlechner, f. Anleicher.

Entlehung, die, f. Anlehen.

Entleiben, v. a., usmertiti, ubiti, ubijati,
umoriti, koncati, gonobiti; v. r., ubiti se,
življenje vzeti si, ugonobiti se.

Entleibung, die, uhoj, ubitje, ubijstvo,
umor, umoritev.

Entleihen, v. a., na posodo vzeti, jemati
(n. p. kake bukve ali kako drugo vračljivo
stvar).

Entleiten, v. a., odpeljati, odpeljavati, za-
peljati od —; f. a. Ableiten.

Entleuchten, v. n., svetiti iz —.

Entlispelun, v. a., šeptati iz —.

Entlocken, v. a., odvabiti, izvabiti, preva-
biti, prevzeti, odpeljati, izpeljati; ein (Me-
heimniß, izmamiti, premotiti koga, da pove.

Entlodern, f. Anflodern, Entbrennen.

Entlohnen, v. a., plačo, plačilo, mezdo
dati, dajati komu.

Entlohnung, die, povračilo, plačilo.

Entlösen, v. a., odvezati, odvezovati, raz-
zevati, razvezovati, oprostiti (n. p. ječe,
izpustiti iz ječe).

Entmähen, v. a., odkositi, odseči, odstriči.

Entmannen, v. a., moštvo vzeti, jemati,
skopiti, skapljati, kopiti, rezati, russ. iz-
kazit, fig. obabiti; von Zhierten, skopiti, ko-
piti, rezati, popraviti, popravljati; f. a. Ca-
striren.

Entmannung, die, kopljenje, skapljanje.

Entmarken, v. a., mozeg odvzeti, jemati;
f. Entmurnen.

Entmartern, f. Erpressen.

Entmästen, f. Entlarven.

Entmisten, v. a., jadrilo, jamboro*, nach
V. drevce (russ. mačtu) zbiti, zlomiti ladii.

Entmenschen, v. a., razčlovečiti, onečlo-
veciti, človeško podobo in človeške ob-
čutke vzeti, poživiniti; v. r., odljuditi se.
poživiniti se, sleči človeško natoro in ob-
čutnost, biti nečlovek, živina.

Entmüden, sich, v. r., opočiti se, počivati,
in Unterfr. u. serb. odmoriti se.

Entmummen, v. a., odkriti, odkrivati, od-
gerniti, odgrinjati; f. a. Entlarven.

Entmurmeln, v. n., vervrati, šumljati,
serb. romoniti iz —, izpod —.

Entmuthen, Entmuthigen, v. a., ob serce
pripraviti, pripravljati, serenost vzeti, je-
mati.

Entmuthigt, adj., poparjen, pobit, malo-
serčin.

432

Entnageln.

Entnageln, v. a., odbiti, odbijatı (zabito),
žeblje potegniti iz česa in odpreti.

Entnebeln, v. a., vzdigniti meglo, ujasniti,
razjasniti.

Entnehmen, v. a., abnehmen, vzeti, jemati,
sneti, snemati; einen Wechsel auf Jemand
entnehmen, f. Drässiren; einer fremden Ge-
richtsbarkeit entnehmen, s. Befreien; etwas
aus einem Buche, vzeti, izpisati iz kacih
bukev; ersehen, spoznati, spoznavati, raz-
gledati, razgledavati, razsoditi, razsojevati,
previditi, spreviditi, preceniti; wie uns dar-
aus zu entnehmen war, kakor smo iz tega
spoznali, razumeli, uvidili; Geld von jeman-
den entnehmen, j. Entlehnen.

Entnehmer, f. Drässant.

Entneigt, j. Abgeneigt.

Entnerven, v. a., zmedliti, oslabiti, raz-
slabiti, slabiti; entnervt werden, zmedleti,
razslabeti, oslabeti; entnervt, slab, zmedlen,
spit, sterpljen, zmolzen, zmodljan.

Entnervung, die, medlost, oslaba, razslab-
ljenost.

Entohnigen, f. Berauben.

Entozoon, das, glista.

Entpaaren, v. a., razdvojiti, razdružiti.
razdruževati.

Entpanzern, v. a., sneti oklop (oklep).

Entpochen, v. a., odsmoliti, razsmoliti.

Entpfeisen, v. n., odžvižgati, žvižgaje uiti
iz —.

Entpslichten, v. a. u. r., dolžnosti odve-
zati, se odtergati.

Entpslücken, v. a., odtergati, utergati, ter-
gati; f. a. Abpflücken.

Entpropfen, v. a., odmašiti, razmašiti,
odterditi, odpilkati.

Entpilgern, v. n., odromati, odpopotvati.

Entpoltern, v. n., odropotati.

Entpressen, v. a., izžeti, izžemati, iztis-
niti, iztiskati, izprešati* (n. p. sok); ein
Geheimniß, izmolsti, izmecati skrivnost.

Entprügeln, v. a., iztepst, iztepati, izbiti,
izbijati komu kaj, s pretepanjem iz koga
kaj spraviti.

Entpudern, v. a., očistiti prahu.

Entpuppen, f. v. r., iz zapredka, iz žoka
izlesti; v. a., razmeščiti, odmeščiti.

Entqualmen, v. n., odčaditi, zakaditi, ka-
diti se, zapušiti se iz —.

Entquellen, v. n., izvirati iz —, teči
iz —.

Entraffen, v. a., odtergati, iztergati, vzeti,
jemati, pobrati, pobirati (n. p. od smerti),
auch pomoriti, podaviti.

Entragen, f. Hervorragen.

Entrasen, v. a., rušo, rušino odrezati, od-
kopati.

Entraſſeln, v. n., odderdrati, odrožljati,
rožljati, ropotaje oditi, zginiti —.

Entrathen, v. n., eine Sache nicht entrathen
können, ne moči biti brez česa; f. a. Ent-
behren.

Enträtheln, v. a., uganiti, ugibati, nach
V. auch (das russ.) ugadati; das kann ich

Entrückung.

mir nicht enträthseln, tega ne razumem, v to
se ne zvem; f. a. Erklaren.

Enträthselung, die, ugib, uganka.

Entranfen, v. a., izpuliti, puliti.

Enträumen, f. Begräumen.

Entrauschen, v. a., odšumeti, s šumenjem,
versenjem oditi.

Entrée, das, vstop, vhod; f. a. Eintritts-
geld.

Entregeln, v. a., izpreči, razpraviliti.

Entreiden, v. a., oddergniti, izdergniti,
izderzati; f. a. Anšreiden.

Entreißen, v. n., utergati se; der Bär ist
entrißen, medved se je utergal, je ušel; f.
Aušreißen; v. a., utergati, iztergati, izdreti,
izdirati, izviti, izpuliti (n. p, iz rok), po
sili vzeti, jemati, russ. vyrvat; der Gefahr,
dem Tode entreißen, oteti, otevati, (otimati),
resiti; der Tod hat ihn entrißen, smert ga
je vela, pobrala, pograbila; v. r., sich ent-
reißen, iztergati se.

Entreiten, v. n., odjezditi, odjahati, na
konji oditi.

Entrennen, v. n., oddirjati, odleteti, od-
bežati.

Entrepot, f. Niederlage, Stappelplatz.

Entrepreneur, f. Unternehmer.

Entreprise, f. Unternehmung.

Entresol, f. Halbgeschoss.

Entreteniren, j. Unterhalten.

Entreuten, v. a., izpleti, pleti.

Entriſch, f. Enterich.

Entrichten, v. a., opraviti, opravljati; Schul-
den, plačati, poverniti, vračati, dolg odri-
niti. opraviti; eine Sache, dati, izročiti kaj;
Dant, zahvaliti.

Entrichtung, die, oprava, opravljanje, pla-
cilo, povracilo, izročilo; die Entrichtung der
Steuer bestätigen, — da je davek plačan; ge-
gen Entrichtung einer Gebühr, za plačilo.

Entriegeln, v. a., odpahniti, odpahovati,
pah. zapah odmakniti, odmikati; v. r., od-
preti se.

Entrieſeln, v. n., odšumljati, šumljati iz
—, šumljaje priti, oditi.

Entrinden, v. a., den Baum, olubiti, lubiti,
omajiti, majiti, obeliti, beliti, serb. oguliti.

Entringen, v. a., izpuliti, in Untertr. ojag-
miti, izdreti kaj; f. Entreiſsen; v. r., uter-
gati se, iztergati se.

Entrinnen, v. n., uteči, ubežati, izmak-
niti se, izmikati se čemu; dem Tode entrinnen,
unesti glavo, kožo (unesti jo); die Zeit
entrinnt, čas hiti, teče; f. a. Entlaufen.

Entrollen, v. a., razviti, razgerniti; f.
Aufrollen; odtočiti, odtakati se, zavaliti se;
eine Thürane entrollte seinem Auge, solze se
mu je potočila, proceda iz očesa; die Zeit
entrollt, f. Entrinnen.

Entrücken, v. a., odmakniti, odmikati,
umakniti, umikati, zmakniti, zmikati kam;
der Tod entrückte ihn, smert ga je pobrala,
ugrabila; f. a. Entwenden; aus den Augen
entrücken, odpraviti, spraviti spred oči (s poti).

Entrückung, f. Entzückung.

Entrudern.

Entschlagen.

433

Entrudern, v. n., odveslati, veslati od —.

Entrufen, v. a., sklicati, klicati od —, iz —.

Entrunzeln, v. a., gerbe zgladiti; j. a.
Entsalten (die Stirn).

Entrupfen, v. a., populiti, puliti, skubsti
iz —.

Entrüsten, v. a., razkačiti, razserditi, raz-
togotiti, razjeziti, razdražiti; v. r., razser-
diti, serditi se, serb. auch razgnjeviti se,
razljutiti se.

Entrüstung, die, serd, jeza, jad, émer.

Entrütteln, v. a., dem Schlafe, izzresti, iz-
gugati iz spanja.

Entsaften, v. a., ob sok pripraviti, pri-
pravljati, sok vzeti, jemati, izžeti, izžmeti,
izzemati, iztisniti.

Entsagen, v. n., odpovedati, odpovedovati
se, odreci. odrekati se česa, tvegati se,
znebiti se česa: seinem Dienste, (verächtl.)
skujati se; abtreten, ustopiti, odstopati;
dem Trunke, zapustiti pijanstvo, odpovedati
se pijanstvu; der Welt entsagen, svetu slovo-
dati, zapustiti posvetno rabo.

Entsagung, die, odpoved, odpovedba, od-
rek, odstop.

Entsalzen, v. a., očistiti soli, osladčiti,
oneslaniti.

Entsjatteln, f. Absjatteln.

Entsjag, der, resiter, otetba od obsede, po-
moć, odlega, poln. odsiecz (f.); Truppen
zum Entsjag der Festung schicken, poslati
vojsko, da terdnjavo otme, reši.

Entsanern, c. a., razkisliti, izleči kislino
iz česa.

Entsangen, v. a., izserkati, izsesati; f. a.
Ausfangen.

Entsaulen, v. a., stebre spodbiti.

Entsaufteln, v. n., odpihljati, odšumljati,
šumljaje uiti.

Entsjaußen, c. n., odšumeti, odveršeti, ver-
see zginiti.

Entschädigen, v. a., nadomestiti, pover-
niti, verniti, odškoditi†, odskodoyati†, po-
praviti, popravljati, poravnati, poravnavati.

Entschädiger, der, povračevavec, odškodo-
vavec.

Entschädigte, der, odškodovance; die, od-
škodovanka.

Entschädigung, die, povračevanje, odško-
dovanje, odskodba, povračilo, poprava. po-
ravnava skode.

Entschädigungsanspruch, der, pravica
do povraćitve, odskodbe, tirjanje odskodbe.

Entschädigungsbetrag, der, odškodnina.

Entschädigungsbürge, der, odškodni po-
rok.

Entschädigungskapital, das, odškodni
kapital.

Entschädigungsklage, die, tožba za od-
skodbo.

Entschädigungsficherheit, die, varščina
zastran odskodbe, za odškodovanje.

Entschädigungsverhandlung, die, ob-
ravnava zastran odskodbe.

Entschädigungswerber, der, prosivec,
iskavec odskodbe.

Entschalen, v. a., der Schale berauben, olu-
piti, lupiti; die Seide, odviti.

Entschalten, v. a., zadoneti, doneti od —.

Entscharren, v. n., odgrebsti, izgrebsti, iz-
grebati, odkopati, odkopavati.

Entschatten, v. a., na svetlo postaviti.

Entschaufteln, f. Wegschaufteln.

Entschämten, v. n., peneč odleteti, zgi-
niti; v. a., pene posneti.

Entscheid, f. Entscheidung, Bescheid.

Entscheidbar, adj., razlocljiv, razsodljiv,
odlcljiv, kar se da razsoditi.

Entscheiden, v. a., eine Streifache entschei-
den, razsoditi, razsojati, razsojevati, so-
diti pravdo; einen Zweifel entscheiden, razlo-
čiti, razločevati, odločiti od, določiti, od-
ločevati, dognati, dokončati, russ. rešiti,
poln. rozeznač (razznati, razpoznati); das
Böse vom Guten, f. Unterscheiden; wie er
entcheidet, kakor on razsodi, kakor bo on
sodil; die Wehrheit entscheidet, večina odlo-
čuje, ustanovljuje; v. r., sich entscheiden,
skleiniti; jegt wird es sich entscheiden, zdaj
se bo pokazalo, določilo; der König hat
sich für den Krieg entschreiten, kralj je skle-
nil vojskovati se.

Entscheidend, adj., odločin, razločin, raz-
ločiven, razsodin, razsodiven, (poln. sta-
nowezy); po čemur se ravna izid, konec.

Entscheider, der, razsodnik, razločivec,
odločivec.

Entscheidung, die, odločba, določek, raz-
sodba, poln. razpoznanie (razpoznava); iz-
rek.

Entscheidungsangenblick, der, odloček,
odločni trenutek.

Entscheidungsgrund, der, vzrok, nagib-
hej razsodbe.

Entscheidungstag, der, odločni, določni
dan.

Entscheuchen, v. a., odpoditi, odpojati, od-
gnati, odganjati, odplasiti, preplašiti kam.

Entschieden, adj., odlocin, krepek, ter-
den, serčen, gotov; das it entschieden wahr
to je gotova, dognana resnica; entschiedener
Beifall, očitna pohvala; entschieden auftre-
ten, krepko stopiti na noge.

Entschiedenheit, die, odločnost, terdnost,
krepkost, gotovost, serčnost; mit Entschie-
denheit, krepko, terdno.

Entschließen, f. Ausschließen.

Entschiffen, v. a., odjadrati, odpeljati se
(na ladii); v. a., odpeljati na ladii.

Entschimmern, v. n., zalesketati se iz —.

Entschirren, f. Ausschirren.

Entschlafen, v. n., zaspati, zaspavati, fig.
zaspati v Bogu (nach M. v sladko smert
zaspati), umreti, umirati, vseliti se v več-
nost, serb. preminuti.

Entschlagen, v. a., izbiti, odbiti iz —;
r. v., sich einer Sache, znebiti se kake reči,
otresti se česa, vanati se, odpovedati se,
odreči se česa; sich aller Sergen entschla-
gen, resiti se, oprostiti se vsih skerbi;
sich einer Sache entschlagen, odbiti kaj, re
vzeti česa na se; sich eines Zengnißes ent-

28

434

Entschleichen.

schlagen, ne hoteti pričati, odtegniti se,
ogniti se svedočbi; entschlage dich schlechter
Gesellschaften, varuj se, ogibli se, slahib
tovarsij; der Geschäfte, znebiti se, odlociti
se, odtergati se od —; in Unterfr. a. nach
dem Serb. okaniti se, izbaviti se česa;
f. a. Entledigen, sich.

Entschleichen, v. n., odlezti, izplaziti se,
ukrasti se.

Entschleiern, v. a., odgerniti, odgrinjati,
okkriti, odkrivati, razkriti, razkrivati, po-
kirvalo, zagrínjalo privzdiamondi, odvzdig-
niti, odvzeti, jemati; klar und deutlich ma-
chen, razkriti, razkrivati, razjasniti, razda-
niti, razložiti, razlagati, raztolmačiti.

Entschleimen, v. a., razžleziti, odžleziti,
očistiti, očišcati, očišati (od) žleze.
Entschleudern, v. a., s pračo od. kračo
vreči, metati od —.

Entschlichten, v. a., očistiti kleja.

Entschließen, v. a., eine Thür, f. Auf-
schließen; einen Brief, f. Erbrechen; sich
entschließen, v. r., nameniti, namenjati, skle-
niti, sklepati, nakaniti kaj, nach V. ume-
niti se, ustanoviti; sich fest entschließen, za
terdno skleniti, odlociti.

Entschließung, die, allerhöchste Entschlie-
sung, naj višji (nach dem Serb. previšnji)
sklep; f. a. Entschluß.

Entschlingen, v. a., odzankati, razzankati,
vzeti, djati iz zanke.

Entschlossen, adj., serčen, derzen, človek
terdnih, stanovitnih sklepov; ich bin ent-
schlossen, sklenil sim, volja, misel me je
(to ali uno storiti); adv., serčno, krepko.

Entschlossenheit, die, serčnost, terdna,
moena volja in moštvo, terdni sklep, terd-
nost v sklepih, (nach V. ustanovitost).

Entschlummern, v. n., zadremati, zato-
njati (im den halben Schlaf kommen); fig.
zaspati sladko v Gospodu.

Entschlüpfen, v. n., zmuzniti se iz —,
smukniti iz —, opesniti se iz —, zhežati,
umakniti, umikati se iz —; es entschlüs-
ten ihm einige Worte, nekoliko besed mu
te ušlo, nekoliko besed je izgovoril po
neprevidnem, nehotoma; dem Gedächtniße
entschlüpfen, f. Entfallen.

Entschluß, der, namen, namemba, sklep,
nakana, odloka, namerek; einen Entschluß
fassen, skleniti, sklepati, nakaniti, namisli,
sklep storiti; seinen Entschluß ändern, spre-
mishti sr. predomisliiti se.

Entschlußlos, f. Unschlüßig.

Entschmelzen, v. n., raztajati se in od-
teci, teci od —.

Entschmücken, v. a., lisp pobrati, odvzeti.

Entschmüren, f. Ausschmüren, Loeschmüren.

Entschöpfen, f. Abschöpfen.

Entschreien, v. n., odvptiti, vpijoć, vekaje
odskočiti.

Entschreiten, v. a., odkorakati, oditi.

Entschröpfen, f. Schröpfen.

Entschüchtern, v. a., hotejnost, strahlji-
vost vzeti, osrečiti, seree storiti.

Entschuhen, v. a., zbositi; v. r., sezuti

Entsfebar.

sezuvati se, richtiger als izzuti, izzuvati se
(altsl. s'zuti).

Entschuldbar, adj., izgovorljiv, das ist ent-
schuldbar, to se more izgovarjati.

Entschulden, Entschuldigen, v. a., izgo-
varjati. (wörtlich razdolžiti); sich mit etwas,
v. r., izgovarjati se na kaj, s čim, serb.
izpricavati; entschuldigen Sie, ne zamerite,
prosim; mit der Unkenutniš des Gesetzes
tann sich Niemand entschuldigen, ničce se
ne more izgovorjati s tem, da mu postava
ni znana; ich habe mich bei ihm durch mei-
nen Bruder wegen des Ausbleibens entschul-
digen lassen, prosil sim ga po bratu za pri-
zanesenje, da nisim bil prisel; f. a. Recht-
fertigen.

Entschuldigung, die, izgovor, izgovarjanje;
verschiedene Entschuldigungen vorbringen, iz-
govarjati se s tem in unim; mit der Ent-
schuldigung, izgovarjaje se; f. a. Rechtser-
tigung.

Entschuldigungsbeweis, der, oddolžni
dokaz, dokaz nedolžnosti.

Entschuldigungsgrund, der, izgovorni,
izgovarjavní vzrok, izgovorilo.

Entschuppen, v. a., razluskinati, luskin
otrebiti.

Entschürzen, v. a., odpasati, odpasovati
zastor ali prednik.

Entschütteln, Entschütten, v. a., odsuti,
ošipati; dem Baume das Chši, otresti,
otresati, tresti sadje z drevesa: v. r., sich
entschuttern einer Purte, otresti butaro raz se;
j a. Entladen, Erbrechen.

Entschwanken, v. n., odmajati, odgun-
cat kam.

Entschwärmen, v. n., odrojiti, rojiti kam.

Entschweben, v. n., der Erde entschweben,
zleteti pod oblake, vzdigniti se od zemlje,
uleteti, odleteti.

Entschweinen, v. a., razžepliti, odžepliti,
žepla očistiti, izleći, izpraviti žeplu iz cesa.

Entschwellen, v. n., odbuhliti, odbuhniti;
f. a. Hervorschwellen.

Entschwimmen, v. n., odplavati (n. p.
spred oči).

Entschwinden, v. n., zginiti, zibniti, mi-
nuti od miniti; dem Gedächtniße, f. Ent-
sfallen; die Zeit entschwindet, cas hiti.

Entschwingen, v. a., peruti odvzeti čemu;
v. n. u. v.. zleteti, vzdigniti se.

Entschwirren, v. a., odžgoleti, odžvergo-
leti, odvresati, odveršati, oděverleti.

Entsecken, v. a., umoriti, moriti, ubiti,
usmertiti.

Entsceilt, adj., mertev; entsfeelter Leichnam,
merliec, mertvec, mertvo truplo.

Entsegetu, v. n., odpeljati se na ladii, od-
jadriti, odjadrati.

Entschehen, f. Entblöden, fisch.

Entsenden, f. Senden; den Wurfspieß, f
Werfen.

Entsfehbar, adj., odstavljiv, odstaven, ktor
se more, sme odstaviti; die Festung ist nicht
entsfehbar, terdnjava se ne more, ne da oteti
(ohsede).

Entstehen.

Entstehen.

435

Entstehen, v. a., des Amtes, der Würde, od-
staviti, odstavljati od. djati, devati iz služ-
be, ob službo, odpraviti iz službe, od služ-
be; einen belagerten Ort, oteti, rešiti, opro-
stiti (od) obsede, nach V. odlego dati, russ.
otsadit; f. a. Entsatz; v. r., sich entstehen,
vor, über etwas, zavzeti, zavzemati se nad
cem. prepasti (se) od česa, osupniti, (cfr.
altsl. posapiti, erdchrecken, ostermeti, odre-
veneti, predreveneti, ustrasiti se, prestrasiti
se; ganz entzieht, es prepaden.

Entstehen, das, osup, zavzetje, groza, ster-
menje, prepast, russ. užas.

Entsatzlich, adj., grozen, strahovit, stra-
sin, prestrašn, grozoviten; adv., strašno,
grozovito, poln. okropny.

Entsatzlichkeit, adj., groza, grozovitost,
strašnost, prestrašnost.

Entsetzung, die, odstava, odprava od ureda;
f. a. Entsatz.

Entsieden, v. n., odkipeti, vzkipeti, od-
vreti, vreti, kipeti iz —.

Entsiegeln, v. a., odpečatiti, razpečatiti,
razpecatovati, odpreti, odpirati.

Entsiegelung, die, razpečatba; nach Ent-
siegelung des Briefes, razpečativsi (ko je
odpečatil) pismo.

Entsinken, v. a., z. B. der Hand, izmak-
niti se, smukniti, izpasti, odpasti, pasti,
padati iz roke; f. a. Entschwinden.

Entfinnen, sich, v. a., spomniti se, spo-
minjati se česa, pomniti kaj, domisli ti, do-
misljati se česa, in Unterfr. u. serb. a. do-
setiti, setiti se; f. a. Erinnern, sich; ent-
sunnt, i. Entscheit.

Entfinnlichen, v. a., počutnosti, meseniga
poželenja rešiti, oprostiti.

Entfittlichen, v. a., spriditi, spačiti, ska-
ziti, divjiga storiti, delati.

Entjittlichung, die, spačenost, spridenost,
obdivjanost.

Entföhlen, f. Ausföhlen.

Entsonnen, v. a., s solnca (v temo) po-
staviti, ob solnčno svetlobo pripraviti.

Entspannen, v. a., odpeti, odpenjati, od-
pustiti; f. a. Vosspannen, Abspannen.

Entsperren, v. a., odpreti, odpirati omdo
(ki je bilo zaperto), zapertijo, oblego od-
praviti.

Entsjpinnen, v. a., usnovati, izplesti, na-
plesti, plesti, izmotati, izkuhati; v. r., sich
entspinnen, začeti, začenjati se, vstati, vsta-
jati, vneti se, izplesti se, izpresti se, iz-
kuhati se; darauf entspannt sich ein langer
Krieg, iz tega se je izpletla, izkuhala, iz-
legla, izcimila, vnela dolga vojska, iz tega
je prišla, vstala vojska.

Entsprechen, v. n., prileči, prilegati se
čemu, vjemati se s čim, primeren, prilečin,
priležin biti, zlagati se s čim, vdati, vda-
jati se čemu; er hat meinem Wünsche ganz
entsprochen, prav po volji mi je ubral,
ugodil mi je, po godi mi je storil; der Er-
solfg entsprach seinem Wünsche, izšlo se mu
je, kakor e želel, izid, nasledek mu je bil

po volji; der Schüler hat entsprochen, je za-
dosti dobro odgovoril; einer Erwartung,
dopolniti, spolniti, dopolnovati; einem An-
suchen entsprechen, spolniti, ušlīsati prošnjo;
der Aussercut entspricht dem Gedanken, be-
seda je misli primérna, se vjema ž njo,
se ji prilega; v. a., f. Längnen.

Entsprechend, adj., primeren, priličin, pri-
ležin, pripraven, pristojin; entsprechend sein,
f. Entsprechen.

Entsprießen, v. n., von Pflanzen und fig.
ven andern Dingen, kliti iz —, pognati, pogu-
njati iz —, izeimiti se iz —, izrasti, ra-
sti iz —, in Unterfr. u. in allen slavischen
Mundarten, iznikniti, nikniti, iznikati; dem
Grabe entsprießen, izrasti iz groba; aus der
Habsucht entsprießen viele antere Lafter, iz
lakomnosti izhaja, izvira, vstaja veliko dru-
zih preghre; aus königlichem Blute entvirü-
ßen, kraljevigova rodu, kraljeve kervi biti;
entspreißen, rojen, izhajoč.

Entspringen, v. n., aus einem Orte, (ent-
kommen), uskočiti, uskakati, uteči, uiti,
uhajati (n. p. iz ječe); f. Entstlichen, Ent-
lanfen; ven Bächen, Nüllen, u. fig. von an-
dern Dingen, izvirati, zvirati; die Save ent-
springt in Oberfrain, Sava izvira, ima svoj
izvirek vor Gorenskem; hervorfommen, iz-
hajati, prihajati iz —; entscheiden, začeti, za-
čenjati se, izleči se; f. a. Entsprießen; er
ist aus einem berühmten Geschlechte entsprun-
gen, slovečiga rodu je.

Entspringung, f. Ursprung.

Entsprißen, v. n., sterkniti, sterkati, sik-
niti, sikati iz —; v. a., odskropiti.

Entjproffen, f. Entsprießen.

Entsprndeln, v. a., izvirati, vervrati iz —.

Entsprühen, v. n., Funken entsprühen dem
Eisen, iskre švigajo, odletujejo od železa,
(nach Zal. železo se iskrá); dem Hußeisen,
podkov iskre krese.

Entjpühlen, v. a., odlakniti, odlakovati,
izplakniti.

Entstalten, f. Entstellen.

Entstecken, f. Wegstecken, Anstecken.

Entstammen, f. Abstammen.

Entstehen, v. n., den Anfang nehmen, vstati,
priti, prihajati, izhajati, izvirati, iz česa
biti, bivati, začeti, začenjati se, gem. po-
stati, postajati; (in andern slav. Mundarten
anch roditi se); alles Entstandene vergeht
anch, karkoli se je začelo, tudi prejde; was
wird daraus entstehen, kaj bo iz tega; welche
Menge Wasser ist daraus entstanden, koliko
se je storilo vode iz tega; die Wolken ent-
stehen aus Dünften, oblaki se delajo, vsta-
jajo iz soparov; hierauf entstand ein fürchterli-
ches Scheutl, na to pride, nastane, nastopi
strašno tuljenje; es entstand Feuer, vname
se ogenj; es entstand eine Hungersnot, la-
kota je prišla, je prittsnila; der entstandene
Schade, storjena, napravljena škoda; bei
entstehenden Urnenhen, kadar se začne, vna-
me kako puntanje; es entsteht die Drage,
vpraša se tukaj, vprašanje je, nastaja, f.

28 *

436

Entstehen.

a. Entwickeln, sich; fehlen (mehr veraltet), ein Amt kann ihm nicht entstehen, služba mu ne more oditi.

Entstehen, das, Entstehung, die, s. Ursprung, izvirek, začetek, nastanek.

Entstehen, v. a., ukrasti, krasti; v. r., sich, ukrasti se, zmuzniti se, zmuzati se, zmikati se.

Entstehungsart, Entstehungsweise, die, začenjanje, način ali viža izvirka, nastanka; die Entstehungsart davon ist noch unbefannt, ni še znano, kako se to dela, začenja od. kako se je to naredilo.

Entstehungsgrund, der, vzrok (nach another slavischen Mundarten auch pričina) nastanka, izvirka, začetja.

Entsteigen, v. n. stopiti, stopati iz —, vzdigniti, vzdigati se iz —; Dünste entstehen der Erde, sopari vzhajajo, se vzdigujejo iz zemlje.

Entstellen, v. a., ogerditi, nagerditi, gerditi, spaciti, popačiti, pokaziti, skaziti, kaziti, nach M. oneznaniti (von neznan, hasch); die Pocken haben sein Gesicht entstellt, koze so mu ogerdile, spakedrale, spacile obraz; der Grant hat ihm entstellt, žalost ga je vsega spremenila, da ga ni poznati; eine Thatzache entstellen, prevreči, sprevračati, popačiti, napak zaviti, zviti kako reč.

Entstellt, adj., neznan, nespodoben, gerd, spacen, skažen, skrunjen.

Entstellung, die, ogerda, spaka, onespoboha, skazba, sprevračanje.

Entsterben, v. a., der Sünde, odmreti, umreti grehu; f. a. Absterben.

Entstieben, j. Entsteigen, Entfallen.

Entstiefeln, f. Entschuhen.

Entstießen, v. a., (toporišče. toporiše) sneti, snemati, razsaditi.

Entstöbern, v. a., odprašiti.

Entstoßen, v. a., suniti, pahniti od, iz —, odpahniti, odpahovati, odriniti, odrivati.

Entstrahlen, v. n., posijati, sijati, žariti se iz —.

Entstreben, v. n., hrepeneti po odhodu iz —.

Entstricken, v. a. u. r., odvezati, odvezovati kaj, se, odrešiti, rešiti kaj, se.

Entströmen, v. a., teči, dreti, sikati, liti iz —.

Entstrudeln, f. Entspringen.

Entstummen, v. a., mutca ali nemiga ozdraviti, da more govoriti; raznemiti‡.

Entstürmen, v. n., odvihrati, odhruti, odlomastiti, odburkati.

Entstürzen, v. n., opuhniti, opduhati, pasiti, padati, zliti se s česa; Thränen entstürzen ihm, solze so se mu uderle, pocedile, solze so ga oblije; v. a., f. a. Einabstürzen.

Entjühnen, f. Entföhnen.

Entjummen, v. n., odberneti, odbrenčati.

Entjündigen, v. a., (greha od. grehov) odvezati, odvezovati, očistiti, nach dem Poln. razgresiti, nach V. odgresiti; wieder gutmachen, popraviti, popravljati; f. a. Abbüßen.

Entwandeln.

Enttauchen, v. n., priti, prikazati se, izationvati iz vode.

Enttaumeln, v. n., opotekaje se pasti iz —.

Enttäuschen, v. a., razjasniti, odkriti, odgerniti, oči odpreti, izbrisati, odmamiti, pomoto odvzeti, omamo vzeti spred oči, resnico pokazati, iz zmote izpraviti; enttäuscht werben, spoznati zmoto, spregledati, zavediti se (praviga).

Enttänschung, die, spregled, spoznanje, spregledanje.

Entthronen, v. a., s prestola pahniti, vreči, ob prestol pripraviti, pripravljati, odstaviti kralja, cesarja, etwa auch razcesariti, razkraljiti, razkronati.

Entthronung, die, odvzetje prestola, odstava vladarja.

Enttönen, v. n., zaglasiti, glasiti se, zайдoneti, doneti od, iz —.

Enttragen, v. a., odnesti, odnašati, unesti, unašati.

Entträuseln, Entträpfeln, v. n., kapljati, curleti od, s, iz —.

Enttrippeln, v. n., drobneti iz —.

Enttrocknen, v. a., odsušiti, odsušati, obrisati, obrisovati, odtreti.

Entträpfeln, f. Entträuseln.

Enttübrigen, f. Grübrigen; einer Sache entübriget sein, znebiti se, prost biti česa; ich möchte dieser Reise gern entübriget sein, rad bi se te poti znebil, rad bi odrinil to pot bis sebe; f. a. Ueberheben (überhoben sein).

Enturlauben, f. Enturlauben, Entlassen.

Entvölkern, v. a., sprazniti, opustotiti, ob ljudi pripraviti, pripravljati, opustiti, opušati, opušati, nach V. izljuditi, etwa auch razseliti, razljuditi; entvölfert, prazen, brezjuden, brez ljudi.

Entvöllernung, die, opustotenje, spraznjenje, razljudba, razselba, brezljudnost, puštota.

Entwachen, v. a., prebuditi se, zbuditi se, zdramiti se; f. a. Aufwachen.

Entwachsen, v. n., dem Kleide, der Ruthe, odrasti, odrasčati, odrasati, prevelik biti za kaj; er ist den Kindernchuhen entwachsen, ni več otrok, minule so mu otročje, detinske leta.

Entwaffuen, v. a., orožje odvzeti, vzeti, jemati, orožje pobrati, pobirati, auch razorožiti, razorozoževati.

Entwaffnung, die, razorožba, razoroženje, razoroževanje; die Entwaffnung der Stadt ging ohne Unruhen vor sich, orožje je bilo mesčanam brez vsaciga nepokoja ali punta pobrano.

Entwähren, v. a., in der Gerichtssprache, sodnje vzeti, jemati.

Entwalden, v. a., izsekati, izsekovati, posekati, sekati gojzd, les, izkerčiti, kerčiti gojzd.

Entwallen, v. n., odteči, teči od, iz —; v. a., razkopati, razdjati, razdreti okop.

Entwälzen, v. a., odvaliti, odvaljati.

Entwandeln, v. n., oditi, odhajati,

Entwanderu.

Entwanderu, v. n., oditi, odhajati, odpotovati.

Entwanken, v. n., odgugati,jo, odzibati se.

Entwärmen, v. a., razhladiti, hladiti.

Entwassen, v. a., odprati, odpirati, izprati, izpirati iz —.

Entwässern, v. a., izvodeniti, odpeljati, odpeljevati vodo, posusiti, na suho djati, devati n. p. travnike, izpeljati vodo z njih, napraviti, da se voda odteka z njih.

Entwässerungecanal, der, odtok.

Entwatscheln, v. a., odzibati se.

Entweben, v. a., raztkati.

Entwecken, v. a., vzbuditi, vzbujati, prebuditi, prebujati, predamiti.

Entweder, conj., ali, al. (altsl. ili); entweder mit Gewalt, oder mit Lißt, ali po sili, ali po zvijaci, ali s silo, ali z zvijačo; es betreffe entweder uns, oder jemand andern, naj zadeva nas, ali koga druziga; oft wird das „entweder“ auch verschwiegen, z. B. gehorche, oder du wirst gestraft werden, slušaj, bogaj, ali bo druga, ali bogaj, ali bo pela šiba.

Entwehen, v. a., odpihniti, odpihovati.

Entwehren, v. r. u. a., sich einer Sache, f. Erwehren; entwassen, f. Entwassen; in den Rechten, sodnje nazaj vzeti, jemati, sodnje odvzeti.

Entweichen, v. n., ubegniti, ubežati, bežati, pobegniti, begati, uteči, utekati, umakniti se, uiti, uhajati, f. a. Entgehen; und die Finsterniß entwich, in tema je zginila, ni bilo več tmine.

Entweichung, die, ubeg. pobeg.

Entweihen, v. a., oskruniti, f. Entheiligen; einen Priesler entweihen, maštvo, svete rede vzeti. serb. srediti; einen Mönch, razmnišiti.

Entweifer, f. Entheiliger.

Entweihung, die, f. Entheiligung.

Entweilen, v. a., čas skrajšati, kratiti, kratkočasovati.

Entwelken, f. Abwelken.

Entwenden, v. a., zmakniti, zmikati komu kaj, preložiti (ta posel rad kaj preloži), unesti, unašati, skrivaj raznesti, raznašati, odnesti, odnašati, ukrasti, krasti; f. a. Entziehen, Wegwenden.

Entwendung, tie, zmik, zmikanje, unos, kradež.

Entwenden, v. n., einer Sache, znebiti se kake reči, stvari, zgubiti jo; f. a. Entwischen.

Entwerfen, v. a., načertati, načertovati, narisati, narisovati, risati; einen Plan, na-praviti osnovo, zmisli, zdelati načert; ežnen Brief, zložiti, zlagati, sostaviti, sostavljati pismo; Fragen entwerfen, vprašanje dati, napisati, sostaviti; er entwarf ihnen ein Bild des Glends, das sie gewaltig ergriff, postavil jim je pred oči, razložil jim je podobo reve in terpljenja, ki jih je živo ganila.

Entwerfer, der, načertovavec; f. a. Conci-pist.

Entwöhnung.

137

Entwerfung, f. Entwurf.

Entwerthen, v. a., vrednost, veljavo zmanjšati, vzeti, jemati; entwerthet, brez vrednosti.

Entwerthung, die, vzetje, jemanje vrednosti, brezvrednost, malovrednost.

Entwettert, adj., es hat sich entwettert, razpodilo, razgnalo se je, zvedrilo, zjasnilo se je.

Entwichene, der, pobegujence, begun, bežec.

Entwickeln, v. a., razviti, razvijati, razmotati, razmotavati, razsnovati, razsnovavati, (razsnavati); einen Getanken entwickeln, razložiti, razlagati misel; sich entwickeln, v. r., razsnovati se, razviti se, razmotati in pokazati se, razplesti se; von der Nymphe, nach V. izleviti, leviti se; von Pfanzen, Blättern, razsuti se, razevesti se, nach V. sprezati, prezati se.

Entwicklung, die, razvijanje, razvoj, razsnova, razmotavanje, razpletek.

Entwilden, Entwilden, v. a., vdomačiti, udomačiti, upitomiti, iz divjosti izpraviti, izleči, auch etwa vljuditi.

Entwimmeln, v. n., odmergoleti, odgomezleti, odgomazeti.

Entwimpeln, v. a., veternico, (russ. vimpelj) vzeti, jemati.

Entwindeln, v. a., razviti, odviti, iz povoja, plenie, eunj vzeti, jemati (poln. razpowić).

Entwinden, v. a., izviti, izmakniti, izrovati komu kaj (n. p. iz roke); v. r., sich entwinden, iztergati se, izviti se, izrovati se (n. p. komu iz naročja).

Entwinken, v. a., odmigniti, z miganjem odpraviti od —.

Entwipfeln, v. a., verh zlomiti, odlamljati, odkrehniti, skrehniti, ukrehniti.

Entwirbeln, v. a., wirbelnd entführen, razferteljati, razvertinčiti; der Wind entwirbete das Laub, sapa je listje razferteljala, razferrala.

Entwirren, v. a., razresiti, razplesti, poravnati, zravnati, f. a. Entwickeln; serb. razmersiti.

Entwischen, v. n., odperhniti, uiti, uhajati, smukniti iz —, siniti iz —, izmuzniti se iz —, opesniti se, ubežati, zbežati, uteči, ukrasti se iz —, proč pomesti jo, se; sich die Gelegenheit entwischen lassen, popustiti, zanemariti priliko; ein Wort ist ihm entwischt, f. Entfahren; v. a., der Wunde das Blut entwischen, f. Abwischen.

Entwogen, v. n., valiti se iz —.

Entwohnen, v. n., odvaditi se česa, serb. auch odučiti se čemu.

Entwöhnen, v. a., odvaditi; f. Abgewöhnen; von Kindern, odstaviti, odstavljati, daher ein entwöhutes Kind, odstavček, odstavljenček; f. a. Abspänen; v. r., odvaditi se.

Entwöhnung, die, odvada, odvajenje, odvajanje, odstava,

438

Entwölken.

Entwölken, v. a., oblake razgnati, raz-
ganjati, razoblačiti, razoblačevati, fig. raz-
jasniti (n. p. čelo); v. r., ujasniti se,
zjasniti, razjasniti se; in einigen Gegenden
auch razvedriti se.

Entwürden, Entwürdigen, v. a., veljavo,
dostojnost, vrednost vzeti, jemati, ponizati,
poniževati, v nič djati, devati (polu. znie-
wažyć); das Heiligste entwürbigen, oskru-
niti, v nič devati, kar je najsvetejsiga;
r. v., ponižati, poniževati se; j. a. Herab-
würdigen.

Entwurf, der, načert, načertek, obrisek,
zaris, narisek, (russ. certez), umislik,
osnutek, plan*; j. a. Absicht, Plan; einen
Entwurf machen, s. Entwerfen.

Entwurfsmacher, j. Planmacher.

Entwürgen, v. a., z velikim napenjanjem
kaj izbruhniti, daviti se in vreci iz sebe.

Entwurzeln, v. a., izkoreniniti, s korenino,
koreniko ali korenam izdreti, izdirati. iz-
puliti, izrovati.

Entzapfen, v. a., (cep) odterditi, odpipiti,
odcepiti.

Entzauberern, v. a., oddelati, oddelovati,
narejeno (cfr. serb. poln. odciniti). odca-
rati, razcoprati, (russ. razočarovat).

Entzauberung, die, oddelovanje.

Entzäumen, v. a., razberzdati, razuzdati.

Entzeptern, v. a., žezlo, cospostvo, kra-
ljevo palico vzeti, jemati, razžezliti‡.

Entziehen, v. a., odvleći; einem etwas ent-
ziehen, odtegniti, odtegovati, kratiti, komu
kaj, odvzeti, vzeti; jemati; der Gefahr ent-
ziehen, resiti iz nevarnosti; einem seine Hand
entziehen, svojo (dobrotno) roko odtegniti
komu, odreči komu pomoć; etwas entziehen,
entwenden, vzeti, izmakniti, umakniti, iz-
mikati komu kaj; v. r., sich entziehen, einer
Psicht, umakniti, umikati se, ogniti, ogi-
bati se dolznosti, kratiti se, kerčiti se
(svojo dozlnost spolniti); sich der Strafe
entziehen, odtegniti se, izviti se roki pra-
vice; sich einer Personen entziehen, zapustiti
koga, ogibati se koga.

Entziehung, die, odteza, odtegovanje, zmi-
kanje, vzetje.

Entzifferbar, adj., razložljiv, uganljiv.

Entzifferer, der, razlagavec, tolmačnik.

Entzifferern, v. a., šifre ali skrivno pisa-
nje razložiti, razjasniti, brati.

Entzifferung, die, razložba, razlaganje
sifer ali skrivnih cerk.

Entzifferungskunft, die, umetnost, šifre
ali skrivne pisma brati.

Entzischen, v. n., odsčati.

Entzittern, v. n., otresti, otresati se.

Entzücken, v. a., zamakniti, zamakovati,
zamikati, močno razveseliti, v nebo zanesti;
entzücht werden, zamakniti se. zamakovati se.

Entzücken, das, s. Entzübung; zum Ent-
zücken sich, cuda lep, sprelep.

Entzückend, adj., zamakljiv, opanljiv, jako
mikaven, sprelep, cudno lep.

Entzücht, adj., zamaknjen, radostin; ent-

Entzweireißen.

zücht vor Wonne sein, plavati v veselji, ve-
selje za je prevzelo.

Entzüchtung, die, zamaknjenje, nezmérno
veselje, velika radost.

Entzügehn, v. a., razberzdati, razuzdati;
j. a. Entgeſſeln.

Entzündbar, adj., vnetljiv, vpaljiv. vžig-
ljiv.

Entzündbarteit, die, vnetljivost, vpalji-
vost. vžigljivost.

Entzünden, sich, v. r., vneti, vnemati se,
vžgati, vžigati se, (besser als uneti, užgati,
cfr. altsl.), razpaliti se, zažgati, zažigati se;
tas Hen hat sich entzündet, seno se je vžgalo,
(vgrelo, da je jelo goreti); med. vneti,
vnemati se, prisaditi, prisajati se; in Brand
übergehend sich entzünden, nach V. prisaditi,
prisajati; v. a., zažgati, zazigati, zapaliti.

Entzündlich, adj., vnetljiv; j. a. Entzünd-
bar; med. entzündlichen Charakter annehmen,
prisajati se.

Entzündet, adj., vnet, vžgan.

Entzündung, die, vnetje, vnemanje, vži-
ganje, zažiganje; (Inflammation), med. pri-
sad, vnetje, prerea, rupeča rana, pereči
ogenj, vnetica, nach V. rudeče vnetje, vro-
cina.

Entzündungsfieber, das, vnetična mer-
zlica, prisadna vročica.

Entzündungsgeschwulst, die, prisadna
oteklina.

Entzupfen, v. a., razpukati, izpukati, raz-
skubsti.

Entzwei, adv., na dvoje, narazen, vsak-
sebi; das Fenster in entzwei, okno je ubito,
razbito; das Aleid ist entzwei, oblacilo je pre-
tergano; in der Zusammenfegung mit dem
Zeitworte wird es meist durch raz-, auch durch
pre- gegeben.

Entzweiberhen, v. a., pregrizniti (na dvoje),
razgrizniti.

Entzweiberhen, v. n., razpočiti se.

Entzweibrehen, v. a., prelomiti, prelam-
jati (na dvoje), razlomiti.

Entzweibrehung, die, razlom, prelom.

Entzweien, v. a., razdvojiti, razbratiti, v
razpertijo spraviti, nach M. auch razsvaditi,
in Unterfr. u. serb. vavaditi; v. r., sich ent-
zweien, skregati se. zjesti se. sklati se.
zbesediti se, serb. zavaditi se, nach Jarn.
uprečiti se, spreciti se.

Entzweifallen, v. n., pasti in razbiti se
(na dvoje).

Entzweiſeln, v. a., dvom odvzeti komu,
razdvomiti.

Entzweiſressen, v. a., prejesti (na dva
kosa).

Entzweigehen, v. n., narazen iti, iti, raz-
iti se na dvoje, na dva kosa, razleteti se,
razlomiti se; v. a., die Schube, raztergati,
prehoditi čevlje.

Entzweihauen, v. a., presekati, razsekati
na dvoje, prerobiti.

Entzweireißen, v. a., raztergati, razdreti,
pretergati.

440

Er.

Er, pron., on; auch als Hauptwort, der Er,
on samee; es ist ein Er, oder eine Sie, ali
je moški, ali pa ženska, ali je on, ali pa
ona, samee ali samica; dieses Fürwort bleibt
im Slovenischen, wenn kein Nachbruch darauf
liegt, unüberseßt; wo ist dein Vinter? er
ist zu Hause, kje ti je (kje je tvoj) brat?
doma je; geb' er jeßt nach Hause (in der
Aurède des Herrn gegen den Diener), zdaj
pojdi, zdaj pojdes domu; — Er-, eine un-
trennbare Verübere vieler Zeitwörter, beden-
tent eine Bewegung in die Höhe (statt Auf),
slov. vz-, z-; ein Deßnen, slev. raz-, od-;
so viel als aus-, iz-; ein Erreichen, Ge-
winnen, do-, pri-, iz-, z-; das Gerathen in
einen Zustand, o-, pre-, po- uff.

Frachten, v. a., meniti, šteti, čistati, soditi;
ich erachte es für notwendig, meni se po-
trebno zdi, vidi; menim, mislim, sodim, da
je potrebno; to imam, stejem, čislam za
potrebno; das ist leicht zu erachten, to se
lahko razume, spozna, uvidi, razvidi.

Erachten, das, mnenje od. eigentlich menjen-
je, menitev, misel, (nach M. mena, mem-
ba); nach meinem Erachten, meines Erach-
tens, po mojih mislih, kakor se meni vidi,
zdi, kakor jez mislim, menim, sodim.

Erächzen, v. a., priječati, z ječanjem in
stokanjem kaj zadobiti, doseči.

Erackern, v. a., priorati, prioravati.

Erhnen, v. a., po dozdevi izvediti, zvedi-
diti.

Eralten, v. n., postarati se.

Erangeln, v. a., vloviti. vjeti (po dolgem čakanji).

Erantern, v. a., z mačkam doseci, po zvi-
jaci dobiti.

Erarbeiten, v. a., pridelati, pridelovati, z
delam pridobiti, pridobivati.

Erarmen, v. n., obozati, božati, osiroma-
čiti, ubog biti, prihajati, gem, postati.

Erängeln, v. a., z očmi privabiti, migati z
očmi in primigati si kaj.

Erb-, in Zibg., dedni.

Erbacker, der, dedna njiva, serb. hastina.

Erbabel, der, dedna, naslednja žlahtnost,
žlahtnost (po rodu, rodovinska žlahtnost,
dedno plemenstvo, plemstvo.

Erbaden, v. a., s kopvo dobiti, dobivati,
prikopati si (n. p. zdravje).

Erbamt, taž, dedna čast, dedni ured, na-
slednja služba.

Erbanfall, der, pripad dedine.

Erbangen, v. n., er erbangte, britkost, skerb
ga je obšla; f. Bangen.

Erbantheil, f. Erbtheil.

Erbarmen, sich, e. r., jemandes, usmiliti,
smiliti se, auch militi se koga, nad kom;
erbarme dich unfer, usmili se nas; auch als
i. i., mich erbarmet es, smili se mi, užali
se mi; er erbarmet sich des Unglücklichen,
nesreeni se mu je v serece smilil, užalil,
milo se mu je storilo, viditi nesrečniga,
zal mu je bilo; es möchte einem Stein in
der Erde erbarben, kamen bi se zjokal.

Erbauungsbuch.

Erbarmen, das, smiljenje, usmiljenje, milo-
vanje, pomilovanje: er steht zum Erbarmen
aus, tak je (viditi), da se Bogu usmili;
eine Erbarmen, nemilo, brez smilenja, mi-
losti.

Erbarmenswerth, -würdig, adj., smiljen-
ja, milosti, milovanja vreden.

Erbarmer, der, smiljence, miloserenik, mi-
oserdnik, pomilovavec.

Erbärmlich, adj., usmiljenja vreden; er-
bärmlich umkomen, zalostno, revno pogi-
niti; schlecht, elend, reven, ubog, ubožen,
boren, siromašk, slab; das war ein erbärm-
liches Haus, bila je to hiša, da se Bogu
smili; erbärmlich singen, revno peti.

Erbärmlichkeit, die, revnost, revsćina, rev-
sina, ubožnost, bornost; im verächtlichen
Zimne, zanikernost.

Erbarmung, die, milost, pomilva, pomi-
jenje, pomilovanje; f. Erbarmen, das.

Erbarmungsloes, adj., brez milosti, brez
usmiljenja, neusmiljen, nemil.

Erbarmungslosgkeit, die, neusmilje-
nost.

Erbarmungsvoll, adj., usmiljen, poln
usmiljenja, preusmiljen, premilostljiv, mi-
loseren.

Erbarmungswerth, -würdig, f. Erbar-
menswerth.

Erbart, die, stara, prirojena navada.

Erbaren, v. a., ein Haus, eine Mauer, soz-
dati, zidati (atssl. s'zidati, serb. sazidati),
postaviti, staviti, narediti, delati; ein neu-
erbbautes Haus, nova hiša; er hat sich ein
hübsches Zimmchen erbaut, lep dnar si je
prizidaril; duch den Zeit- und Gartenbau
erzeugen, pridelati, pridelovati; von Holz
d. i. zimmern, iztesati, tesati; fig. in der
biblischen Schreibart, poboljšati, zholjšati,
boljšati, spodbuditi, spodbujati, spodbudo-
vati k dobrimu, povzdigniti, povzdigovati k
Bogu, v duhu zidati, lep zgled dajati, po-
božne misli v kom zbujati; durch den Un-
terricht, podučiti, podučevati v dobrem; ich
kanu mich an dergleichen nicht erbauen, meni
to ni ni dopadljiviga, v takošnih rečeh ne
vidim, ne nahajam nikaciga veselja, nič
razveseljevavniga, to mi ne dopade; sich
erbanen, povzdigniti, povzdigovati svoje
misli k Bogu.

Erbauer, der, zidavec, postavljavec, zidać,
ustanovnik.

Erbaulich, adj., fig. boljsaven, podučin,
vzbujaven, podbudin, vterdljiv, poln. nau-
kodajny.

Erbaulichkeit, die, podučnost, hudivnost.

Erbanung, die, eines Hauses, zidanje, sozid-
ba, stavba†, (wird jedoch nach dem Geise der
slov. Sprache durch Zeitwörter ausgedrückt),
seit der Erbanung Nomis, odkar je bil Rim
sozidan; fig. boljsanje, zholjševanje. po-
vzdiga k Bogu, k višjim rečem, vzbuja sve-
tih, pobožnih misel.

Erbauungsbuch, das, podučene od. podu-
čivne, svete bukve.

442

Erbhof.

Erbhof, der, dedna kmetija.

Erbhofmeister, der, dedni dvornik.

Erbhold, der grajsčinski podložnik, nach V. kmet grajsinski.

Erbhuldigung, die, poklonstvo dednimu vladarju, objluba zvestobe.

Erbieten, v. a., s. Anbieten; sich, v. r., ponuditi se, ponujati se, reći, da je pravljen kaj storiti, da hoče kaj storiti, izreči voljo, kaj storiti.

Erbietig, i Erbötig.

Erbietung, die, ponudba.

Erbin, die, dedična, dednica, nach M. dedičinja.

Erbinteressent, der, deležnik dedine.

Erbitten, v. a., durch Bitten erhalten, so lange bitten, bis man die zahldst erreicht, izprositi, sprositi, priprositi, nach M. a. uprositi; von einem etwas, izprositi od koga kaj; erbetener Zeuge, naprosena priča; lezbitten, einen Verurtheilten, izprositi obsojencu milost; er wird sich nicht erbitten lassen, ne preprosiš ga, ne hos ga preprosil, ne ganes ga s prošnjo.

Erbittern, v. a., bitter machen, wörtl. zgreniti, nach V. zgrenobiti, grenobiti, zgorjupiti, gorjupiti; zerniq machen, razkačiti, nach V. skaciti, kačiti, razserditi, razjeziti, razdražiti, raztogotiti; auf einen sehr erbittet sein, močno jeziti se na koga, hudovati se čez koga, gorak biti komu.

Erbitterung, die, Zern, razkačenost, serd, jeza, razserdba, razdražba.

Erbittlich, adj., izprosljiv, preprosljiv, izprosen, smiljen, milostljiv, miloserčin.

Erbjagd, die, dedni lov, dedna pravica lova, do lova.

Erbkaiser, der, dedni cesar.

Erbkaiscrthum, das, dedno cesarstvo.

Erbkauf, der, dedna kupnja, dedni kup.

Erbkönig, der, dedni kralj.

Erbkönigreich, das, dedno kraljestvo.

Erbkoth, das, bei neugebornen Kindern, nach V. smola.

Erbkrankheit, die, prirojena, prehajoča, po rojstvu prejeta bolezen.

Erbkny, der, dedni kos ali delež rudnika.

Erbland, das, dedna dežela.

Erbländisch, adj., dednodeželsk.

Erblassen, v. a., pritrobiti, pripiskati si kaj (n. p. zivez).

Erblassen, v. n., blaß werden, obledeti, prebledeti, zbledeti, bledeti; ich werde blaß, bleda me obide, obhaja (n. p. strahu); sterben, umreti, koncati.

Erbtaffer, der, zapustnik.

Erblasserin, die, zapustnica.

Erblaßt, adj., bled, mertev.

Erblassungsgrecht, das, pravica, komu po oporoki ali volilu kaj zapustiti, pravica zapuseanja, zapušanja.

Erblauen, v. n., oplaveti, visnjev, moder, sinji biti, gem, postati.

Erblegitimation, die, izkaz dedinske pravice.

Erbot.

Erblehen, Erblehngut, das, dedni fevdš.

Erbtchnsherr, der, dedni fevdni gospod.

Erbtchnsmaun, der, dedni fevdnik*, valal*.

Erbtchnsträger, der, dedni fevdnik.

Erbtchenwahrer, der, varh dedne fevdnine.

Erblehre, die, Tradition, uštno ali besedno izročilo.

Erbleichen, v. n., s. Erblassen; der Blanz der Krone erbleichte, krona se je potemnila.

Erblente, die, s. Erbmaun.

Erblich, adj., deden, dedinsk, pojérbljiv*, dedičin; erbliche Krankheit, s. Erbkrankheit; diese Krankheit ist erblich, ta bolezen prehaja od oceta na sina; nach M. nadobljiva bolezen.

Erblichkeit, die, dednost, dedienost.

Erblichen, v. a., zagledati, ugledati, serb, auch vidnuti, kazreti; kemerken, zapaziti, opaziti, viditi; er erblichte ihn von der Ferne, od deleč ga je vidil, zagledal; er erblichte sich in der Höhle, ozre se, ter vidi, da je v herlogu; beim Erblichen, ko ga (jo) zagleda.

Erblinden, v. n., oslepeti, oslepovati, nach M. (wie auch russ. poln. u. böhm.) oslepetiti, altsl. oslépeti, oslépevati, zgubiti vid, serb. a. obnevideti; v. a., oslepeti (koga), slepiti.

Erblichen, v. n., zabliščati, zablisati se, zabliskati se, blisniti.

Erblöden, sich, s. Entblöden.

Erblonden, v. n., orumeneti, zumeneti, rumeniti, rumen biti.

Erblos, adj., einer Erbschaft beraubt, brez dedine, razzedinjen, izzedinjen; d. i. ter Siben, brez otrok, brez dedičev, brezdetin, brez zaroda; in Unterfr. a. brez odvetka; eine erblose Verlassenschaft, zapuščina brez dediča, brezdediena; erblos machen, s. Enterben.

Erblosigkeit, die, brezdetnost, brezdedičnost.

Erblühen, v. n., razevesti, razevetati (se), preevesti, preevetati; s. a. Aufblühen.

Erbmangel, der, prirojeno pomanjkanje, prirojena, podedvana hiba.

Erbmann, der, dedni vlastnik, posestnik.

Erbmarschall, der, dedni marsal.

Erbmonarchie, die, dedna monarhija.

Erbmundschenk, der, dedni točaj.

Erbnehmer, der, prejemnik dedine; s. a. Erbe.

Erborgen, v. a., na upanje, v zajem vzeti, jemati; s. a. Entlehen.

Erborger, der, s. Anleiher, Vörger.

Erborgt, adj., v zajem ali na upanje vzet, izposojen; jatsch und unrecht, tuj, lažen, lažnjiv, podveržen.

Erbohen, v. a., zorniq machen, razhuditi, razhudovati, razserditi, razkačiti, močno razjeziti, razdjati, nach V. a. ozlobiti; s. a. Erbittern; v. n., razjeziti se; v. r., dazšefelbe; erbešt, serdit, razkačen.

Erbot, s. Erbietung.

444

Erbseumast.

Erbseumast, die, pitanje z grahem.

Erbseumehl, das, grahova moka.

Erbfenshrot, der, grahova kasa, grahove jagode.

Erbjenstich, das, rešeto za grah.

Erbjenstein, der, grahasti kamen.

Erbjenstroh, das, grahovica, grahove vervi, nach M. grahovica, grahovnica.

Erbjensuppe, die, grahova polivka, grahova juha, grahovka.

Erbjenwicke, die, grahorica, grašica, auch grahor.

Erbseher, der, der einen zum Erben einsegt, f. Testator.

Erbsigdorn, der, f. Berberiš.

Erbstaat, der, dedna deržava.

Erbstand, f. Erbpacht.

Erbkneuer, die, davšćina, davsina, davek od dedine.

Erbtollen, der, dedni, glavni rov, nach V. podkop.

Erbtollengebühr, die, davšćina od dedniga rova.

Erbtollenneuntel, das, devetina od dedniga rova.

Erbstöllner, der, glavni rovnik†.

Erbstück, f. Erbschaftsache.

Erbstufe, die, jamski mejnik.

Erbstückig, f. Erbgierig.

Erbfünde, die, (peccatum originale), izvirni greh, pervi greh, russ. u. poln. pervorodni greh.

Erbteich, der, Erbdeich, dedni kos jeza, ali zagraje.

Erbtheil, der, del, delež dedine, dedinski del, delšćina, delšina; einem seinen Erbtheil geben, oddeliti; f. a. Erbkur, Erbstück.

Erbtheilung, die, deljenje dedine.

Erbthorheit, die, prirojena abotnost.

Erbthürhüter, der, dedni vratar.

Erbtrift, die, dednozakupna paša.

Erbtruchseß, der, dedni stolnik.

Erbtingend, die, podedovana čednost.

Erbübel, f. Erbschler, Erbfünde.

Erbübeln, Erbenben, sich etwas, v. r. ... po neporednem, napćnem kaj zadobiti.

Erbügen, v. a., bei den Meßgern, nach dem Buge zu stechen, nach V. v pleče klati.

Erbuhlen, v. a., privasovati, prinecistovati† si kaj.

Erbürsten, v. a., prisčetiti, prišetiti, prikertaciti si kaj.

Erbverbrüdert, adj., etwa dednozavezin; erbverbrüterte Häuser, rodovine, ki so se dogovorile, zavezale k vkupnimu dedinskimu nasledju, k vzajemnimu dedovanju ene po drugi.

Erbverbrüderung, die, zaveza ali pogodba zastran vzajemniga ali nasprotniga nasledja v dedini, zastran vzajemniga dedovanja (zlasti med nemškimi knezi).

Erbvergleich, der, dedinska pogodba.

Erbverhandlung, die, dedinska obravnava. razprava.

Erbvermacher, der, f. Legator.

Erdbeere.

Erbvermächtniß, das, f. Vermächtniß.

Erbvertrag, der, dedinska pogodba.

Erbvogt, der, f. Erbschirmherr.

Erbvogtei, die, f. Erbschutz.

Erbziß, der, dedna davšćina, davšina, dedna obrest. dedno odrajtvilo; von Weing, gornica.

Erbzißgut, das, dednodačno, dednoobrestno posestvo. zemljišče, zemljise.

Erbzißherr, der, gospodar dedne dače.

Erbzißmann, der, dednodačni uživavec.

Erbzißvertrag, der, dednodačna pogodba.

Erd-, in Zßgn., unter der Erde befindlich, podzemelsk. in oder auf der Erde, zemeljsk, pozemelsk; im Gegenfaze zum Wasser, na suhem.

Erdabriß, der, načert zemlje, zemljokaz†, weniger gut zemljovid†.

Erdabrutschung, Erdabsjžung, die, vsad, usad, usadina, udor, v dor.

Erdachse, die, (nach den übrigen slavischen Mundarten), os zemlje, nach V. zemljina tećajnica.

Erdacht, f. Erdenken.

Erdämmerun, v. n., zamračiti, mračiti se, zazoriti, zoriti se, svitati se.

Erdampfen, v. n., močno hlapeti, pariti se; f. Dampfen.

Erdanschüttung, die, nasip persti, zemlje, berne.

Erdapsfel, der, podzemljice, podzemelsjsko jabelko (auch russ.), krompir*, korun; in Überfr. u. Kl. a. compa, poln. zienniak.

Erdapsfelacker, der, krompirjevišče, krompirjevise. (kadar je krompir že izkopan).

Erdapsfelstengel, der, Erdapsfelslanze, die, krompirjevec; f. Kartoffel uff.

Erdarben, v. a., pristradati, prirevati, priuhožati, auch izrevati, (n. p. toliko sim zdaj izreval, drugo bom pa pozneje priuhožal, da dolž poplačam, aus dem Munde eines Landmanns, Pot.).

Erdart, die, perst-i, zemlja, zemljenina, vesta ali sorta zemlje; auch die Erdart ist zu berücksichtigen, gledati je treba tudi na to, kaka da je zemlja.

Erdartig, adj., persten, zemljen, bernen.

Erdartischoke, f. Erdapsel.

Erdare, f. Erdachse.

Erdbad, das, zemljena kopel.

Erdbahn, die, pot, tir zemlje (okoli solnca).

Erdball, der, zemlja, etwa auch zemljino oblo†; krogla†, (nach Pot. ist krogla unglücklich geschmiedet, besser oblica, wenn nicht vielleicht Legteres nur mehr kleinere Körper bezeichnet).

Erdalsjam, f. Naphta.

Erdbau, der, podzemelsjsko delo, zidanje.

Erdbeben, das, potres, nach M. auch tres (zemlje.)

Erdbeerpapfel, der jagodičar.

Erdbeerbauum, der, (Arbutus Unedo), jagodićnica.

Erdbeere, die, (Fragraria), jagoda schlechtm., nach V. rudeča jagoda, in Überfr. nach M.

Erdbeerentraube.

auch smokva, smokvica, (noch auch pokovica, eine Species der Erdbeeren, welche etwas platter und weißbehaart sind, und beim Abreissen einen Knall geben, daher der Name pok! emok! Pot.); Gartenbeere, truskelica, vertna, ogradna jagoda, (poln. truskawka).

Erdbeerentraube, f. Erdbeerbauum.

Erdbeuerfrucht, die, jagoda.

Erdbeerklee, der, Blasentlee, (Trif. fragiferum), jagodasta detelja.

Erdbeerköcher, der, kazulj, in Oberfr. skoree (von skorja), kohoree, kohor.

Erdbeerkraut, das, jagodovo pérje.

Erdbeerpflücker, =sammler, =verkäufer, der, jagodar; es seyn, jagodariti.

Erdbeglücker, der, osrečevavec zemlje.

Erdbeschreibend, adj., zemljopisen.

Erddeschreiber, der, popisovavec zemlje, zemljopisee.

Erdbeschreibung, die, zemljopis, zemljopisje, popis, popisovanje zemlje.

Erdbewohner, der, prebivavec zemlje, zemljan, nach M. zemljisćan.

Erdbewinger, f. Weltbezwinger.

Erdbiber, j. Viber.

Erdbiene, die, (Apis terrestris), čmerlj.

Erdbildungšlehrje, die, j. Geologie.

Erdbirn, die, f. Erdapsel.

Erdboden, der, die Oberfläche der Erdtugel, der Boden, tla, pt., zemlja; ein lehmiger, thoniger, fruchtbарer, ilnat, glinast, rodoviten svet, f. a. Erde, die Erdtugel, der Erdkreis.

Erdbohrer, f. Bergbohrer.

Erdbrand, der, ogenj v zemlji, podzemljski ogenj, požar.

Erdbrot, das, f. Erdapsel; (Cyclamen europaeum), krisić, kokorik, korček, svinjski kruh, kozja repica, (bei Lasče auch kervavi lisee, keržeč).

Erdbruch, der, udor, vdar, usad, vsad.

Erdbuch, das, f. Grundbuch.

Erdbürger, der, zemljan; f. a. Erdbewohner.

Erddecke, die, zemeljska skorja, korja, lega zemlje, ki kaj pokriva.

Erddohne, die, zaderga pri tleh, pritlična, pritlikasta zaderga, zanka.

Erddunst, der, zemeljski par, sopar, zemeljski čad; f. a. Dunst.

Erddurchmesser, der, premérnik, poprečnik zemlje.

Erde, die, zemlja; der Boden, die Oberfläche der Erdtugel, tla; ein Zimmer zur ebenen Erde, izba, hiša pri tleh; zur Erde niederenschauen, pod se gledati; über der Erde, od tal; zur Erde fallen, pasti na tla; der Erde gleich machen, pokončati, razdjati, razrušiti do dobriga, do tal; zur Erde bestatten, kopati, zagrebsti; das hat isyn unter die Erde gebracht, to ga je pod zemljo spravilo, to mu je naklonilo smeri; der Viensk ist Staub und Erde, človek je prah in pel; die Welt, svet; die Dammerte, perst, (altsl. pr'st-i), gnjilovica, sperstenina, čer-

Erdeningel.

445

na zemlja; lockere Erde, rahlica; Stauberde perhlica; Kieselerde, kremenina, kremenica; Kalferde, apnica; Thonerde, ilovica; Lehmerde, glina; pfugfandige, glin; Gypserde, mavec; Torferde, šota; Porzellanerde, majoličnica; die unfruchtbare, ungetüngte Erde, mertvica, publica; sanbige Erde, sip, sipovina, sipaća, pesčerica, pešenica; ležmichte Kalferde, slinjevka; zur Erde (Daningerde) werden, spersteneti; die Erde unter der Furchte, podbrazdina.

Erdbewohner, der, f. Erdbürger.

Erdebezwinger, der, f. Erdebezwinger.

Erdebürger, der, f. Erdbürger.

Erdegeboren, adj., na zemlji rojen, pozemeljsk. zemeljsk.

Erdegefährte, der, sozemljan, sobitje na zemlji.

Erdegefähr, das, perstena posoda.

Erdegeschöpf, das, pozemeljska stvar.

Erdehütte, die, bajta, koča, koliba.

Erdeichel, f. Erdniß.

Erdeichhorn, das, (Sciurus striatus), prostasta veverica.

Erdeidchse, die, (Lacerta agilis), zemeljska gaščerica, gašerica ali jaščerica, (altsl. jaster), martinček; j. a. Eidechse.

Erdeleben, das, pozemeljsko življenje, življenje na (tem) svetu.

Erden, f. Irden.

Erdenab, adv., od zemlje, z zemlje.

Erdenatur, die, zemeljska natora, zemeljska narava.

Erdenball, der, f. Erdball.

Erdenbrot, das, zemeljski kruh.

Erdenfreude, die, pozemeljsko, minljivo veselje.

Erdengang, der, pot življenja (našiga na zemlji).

Erdenge, die, medmorje, zemeljska ožina ali soteska.

Erdenglück, das, pozemeljska, minljiva, posvetna sreča, sreca tega sveta.

Erdengruft, die, podzemeljska raka.

Erdengut, das, posvetno, zemeljsko blago, dobro.

Erdenhaft, adj., erdhaft, erdicht, erbig, po zemlji, zemljen, zemljat, zemlji podoben; erdenhafter Geruch, duh po zemlji.

Erdenhoffnung, die, posvetni up, posvetna nada.

Erdenniedrigkeit, die, posvetna nizkost, zniženost.

Erdenkbar, adj., izmišljiv, mogoč, kar si je moč izmisliti, misliti; er hat alles erdenklische, ima kar koli hoče; sich alle erdenklische Mühle geben, na vso moč prizadevati si.

Erdenken, v. a., izmisliti, zmisliti, izmišljeni, altsl. a. umisliti; f. a. Erdichten, Erinnern.

Erdenkind, das, zemlje sin, hči, človek.

Erdenklisch, f. Erdenkbar.

Erdenkloß, der, gruda, gruča (zemlje), greba; fig. ein Viensch, teleban, hrust.

Erdenkrieg, der, vojska, boj na zemlji.

Erdenkugel, die, f. Erdball.

446

Erdenkung.

Erdenkung, die, izmišljava, izmišljevanje, izmisl.lik.

Erdenlast, die, zemeljska butara, breme.

Erdenleben, das, f. Erdeleben.

Erdenleiden, das, terpljenje na tem svetu.

Erdennoth, die, nadloga tega sveta.

Erdenrund, das, f. Erdball.

Erdensoh, der, naročje zemlje.

Erdensohn, der, clovek, zemlje sin.

Erdensonne, die, solnce tega sveta, živ-
jenje.

Erdenstaub, der, zemlje prah.

Erdentag, der, dan življenja na zemlji.

Erdentand, der, posvetna nečimernost, po-
svetne reči.

Erdenthon, der, il, ilovica, glina, ilovača.

Erdentraun, der, časne sanje.

Erdenentstehungšlehr, i. Geogonic.

Erdenwaller, der, popotnik, potnik zemeljski.

Erdenwärts, adv., k zemlji, k tlam.

Erdenwerk, das, zemeljsko delo.

Erdenwonne, tie, posvetna radost, min-
ljivo, posvetno veselje.

Erdenephen, der, (Glechoma hederaceum), popenec. potlešni berslin, russ. hudra.

Erderschütterer, der, zemljotrese†, stre-
sovavec zemlje.

Erderbühung, die, gorovina.

Erderschütternd, adj., zemljotresin.

Erderschütterung, die, potres.

Erdeute, die, (Clula cunicularia). podzemelska sova, čuk (?).

Erdeutbar, adj., raztolmačljiv, tolmačljiv.

Erdeuten, v. a., razjasniti, raztolmačiti.
razložiti, razlagati.

Erdewanderschaft, die, popotvanje po
zemlji, na tem svetu.

Erdewendung, die, obernitev, obračanje.
zasuk, okret zemlje (okoli svoje osi).

Erdfahl, adj., sivkast kakor perst. per-
stenast. perstenaste barve.

Erdfall, der, das Verschen eines Theiles der
Überläufe, vsad, usad, vdar, udor, usadi-
na, rupa, jama, drie, podsed, predpadnja.

Erdfang, der, bei den Winzern, jame izko-
pane v vinogradih, da voda zemlje va-nje
znaša.

Erdfarbe, die, perstena barva, barva zem-
lje.

Erdfarbig, adj., perstene barve, perste-
nast.

Erdsaß, das, zakopani sod.

Erdseige, die, f. Erdnuß.

Erdferne, die, (Apogaeum), odzemnosť†,
največi dalja solnca ali lune od zemlje.

Erdseit, adj., uterjen v zemlji; f. a. Unbe-
weglich.

Erdseit, das, f. Erdharz.

Erdseuchte, die, vlažnost zemlje.

Erdseuer, das, das unterirdische, podzemelj-
ski ogenj; in der Feuerwerksfunkt, ogenj na
subem.

Erdsint, der, in St. činka, sonst činklica,
cinkelj.

Erdichten.

Erdfinsterniß, die, merknjenje solnca.

Erdfläche, die, poveršina, poveršje zemlje.

Erdflach, der, f. Bergflach.

Erdflucken, der, kos zemlje.

Erdflach, der, (Haltica oleracea), holba
(zelska).

Erdfrosch, der, rujava žaba.

Erdfurchte, die, f. Furchte.

Erdgalle, die, eine naße Stelle des Bodengreifen, nach Vert. mehkotnica; Kranzheit des Weinstockes von der Nähe, vodenica.

Erdgans, die, (Anas Tadorna), morska
raca.

Erdgeboren, f. Erdegeboren.

Erdgefahrte, die, plaz.

Erdgefildc, das, poljane.

Erdgestügel, das, ptiči na suhem, pozemeljski ptici.

Erdgegend, die, kraj zemlje.

Erdgeist, der, podzemelski duh.

Erdgelb, das, f. Zucker.

Erdgeruch, der, duh po zemlji.

Erdgeschlecht, das, zemeljski rod.

Erdgeschmack, der, okus, slast po zemlji.

Erdgeschöpf, das, pozemeljska stvar.

Erdgeschoss, das, stan pri tleh, pritlični
del hise, pritlesje†, pritliče†.

Erdgejet, das, zemeljska postava.

Erdgestalt, die, podoba, oblika zemlje.

Erdgetümmel, das, posvetni hrup, šum.

Erdgewächs, das, zemeljska rastlina.

Erdgewimmel, das, posvetno mergolenje,
vrenje.

Erdgrab, das, grob izkopan v zemlji.

Erdgran, adj., siv kakor zemlja.

Erdgrille, die, muren, murček; Erdwerre,
(Gryllotalpa), bramor, serb. mermak, mer-
mor, russ. medvedka; f. a. Werre.

Erdgrube, die, jama.

Erdgrün, das, zelena perst.

Erdgrund, der, in der Malerei, tla.

Erdgürtei, f. Erdstrich, Zone.

Erdhaft, f. Erdenhaft.

Erdhalbmesser, der, polomér, nach dem
Russ. polopreenik zemlje.

Erdhaltig, adj., persten. zemljen, zemelj-
nat. kar ima kaj zemlje v sebi.

Erdharz, das, zemeljska smola, poln. klej
ziemny.

Erdhase, f. Springer.

Erdhane, die, motika, auch altsl., gebräuchl.
matika: die schmale, rovnica ot. ravnica,
auch robnica.

Erdhanfen, der, homec, homček, gomila,
kup zemlje.

Erdhöhle, die, jama, rupa podzemelska.

Erdhopfen, der, hmelj.

Erdhühnen, das, hisna kača.

Erdhummel, f. Erdbiene.

Erdhütte, die, podzemeljska koča, serb. zemunica; f. a. Erdchütte.

Erdicht, adj., zemljast, perstenast.

Erdichten, v. a., izmišliti, izmišljati, izmi-
šljevati, zmišliti, (poln. zmyslić u. wymy-

Erdichtung.

slič); sich ruhm erdichten, durch das Dichten,
pripeti si slavo, po pesmih zadobiti.

Erdichtung, die, izmišljanje, zmišljava, iz-
mislik, serb. a. izmišljotina.

Erdienen, v. a., prislužiti, zaslužiti, služiti kaj; als Knecht, prihlapčevati si kaj; als Magd, prideklovati un.

Erdig, f. Erdenhaft.

Erdtafer, der, etwa krešič (Zal.).

Erdkarte, die, zemljokaz†, zemljovid†; f. a.
Landtarte.

Erdkeim, der, podzemeljska cima, kal.

Erdkloß, der, f. Erdenkloß; die Erdklöšelein
schlagen, kepe tolei, tleči, razbiti, poravnati,
popravljati, drobiti gruce.

Erdknuft, die, zemeljni razpok, razsed, pre-
pad, tokava, razsedina, brezden, brezdno.

Erdkobold, der, podzemeljski skrat.

Erdfohle, die, zemeljski ogel.

Erdkörper, der, zemlja (kakor nebno telo).

Erdtraut, das, f. Erdrauch.

Erdkrebs, der, f. Erdgrille.

Erdkreis, der, krog zemlje, nach dem Poln.
zemljokrog†, vesoljni svet. (altsl. v'selie-
naja, h. oizovpérh).

Erdkrokodil, das, Landkreftedil, neki ame-
rikanski kuščer, krokodil na suhem (ži-
vec).

Erdtrone, die, lapuh, konjsko kopito; f.
Huflattich).

Erdtröte, die, (Bufo cinereus), krastača.

Erdkugel, die, zemlja; f. Erdball.

Erdkugelkarte, die, zemljokrog†.

Erdkunde, die, zemljoznanstvo, znanje zem-
lje; f. a. Erdbeschreibung.

Erdkundig, adj., zemljoznan, zemljoznansk.

Erdfundige, die, zemljoznaneec.

Erdlage, die, Erdleß, lega persti, plast,
versta zemlje.

Erdleberkrant, das, (Lichen cinereus),
preplasti lišaj, jeternica.

Erdlinie, die, in der Malerfunst, čerta pri-
licnica, čerta pri tleh.

Erdloch, das, luknja, brezdno.

Erdlog, adj., brezzemljin; f. a. Körperlos.

Erdmühnen, das, skrat.

Erdmaß, die, podzemeljska reja, izriti čer-
vi, mercesi itd., kar svinje iz zemlje dobe;
f. das entgegengefeigte Holzmaßt.

Erdmaus, die, mis, kertica, voluhar.

Erdmensch, der, pozemeljski človek.

Erdmesser, der, zemljomér.

Erdmeßkunst, die, zemljomérstvo, zemljo-
mérje, geometria.

Erdmessung, die, mérjenje zemlje, zemljo-
mérstvo, zemljomérje.

Erdmilbe, die, zemeljski mol.

Erdmittelpunct, der, sredina, osredek
zemlje.

Erdmolch, der, pisani močerad.

Erdmoos, das, pozemeljski mah, mah po-
zemeljah.

Erdmöhre, die, koren.

Erdmorchel, der, smerček, mavroh*.

Erdnuten.

447

Erdmlicke, die, poljski komar.

Erdnähe, die, (Perigaeum), prizemnost†,
najmanjsi dalja solnca ali lune od zemlje,
russ. perigej.

Erdnaturbeschreibung, die, fizično ali
naravoslovno zemljopisje.

Erdnebel, der, nizka megla, ki so pase po
(pri) tleh.

Erdner, f. Erdbewohner.

Erdnuß, die, (Kathyrus tuberosus), pod-
zemeljski oreh.

Erdoberfläche, die, poveršina, poveršje
zemlje.

Erdochse, der, červ.

Erdöl, das, kamno olje.

Erdolchen, v. a., zaklati, prebosti, preba-
dati z bodalcem.

Erdonneru, v. n., zagermeti.

Erdorren, f. Verdorren.

Erdorseille, die, pozemeljska orsilija.

Erdpech, das, zemeljska smola.

Erdplatz, der, f. Parterre.

Erdpol, der, tečaj, pol zemlje, poln. biegun.

Erdpunkt, der, pika, mesto (na zemlji, s
kteriga se gleda).

Erdralle, die, zemeljska mlakužka.

Erdratte, die, poljska podgana, štakor.

Erdrand, der, (Fumaria), rosnica.

Erdränen, f. Erdrohen.

Erdränmer, der, bei Minirern, f. Krahe.

Erdranpe, die, gosenica.

Erdrechen, v. a., zasukati, zaverteti, za-
vertiti, odvertiti.

Erdreich, das, zemlja; f. Erde, Boden; ein
Reich, zemeljsko kraljestvo.

Erdreisten, sich, v. r., prederzniti se, derz-
niti (se); ne bati se, ne sramovati se;
russ. osmélit sja.

Erdreschen, v. a., primlatiti si; das Er-
droschene, pomlaček.

Erdritten, f. Abdriffen.

Erdrinde, die, skorja zemlje.

Erdringen, v. a., prisiliti, prinuditi, pri-
morati koga k čemu.

Erdriß, der, rega, razpoklina tal.

Erdrohen, v. a., izžugati, žugaje, z žuga-
njem, protenjem zadobiti.

Erdröhre, die, podzemeljska cev.

Erdrönen, c. a., zabobneti, zadoneti, za-
hrušiti.

Erdrose, die, bodeča neža. hodečevje.

Erdrosseln, c. a., zadaviti, zadavljati, da-
viti, zadušiti, dušiti, udaviti, udušiti, za-
dergniti, zadergovati, zagerčiti, zagušiti;
alle nach der Reihe erdrosseln, vse podaviti,
podušiti.

Erdrosselung, die, zadava, davljenje, du-
senje.

Erdrübe, die, zimska koleraba.

Erddrücken, v. a., streti, treti, zgnjesti,
zmlinčiti, zmečkati, mečkati, zdrusčiti;
ein Kind im Schlafe erdrücken, zaspati,
zadušiti (spé) otroka; es war zum Er-
drücken voll, bilo je ljudi, da se je vse
terlo.

448

Erdrücken.

Erdrücken, der, herdo, sleme, herbet, ertić
(nach Pot. eig. retić).

Erdrund, das, f. Erdenrund.

Erdsaß, der, vreča persti.

Erdsaft, f. Erdharz.

Erdsalz, das, zemeljna sol; f. Salpeter.

Erdsand, der, kopani pesek.

Erdsäure, die, zemeljna kislina.

Erdschabe, die, Stinſchabe, zemeljski mol.

Erdschaber, der, stergulja, grebljica.

Erdschau, die, ogled ograj ali jezov.

Erdschicht, die, f. Erdlage.

Erdschilddröte, die, želva, črepaha; f. Žižikdröte.

Erdschlange, die, poljska kača.

Erdschmid, der, f. Holzwurm.

Erdschnade, die, poljski, zemeljski komar.

Erdschnecke, die, poljski polž.

Erdschocke, die, f. Artischode.

Erdschole, die, kepa, gruda, gruča, gruba, gleba.

Erdschwalbe, die, bregulja.

Erdschwarz, das, zemeljsko černilo.

Erdschwefel, der, Bärlappen.

Erdschwein, das, f. Ameisenfresser.

Erdspalte, f. Erdriß.

Erdspelerling, der, poljski vrabee.

Erdspinne, die, pajk.

Erdspitze, die, f. Landspitze.

Erdstern, f. Mondkrant.

Erdstoß, der, potres, stres.

Erdstrich, der, Zone, pas zemlje; der heiße,
gemäßigte, kalte Erdstrich, topli, změrnotoplí,
merzli pas; Klíma, podnebje.

Erdstufe, Terrasse, f. Absatz.

Erdtafel, die, zemljokaz, zemljovid.

Erdtalg, f. Bergtalg.

Erdthal, das, zemlja.

Erdthier, das, zum Unterschiede vom Wasser-
thier, pozemeljska žival.

Erdulden, v. a., preterpeti, preterpevati,
terpeti, prebiti, prestati, prestajati, pre-
nesti, prenašati, russ. sterpét, snosit.

Erduldung, die, terpljenje.

Erdumfasser, der, osežnik, objemnik zemlje.

Erdummen, f. Verdummen.

Erdumſchiffer, der, Erdumſegler, der, f.
Weltumſegler.

Erdunkeln, v. n., potemneti, otemneti.

Erdursprung, der, izvir, začetek zemlje,
postanek iz zemlje.

Erdursten, v. n., užejati se; f. a. Ver-
dursten.

Erdvielfuß, der, poljski stonog.

Erdvolk, das, pozemeljsko ljudstvo.

Erdwall, der, nasip, sip iz zemlje.

Erdwärme, die, toplota zemlje.

Erdwärtš, adv., k zemlji, proti zemlji,
tlam.

Erdweide, die, (Salix repens), rakita, verha
pozemljusa.

Erdwerk, das, branilo iz same zemlje.

Erdwinkel, der, kot (neznan kje na zemlji).

Erdwoll, v. Erdgrille.

Erdwurm, der, glista, červ.

Erfahrung.

Erdzeisklein, das, (mus Noricus cittellus),
suslik, podlasica, tekunica.

Erdzirkel, der, zemeljski krog (n. p. rav-
nik, soravniki).

Erdzone, f. Erdstrich.

Erdzunge, die, jezik ali stegno, nach dem
Poln. klin zemlje, russ. kosa zemlji; f. a.
Landzunge; in einen Fluß, riga.

Erebuš, der, ereb; f. a. Unterwelt.

Ereiferu, fü, v. r., (auch v. a.), razser-
diti se, serditi se, vneti se, razneti se, nach
f. zahuditi se, hud postati; da ereifette er
fich, to ga je pogrelo, nad tem se je ugreł;
serb. užestiti se.

Ereignen, sich, v. e., prigoditi, zgoditi, do-
goditi, goditi se, nakretiti se, pripetiti se,
naklučiti se; wenn sich der Fall ereignet,
ako se priméri, ko bi se prigodilo.

Ereigniß, das, primerek, primérljej, pri-
godek, dogodek, naklučba, pripetilo, zgo-
da, zgod.

Ercilen, v. a., dohiteti, dohitovati, doiti,
dohajati, doseči, dosegati, doteči, zadeti,
zadevati, nach V. a. dostegniti, in U. K.
und russ. dostignut, altsl. dostignati; es
ereilte ihn Unglück, nesreča ga je zadela,
dosegla; die Nacht hat ihn ereilt, noć ga
je zajela.

Eremit, der, puščavnik, pušavnik; f. Ein-
fiedler.

Eremitage, f. Einfiedelci.

Ercben, v. a., podedovati, pridedovati, de-
dovati kaj za kom; f. Erben.

Erernten, v. a., nažeti; das Erernete, na-
žanjek.

Ersachen, f. Auffachen, Erregen.

Erfahren, v. a., übersfahren, povoziti, po-
važati; er hat sich ein kleines Vermögen er-
fabren, privozil, privozaril si je nekaj pre-
moženja; empfinden, občutiti, čutiti; pružen,
preskusiti, pretehtati; durch das Gefühl er-
fahren, otipati, osłatati; er hat Unglück, Aeth
erfahren, nestreca ga je zadela se mu je
zgodila, revo in nadlogo je skusil, je pre-
terpel, f. a. Erdulden, eine Menigkeit erfah-
ren, zvediti, zvedovati, soznati kaj od. za
kaj, dovediti se česa, slisati, čuti; er hat
in seinem Leben viel erfahren, verliko je sku-
sil na svetu; erfragen, zvediti za kaj, iz-
prašati, izpraševati kaj; viele Veränderun-
gen erfahren, večkrat prenarejen biti, mno-
gim prenaredbam, premembam podveržen
biti.

Erfahren, adj., (peritus), skušen, vajen,
preskušen, zveden, znajden. nach M. zve-
din, po skušnji znajden v čem; ein erfah-
rener Mensch, Empiriker, skušenec; er ist in
der Sache erfahren, v tem je zveden, znaj-
den, zurjen, na to je učen, tej reči vé
glas (cfr. altsl. véglas, peritus, véglas'n,
altböhm. véhlasny).

Erfahrenheit, die, skušenost, vajenost,
preskušenost, zvedenost, poln. biegłość.

Erfahrung, die, skušnja, skušenje. po-
skušnja, skusba; der Mensch lernt aus der

Erfahrungsgebrieff.

Erfahrung, skušnja človeka uči; in Erfahr-
rung bringen, zvediti, f. a. Erfahren; Er-
fahrungen machen, skusiti marsikaj (na
svetu); das weiß ich aus Erfahrung, to
vem iz skušnje, to sim sam skusil. sku-
šal; ein Mann von Erfahrung, skušen mož.

Erfahrungsgebrieff, der, zapopadek iz
skušnje.

Erfahrungsbeweis, der, dokaz iz skuš-
nje.

Erfahrungskunde, die, f. Empirie.

Erfahrungšloč, adj., brez skušnje, ne-
skušen.

Erfahrungsmäßig, adj., skušnji prime-
ren, po skušnji.

Erfahrungreich, adj., jako skušen, zve-
den, preskušen.

Erfallen, v. a., pasti na koga in ubiti ga;
v. r., pasti in ubiti se.

Erlassen, v. a., prijeti, prijemati, popasti,
popadati (koga za kaj); plößlich erlassen,
zgrabiti koga; einen Begriff, razumeti, za-
popasti, z umam doseči, objeti, russ. poni-
mati, serb. razabrati.

Erfechten, v. a., izbojevati, pribojevati, z
bojem, z orožjem, z mečem dobiti, dobivati,
privojskovati; einen Sieg, zmoči, premoči,
zmagati, premagati, russ. oderžati pobedu;
f. a. Erbctteln.

Erfechter, der, pribojevavec; eines Sieges,
zmagavec.

Erfeilen, v. a., napiliti, zapiliti.

Erfielchen, v. a., prigosti, priškripati (si
kruha).

Erfindbar, adj., znajdiljv.

Erfinden, v. a., neue Sachen, die noch nicht
da waren, iznajti, (nach dem Poln. iznaj-
dvati), izumiti, izmisliti, (altsl. izobrésti);
einen als seinen Feind ersinden, najti, spo-
nzym, da je kdo komu sovražnik.

Erfinder, der, iznajdec, iznajdnik.

Erfinderin, die, iznajdnica.

Erfinderisch, Erfindsam, adj., iznajden,
znajdilj, domiseln, ostrumen, bistre glave
 da more nove reči iznajti, izumiti, izmi-
 sliti).

Erfindsamkeit, die, znajdnost, znajdlij-
vost, domiselnost, ostroumnost, znajdenost,
poln. przemysłność.

Erfindung, die, iznajdba; das ist eine Er-
sfindung der Deutschen, to so iznajdli, izumili
Nemci.

Erfindungsgeist, f. Erfindsamkeit.

Erfindungreich, f. Erfinderisch.

Erfindungsvoll, adj., ves znajdiljv, ves
znajden, poln znajdnosti, znajdovit.

Erftischen, v. a., ujeti, nach Andern vjeti,
(altsl. keides), vloviti, loviti; po zvijači do-
biti kaj.

Erftammen, v. n., razplameniti se; f. Ent-
flammen.

Erflattern, v. a., priferfoleti, priferkrati,
priferleti do —.

Erſlehen, v. a., izprositi, primoledvati, z
živo prošnjo zadobiti; er läßt sich nicht er-

Erforschen.

449

ſtehen, ne da se preprositi, s prošnjami
ganiti, omečiti.

Erſlichten, v. a., prikerpati, izkerpati.

Erſliegen, v. n., doleteti, z letanjem doseči.

Erſliehen, v. a., v teku, begu doseči.

Erſließen, v. n., iziti, izhajati.

Erſloßen, adj., na svetlo dan, izdan.

Erſluchen, v. a., prikleti.

Erſorderlich, f. Erforderlich.

Erfodern, s. Erfordern.

Erforderniß, das, v. Erforderniß.

Erfolg, der, Folge, nasledek, posledek, na-
stopek, zgod, dogodek po kaki reči; Aus-
gang, izid, izhod, konec; guter Erfolg, das
Gedeißen, vspeh, pospeh; es hatte einen gu-
ten Erfolg, dobro se je izšlo (sešlo), auch
spešiti se, ročiti se.

Erfolgen, v. n., zgoditi se, dogoditi se,
goditi se (za čim). nastopiti, nastopati, na-
stati, serb. slediti; darauf muſte Armuth
erfolgen, iz tega, na to je moglo priti siro-
maštvo; oft bleibt es im Sloveniſchen un-
überseßt und wird durch das den Zustand od.
die Handlung, deren Eintritt es befagt, au-
drückende Zeitwort gegeben, z. B. die Zah-
lung erfolgt entweder am Orte des Verſpre-
chens oder auch uſſ., plačuje se ali na mestu,
kjer je bila obljuba dana, ali —.

Erfolglassung, die, izplačilo, izročitev.

Erfolglassungsgesuch, das, prošnja za
izročitev (n. p. kake pri sodnii hranjene
reči).

Erfolglos, adj., brez vspeha, brez dobri-
ga izida.

Erfolgreich, Erfolgvoll, adj., vspešin, sre-
cin, z dobrim izidam; das erfolgreiche Bor-
dringen des rechten Flügels bewirkte, uſſ.,
ker je desno krilo z vspeham, po sreči
napredovalo.

Erfoltern, v. a., izviti s terpinčenjem, iz-
mecati komu kaj.

Erforderlich, adj., potreben; erforderlich
fein, treba biti; erforderlichen Falls, ako bi
treba bilo, kadar bi treba bilo, ako je po-
treba, ko bi potreba tako nanesla.

Erfordern, v. a., treba biti, potreben biti,
potrebovati, zahtevati, imeti hoteti, tirjati;
das erfordert Zeit, k temu je treba časa;
die Umstände erforderern es, okoliščine, okoli-
sine so nanesle tako, da je treba; hiezu
wird viel Geld erfordert, k temu se potre-
buje, je potreba mnogo dnarjev; meine
Pflicht erfordert es, moja dolžnost hoče, isče,
isě, zahteva, veleva.

Erforderniß, das, Erforderung, die, Noth-
wendigkeit, potreba, potrebnost; nach Erfor-
derniß, po potrebi; Erforderniße der Hand-
lungsbücher, potrebne lastnosti, potrebnosti
kupčijskih bukev; nach Erforderniß der Um-
stande, po okoliščinah, okolišinah.

Erforschen, v. a., iskati, popraševati, opra-
ševati in najti ali zvediti, zvedovati; pru-
fen, preiskati, preiskovati, pretresti, pre-
tresati, pretehati, preskusiti, izpraševati,
pozvediti, pozvedovati, zaslediti, zasledovati,
izslediti, izsledovati.

29

450

Erforscher.

Erforscher, der, preiskovavec, spraševavec, zvedovavec.

Erforschung, die, preiskovanje, spraševanje, zvedovanje, pozvedba, izsledba.

Erfragen, v. a., izprašati, doprašati; ich konnte ihn nicht erfragen, nisim mogel zanj izprašati, popraševal sim po njem, pa nisim mogel zvediti za-nj.

Erfruchen, sich, v. r., prederzniti se, derzniti; er erfreudt sich, mir zu sagen, derzne, ne sramuje se, ne boji se, reči mi.

Erfreien, v. a., ein Gut, prisnubiti; vom Manne, priženiti; vom Weibe, primožiti.

Erfremden, v. n., poptujiti se, potujiti se.

Erfreuen, v. a., zveseliti, razveseliti, obveseliti, oveseliti, razveseliti koga, serb. obradovati; der Wein erfreut des Menschen Herz, vino razveseluje (človeku) sere; dein Wohlbefinden erfreut mich, vesel sim, dobro se mi zdi, da si zdrav; das hat ihn erfreut, to se mu je dobro zdelo; was das Auge erfreut, kar je očem dopadljivo, prijetno; erfreuen Sie mich mit ihrem Besuche, storite nam to veselje in obiščite, obišite nas; v. r., razveseliti se, oveseliti se, veseliti se; genießen, vzivati; er war hoch erfreut, moćno se je razveselil, ga je veselilo; f. a. Besitzen.

Erfreuend, Erfreulich, adj., vesel, prijeten. nach dem Serb. radosten; erfreuliche Neugkeiten, vesele novice; es ist mir erfreulich, veseli me.

Erfreulichkeit, die, veselost, radost.

Erfreung, die, veselje, razveselitev.

Erfreveln, v. a., z napčnimi ali hudobnimi deli zadobiti, zaslužiti.

Erfrieren, v. n., zmerzniti, zmerzovati; es sind drei Thiere erfroren (durch Frost getötet), troje živinčet je zmerznilo; von Pflanzen, der Mußbaum ist erfroren, oreh je uzebel, auch zmerznil; alle Mußbäume sind erfroren, vsi orehi so pozebli (da se bodo posušili); die Nase ist ihm erfreren, nos mu je ozebel; fülllos gemacht werden, sehr frieren, premreti, premirati; f. a. Abfrieren, Durchfrieren; was leicht erfiert, zmerzljiv, zmerzljivec.

Erfrieren, das, zmerznjenje, zmerzovanje, uzeba, pozeba.

Erfrischen, v. a., kühl machen, razhladiti, ohladiti, hladiti; ein wenig, pohladiti; erzucken, okrepčati, pokrepčati. krepčati, poverstiti, očverstiti, okrepiti, oživiti, oživljati; v. r., sich durch einen füllen Trunk erfrischen, s hladnim pitjem se okrepčati; etwas gem. auch podpreti se, podstaviti se n. p. s koscam kruha.

Erfrischend, adj., hladiven, krepčaven, okrepčaven.

Erfrischung, die, die Kühlung, razhlad, ohlad, hladilo; Erquickung, okrepčava, okrepčevanje, jed in pijača, s ktero se človek okrepča in odžeja; Erfrischungen, krepčavna jed, hladivni pitek, nach V. ohladnine.

Ergeben.

Erfroren, adj., zmerznjen; von Pflanzen, auch uzebel; von Frost beschädigt, ozebel; ein Erfroneber, zmerznjenec; den es gern friert, zmerzljivec, zmerzljak.

Erfruchten, v. a., priploditi, prirediti, pridelati.

Erfühlen, v. a., došlatati.

Erfüllen, v. a., f. Anfüllen; fig. dieser Geändere erfüllt seinen Geist, ta misel mu je obvzela, prevzela glavo; seine Zeit war noch nicht erfüllt, njegov čas se ni bil dopolnjen, se ni dotekel, se ni iztekel, izšel, zversil; deine Wünsche werden erfüllt, tvoje želje se zgodé, se spolnijo; mit Wohlgerüchen erfüllen, napolniti, napolnovati, navdati, navdajati; eine Bedingung erfüllen, spolniti, spolnovati; auf daß es erfüllt werde, da se dopolni, da se izide, zversi; serb. da se sbude (sbiti se); v. r., sich erfüllen, napolniti se, izpolniti se; waidm. nažreti se.

Erfüllung, die, spolnitev, dopolnitev, spolnjenje, spolnovanje, dopolnovanje; in Erfüllung gehen, zgoditi se, dopolniti od. spolniti se, iziti se, uresničiti se; mein Wunsch ging in Erfüllung, kar sim želel, sim dozelel, — to se je zgodilo, serb. što sam želio, naželio sam.

Erfüllungseid, der, dopolnitna, dopolnujaca prisega.

Erfüllungszeit, die, čas spolnitve.

Erfunkeln, v. n., zahlícati, zahlísatí, zahliskati se, zaiskriti se.

Ergänzen, v. a., dopolniti, dopolnovati, dostaviti, dodati, pridati in s tem napolniti; ausbessern, popraviti, popravljati; die Summe, dopolniti, napolniti, polniti; j. a. Ersehen.

Ergänzer, der, dostavljavec, dopolnovavec.

Ergänzung, die, dopolnitev, dopolnilo, dopolnovanje, dostavek, dodatek.

Ergänzungshand, der, dopolnitni, dodatni zvezek, dodatek.

Ergänzungsbeweis, der, dopolnitni dodaz.

Ergänzungsbogen, die, dodatna pola.

Ergänzungseid, j. Erfüllungseid.

Ergänzungsgeschworne, der, nastopni porotnik.

Ergänzungsgesch, das, dodana, dodatna postava.

Ergänzungsmannschaft, die, založni, dopolnitni vojsčaki, vojsaki, vojaki.

Ergänzungstrichter, der, nastopni, nadomestni sodnik.

Ergänzungswinkel, der, dopolnitni, dopolnujoči kot.

Ergänzungswörterbuch, das, dodani, dodatni besednjak.

Ergarnen, v. a., omrežiti, vjeti, vloviti, zaplesti koga v mreže.

Ergattern, v. a., izvohati, izslediti in vlovtiti.

Ergeben, v. a., podati, predati; das ergibt die Erfahrung, to uči, kaže, auch dě skušnja; v. r., sich, podati, podajati se, udati,

Ergeben.

Ergrimmen.

451

vdati se, udajati se, auch (nach dem Altsl., Russ. u. Serb.) predati, predajati se, podveči se; ergib dich, udaj se, serb. vež se, veži ruke; ergib dich nicht, ne daj se; sich in etwas ergeben, vdati se v kaj; sich einem ergeben, izročiti se komu; er hat sich dem Trunke ergeben, jel je pijančevati, podal se je na vino, vdal se je vinu, russ. datsja v pijanstvo; f. a. Weihen, Widmen, sich; sich ergeben, d. i. zutragen, zgoditi se, prigoditi se, goditi se, primériti se, pripetiti se, nakreniti se; hieraus ergibt sich, iz tega izhaja, teče, izvira, iz tega se vidi, se kaže, pokazuje, razodeva, odkriva; wie sich die Umstände ergeben werden, kakor kane.

Ergeben, adj., vdan, nach M. a. podan; ergebener Diener, ponižni, pohlevni, pokorni služabnik; ich danke ergebenst, hvala lepa (namreč Vam hodi); dem Trunke ergeben, pijančljiv, pijanee, pijanstvu podveržen, ki ga rad pije; es sein, pijančevati; ergeben sein, einer Neigung, auch streči, služiti čemu.

Ergebenheit, die, vdanost, ponižnost, podverženost.

Ergebniß, das, posledek, izid; Creigniß, dogodek; f. a. Erfolg, Creigniß.

Ergebung, die, udaja, vdaja, predaja, podaja, izrocitev; der Zustand, f. Ergebenheit.

Ergeken, f. Erdeisten.

Ergegnen, f. Entgegnen.

Ergehen, v. n., iziti, priti, hoditi na dan; es erging der Befehl, povelje je prišlo, je dano; ein Urtheil ergehen lassen, izreči sodbo; einen Befehl ergehen lassen, zapovedati, zapovedovati, dati, izdati, izdajati povelje; etwas über sich ergehen lassen, prenesti, prenasati, preterpeti, prestati voljno; geschehen, zgoditi, goditi se; v. i., es wird dir wohl, übel ergehen, dobra, huda bo s teboj, dobro, hudo se ti bo vedlo, godilo; v. a., bis zu Ende gehen, preiti, prehoditi; durch Gehen erwerben, prihoditi si, s hojo zaslužiti; v. r., sich ergehen, spazieren, spreiti se, sprehajati se, prehajati se, setati; sich in Beschreibungen ergehen, na široko povisovati.

Ergehungsplaß, der, sprehajališce, sprehajališe.

Ergeigen, v. a., prigosti si kaj.

Ergeizen, v. a., priskopariti si (n. p. dnarejv).

Ergelben, v. n., zrumeneti.

Ergebar, (nach Heins.), f. Ergößlich.

Ergezen, Ergeßlich, Ergeßlichkeit, f. Ergeßen uff.

Ergiebig, adj., zdaten, zdajaven, obil, obilen, ploden, hogat, hersen; das Getreide ist ergiebig, žito dobro plenja; ergiebiges Brot, spor kruh.

Ergiebigkeit, die, zdatnost, zdajavnost, obilnost, plodnost, rodovitnost; vom Getreide, plenj, hersnost.

Ergießen, v. a., izliti, zlijati, izlivati, zlijiti, zlivati, razliti, razlivati; sich ergießen, v. r., der Fluß ergießt sich in das Meer, voda se zliva, teče v morje; (russ. u. poln.

vpadat v more); f. a. Austreten; sich in Lobeserhebungen ergießen, na vse usta hvatiti koga; die Galle ergoß sich, žolč se je razlil.

Ergießung, die, zliv, izliv, razliv, izlivannje; i. a. Austritt.

Erglänzen, v. n., zablišcati, zablišati, zasijati, posijati, zasvetiti se, svetiti se, blišćati, blišati, lesketati se.

Erglimmen, v. n., zatleti, začeti tleti.

Erglühen, v. n., zažariti se, vžariti se, zagoreti; fig. vneti se, vžgati se, razpaliti se, razvneti se; v. a., razheliti (n. p. železo).

Ergözen, v. a., razveseliti, veseliti; v. r., veseliti se česa, nad čim; f. a. Erfreuen.

Ergöhend, Ergößlich, adj., razveseliven, ugoden, prijeten; f. a. Erfreulich.

Ergößlichkeit, die, ugodnost, prijetnost, radost; Robotergößlichkeit, razveselica pri tlaki.

Ergöhung, die, ugod, veselica, razveseljevanje, veselje.

Ergraben, v. a., prikopati si, kopaje ali s kopanjem zaslužiti, služiti (n. p. kruha).

Ergrämen, sich, v. r., eine Krankheit, do bolezní togotiti, ihtiti se, po togotenji ali ihti zboleti.

Ergrauen, v. n., osiviti, obeleti, zheleti (n. p. v. cesarski službi); der Tag ergraut, dani se; er ergraut, postara se; ergrautes Weib, nach Jarn. sivora.

Ergrausen, v. n., ich ergraushe, groza me je, me prime, prijema, zona me obhaja.

Ergreifen, v. a., popasti, popadati kaj, za kaj, prijeti, prijemati kaj, za kaj, zgrabiti, zasaciti (n. p. hudodelnika), ujeti, vloviti; in anderen slav. Mundarten, uhvatiti; einen bei der Hand ergreifen, prijeti za roko; einen auf frischer That, zateci, zalesti koga na samem Čanjí; Anigt ergrieff ihn, strah ga je obšel; ein Mittel ergreifen, lotiti se, polititi se, poprijeti, poprijemati se česa; den Weg Rechtens, pravdo začeti; denRECURS ergreifen, podati pritožbo, pritožiti se pred višji oblastjo; das Herz ergreifen, giniti, ganiti, stresti, omečiti serce, seči v serce; der Schmerz ergrieff nun die Hand, na to se je razbolela vsa roka; eine Gelegenheit, priložnosti se poprijeti, se deržati; die Waffen, za orožje zgrabiti, prijeti, prijemati; Jemandes Partei ergreifen, potegniti s kom, pristopiti, pridružiti se komu; die Flucht ergreifen, pobegniti, ubegniti, zbežati v tek, v beg se spustiti, spušćati, spušati se, začeti teći; Befiš ergreifen, posesti kaj, podse spraviti kaj; einen Zweig des Bauemes ergreifen (um sich daran zu halten), prijeti se za vejo; f. Erfassen.

Ergreifend, adj., ginljiv, v serce segajoč, živ.

Ergreifer, der, popadnik, zasačnik.

Ergreifslöhn, der, popadnina, zgrabnina.

Ergreijung, die, prijem, popad.

Ergrimmen, v. n., raztogotiti se, stogotiti se, togotiti se, razserditi se na moč,

29*

452

Ergröhern.

razsaditi se, razgnjevati se; er ist ganz er-
grimmt, vse po njem vre, polje od togote,
škriplje, togota ga lomi, je ves zelen od inte;
darüber ergrimmte er noch mehr, se hujsi
jeza ga zgрабi; v. a., razkačiti koga.

Ergröhern, f. Vergröhern.

Ergrübeln, v. a., izvertati, iztuhtati, iz-
modrovati kaj.

Ergründen, v. a., etwas, do dna priti, do-
sei, dosegati dno (do dna). izmeriti. me-
riti globino ali globokost, izgruntati*, do
konca priti, hoditi čemu; die Ursache ergrün-
den, iztuhtati, iznajti vzrok, priti do vzroka,
s premisljevanjem odkriti ga; das Weisen
Oetzes, zapopasti, zapopadati, z umam do-
segati bistvo Božje.

Ergründung, die, izsledba, odkritje kake
reci (po velikem premisljevanji).

Ergrünen, v. a., ozeleneti.

Ergucken, v. a., zagledati, zalukati; f. a.
Ersehen.

Erguß, der, razliv, izliv; f. a. Anßluß.

Erhaben, adj., zvišan, povzdignjen; erha-
nener Gedanke, visoka misel, nach andern
slav. Mundarten, vznesen, vznosin; der er-
habene Beruf, visoki, veličastni, dostojni
poklie; erhabene oder erhobene Arbeit (Re-
lief), zvišano, zbuknjeno, izbunkano delo,
russ. wy puklo; erhabene Denkungsart, viso-
komiselnost; hoch, visok, velik, velica-
sten, previsok, prevelik.

Erhabenheit, die, die erhabene Beschaffen-
heit eines Dinges, vzvišanost, visočava, vi-
šina, visočina, visava, vzvišenost, veličast-
nost, visokost, velikost, in andern flavischen
Dial., vznesenost; eine über die Überfläche
eines Dinges hervorragende Stelle, zvisek,
berdo, bunka, gerba, nach M. izmoljava;
cin Titel, f. Eminenz; etwas Hervorragen-
des, sterlina.

Erhaken, v. a., zasekati v —; s sekanjem
zaslužiti.

Erhadern, v. a., izpričkati kaj.

Erhalten, v. n., zadoneti, razlegati se, o-
damleti.

Erhalt, f. Empfang.

Erhaltbar, adj., pridobljiv, dobljiv, pri-
deržljiv, hranljiv.

Erhalten, v. a., das fallende Kind, die aus-
reißenden Pferde, uderžati, uderževati, der-
žati, ustaviti, ustavljati, oberžati, zader-
žati, ustanoviti; im Beife behalten, ober-
žati, ohraniti; im guten Stande, oberžati,
deržati v dobrem stanu, okovariti; das Les-
ben, ohraniti, resiti življenje; Gott erhalte
ihm, Bog ga varuj, hrani, čuvaj; das Wort
erhalten, f. Wort; eine zahlreiche Familie er-
halten, prerediti, rediti, preživiti, živiti,
hraniti; befemmen, dobiti, dobivati; ein Amt,
doseci službo; Salz erhält man aus —, sol se
dobiva iz —; ich erhielt einen Brief, prislo
mi je pismo, prejel sim pismo; Dylt über
den Winter erhalten, prihraniti sadje čez
zimo; dieses Dylt ist leicht zu erhalten, to
sadje se da ohraniti, se derži; den Sieg er-

Erheben.

halten, zmoči, premoči, zmagati; drei Häu-
fer wurden vom Feuer erhalten, tri hiše so
obvarovali, oteli ognja, so ostale cele od
ognja; eidlich erhalten, f. Beweisen; im Ge-
brauche des Rechts erhalten, varovati koga
v vživanji pravice; in Ehren, ohraniti ko-
mu čast; v. r., sich erhalten an einem Aſſe,
obderžati se. obviseti na veji; sich auf
den Beinen erhalten, ostati, stati na nogah,
po konci; sich gesund erhalten, ostati zdrav,
zdravje ohraniti; sich setßt erhalten, sam se
hraniti, živiti; dieses Abt erhät sich nicht
lange, to sadje se ne derži.

Erhaltenswerth, -würdig, adj., vreden,
da se isče, isše; da se ohrani.

Erhalter, der, ohranivec, obderževavec,
vzderževavec. čuvavec.

Erhalterin, die, ohranivka, vzderževavka.

Erhaltung, die, ohranitev, varovanje, ob-
varovanje, uderžba, zaderžba, vzderžba,
vzderževanje; Empfang, prejem.

Erhaltungskosten, pl., stroški zderžanja,
obderžni, vzderžni stroški.

Erhaltungswerth, der, vzderžna vred-
nost.

Erhämmern, v. a., prikovati si (n. p. kru-
ha); das Eisen erhämmern, kovati železo.

Erhandeln, v. a., durch Kaufen in sein Bis-
genthum befommen, kupiti, kupovati; er hat
sich ein großes Vermögen erhandelt, lepo pre-
možen si je prikupčeval; einen Gilden
erhandeln, priteržiti; f. a. Abdingen.

Erhängen, v. a., u. r., ohesiti, obešati
koga, se.

Erharren, v. a., čakati, pričakovati koga,
česa.

Erharfschen, v. n., okreniti se; f. a. Harſch.

Erharten, v. n., sterditi se, sterjevati se,
poterditi se, zakerkniti se, skerkniti, okre-
niti (russ. okrepnut).

Erhärten, v. a., uterditi, sterditi, sterje-
vati kaj, fig. priterditi, doterditi, terditi kaj,
dokazati, dokazovati.

Erhaschen, v. a., (auch nach V.) uhapiti,
uhapniti, ujeti, vjeti, vloviti. serb. u russ.
uhvatiti, hvatiti; — zagrabiti. popasti kaj.
hlastniti, zagnati se na kaj.

Erhauen, v. a., razsekati, sekati; umhauen,
obsekati, obsekovati; todt hauen, posekati,
sich etwas erhauen, s sekanjem zaslužiti,
prisekati si.

Erheben, v. a., povzdigniti, vzdigniti, po-
vzdigovati, vzdigovati, auch dvigniti, dvigati;
erhoben, vzdignjen, zvišan; die Hände gegen
Himmel erheben, povzdigniti roke proti ne-
bu; senkrecht in die Höhe, povzdigniti, po-
vzdigovati; die Augen erheben, spregledati,
pogledati kviško; die Stimme erheben, spre-
govoriti, oglasiti se; Klage erheben, poto-
žiti se, tožiti zoper —; hochſchlagen, rüh-
men, veličati, povzdigniti, povzdigovati, čis-
lati, hvaliti, slaviti, prehvaliti; meine Seele
erhebt den Herrn, duša moja veliča, pove-
ličuje, slavi Gospoda; ein wenig erheben, pri-
vzdigniti, privzdigovati kaj; Kärm erheben,

Erheblich.

Erholen.

453

hrup zagnati; Geschrei erheben, vek, glas
zagnati; oder bloß durch das perfective Zeit-
wort, zaundrati, zatuliti, zakričati, zavpiti,
zavekati; ein Gelächter erheben, smeh za-
gnati, zasmejati se, zakrohotati se; Protest
erheben, napraviti, vzdigniti (menjični) pro-
test; Geld erheben, vzdigniti, potegniti dnar
(iz kake kase); Steuern erheben, j. Ein-
heben; seine Gedanken zu Gott erheben, po-
vzdigniti, oberniti svoje misli k Bogu; zu
hohen Würden, povišati, povzdigniti na vi-
soko stopnjo; in den Nabelstand erheben, po-
vzdigniti med žlahtnike, požlahtniti; aus-
mitteln, pozvediti, pozvedovati, iskati in iz-
najti; eine Rente zum Kapital, preeberniti
prihodek v kapital; eine Abschrift erheben,
vzeti, jemati prepisek; Ansprüche erheben,
oglasiti se s svojim tirjanjem; das Hau-
werk erheben, pravico do rokedelstva pono-
viti; sich erheben, v. r., vzdigniti, vzdigo-
vati se; ausftehen, vstati, vstajati; es erhebt
sich dort ein Berg, tam stoji, tam je, kupi
gora; sich über Andere erheben, povzdigniti,
povzdigovati se nad. čez druge, znašati se,
prevzetovati, prevzeti se; es erhebt sich ein
Wind, vstane, vzdigne se, začne veter; es
erhöht sich ein Streit, preip se je vnel, za-
čel; sich wider Jemand erheben, vzdigniti
se. vstati zoper koga, spreti se zoper ko-
ga; sich verstücken, der König hat sich in die
Hauptstadt erhoben, kralj se je podal v po-
glavitno mesto; von dem Schiffe erheben, priti
na visoko (globoko) morje.

Erheblich, adj., pomenljiv, znamenit, va-
žen. imeniten, čislaven, spomina vreden,
velik.

Erheblichkeit, die, pomenljivost, važnost,
imenitost, znamenitost, velikost; die Sache
ist von keiner Erheblichkeit, to je mala, ne-
znana reč.

Erhebung, die, vzdig, vzdigovanje, povzdig-
povzdigovanje, vzviševanje, povisek; die Er-
hebung einer Klage, podaja, začetek tožbe;
Erhebung eines Umstands, pozvedba, pozve-
dovanje, izsledovanje, preiskovanje; Erhe-
bungen machen, prægen, pozvedovati, pre-
iskovati; der staniischen Daten, nahira; einer
Abschrift, vzetje, jemanje prepisa; f. a. Ein-
hebung.

Erhebungevollmacht, die, pooblastilo, kje
dnar potegniti, vzdigniti.

Erheirathen, v. a., vom Manne, priženiti;
vom Weibe, primožiti.

Erheischen, f. Erfsordern.

Erheitern, v. a., zjasniti, ujasniti, vjasniti,
razjasniti, razjasnovati, razvedriti, zvedriti,
vedriti, razveseliti, razveseljevati; sich er-
heitern, v. r., razveseliti se, razvedriti čelo;
sich ein wenig erheitern, poveseliti se; vom
Himmel, ujasniti se.

Erheiterung, die, razjasnitev, razjasnova-
nje, razveselitev, razveseljevanje.

Erheizbar, adj., ein erheizbares Zimmer,
izba ali soba, ki se lahko zgreva, razgreva.

Erheizen, v. a., das Zimmer, razgreti, zgreti,

razgrevati; den Djen, razkuriti, razpaliti,
razbeliti.

Erhellen, v. a., razsvetliti, razsvetlovati,
osvetiti, razsvetiti, razjasniti; den Zucker,
razbistriti; v. n., svetiti se; daraus erhelet,
iz tega se vidi, iz tega se jasno kaže ali
razodeva, iz tega je slednjimu ocitno.

Erhenken, v. a., sich, v. r., obesiti, obe-
šati koga, se.

Erherben, v. n., zgreneti, grenek, gorjup
biti; v. a., zgorjupiti, ugreniti, zgreniti,
greniti; v. r., jeziti se, jaditi se, čemčr
biti.

Erhezen, v. a., pridražiti si, prigoniti si,
n. p. zajea, z draženjem dobiti, ubiti.

Erhehchen, v. a., prihliniti, izhiniti si
s hinavšcino, hinavšino zadobiti; erheucht,
hinavsk, hlimben, lažnjiv, serb. pretvoran,
licemeran.

Erheulen, v. a., prituliti (kaj); v. n., za-
tuliti.

Erhezen, v. a., pricoprati*, pričarati kaj.

Erhißen, v. a., das Eifen, razbeliti, razpa-
liti; die Sonne erhiß die Erde, solnce greje,
razgreva, zgreva, pari zemljo; der Weiß
erhißt mich, vino mi dela vročino, od vina
mi je vroče; das Blut ist mir erhißt, kri
se mi je sogrela; nach V. prevročiniti (?)
nach M. razvočiti (?); v. r., sich erhißen,
ugreti, vgreti se, vneti se, spariti se.

Erhißend, adj., razgrevajoč.

Erhißt, adj., vroč, vget, pregret, razpa-
ljen, razbeljen, vnet, vžgan; auf etwas er-
hißt sein, za kaj goreti, volk biti na kaj,
vroč biti; f. a. Erpicht; erhigte Einbildung-
schaft, vrela, razbeljena, razvneta domišljija;
er sprach sehr erhißt, serdito, plamenito je go-
voril, vse je gorelo, kipelo v njem, ko je
rekel; razbelil se je v govorjenji.

Erhißung, die, razgrevanje, pregretje, raz-
gretje, razpal.

Erhohen, f. Erhaben.

Erhoffen, v. u., upati kaj, nadjati se česa,
dočakati kaj.

Erhöhen, v. a., povišati, poviševati, zvi-
šati, zviševati, visati, poviksati; leben, pre-
hvaliti, hvaliti, povelicati, povelicevati, ve-
ličati; vermehren, pomnožiti, pomnoževati,
množiti; ein Haus erhöhen, f. Erheben; eine
Steuer, povišati; eine Farbe, delati svet-
lejši; den Gehalt, auch poboljšati plačo, po-
praviti jo; das erhöhte seinen Muth, to mu
je serece vzdignilo, to ga je storilo serč-
nejsiga; v. r., sich erhöhen, povzdigovati se;
f. a. Erheben, sich.

Erhöhung, die, povišba, povelicevanje, po-
viševanje, pomnožba, pomnoževanje; f. a.
Anföhe.

Erhöhungsfähig, adj., zvišaven, kar se
more povišati.

Erholen, v. a., f. Einholen, Erwähnen;
aus den Gütern die Befriedigung erholen,
iskati plačila, vzeti ga iz posestev; sich er-
holen, v. r., neue Kräfte bekommen, von ei-
ner Krauthkeit, okrevati, oživeti, skolehati

454

Erholung.

se, opomoči, opomagati si, ukrepiti se, k
sebi priti, k moči priti, popraviti se, po-
pravljati se; f. a. Genesen; serb. oporaviti
se; Athem holen, aušruhen, oddahniti se,
počiti, opočiti se, počivati; sich an Seman-
den, an einer Sache erholen, iskati odskod-
be, povračila škode pri kom; sich bei Ze-
manden Maths erholen, s kom posvetovati
se, koga za svet vorasati; lange konnte er
sich von dem Schreck nicht erholen, dolgo
časa ni mogel priti k sebi od strahu.

Erholung, die, oddih, odpočitek, počitje;
seine Erholung ist ...; s tem se razveseljuje,
s tem si svoje telesne moči popravlja, po-
krepčava; f. a. Zerstreuung; seine Erholung
wider Jemand fuchen, iskati povračila, od-
škodbe pri kom.

Erholungskunde, die, odpočitna, počitna
ura, ura počitka, za počitek namenjena.

Erhoren, v. a., zaslišati, s prisluše-
nerhchen, prinasluškovati (Kobe).

Erhören, v. a., f. Hören; Einen hören,
uslišati koga, dovoliti prošnjo; das ist nicht
erhöret, to je neslišano, tega ni bilo nik-
dar; er hat seine Bitte nicht erhöret, s. Ab-
schlagen.

Erhölich, adj., uslišljiv.

Erhörung, die, uslišba, uslišanje.

Erhungern, v. n., ogladneti. lačen biti,
gem. postati; lakote umreti, umirati, stra-
dati, gabati.

Erhüpfen, v. a., (das nahe Dorf), priskak-
jati do (n. p. bližnje vasi).

Erhüten, v. a., privarovati, varovati.

Erinnerer, der, spomnivec, opomnik, opo-
minjavec.

Erinnerlich, adj., mir ist noch Alles wohl
erinnerlich, vse še dobro pommim, pametim,
pred očmi vidse, spominjam se še vsega.

Erinnern, v. a., spomniti, spominjati, opom-
niti, opominjati koga, česa (na kaj); et-
was erinnern, spominjati kaj, v misel vzeti,
jemati kaj, omeniti, omenjati kaj; einen
Schuldner, tirjati dolžnika; bekannt geben,
naznaniti, naznanjati; v. r., sich erinneru
einer Sache, kaj pomniti, pametovati, pa-
metiti, spomniti se, spominjati se česa, v mi-
sel priti, hoditi komu; dantbar erinnern,
pomniti s hvaležnostjo; ich erinnere mich
teiner Wohlthaten, pommim tvoje dobrote do
mene; ich erinnere mich der Sache gar wohl,
to prav dobro pommim; ježt erinnere ich mich
meines Versprechen, zdaj se spomnim svoje
obljube, (d. i. sim se spolnil; — es ist wohl
zu merken, daß die Verba perfectiva in der
Form oder Gestalt des Praesens die Bedeu-
tung des Perfect. v. Fut. haben, z. B. zdaj
pridem še enkrat k tebi in te zadnjikrat
povabim, heißt eigent, ich bin gefommen ic,
kadar pridem, se napravi z menoj, wenn ich
gekommen sein werte, ic. Pot.); auch do-
misliiti se česa; sviel ich mich erinnere, kar,
kolikor pametvam, kar pommim; sich immer
einer Sache erinnern, vedno mi je v mislih,
serb. auch setiti, secati se, (in Unterfr-

Erkaufte.

setiti se); soweit ich mich erinnere, odkar
od. kar pommim. (altsl. vs.'pominati u. auch
s'poménati, russ. vspomnit).

Erinnern, das, seines Wissens und Erinnerns,
kolikor ve in pommii (ali pameti, pametuje).

Erinnerung, die, spomin, pomnjenje, pa-
metovanje; Ermahnung, opomin, opomemba,
opomena, opominek, opomnja, opominjanje;
Warung, svarilo; das Mittel uns an etwas
zu erinnern, spomin, opominek; einem eine
Erinnerung geben, dati komu kaj za spo-
min, v spomin; zur Erinnerung an dich, v
tvoj spomin; in Erinnerung bringen, spom-
niti, spominjati; f. Erinnern; Anmer-
tung, opomba, pristavek, opazka, nach V.
pomnja.

Erinnerungsbuch, das, spominska knjiga.

Erinnerungsloß, adj. brez spomina, po-
zabljiv.

Erinnerungsmahl, das, gostovanje v spo-
min.

Erinnerungsschreiben, das, pisemni opo-
min.

Erinnerungsvermögen, das, Erinne-
rungskraft, die, nach V. pomnjivost; f. a.
Gedächtniß.

Erinnerungszeichen, das, opominek.

Erié, die, svada, erida.

Erjachtern, v. a., sich Hunger, plaziti se
okoli in ogladneti.

Erjagen, v. a., vjeti, vloviti, loviti; f. a.
Einholen.

Erjahren, v. a., (usucapere); f. a. Erſißen.

Erjubeln, v. n., zavriskati, zaukati; v. a.,
privriskati, priukati si (n. p. bolezen).

Erkalten, v. n., ohladiti, shladiti se, hla-
diti se; Speisen erfalten lassen, pohladiti,
hladiti jed, nach V. omerzniti; sein Eifer ist
erfaltet, unesel se je. uznal se je. popustil
je, odjenjal je; f. a. ſterben.

Erkälten, v. a., zmraziti, premraziti; sich,
v. r., premraziti se, premrazovati se, pre-
zebsti, prezebati.

Ertätung, die, premrazenje, premrazek;
sich eine Erkältung zutießen, premraziti se.

Erkämpfen, v. a., priboriti, pribojevati,
privojskovati, izvojskovati. z orožjem pri-
dobiti, pridobivati; den Sieg erkämpfen, pre-
mocí, premagati v hoji.

Erkämpfung, die, pribojevanje, priborjenje,
privojskovanje, pridobljenje z vojsko, z
orožjem.

Erkapern, v. a., vloviti (sovražno barko).

Erkargen, v. a., priskopariti, po skoposti,
po stiskanji pridobiti.

Erkaufen, v. a., kaufen, kupiti, kupovati;
alle Hanter einer Masse erkaufen, pokupiti
vse hise; tokaufen, odkupiti, odkupovati,
odrešiti, resiti; Zeugen, Leh, Lohredner, pod-
kupiti, podkupovati, podmititi; erkaufster
Vördor, najet morivec.

Erkäufer, der, podkupec, podkupnik.

Erkäuflich, adj., podkupljiv, podmitljiv.

Erkaufte, der, podkupljenee; der Losgetaute,
odkupljenee, odrešenee.

Erkaufung.

Erkaufung, die, odkup, podkup.

Erkennbar, adv., nach V. spoznaven, nach M. spoznanljiv; das ist erkennbar, to se da spoznati; mit den Augen erkennbar, razložljiv, vidin, serb. poznatan.

Erkennbarkeit, die, spoznavnost, razložljivost, vidnost.

Erkennen, v. a., spoznati, spoznavati, poznati; an der Stimme (oder sonst an einem Zeichen) erkennen, spoznati, poznati po glasu (ali po kakem drugem znamnji); unterscheiden, z. B. in einer gewissen Enfernung erkennen, razložiti; einen Freund erkennst du in der Noth, prijatel se spozna v potrebi; den Freund lernt man kennen, se spoznava; sein Unrecht erkennen, spoznati svojo krivico; s. a. Anerkennen; über etwas erkennen, razsoditi, soditi kaj, vielleicht auch (nach dem Poln.) razpoznati, razpoznavati; das Gericht hat ihn für schuldig erkannt, sodnija je izrekla, je razsodila, je našla, da je kriv; bibl., fleichtlich erkennen, s. Beiwohnen; gegen Einen auf Gefängnißsrafe erkennen, obsoditi koga v ječo; mit Dank erkennen, hvaležen biti za kaj; ich erfenne dich für meinen Freund, svojiga prijatla te spoznam; erkenne dich, wer du bist, spoznaj se, kdo da si; erkennende Behörde, razsodna, razpoznavna† oblast; er gab sich ihm zu erkennen, pokazal se mu je, odkril, razodel se mu je, povedal mu je, kdo da je.

Erkenner, der, spoznovavec, jur. sodnik.

Erkenntlich, adj., f. Erkennbar; dankbar, hvaležen, zahvalen, hvaležljiv.

Erkenntlichkeit, die, f. Erkennbarkeit; Dankbarkeit, zahvalnost, hvaležnost.

Erkenntniß, die, spoznanje, spoznatev, spoznava; eine klare Erkenntniß, jasno znanje; der Baum der Erkenntniß, drevo spoznaja; zur Erkenntniß kommen, zavediti se, k pameti priti, spoznati se; zur Erkenntniß jemanden bringen, na pravo pot pripeljati, peljati; eine gerichtliche Erkenntniß, razsodba, sklep, sodba, nach dem Poln. razpoznava; f. a. Anerkennung.

Erkenntnißbegierig, adj., znanja, spoznanja željin.

Erkenntnißgericht, das, razsodna, razpoznavna† sodnija.

Erkenntnißgrund, der, podstava, izvirek spoznanja, poznanja.

Erkenntnißkraft, die, spoznava, zmožnost, moč spoznanja, spoznavnost†.

Erkenntnißkreiß, der, obsežek znanja.

Erkenntnißquelle, die, vir, začetek znanja.

Erkenntnißvermögen, das, poznavnost, poznanje.

Erkennungswort, das, gësłoł.

Erkenungszeichen, das, raznamek‡.

Erker, der, tin, pomoli pl. (in Kronan), balkon*, (poln. wypust=izpust, wystep=iztop).

Erkiesen, v. a., izvoliti, voliti, izbrati, izbirati, odbrati, odbirati; s. a. Auseriesen.

Erklungen.

455

Erklaftern, v. a., obseči, obsegati (in dem zmeriti).

Erklagen, v. a., iztožiti, izpravdati, pripravdati.

Erklammern, v. a., etwas, poprijeti, prijeti. prijemati se za kaj, popasti za kaj, okleniti, oklepati se česa, oprijeti, oprijemati se česa.

Erklärbar, adj., razložljiv, razložljiv, razjasnjiv, raztolmačljiv, kar se dá ali more razjasniti, razložiti.

Erklären, v. a., eine Stelle, ein Geheimniß, ein Wort, eine Sache, razjasniti, razjasnovati, zjasniti, razložiti, razlagati, razkladati, razbistriti, bistriti, raztolmačiti, tolmačiti; ein Gesetz, razkladati, razjasnovati postavo; seinen Willen erklären, izreci, govoriti, razodeti. razodevati, povedati svojo voljo; jemanden zum Bürgermeister erklären, imenovati, postaviti. izvoliti ga župana; er ward für schuldig erklärt, izrekli so, razsodili so, da je kriv, razglasili so ga (za) kriviga; zum Erben erklären, s. Einsetzen; in die Acht erklären, thun, f. Acht; Krieg erklären, napovedati, napovedovati komu vojsko; Waren erklären, napovedati, povedati blago; er erklärte vor Allen, rekel je, povedal je, governoril je vpričo vsih, da —; v. r., sich erklären, svojo misel povedati, svoje misli na znanje dati, dajati, svoje misli odkriti, odkrivati, izreci, serb. očitovati se; f. a. Anerfern, sich; sich für, wider etwas, oglasiti se za kaj, zoper kaj; die Stände erklärten sich für den Königsohn, stanovi so potegnili s kraljevićem; erklärte Cich deutlicher, povejte jasneje, kaj da mislite.

Erklärer, der, razlagavec, tolmačnik.

Erklärlich, f. Erklärbar.

Erklärart, part., f. Erklären; ein erklärter Feind, očitin sovražnik.

Erklärung, die, razjasnilo, pojasnilo, razjasnovanje, razložba, razlaganje, razlaga, razklada, razkladanje, tolmačenje; diese Worte bedürfen einer genanern Erklärung, te besede je treba bolj na tanko razložiti, pozjasniti; Neußerung, izrek, razglas, serb. očitovanje.

Erklärungsart, die, razlaga, način razkladanja.

Erklärungsklunft, f. Hermeneutik.

Erklatschen, v. n., zaploskati.

Erklecken, v. n., hinreichen, zadostin biti, zadostiti, skezati. zaleči, nach M. seči; f. a. Anšreichen; koristiti, vreči.

Erklecklich, adj., zadostin, dovoljin; beträchtlich, znamenit, obilen; adv., dovelj, zadost, obilo, precej, lepo reč; erklecklich sein, f. Erklecken.

Erklettern, v. a., priplezati, doplezati (do verh drevesa).

Erklimmen, v. a., eine Höhe, splaziti se, popeti, popenjati se na višavo, priplezati.

Erklingeln, v. n., zažvenkljati.

Erklingen, v. n., razglasiti se, razglašati se, zazvoniti, zazvenčeti, zažvenkniti, za-

156

Erklirren.

žvenkati; widerhallen, odmevati se, razlegati se.

Erklirren, v. n., zarozljati.

Erklopfen, v. a., izterkati, iztepstci, iztolči, iztleči, razterkati, raztolči, raztleči (n. p. oreh); j. a. Aufklopfen.

Erklügeln, v. a., izmodrovati, izmodrijaniti kaj.

Erknacken, f. Aufknacken.

Erknallen, v. n., zadoneti, póčiti.

Erknarren, v. a., zaškripati, škripniti.

Erknanfern, v. a., priskopariti si kaj.

Erknickern, f. Erknausfern.

Erkuirischen, v. n., zaškripati, močno škripati z zobmi.

Erkunurren, v. n., zarenčati; v. a., prirenčati si.

Erkobern, v. n., in der Bienenzucht, k sebi priti, opomoči si (se) na živalih.

Erkochen, v. a., skuhati (do mehkiga), prikuhati, prikuhariti.

Erködern, v. a., z nastavo ali vado vjeti, dobiti.

Erkoren, adj., izvoljen, izbran, odbran.

Erkosen, v. a., s poljubovanjem, dragovajnjem dobiti; f. a. Erbuhlen; v. r., ljubiti se. dragovati se.

Erkrachen, v. n., počiti, zahrumeti, zahrušati, zahrušeti, treščiti, trešiti.

Erkrächzen, v. n., zakrokati.

Erkrallen, v. a., s kremplji zgrabiti, popasti.

Erkramen, v. a., prikupčevati, prikramariti* kaj.

Erkrämpeln, v. a., prigrebenati, prigredasati (si živež).

Erkränkeln, v. n., zbolehniti, (nekaj) oboleti, zahirati, začeti hirati.

Erkranken, v. n., zboleti. oboleti. (obolevati), obetežiti, serb. a. razboleti se, zanemoči; sie find alle nach einander erfranft, vsi so poboleli drug za drugim; waidm. onemoči, onemagati (od ostreljene divjačine).

Erkrankung, die, zholenje, obolenje, obolja†;

selt feiner Erkrankung, odkar je (bil) zholenl.

Erkraken, v. a., pripraskati, pritergati, zgrebsti; f. a. Erknausfern.

Erkreischen, v. a., prikričati, privekati, dokričati.

Erkriichen, v. a., spodlesti, spodlezovati, s prilizovanjem dobiti, dobitivati.

Erkriegen, v. a., dobiti, dobitivati, prejeti, prejemati, zadobiti, zadobivati; durch Krieg, privojskovati.

Erkriželn, v. a., pričečati (si kruha).

Erkrummen, v. n., skriviti se, ukriviti, kriviti se, skerčiti se, skrivčenati se.

Erkrümmen, v. a., skriviti, nakriviti, kriвити.

Erkühlen, v. n., ohladiti, shladiti se; v. a., ohladiti, prehladiti, razhladiti, hladiti; f. a. Erkälten.

Erkühnen, fuch, v. r., prederzniti se, derzniti (se), upati si, (russ.) osmeliti se.

Erkümtern, v. a., pristradati, skup spraviti pritergovaje si od ust.

Erlaffen.

Erkunden, Erkundigen, v. a., recognoscirenn, ogledovati, nach V. izznavati, oznavati; v. r., jich nach etwas, pozvedovati, izvedovoti kaj, popraševati, vprašati po kom ali čem. zastran česa; sich um das Befinden erfindigen, vprašati koga za zdravje; sich bei jemanden, poprašati. vprašati koga zastran česa.

Erkundigung, die, pozvedba, poprašba, popraševanje; Erkundigungen einholen, einziehen, popraševati, razprasevati, opraševati (okoli pri ljudeh).

Erkundigungsweise, adv., pozvedovaje, popraševaje.

Erkundsschaften, v. a., po popraševanji ali ogledovanji zvediti.

Erkünsteln, v. a., zumiti, zmodrijaniti, zmojstriti; Traurigkeit erkünsteln, delati se žalostniga (nach Andern delati se žalosten).

Erkünftelt, adj., narejen, shlinjen, nentatoren, nepristen, podveržen. serb. pretvoran, russ. poddelannyj.

Erknuppeln, v. a., prirufijaniti, po sovodstvu dobiti.

Erlaben, f. Laben.

Erlachen, v. a., prismejati, s smeham dobiti.

Erlag, der, vložba, vlog, polog; f. a. Dapositum; nach Erag von fünf Ducaten, vloživi pet eekinov.

Erlagsanbringen, Eragsgesuch, das, prošnja zastran vložbe.

Erlagsgebühr, die, vložnina.

Erlagsgegenstand, der, vložek, položek.

Erlagschein, der, vložni list.

Erlagstag, der, dan vložbe, vloževanje.

Erlahmen, v. n., ohrometi, (anch russ); an den Fischen, osantati, okruljeveti, santav, kruljev biti. fig. onemoči, onemagati, onemagati.

Erlangen, v. a., doseči, dosegati, dobiti, zadobiti, zadobivati; durch Bitten erlangen, izprositi, sprositi kaj; seinen Zweck, namen doseči; Auhm erlangen, poslaviti se, f. a. Erreichen; in Unterfr. u. serb. auch stigniti, steči.

Erlängen, Erlängern, f. Verlängern.

Erlänglich, adj., dosežin, dohljiv.

Erlangung, die, dobitev, dosega, dosežba; vermittelt einer Bitte, izprošnja.

Erlängungsgebühr, die, podaljšnina.

Erlaß, der, Nachlassung, odpust, odpustek, popust; der Erlaß einer Hefstelle, razpis, ukaz; der Erlaß einer Verordnung, izdatbata† ukaza.

Erlaffen, v. a., einen Befehl, ein Schreiben, dati, dajati, izdati, izdajati povelje, pismo; odpraviti pismo do koga, pisati komu; jemanden eine Pflicht, oprostiti, osvoboditi, odvezati, odvezovati koga dolžnosti; einem die Schulb, die Sunden, odpustiti, odpuscati. odpušati komu kaj; nachschen, auch spregledati, spregledovati komu kaj. prizanesti; Aufrufe erlassen, razposlati, razposiljati povabila, razglase; in Gemäßheit des erlassenen Befehles, po danem povelji.

Erlaßbrief.

Erlaßbrief, der, odpustno pismo.

Erlaßgeld, das, odpustnina.

Erlaßjahr, das, sveto, odpustno leto.

Erlaßlich, Erlaßlich, adj., odpustljiv; erläßliche Sünde, odpustljivi, mali greh.

Erlaßrecht, das, pravica odpušćanja, odpušanja od. pravica odpušćati, odpušati, prizanašati, spregledovati, odpustna pravica.

Erlaßschein, der, odpustno pismo; f. a. Absolutorium.

Erlaßsünde, die, mali greh.

Erlassung, die, odpust, odpušćanje, odpušanje, f. a. Erlaß; seit der Erlassung des neuen Wechselgesetzes, odkar je dana (na svetlo dana, izdana) nova menjčna postava.

Erlauben, v. a., dovoliti, dovoljevati kaj, dopustiti, dopuščati, dopušati, pripustiti, pripuščati, pripušati, na voljo dati, dajati; meine Religion erlaubt mir das nicht, tega mi vera ne dopusti, ne dopušča, ne dopuša, tega moja vera ne terpi; er erlaubte ihnen nicht sich zu schlagen, ni jim dal udariti se od. da hi se udarili; erlauben sie mir Ihnen zu fagen, naj smem Vam reči; es ist erlaubt, sme se, dopuščeno, dopušeno, dovoljeno je.

Erlaubniß, die, dovolitev, dovoljenje, dopust, pripust, dopušćenje, dopušenje, freq. dopušćanje, dopušanje; Erlaubniß geben, f. Erlauben; ich habe Erlaubniß, smem, morern; ich bitte um Erlaubniß dieses zu thun, prosim, dovolite mi to storiti od. da to storim; mit Erlaubniß, dopustite, dovolite, naj smem.

Erlaubnißschein, der, dopustni list.

Erlaubt, adj., dovoljen, pripušćen, pripušen, prav, kar se sme storiti; erlaubte Verzagnügungen, nedolžno veselje.

Erlaubtheit, die, dovoljenost, dopušćenost, dopušenost, pripušćenost, pripušenost.

Erlaucht, adj., svetel; Erlaucht, die, svetlost; Cuere Erlaucht, vaša svetlost, svetli grof.

Erlauen, v. n., mlačen prihajati, biti, gem. mlačin postati, postajati, omlačneti, ohladiti se; f. a. Erkalten.

Erlaunern, v. a., zalukati, zapaziti, zapazovati, zaprežati, prežati, zalesti, russ. podsteregat, nach Jarn. spasti, pasti koga.

Erlaufen, v. a., doteci, dotekati, dohiteti, dohitevati; sich ein Amt erlaufen, izhoditi, izletati si služho.

Erlaunschen, v. a., na ušesa pristreči, vleči, prisluškovati, prislušaje zvediti; f. a. Erlaunern.

Erläutern, v. a., zjasniti, razjasniti, razjasnovati, pojasniti; f. a. Erklären.

Erläuterung, die, razlaga, pojasnilo; im Rechnungsprocesse, odgovor; f. a. Erklärung.

Erle, die, (Betula alnus), jelša, olša, in Kt. a. olžik, olžika.

Erleben, v. a., doživeti, učakati, dočakati; was mušte ich Armer erleben, kaj od. česa

Erlesen.

157

sim učakal reva; vieles erleben, mnogo skusiti na svetu; er wird den Morgen nicht erleben, ne učaka jutra.

Erlebniß, das, prigodek, pripetek, naključujej v življenji.

Erledigen, v. a., besreien, oprostiti, prostiti, osvoboditi, osvobodovati, rešiti, reševati, znebiti česa; abthun, odpraviti, odpravljati; einer Verbindlichkeit erledigen, odpravljati; einer Gefangenen, izpustiti, izpušćati, izpušati iz ječe; ein Gesuch erledigen, rešiti, reševati, odgovor ali odlok na-njo spisati, odpraviti; die Stelle ist erledigt, služba je izpraznjena, neposedena, prazna; die Sache ist erledigt, reč je dokončana, dognana, razsojena; geht der Erledigung entgegen, se skončuje.

Erledigung, die, oprost; eine ämtliche Erledigung, rešenje, odpis, odgovor, odprava; die Sache erhält hiemit ihre endliche Erledigung, s tem se reč dokončuje. s tem je končeno rešena, dognana, opravljena; in Erledigung des Auftrages, po nalogu, da izpolnim nalog; in Erledigung kommen, izprazniti se, odpreti se.

Erlegen, v. a., den Feind, ein Wild erlegen, ubiti, ubijati, ustreliti, podreti, zverniti, zvaliti; darlegen, Geld, Strafe, vložiti, vlagati, placati, plačevati; die Pfunaschar, Erfen erlegen, lemež podstaviti, podstavljati, nach V. pošpičiti.

Erleger, der, vložnik, položnik.

Erlegung, f. Erlaß.

Erlehren, v. a., priučiti, z učenjem pridobiti, pridobivati.

Erleichtern, v. a., eine Erleichterung machen, olajšati, zlajšati, polajšati, lajšati, olajševati, preložiti, olahkotiti; er fühte sich erleichtert, odleglo mu je; v. r., sich erleichtern, očediti se, izprazniti se, in Interkr. u. serbiti od sebe.

Erleichterung, die, polajšba, olajšava, polajšek, zlajševanje, preložek, preloga; ich fühte hente eine Erleichterung, danas mi je nekoliko odleglo; Erleichterung in der Arbeit, auch pripomoč; es dient ihm zu eigener Erleichterung, polajšuje mu delo nekoliko.

Erleiden, v. a., preterpeti, prestati, prenesti, prenašati; f. a. Erdulden; eine Veränderung erleiden, premenjen biti; der erlittene Schade, škodo, ki je kdo imel, terpel.

Erleidlich, adj., preterpljiv, znesljiv; f. a. Leidlich.

Erlen-, in Zbkn., jelšav, olšav.

Erlenbaum, f. Erle.

Erlenfink, der, šterlin; f. Zeißig.

Erlenhol-, das, jelšavina, olšavina.

Erlenwald, der, jelšinje, olšavje.

Erlernbar, adj., naučljiv, kar od. česar se človek more naučiti.

Erlernen, v. a., naučiti se; franzößich, naučiti se francoskiga jezika od. francosko, izučiti se (n. p. mizarskiga).

Erkernung, die, naučitev, izučitev, zučenje.

Erlesen, v. a., izbrati, odrati, izbirati, od-

458

Erlungen.

birati, izvoliti, z branjem ali učenjem privoditi; erlesenes Volf, izvoljen narod.

Erlungen, f. Laben.

Erlleuchten, v. a., s. Belleuchten, Aufklären; osvetiti, osvečevati, razsvetliti; erleuchtet, razsvetljen, izomikan, izobražen.

Erlenichtung, die, svečava, osvečava; f. a. Aufklärung, Belenichtung.

Erliegen, v. n., liegen, beim Gericht erliegen, ležati, shranjen biti pri sodnii; unter der Last erliegen, onemoči, onemagati, iznemoči, iznemagati, onemagati pod butaro; pod butaro obležati; das Recht wird nicht erliegen, pravica ne bo premagana; er wird der Krankheit erliegen, ne bo prebolel, shodil, bolezen ga bo umorila, končala; dies mag auf sich erliegen, f. Beruhen.

Erlindern, v. a., olajsati, polajsati, umiriti, utolažiti; umanjšati.

Erlisten, v. a., prekaniti koga za kaj, ukaniti koga, ganiti ga za kaj, po zvijačah kaj dobiti.

Erlogen, adj., zlagan; das ist erlogen, to je laž; erlogene Nachricht, izmišljena, zmišljena, lažnjiva novica; seine Freude ist erlogen, on se samo dela veseliga, je le na videz vesel.

Erlös, der, izkupilo, skupilo, sterženi dnarji.

Erlöschen, v. n., vom Feuer, von Affecten, ugasniti, gasniti, ugasi se; von einer Schrift, poginiti, giniti, zbledeti, zgubiti, zgubovati se; dieses Geschlecht ist erloschen, ta rod je pomerl, odmerl, russ. presčesja; die Töne erlöschen, glasi se gubé, zgubljajo; der Tag erlischt, dan odhaja, noč nastaja; die Liebe zu Gott ist in vielen Herzen erloschen, ljubezen Božja je v mnozih sercih ugasnila; aufhören, das Recht erlischt, pravica nehava, gasne, zgublja moč, veljavnost; der Termin ist erloschen, rok je minul, se je stekel; v. a., pogasiti, ugasati, pogašati, auch ugasniti; vom Feuer auch, pomoriti ogenj.

Erlösung, die, ugas, gasnjenje, pogin, minutje, nehavanje; eines Termins, iztek; des Feuers, ugasitev, gasitev.

Erlösungsart, die, ugasovanje, pogasanje, nacin ugasa, nehavanja.

Erlosen, v. a., prisrečkati.

Erlösen, v. a., resiti, odrešiti, oteti, izkupiti, odkupiti, osvoboditi; Christus hat uns erlöst, Kristus nas je odrešil, odkupil.

Erlöser, der, odresnik, resnik, resivec, odrešivec, odkupnik, gewöhn. jedoch, odrešenik.

Erlöste, der, resenee, odrešenee, odrešenik, odkupljenec; die, rešenka, odkupljenka.

Erlösung, die, odrešitev, resitev, odrešenje, rešenje, odkup, otetba.

Erlösungstunde, die, ura rešitve, otetbe.

Erlösungswerk, das, odrešenje, odkupljenje, odkupovanje.

Erlochen, f. Erlisten.

Erlügen, v. a., zlagati se komu, izmisliti, izmišljevati.

Erlungern, v. a., cediti sline za čem tako dolgo, da se doseže.

Ermattung.

Erlustigen, v. a. u. r., razveseliti, veseliti koga, se, radovati se.

Ermachen, v. a., pristoriti, prinarediti, naraviti; f. Bewerkstelligen.

Ermächtigen, v. a., pooblastiti, oblastiti koga, oblast ali pravico dati, dajati komu; v. r., polastiti se česa; f. Bemächtigen, Usurpiren.

Ermächtiger, f. Vollmachtgeber.

Ermächtigte, der, pooblastenee, pooblasčenee.

Ermächtigung, die, pooblastitev, pooblastilo; f. a. Usurpation.

Ermagern, v. n., shujšati (se), hujšati se, zmedleti, upasti, upadati, posušiti se, ob meso priti, meso zgubiti (serb. izgubiti se), omersaveti, zmersaveti.

Ermahnen, v. a., opomeniti od, opomniti, opominjati, svariti, učiti, svetovati.

Ermahner, der, opominjavec, svarivec.

Ermahnerin, die, opominjavka, svarivka.

Ermahnung, die, opominjanje, opomemba, opomin, svarjenje, svaritev, svarilo.

Ermahnungsschreiben, das, opominovano pismo, pismeni opomin.

Ermäkeln, v. a., primešetariti.

Ermangeln, v. n., fehlen, mangeln, pomanjkati, primanjkati, zmanjkati; diese Nachricht ermangelt aller Wahrscheinlichkeit, ta glas je čisto neverjeten, nima nikake verjetnosti v sebi, je brez vse verjetnosti; die Kräfte ermangeln mir, moči mi zmanjkuje, serb. nedostaje; es ermangelt mir an Geld, dnarjev nimam; ich werde nicht ermangeln, mich einzufinden, gotovo pridem; unterlassen, opustiti, opušcati, opušati.

Ermangelung, die, pomanjkanje, zmanjkanje, manjkanje. (wird jedoch zumeiß verballiter gegeben), in Ermangelung eines Bessern muß ich mich damit begnügen, ker nimam boljsiga (neimajoč boljsiga), moram s tem zadovoljevati, zadovoljin biti; in Ermangelung eines Testamentes, kadar ni, kadar bi ne bilo nikake oporoke.

Ermannen, sich, v. r., moč si vzeti, jemati, serce si storiti, moža se pokazati, ohrabiti se. oživiti se, okrepčati se, nach V. zmožiti se; ermanne dich, bodi mož; f. a. Ermuthigen.

Ermartern, f. Erzwingen.

Ermäßigten, v. a., maßigen, moderiren, znižati, zniževati, umanjšati, manjšati, v pravomero djati (n. p. stroške); die Kraft, den Lauf, prijenjati, prijenjevati; tafur halten, meniti, soditi; f. Ermessen.

Ermäßigung, die, znižba, zniževanje, umanjsava.

Ermatten, v. a., matt machen, utruditi, truditi, oslabiti, upehati, spehati, pehati, serb. auch umoriti; v. n., von den Kräften, utruditi se, oslabeti, onemoči, onemagati, spehati se, opehati se, opešati, pešati; ermattet, trudin; vom Glanze, Glafe, skalneti, kalneti, skaliti se u. skalniti se, oslepeti.

Ermattung, die, utrudba, upeh, strudenje.

Ermauken.

Erniedern.

459

Ermaulen, v. a., prijezikovati kaj.

Ermeiſeln, v. a., predolbsti, dolbsti.

Ermel, f. Aermel.

Ermelden, v. Melden; ermeldeter Maſsen,
kakor je bilo omenjeno, povedano.

Ermessen, v. a., izmeriti, razmeriti, zme-
riti, premeriti, meriti (n. p. globino morja);
ſchagen, preceniti, zaceniti, ceniti; kEURthei-
len, soditi kaj, primeriti. primérjati kaj s
cim; andere nach ſich ermeſsen, druge po
sebi soditi, meriti; etwas bei ſich ſelbst er-
meſsen, pretehtati, pretehtovati, premisliſti,
premiſljevati, preudariti, preudarjati; dar-
aus iſt leicht zu ermeſsen, iz tega se more
viditi, spreviditi, zapopasti; die Güte Met-
tes ermeſsen, doseči (s svojim kratkim u-
mam) dobrotljivost Božjo.

Ermessen, das, sprevid, razsod; nach dem
Ermessen des Richters, po sodnikovem spre-
vidu, sprevidnosti, kakor bo sodnik sprevi-
dil, spoznal za dobro in prav; nach meinem
Ermessen, po mojih mislih, kakor jez so-
dim, menim; es wird seinem Ermessen an-
heimgestellt, naj bo, kakor se bo njemu
zdelo.

Ermeßlich, adj., izmérljiv.

Ermeſſung, die, izmera, mérjenje.

Ermeſeln, v. a., pobiti, posekati in po-
tolči, potleči.

Ermehelung, f. Mekelei.

Ermeuſcheln, v. a., iz zasedet, zavratno†,
napastno koga umoriti (poln. jak cicho-
bojea-tihobojnik).

Ermiſtern, f. Erleichtern, Mildern.

Ermittelten, v. a., ausforichen, izslediti, zve-
diti, zvedovati, iznajti; berechnen, izmeriti.

Ermittelung, die, izsledba, dozvedba, iz-
najdek.

Ermöglichen, v. a., mogoče storiti, delati,
omogociti†.

Ermorden, v. a., umoriti, moriti, nalašč,
nalaš utiti; f. a. Erschlagen; alle nach der
Reihe ermorden, vse pomoriti; einander, mo-
riti se med sabo.

Ermordete, der, umorjenec; die, umorjenka.

Ermordung, die, umor, umoritev; das Mor-
den, moritev.

Ermüden, v. a., utruditi, struditi, truditi,
spehati, pehati, zdelati; durch vieles Bitten,
glúšiti koga, nadlegovati koga, komu; v. n.,
utruditi se, upehati se, ugnati se; durch vie-
les Gehen ermüden, spotati se, shoditi se;
im Laufe ermüden, uteči se; durch vieles
Arbeiten, zdelati se, presiliiti se z delam;
f. a. Ermatten.

Ermüdend, adj., truden; läſtig, nadležin.

Ermüdet, adj., truden; durch Arbeit, zde-
lan; durch Gehen, shojen; völligig ermüdet,
spehan, opešan.

Ermüdlich, adj., utrudljiv.

Ermüdung, die, trud, strudenje, upeh, pe-
ſanje.

Ermühen, v. a., z velikim trudam kaj
zadobiti.

Ermuntern, v. a., einen Schlafenden, zbu-

diti, zbujati, buditi, zdra miti, dramiti; feinen
Schlaf unterbrechen, predramiti, prebuditi;
ſig. pobuditi, pobujati, podbujati, dramiti,
naganjati, nagovarjati, naserčevati koga k
cemu, veselje delati komu do česa; einen
Traurigen, razveseliti, razveseljevati, tola-
žiti; f. a. Aufmuntern.

Ermunterung, die, obud, zbud, dramlje-
nje. spodbujanje, podžiganje.

Ermunterungserde, die, spodbudnica,
spodbudne besede, vnemavni govor.

Ermurren, v. a., izmermrati, prigodernjati
kaj.

Ermuthen, Ermuthigen, v. a., podbuditi,
podbujati, poserčiti, naserčiti, serčiti, serce,
veselje dajati: serb. a. hrabriti, bodriti,
junačiti; f. a. Ermannen, fich; Ermuntern.

Ermuthigung, die, podbudba, spodbudo-
vanje.

Ernähen, v. a., prišivati si. s šivanjem
zaslužiti.

Ernähren, v. a., rediti, živiti, krušiti, hra-
niti; f. a. Erhalten; durch einen Zeitraum
ernähren, prerediti, prerejati, preživiti, pre-
življati, prechrani, prekrušiti; kruh, hra-
no, živež dajati; v. r., hraniti se, rediti
se, živiti se; er muß sich selbst ernähren,
sm se mora živiti, serb. samohran je.

Ernährer, der, rejnik, rednik, redivec, hra-
nivec.

Ernährerin, die, redivka, rejnica, hranivka.

Ernährung, die, reja, živež, hrana.

Ernährungskunde, die, nauk, kako rediti
život, da ostane zdrav in krepak.

Erudte, die, f. Ernte.

Ernennen, v. a., postaviti, postavljati, iz-
voliti, izbrati, etwa auch imenovati; er wurde
zum Richter ernannt, postavili so ga (za)
sodnika; izvoljen je bil za (auch poln.)
sodnika, nach Andern (jedoch manches Mal
mit Zweideutigkeit), izvoljen bil je sodnik,
(Im Russ. wird in selben Fällen der Instru-
mental gebracht).

Ernennener, der, imenovavec, postavnik, po-
stavljavec.

Ernennung, die, imenovanje, postavilo, po-
stavljanje.

Ernennungsdekret, das, postavilo, sluz-
bodajno† pismo.

Ernennungsrecht, das, pravica imenova-
nja, postavljanja.

Erneuen, Erneuern, v. a., obnoviti, obnav-
ljati, ponoviti, ponavljati. noviti, zopet oži-
viti. zbuditi; wieder erneuen, prenoviti, pre-
navljati; einen Vertrag erneuen, ponoviti, pre-
noviti pogodbo; ein Kleid erneuern, popra-
viti, popravljati; den Versuch erneuen, v novo
poskusiti, še enkrat poskusiti; v. r., po-
verniti, povraćati se, na novo začeti se,
ponoviti se, omladiti se.

Erneuerer, der, ponovavec, ponavljavec.

Erneuerung, die, ponovitev, ponavljanje,
obnova, obnovitev, prenovitev.

Erniedern, Erniedrigen, v. a., znižati, po-
nižati, vnizati, zniževati, poniževati, nach

460

Erniedrigend.

M. auch poniziti (auch russ.), v nič djati,
devati; f. a. Herabsetzen; v. r., ponižati se,
zavreči se.

Erniedrigend, adj., poniževaven, ponižujoc.

Erniederung, die, ponižba, znižba, poniževanje.

Ernst, der, resnost, resnoba, resnota, serb. zbilja; mit Ernst, za res. za resnico, v resnici, z resnostjo; mit Ernst arbeiten, z resno, terdno voljo delati, vnet biti za kaj; im Ernste, brez sale, zares, poln. do prawdy; strenger Ernst, osornost; es ist mein wahrer Ernst, govorim resno, to je moja prava volja, misel, ne salim se; etwas für Ernst anneben; sprejeti kaj za resnico; mit Ernst ermahnen, ostro, krepko, za terdo koga svariti; es wurde Ernst, prišlo je do gostiga.

Ernst, adj., resen, resnoben, resničen, serb. zbiljan; streng, oster, osorn, terden; ein ernster Augenblick, resnoben, imeniten, važen trenutek; ernst werden, ostro, resnobno pogledati.

Ernstfeuer, das, resnobni ogenj ali strel, ogenj z namenam. (Kterimu je nasproti ogenj za veselico).

Ernstgesicht, das, hudi, resni obraz, pogled.

Ernsthafst, adj., resen, resničen, terden, resnoben, važen, osorn; f. a. Ernst; ernsthafste Sachen, imenitne, pomenljive reči.

Ernsthastigkeit, tie, resnost, resnobnost, resnoba, važnost (?).

Ernlich, adj., resen, resničen: sich ernstlich bemühen, vse si prizadeti, prizadevati; ernstliches Gebet, prava, resnična, serčna molitev; das ist mein ernstlicher Wille, to v resniči, za terdno hočem, to je moja resnična, terdna volja; ernstlicher Beschluss, ostro povelje.

Ernstvoll, adj., poln resnobe; f. a. Ernstlich.

Ernte, die, Getreideernte, žetev, žetva, žel; Heuternte, košnja, seča, senokos, senosek; Weizen, Kornernte, nach V. sterna žetev; Kartoffelernte, kopanje krompirja*; Ernte, pobiranje, zbiranje, tresenje hrušk, jabelk itd.; Weinernte, f. Weinlese; der Fruchtertrag, letina, pridelek, nažanjek, obroda, russ. urožaj; gute, mittelmäßige Ernte, dobra, srednja letina; wir haben eine gute Ernte gebahlt, lepo reč smo pridelali letas, letina nam se je precoj obnesla, polje je dobro rodilo; magere Ernte, slaba letina; in der, zur Ernte, ob žetvi; fig. seine Ernte halten, dobiček, dnar vleči, potegovati, dobro žeti.

Erntearbeit, tie, žetev.

Erntedienst, der, žetvina tlaka.

Erntefest, das, dožetki pt., požinka, dožetnica, dožetvina, god dožetve.

Erntefrohne, god Erntedienst.

Erntegeräthshaft, die, orodje za žetev.

Erntegöttin, die, bei den Nömmern, Ceres; bei den heidn. Slaven, Ziva.

Eröffnung.

Erntekranz, der, venee iz klasja.

Erntelied, das, ženjiška pesem.

Erntemonat, der, f. August.

Ernten, v. a., die Feldfrüchte, nažeti, požeti, žeti (zanjem); das Hen, kositi, seči, f. a. Mühen; andere Produkte, spraviti, spravljati, nabrati, nabirati, pobrati, pobirati, brati; wer frühst fäet, erntet frühst, kdar zgodaj seje, zgodaj žanje; wie man fäet, so wird man ernten, kar se seje, to se tudi žanje; fig. Lob ernten, pohvalo zadobiti, pohvaljen biti; er erntete dafür Freunden, to mu je obrodilo, prineslo veselje; die Früchte seiner Bemühungen ernten, uživati.

Ernter, der, žanjec, žnjee; altsl. zetelj; a. Schnitter.

Erntereif, adj., zrel. da se more žeti.

Erntetag, der, dan žetve.

Erntezeit, die, žetev; in der Erntezeit, ob žetvi; kurz vor der Erntezeit, k žetvi.

Ernüchtern, v. n., nüchtern werden, strezniti, strezovati se.

Eroberer, der, osvojevavec, privojskovavec, zmagavec, obladavec, predobivec.

Erobern, v. a., ersparen, prihraniti, privarovati, na stran položiti; taki ist wenig zu erbern, pri tem je malo dobiti, je malo dobička; eine Stati erbern, vzeti, jemati mosto, z orožjem dobiti; ein Lant, zmagati, obladati, osvojiti, osvojevati, privojskovati, pribojevati; die Herzen, nagniti, nakloniti si serca vsih.

Erobert, adj., vsvojen, osvojen, v vojski vzet, privojskovan.

Eroberung, die, osvojitev, vsvojitev, obladava, zmaga, dobitev z orožjem; Eroberungen machen, fig. serca przetzeti, nakloniti si, dopasti komu.

Eroberungsgierig, adj., ktor bi rad kaj privojskoval. zmage. osvojevanja željin.

Eroberungskrieg, der, pridobitna, osvojejavna vojska. vojska na pridobivanje ali osvojevanje dežel.

Eroberungsfucht, die, osvojljivost, želja ali pohlep do osvojitev.

Eroberungsfühlig, adj., osvojljiv; f. a. Eroberungsgierig.

Eröffnen, v. a., ein Haus, odpreti, odpirati, serb. otvoriti; einen Brief eröffnen, razpečatiti, odprečatiti, odpreti pismo; eine Sitzung eröffnen, začeti, začenjati; befannt machen, sein Geheimniß, Herz eröffnen, odkriti, odkrivati, na dan, na zvenje dati, dojati, razodeti, razodevati; er hat ihm eröffnet, daß —, rekel, povedal, naznanil mu je, da —; einen Cencurs eröffnen, razglasiti, razpisati konkurs; die Weide eröffnen, odpreti, odgraditi, za pašo prepustiti (doslej zagrajen) pašnik; f. a. Eredigen; sich eröffnen, v. r., die Thür eröffnete sich, odperle so se vrata; odkriti se, razodeti se; f. a. Entdecken, sich.

Eröffnung, die, odpertje, odpor, začetek; der Gesinnung, odkritje, razodetje, odkrivanje, razodevanje; eines Briefes, odpe-

Eröffnungsrede.

čatba, razpečatba; eines Concurses, razpis, razglas (-itev).

Eröffnungsrede, die, začetni govor, pričetnica.

Eröstern, v. a., ponoviti, ponavljati, veckrat omeniti kaj.

Erörtern, v. a., ausseinauderlegen, razložiti, razlagati, razkladati, razjasniti; Streitigkeiten, razsoditi, razsojati, razresiti, razrševati; eine Frage erörtern, pretresti, pretresati, prerešetati, pretehtovati, preudarjati, v pretres ali razgovor vzeti, jemati.

Erörterung, die, pretres, pretresanje, razgovor, razlaganje, razkladanje, razsodba.

Erotisch, adj., zaljubljen, ljubaven†.

Erpachten, v. a., v zakup ali štant* vzeti, jemati; nach Andern, v najem vzeti, obwohl najem eigentlich Miethe bedeutet.

Erpacken, v. a., poprijeti, prijeti, prijemati, zagrabiti koga.

Erpassen, v. a., pričakati, čakati; f. a. Erlanern.

Erpel, der, f. Enterich.

Erpfeifen, v. a., prižvižgati (si kaj).

Erpflügen, v. a., priorati, prioravati, priplužiti (si kaj).

Erpicht, adj., heftige Begierde habend nach etwas, derhteti po čim, dert (serb. derht) biti na kaj, hrepeneti po čem, čleti, hlepeti za čim; von Kindern, nach V. tveziti po čem; ein auf etwas erpichtes Kind, tveza.

Erpicht sein, das, hrepenenje, členje.

Erplündern, v. r., pripleniti, priropati.

Erpochen, v. a., Steine, raztleči, tleči oder tolči kamenje.

Erprachern, v. a., izmoledvati.

Erprasseln, v. n., zapokljati.

Erpredigen, v. a., pripridgovati.

Erpressen, v. a., f. Auspressen; Geld erpressten, izsiliti, izsilovati, izviti dnarjev, posiliti, primorati koga, da dnarjev da. izzisniti, izzlačiti, izzeti, izzmeti (ižmem), izzemati; ein Gefährdniß, (etwas niedr.) izmecati komu izpovedbo ali spoznanje; Thränen erpressten, na jok naviti, pripraviti koga.

Erpresser, der, izsilovavec, silnik, iztiskavec, serb. globar.

Erpressung, die, izsilovanje, iztiskanje, izzemanje.

Erproben, v. a., skusiti, skušati, preskusiti, preskuševati, poskušiti, poskušati, dokazati, dokazovati; erprobt, skušen, doskusen, preskušen, dokazan, izkazan.

Erprobtheit, die, skušenost, dokazanost.

Erprüfen, v. a., izprašati, izpraševati, izpitati, (Leßteres hat jedoch fast durchgehend die Bedeutung „ähen“); f. a. Erproben.

Erprügeln, v. a., iztepsti, iztepati, s pretepanjem doseči.

Erquälen, v. a., izterpinčiti kaj iz koga, s terpinčenjem, s hudim ravnanjem zadobiti.

Erquellen, v. n., izvirati, iztekati, teči iz—.

Erquetschen, v. a., streti. zmečati, zmlinčiti, zmleti koga, razmazniti (Kobe).

Erreichen.

461

Erquicken, v. a., počverstiti, pokrepčati. okrepčati, okrepčavati, moč dati, pokrepiti. krepiti, poziviti, poživljati, nach V. auch povlažiti, lagoditi; f. a. Erfrischen; der Reizen erquicbt das Land, dež oživi, oživlja, očverstuje, povlažuje zemljo.

Erquickend, adj., poživljiv, oživljaven. krepčaven, krepiven, okrepčevaven, hladiven.

Erquicker, der, poživljavec, okrepčevavec.

Erquickung, die, poživek, poživljevanje, okrepčava, okrepčevanje.

Erranken, v. a., oviti, ovijati se do —; ovijaje se doseči, dosegati kaj.

Errasseln, v. n., zarozljati.

Errata, pt., pogreški.

Errathbar, adj., uganljiv, ugibljiv.

Errathen, v. a., ein Räthsel, uganiti, ugibati, uganovati (nach Pot. wäre die Bldg. des Leßtern unrichtig), zadeti; serb. pogođiti, russ. ugadat, otgadat; sie errietben, um was es sich handelt, zmisli so si, zazdelo se jim je —; den Sinn einer Stelle errathen, razumeti, zapopasti, doseči, zadeti.

Errauben, v. a., priropati si, zropati (n. p. kupe dnarjev).

Errausen, v. a., pripuliti; f. a. Ausraufen.

Errauschen, v. n., zašumeti, zašumatiti, zaveršeti.

Errechnen, v. a., f. Ausrechnen; po štetvi, števstvu, stevilbi (rajtanji) doseči.

Errechten, v. a., izpravdati, pripravdati, s pravdo dobiti, dobivati.

Errection, f. Errichtung.

Erreden, v. a., provigoriti si kaj, z mognim govorjenjem zadobiti.

Erregbar, adj., ganljiv, vzbudljiv, razdražljiv.

Erregbarkeit, die, ganljivost, vzbudljivost, razdražljivost.

Erregen, v. a., ganiti, vzbuditi, vzbujati, razdražiti, dražiti; f. a. Aufregen; den Stanz, zdigniti, vzdigovati, nositi prah, prašiti; Wäßer erregen, zburkati, burkati; Lärm, zavzdigniti, zagnati hrup, sunder; Freude, storiti, delati veselje; ein Bergwerf, najti, nahajati rudnik; das erregt Dursk, to žejo dela, žeja; Aufruhr erregen, punt, (nach Met.) hrup napraviti; Witteled erregen, ganiti, usmiljnen (sočutje) vzbujati; auf eine Beforgniß erregende Weise, tako, da se je (bilo) treba bati, da so se jeli bati itd.

Erreger, der, podbudnik, dražavec, razdražnik, šuntavec, početnik.

Erregung, die, vzbuda, podbada, razdražba, zavzdig, šuntanje; f. a. Aufregung.

Erreiben, v. a., pridrobiti, nadrobiti, pristreti, natreti.

Erreich, f. Bereich.

Erreichbar, adj., dosežin, dosegljiv, altsl. dosež'n; im Gehen erreichbar, dohodljiv, pristopen.

Erreichbarkeit, die, dosežnost, dosegljivost, dohodljivost.

Erreichen, v. a., mit der Hand, doseči, do-

462

Erreichung.

segati; mit dem Blicke erreichen, viditi, serb. dogledati, oko nese do —; im Gehen erreichen, einen Gehenden, doiti, dohajati; eine Statt, priti do mesta, dospeti v mesto; einen Lausenden erreichen, doliteti, doteći, dotekati; im Fahren, pripeljati se, dopeljati se do —; das Ziel erreichen, doseći, dosegati namen, cilj, seine Endchaft erreichen, f. Ende nehmen; ein gewisses Alter, doseci leta, priti v (te in te) leta; ein hohes Alter erreichen, doživeti, učakati veliko starnost; mit der Bernunft, doseći, zapopasti z umam, razumeti; einen in einer Kunst erreichen, doseći koga, enak, kos biti komu; meine Wünsche sind erreicht, spolnile so se mi želje.

Erreichung, die doseg, dosega, dohod.

Erreisen, v. n., pripotovati, s potovanjem zadobiti.

Erreissen, v. a., pretergati, pretergovati, raztergati.

Erreiten, v. a., reitend einholen, dojezditi, dojezdariti, dojahati. doiti na konji; zu Dode reiten, ein Kind, pojezditi; ein Pferd, razjezditi, razjahati, prejahati, z ježo presiliti koga; den Preis, prijezditi, z ježo zadobiti.

Erreizen, v. a., razdražiti, razdrastiti, razjeziti, razserditi, raztogotiti.

Errennen, v. a., dodirjati, doderkati, donati; f. a. Erreiten, Niedererrennen.

Errettbar, adj., otetljiv, rešitljiv.

Erretten, v. a., oteti, rešiti, osvoboditi, oprostiti; serb. u. russ. izbaviti, spasiti.

Erretter, der, otetnik, osvobodnik; f. a. Reiter.

Erreiterin, die, otetnica, osvobodnica.

Errettung, die, otetba, otetje, rešitev.

Errichten, v. a., f. Aufrichten; ein Denkmal errichten, postaviti, postavljati spominek; eine Anstalt, vstanoviti, ustanoviti, napraviti, postaviti, osnovati, utemeljiti; ein Faß errichten, sostaviti, sostavljati sod; ein Bündniß errichten, skleniti, napraviti zavezo; eine Urkunde errichten, narediti pismo, napisati, nastaviti; einrichten, urediti, uravnati; ein Testament errichten, storiti, napraviti, narediti oporoko.

Errichtung, die, postavljenje, postavljanje, ustanovitev, naprava.

Errichtungsinstrument, das, -urkunde, die, vstanovitno, ustanovitno, založno, osnovno pismo.

Erringbar, adj., zmagljiv, kar se da s trudam dobiti.

Erringen, v. a., izviti, pribojevati, s trudam ali bojem dobiti, dobivati; den Zieg erringen, zmoči, zmagati, zmagovati.

Error, f. Irrthum.

Erröthen, v. n., zardeti, (zarudeti), rudeti se: er erröthete, zagorel, zapekel je v lice, rudecica, kri za je polila, rudeca ga prehaja, obhaja, sram ga je bilo, serb. zapali mu se obraz; eröthe vor dir selb! sram te bodi! sramuj se! v. a., porudečiti, rudečiti.

Erfassen.

Erröthen, das, Erröthung, die, zarudenje, rudecica, sram; nur einer bemerkte die Urjache seines Erröthens, samo eden je zapazil, zажaj da je zarudel, ali v lica zagorel.

Errndern, v. a., priveslati, doveslati do (suhiga).

Errsen, v. a., doklicati, priklicati, dozvati, dovekati.

Errungenellschaft, die, dobljeno, dobitek, dozeček.

Ersagen, f. Besagen.

Ersagen, v. a., nažagati, zažagati, prežagati.

Ersalzen, v. a., dosoliti, nasoliti.

Ersattigen, v. a., nasititi, nahraniti, napasti, do sitiga nakermiti, nadovoliti; jih ersättigen, v. r., nasititi se, do sitiga najesti se česa; fig. sich einer Sache ersättigen, navelićati se česa, sit biti česa; von Zwei, prenajesti se; serb. dodijati (to mi je več dodijalo).

Ersättlich, adj., nasitljiv, nahranljiv.

Ersättlichkeit, die, nasitljivost, nahranljivost.

Ersättigung, die, nahranitev; f. Sättigung.

Erzaß, der, eines Schadens, povraćilo, vraćilo škode; die erſetzte Zache, nadomestilo, namestilo, povraćek; Entichatigung, namestenje, nadomestitev, povraćilo; Erzaß leiden, verniti, vraćati, poverniti, povraćati, odskoditi, odskodovati, nadomestiti, nadomestovati; Zurregat, namestek.

Ersatzanspruch, die, pravica do povraćila. tirjanje povraćila.

Ersatzgeschworne, der, nastopni porotnik.

Ersatzleistung, die, povraćha, povraćilo.

Ersatzmann, der, namestnik, nastopnik. serb. zamjenik.

Ersatzmittel, das, nadomestek.

Ersatzpflicht, die, dolžnost, komu poverniti škodo, povraćilna dolžnost.

Ersatzrecht, das, pravica do povraćila, na povraćilo.

Ersauern, v. n., okisniti, pokisniti, okisleti, zakisleti, kisel biti.

Erfassen, v. n., utoniti, (altsl. utopnati). utopiti se, utapljati, utapati se (nach dem Altsl.), potopiti se; von Zamen, Getreide, zaliti se, zatopiti se, zamokniti, zvodeniši se, pomokniti, potoniti, ponikniti. (Kobe. — daven ponikve, eine Gegend, wo die Erde sich versenkt, Pot.); vom Wasserrad, zatopiti, voda je mlin zatopila; in den Wehllüsten erjeßen sein, pogrezniti se v razuzdanost, poželenje, v posvetno veselje, plavati v nasladnostih; Spr. was hängen soll, erjaut nicht, ktor se je rodil za vislice (gavge). ne utone.

Ersäufen, v. a., utopiti, vtopiti, potopiti, potapljati; den Kalf ersäufen, zamočiti apno: der Kalf hat sich eräuſt, apno je utonilo, se je zalilo, se je zamorilo.

Ersäuſeln, v. n., zašumljati, zapihljati.

Erfassen, v. n., zahrupiti, zapihati, zašumeti.

Erschaben.

Erschließen.

463

Erschaben, v. a., naderzati, naškrabati, na-
stergati, pristergati.

Erschachern, v. a., po judovsko prikupče-
vati, nach V. prijuditi.

Erschaffen, v. a., nach dem Altsl. (s'tvoriti,
stvarjati), u den übrigen slav. Mundart, so
wie in St. (nach M.) gebr. stvoriti, stvar-
jati, gemeiniglich jedoch stvariti, ustvariti,
stvarjati.

Erschaffene, der, stvarjenee; die, stvar-
jenka; das, stvar.

Erschaffer, der, stvarnik, stvornik. stvari-
vec, stvarjavec.

Erschaffung, die, Erschaffen, das, stvar-
jenje, stvorjenje; f. a. Schöpfung; seit der
Erschaffung der Welt, odkar je svet stvar-
jen, začel biti, od začetka, stvarjenja sveta.

Erschäkern, v. a., po šali zadobiti.

Erschallen, v. n., zadoneti, doneti, seine
Stimme laut erschallen lassen, oglasiti se,
zavekati na ves glas; es erscholl ein Ge-
rücht, poči glas, zasliši se, raznese se, raz-
ide se glas; sein Ruhm erscholl weit und
breit, ime se mu razglasi, razsluje, raz-
lega po svetu, v deveto deželo; die Kunde
erscholl weithin, to se je razglasilo, zasli-
salo deleč okoli; v. a., razglasiti, razglas-
sati.

Ercharren, v. a., nadergniti, prigrabiti, na-
grabiti, nagerniti.

Ercharten, v. a., eine Grube, kopaje pre-
iskati.

Erschauderu, v. n., ostrašiti se, stresti se,
zgroziti se; er erschaudert, groza ga spre-
leti, obide; mravlje ga spreleté.

Erschauen, v. a., zagledati, zagledovati,
ugledati, opaziti, man erschaut daraus, iz
tega se vidi, poznazda —.

Erschauern, f. Erschandern.

Erscheinen, v. n., sichtbar werden, prika-
zati, prikazovati se, pokazati, pokazovati
se; in den übrigen slav. Mundart, pojaviti,
javiti se; es erschien ein Stern am Himmel,
pokazala se je, zasvetila je, vidila se je
zvezda na nebu; es erschien ihm ein Ge-
spennt, imel, vidil je prikazen, (pri)vidilo se
mu je; es erschien ihm im Traum, pokaže
se mu v sanjah, zdelo se mu je v sanjah;
am Fenster erscheinen, pokazati se na (pri)
oknu; vor Gericht erscheinen, priti pred sod-
nijo, vpričo biti pred njo; die erscheinende
Partei, etwa pridsi vdeležene, tista iz-
med pravdnih strani, ki je prišla; ein Buch
ist erschienen, knjiga je prišla na svetlo,
bukve so prisle na dan; bei einer Hochzeit,
Versammlung erscheinen, priti k —, v —,
na —; von glänzenden Dingen, erschellen, de-
utsch werden, zasvetiti se, svetiti se, prika-
zati se, viditi se; vorkommen, zdeti se, po-
kazovati se, kazati se, viditi se; im nach-
theiligen Lichte vor der Welt erscheinen, oger-
dobljen, ogerden stati pred svetam.

Erscheinen, das, prihod; vom Tage des Er-
scheinens eines Gesetzes, od dneva, kteriga
je bila dana postava.

Erscheinung, die, der Zustand, das Ereignis,
da etwas erscheint, prikaz, prikazanje, poka-
zovanje; die Sache, welche erscheint, und zwar
eine Naturerscheinung, prikazek; ein Gesicht,
prikazen, russ. vidénie, prividenie; Erche-
nung des Herrn, razglasenje, prikazanje Go-
spodovo, russ. bogojavljenje; Errscheinung
der Erscheinen vor Gericht, prihod pred
sodnijo; an Erscheinungen glauben, verovati
na prikazni, na duhove.

Erscheinungslehre, die, prikazoslovjej.

Erscherzen, c. a., prišaliti, s šaljenjem do-
biti.

Erschieben, v. a., pomakniti (n. p. mizo);
prikegljati*.

Erschienen, v. a., izškeleti; f. Absehen.

Erschießen, v. a., ustreliti, streljati; v. v.,
ustreliti se; v. n., aus der Erde, kliti, ra-
sti, pognati, poganjati, izhobotati, iznikniti;
f. Ausschiesen; von Erscheinungen, f. Er-
sprießen.

Erschiffen, v. a., pričolnariti, pribrodnariti,
za vožnjo na ladii ali barki zadobiti, nach
V. pribrodniciiti.

Erschimmern, v. n., zabliščati, zablišati se.

Erschimpfen, v. a., prizmérjati, z zmir-
janjem, s psovanjem dobiti.

Erschinden, v. a., priskopariti, po gerdi
skoposti in odertii nagrabiti, nach V. pri-
odertničiti.

Erschlafen, v. a., prispati.

Erschaffen, Erschlappen, v. n., oslabeti.
oslabniti, omahniti, omahovati, onemoči,
omagati; erschlafi, mlahav, omahljiv; med.
(das Schlaff werden), ohlapeti; seine Kräfte
erschlaffen, moči mu odpovedujejo; moc.
krepkost zgubiti, odjenjati, odjenjevati, po-
pustiti; v. a., oslabiti, slabiti, vzeti, jemati
koga.

Erschlaffung, die, obnemoč, oslabljenje,
omahnjenje, nevečnost, mlahavost, omah-
ljivost, slabost, serb, mlitavost, mlahavost.

Erschlagen, v. a., einen Vienchsen, ubiti, ubi-
jati, pobiti, pobijati; er wurde von einem
herabsfallenden Steine erschlagen, kamen pade
s (n. p. streche) ter (pa) ga ubije; s. a.
Durchschlagen; im Vergباue, pridelati do —.

Erschlagene, der, ubiti; die, ubita.

Erschlappen, f. Erschlagen.

Erschleichen, v. a., podkrasti se v kaj,
spodlesti, spodlezovati, po zvijači izviti, do-
biti kaj; einen Dieb, zalesti, zasačiti; der
Iod erschleicht uns, smert se prikrade, pri-
klati na tihem in nas prime; Jemands Gunst
erschleichen, prisladkariti, prilizati se komu,
pri kom, vlisičiti se komu; eine Erbschaft
erschleichen, po zvijačnosti dobiti.

Erschleifen, v. a., príbrusiti si kaj.

Erschleppen, v. n., privleči, odvleči, od-
vlačiti, odeijaziti.

Erschlendern, v. a., pridegati, vreči kaj
iz prače ali krače do česa, ubiti iz prače.

Erschließbar, adj., odklenljiv, kar se dá
odpreti.

Erschließen, v. a., s. a. Ausschließen,

464

Erschmecken.

odpreti, odpirati, odkleniti, razodeti, po
sklepanji kaj iznajti; v. r., odpreti se,
razodeti se (komu).

Erschmecken, v. a., okusiti, okušati, po
okusu zvediti, poznati.

Erschmeichen, v. a., izhliniti, prilizovaje
se dobiti, izsladkati kaj; f. a. Erschleichen.

Erschmeißen, v. a., primazati, vreči in
ubiti.

Erschminken, v. a., prilepotičiti si (z le-
potičenjem napraviti).

Erschmollen, v. a., z namerdovanjem in
godernjanjem kaj od koga dobiti.

Erschnappen, v. a., v- od. uhlastniti, v-
od. uhvatiti, v- od. uloviti, v- od. uhlop-
niti, podhlopnitи, dohlopnitи.

Erschnüffeln, v. a., zavohati, zanjušiti.

Erschnurren, f. Erbettehn.

Erschöpfbar, adj., izzajemljiv, izčrepljiv.

Erschöpfen, v. a., pozajeti, pozajemati, za-
jeti vse iz česa, izmolsti, izerepati, počre-
pati, (altsl. ist'pati, izčerpati); mit Gewalt,
odreti, oropati, izprazniti; seine Kräfte sind
erschöpf, opesl. mu, moc mu je opovedala,
onemogel je, oslabel je; die Wunden, Kranz-
heiten haben ibm erschöpfst, rane, bolezni so
ga vzele, pوبраle, oslabile, hudo zde-
lale; die Verlaffenenschaft ist durch die Gläu-
biger erschöpfst, vsa zapuščina, zapušina je
posla z izplačevanjem dolgov; dolgovi so
vzeli (snedli) vso zapuseino, zapušino;
eine Untersuchung erschöpfen, do dobriga, pol-
polnama kaj preiskati; die Kasse ist erschöpf,
dnarnica je prazna, mošnjica suha; der Bo-
den ist erschöpfst, tla so izmolžene, so se u-
trudile; das Vermögen erschöpfen, potrositi,
zadjati premoženje; meine Gebuld ist er-
schöpfst, naveličal sim se že tega, moja poter-
pežljivost je pri kraji; einen Gegenstand er-
schöpfen, na tanko, do dobriga popisati kako
reč. povedati ali napisati vse sponima vred-
no od kake reči; der Krieß hat das Land
erschöpfst, vojska je izpila, snedla, zbožala,
uephala deželo; sich erschöpfen, v. r., von
Kräften, opešati, oslabeti; im Re-
den, izgovoriti se, povedati vse, kar se ve.

Erschöpfend, adj., popoln, doveršin; adv.,
popolnama, dovelj.

Erschöpflich, f. Erschöpfbar.

Erschöpfst, adj., trudin, spehan, slab, ne-
večan.

Erschöpftheit, Erschöpfung, die, trud, ne-
večenost.

Erschrecken, v. n., ustrašiti. prestrašiti se,
strašiti se. strah me. te. ga obide. obhaja,
zhati se, splasiti se, prepasti se; poln.
zleknać się; v. a., ostrašiti, prestrašiti.
strašiti koga, v strah pripraviti, splasiti,
plasiti koga.

Erschrecken, das, strah, prepast.

Erschrecklich, adj., strasin, strašan, stra-
hitov; adv., strasno, močno, hudo.

Erschreckniß, das, strah, strahota.

Erschreiben, v. a., pripisariti si, pripisati
si (dnarjev), s pisanjem zaslužiti, navleci si.

Erschsen.

Erschreien, v. a., dovpiti, dokričati, dove-
kati koga.

Erschreiten, v. a., dokoračiti, dokorakati;
etwas verädt. dokobacati do česa; fig.
vzdigniti se (n. p. na visoko stofnjo).

Erschrocken, adj., ostrašen, prestrašen,
prepaden.

Erschrodenheit, die, strah. trepet, pre-
strašenost, prepast, prepadenje.

Erschroten, v. a., eine Grube, prikopati v
rudniku do vode.

Erschürfen, v. a., odkopati, po rudosledbi
najti.

Erschütten, v. a., stresti, stresati, po-
tresti, potrositi, potresati s česa.

Erschütten, v. a., izsuti, odsipati komu
(n. p. mezdo v blago).

Erschüttern, v. a., pretresti, pretresati:
vom Credit, Aufsehen, omajati, spodmajati,
up ali vero, veljavo, auch spodkopati, spod-
kopavati; das Zwerschell erschüttern, raz-
smejati, krohotati se, smejati se, de tre-
buh holi, de solze pridejo v oči; das Her-
z, zganiti, stresti koga; v. n., tresti
se, strepetati, trepetati.

Erschütterer, der, stresavec, omajavec,
spodkopovavec.

Erschütterung, die, pretres, potres, stres,
trepët, trepetanje, majanje, spodkop.

Erschwachen, v. n., schwach werden, osla-
heti, slabeti, opešati, pěšati.

Erschwärmen, v. a., er hat sich Siebheit
erschwärmt, toliko časa je rojil, da si je
prirojil hiranje, da je jel hirati.

Erschwarzen, v. n., ocerneti, sčerneti.

Erschwachen, v. a., izzlobodrati kaj.

Erschwelgen, f. Erschwärmen.

Erschwellen, v. n., napeti, napenjati se,
rasti; sein Muth erschwillt, raste mu pérje,
greben, širi se mu serce.

Erschweren, v. a., otežiti, obtežiti, obteževati,
težji, terdnejši storiti, preteževati.
serb. otegotiti, russ. zatrudnit; erschweren-
der Umstand, obtežnja.

Erschwerniß, das, obtežba, pretežba, ve-
lik zaderžek.

Erschwerung, die, obtežba, teženje.

Erschwerungsumstand, der, obtežnja, ob-
težava.

Erschwimmen, v. a., niplavati, doplavati
do česa.

Erschwindeln, v. a., izmamiti.

Erschwingen, v. a., doseči, dosegati; i.
Erreichen; Kosten erschwingen, zmoči, zma-
gati; so viel Geld kann ich nicht erschwingen,
toliko dnarjev ne spravim skup, ne nabe-
rem, ne premorem; wer wird ibm alles er-
schwingen, kdo hi mu nategnil, dotegnil, do-
velj dal; v. r., vzdigniti se, doleteti, po-
leteti.

Erschwinglich, adj., dosezin, dosegljiv,
kar se dá s trudam zadobiti.

Erschwießen, v. a., spotiti se, vznijiti se.

Erschienen, v. a., zagledati, ugledati, viditi,
zapaziti, zapazovati; es ist zu weit, ich kann

Ersehlich.

es nicht ersehen, predalječ je, ne morem ga
dogledati, tako dalječ mi oko ne nese;
man kann daraus ersehen, iz tega se vidi.
(pokazuje); aus demem Schreiben habe ich
ersehen, iz tvojiga pisma sim razvidil, raz-
umel. posnel; erwahlen, izvoliti, izbrati, iz-
birati; v. r., sich in einem Buche, Garten
ersehen, razgledati se v —, po —, spre-
gledati se po —; ogledati se, serb. oba-
zreti se.

Ersehlich, adj., dogleden.

Ersehnen, v. a., doželeti česa, hlepeti, hre-
peneti po čem, serb. čeznuti za čim; težko
pricakovati, doseči, česar je kdo zaželel;
ersehut, zaželen, težko, željno pricakovan.

Erjeſſen, f. Erſſen.

Erjeſbar, adj., nadomestljiv, namestljiv,
povračljiv.

Erjeſzen, v. a., nadomestiti, nadomestovati,
namstiti kaj; die Rosten, poverniti, povra-
čati stroske; den Schaden, škodo poverniti,
popraviti komu, odškoditi koga; die Kräfte,
obnoviti moci; wer wird ihm erjeſzen, kdo ga
bo namestil, namestoval.

Erſchlich, f. Erſetbar.

Erſehung, die, nadomestitev, povračba; f.
a. Erſaz.

Erſeufſzen, v. n., zdihniti, zdahniti, eigent.
vzdahniti; v. a., z zdihovanjem doseči;
herbeiwünſchen, zdihovati po čem.

Erſichtlich, adj., vidin, vidljiv, razvidin;
erſenbar, ociten; ersichtlich machen, razjasniti,
razložiti, gem. pred ocii postaviti kaj; j. a.
Verzeichnen.

Erſichtlichteit, die, vidnost, vidljivost,
ocitnost.

Erſiechen, v. n., shirati, obolehniti, oboleti,
bolehen, nebogljeni biti, prihajati.

Erſiegen, v. a., po zmagi zadobiti, privoj-
skovati.

Erſingen, v. a., pripěti, pripévati si kru-
ha, s petjem služiti.

Erſinken, v. n., j. Verſinken, Erſliegen;
v. a., kopaje navpik v globino priti do
(rude, vode itd.).

Erjinnen, v. a., zmisliti od, izmisliti, zmis-
jati. zmiſljevati, umisliti, izumiti kaj, iz-
tuhtati, izkovati, napresti, izplesti.

Erjinner, der, izmisljevavec, izmiſljavec.

Erjinnlich, adj., izumljiv, izmiſljiv, kar se
da le misliti; alles Erſuntliche, vse mogoče,
vsakorſen.

Erſizeu, v. a., prisedeti si kaj (n. p. ho-
lezen, po seji dobiti; usu capere, pripo-
sestvati kaj†, po zastaranji ali predavnje-
nji kaj zadobiti; v. n., zastati, zastajati;
auf etwas erſſen sein, j. Verſſen, Erpicht.

Erſizung, die, usucapio, priposestvanje,
pridobitev po zastaranji.

Erſorgen, v. a., priskerbeti, po skerbeh
dobiti.

Erſpähen, v. a., zapaziti, zapazvati, za-
slediti, zasledovati; f. a. Auſpähen.

Erſpannen, v. a., doseči s pedjo.

Erſparen, v. a., privarovati, prihraniti, pri-

Erstattung.

465

hranovati, serb. priſtediti (priſčediti); er-
spare dir deine Verſorgniß, ne delaj si skerbi.

Erſparniß, das, Erſparung, die, privaro-
vanje, prihranitev, prihramba; das Erſparte,
prihranilo; er lebt von feinen Guivarniſsen,
živi od tega, kar si je prihranil.

Erſpiegelnd, adj., erſpiegelnde Straſe, ka-
zen drugim v strah in izgled.

Erſpieken, v. a., priigrati, dobiti, dobivati
pri, v igri.

Erſpießen, v. a., prehosti, prebadati, na-
hosti, nabadati.

Erſpinnen, v. a., pripresti, pripredati (si
živež), ziveti od presliee.

Erſpotten, v. a., po zasmehovanji dobiti.

Erſprengen, v. a., doskočiti, dodirjati do —;
f. a. Auſprengen.

Erſpießen, v. n., tekniti, hasniti, kori-
stiti; f. a. Auſchließen.

Erſprießlich, adj., tecin, pomožin, hasnov-
nt. koristen, dober.

Erſprießlichkeit, die, tečnost, pomožnost,
hasnovitost, koristnost.

Erſpringen, v. a., doskočiti do —, dohiti
teti koga.

Erſpüren, v. a., zavohati, zaslediti, zanju-
siti koga.

Erſt, ađe., (am ersten), ich bekomme es zuerst,
jez bom pervi dobil, pred vsimi druzimi;
(ansängtlich), erſt war es nicht seine Abticht,
izperva od. izperviga, najpred ni imel mish;
(vorher) erſt soll man denken, dann sprechen,
popred. vpervo, prej misli in potle govori,
serb. Sprichw, izpeci pa recci, pred, prej,
vperve. vpervic, vpervo, perveje, narpred,
najpred; er ist erſt gekommen, je se le pri-
sel; er ist erſt dreizehn Jahre alt, ima se le
trinajst let; wäre ich erſt zu Haufe, da bi
żeł hil (enkrat) doma; jeſt erſt, zdaj se le;
eben uun, ravno zdaj.

Erſtampfen, v. a., razteptati.

Erſtanden, f. Erſtehen.

Erſtarken, v. a., ukrepiti se, ojačiti se,
ukorenjačiti se, moči dobiti, k moči priti,
opomoči si (se), opomagati si, na noge priti.

Erſtarken, v. n., okreniti, (okrepniti),
ostekleti, oterpniti, odreveneti, oštoreti, ole-
seneti, nach M. auch obtogeti, obtojiti; vor
Kälte, premreti, premirati; erſtarrt vor Er-
ſtaunnen, opanjen, okamnjen (serb. zapanjen),
ukopan; erſtarrente Kälte, hud mraz, da vse
poka; das Wort erſtarrte ihm auf der Zunge,
zastati, beseda mu je na jeziku zastala.

Erſtarrt, adj., oterpnjen, odrevenel, mertev,
premerl.

Erſtarrung, die, oterpnjenje, odrevenelost.
premretje, oterpnjenost, premerlost.

Erſtatten, v. a., poverniti, verniti, povra-
čati. povračevati, vračati; f. a. Erſeſzen;
Bendt, Gutachten erſtatten, poročiti, poro-
čati, naznaniti, dati (od sebe) poročilo, na-
nzanilo, podati svoje menjenje; Einrede erz-
atten, podati, dati odgovor; f. a. Abſtatten.

Erſtattlich, f. Erſehbar.

Erſtattung, die, povračitev, povračba, po-

30

466

Erstaunen.

vračilo; eines Berichtes, poročitev, podaja poročila; gegen Erstattung der Kosten, s pogojem, da povernete stroške, da se povernejo stroški.

Erstaunen, v. n., ostermeti, zgrozniti se, zavzeti se, zavzemati se, osupniti (vielleicht osopniti Pot.), altsl. posapiti, erschrecken, začuditi se, prečuditi se, obseniteti se, čuditi se čemu; er stand erstaunend da, obstal in ostermel je.

Erstaunen, das, osup, zavzetje, ostermenje; das fekte mich in Erstaunen, močno sim se začudil nad tem; das ist zum Erstaunen, čudne reči, poln. osłupienie.

Erstaunenswerth, adj., vreden, da se mu človek čudi.

Erstaunenvoll, adj., ves začuden, zavzet.

Erstaunlich, adj., prečudin; erstaunliche Menge Leute, silno veliko ljudi; adv. zlo, strašno, neizrečeno, nedopovedljivo.

Erstaunung, die, f. Erstaunen.

Erste, adj., pervi; das Erste, was sie thaten, pervo jim je bilo, da —; das ursprüngliche, pervotno, izvirno; das erste Mal etwas brauchen, odnoviti kaj; der erste nach dem Kaisser, pervi za cesarjem; zum ersten, am ersten, pervic, najpervo, narpred, najberże, najlożej, najgotovsi; bei den Bäckern auf der Ersten backen, peči na levi strani pečnice; furs Erste, vpervo, pervič; zum ersten Male, pervic, pervikrat; das ist mein erstes Geschäft, to mi je poglavitno, naj imeditniši, pervo delo; der Erste in der Stadt, pervi, naj vikši, pervak, prednjak v mestu; der erste unter den Brüdern, naj starši brat; das erste Beste, v. Beste; der erste Staatsbeamte, naj visji oblastnik; das erste Werk dieser Art, naj izverstniši, pervo delo te verste; f. a. Erstling.

Erstehen, v. a., ausstehen, prebosti, prebadati; todt stechen, zaklati, zabosti; er erstach sich selbst, prebodel je sam sebe.

Erstehen, v. a., kupiti kaj na dražbi, nach v. dostati, dostajati, russ. s molotká kupit; v. n., vstati, vstajati, altsl. v'skr'snati.

Ersteher, der, kupec na dražbi.

Erstehen, v. a., nakrasti, prikrasti; sich seinen Unterhalt erstehen, živeti od tatvine, rediti se s kradenjem.

Erstehung, die, kupitev na dražbi.

Erstehungspreis, der, kupna, dražbina cena.

Ersteigen, v. a., priti na kaj, skopati se, spraviti se do česa; zlesti na verh, splezati na verh; speti se, popeti se, popenjati se (na zid); eine Stadt, Festung, priti v mesto, priti čez zid v —; die höchsten Christenstufen erstehen, vzdigniti se, priti na naj visi stopnjo.

Ersteiglich, adj., eine ersteigliche Mauer, zid, čez kteriga je moč priti, na kteriga se je mogoče popeti.

Ersteinen, v. n., okamneti, skamneti.

Erstenč, adv., pervič, v pervo, najpred.

Erstreben.

Ersterben, v. n., umreti, mreti; absterben, odmreti, pomreti; von Gliedern, obmreti, premreti; von Bäumen, usahniti, posušiti se; vom Lichte, ugasniti; von Tönen, zguhiti se; ich sterbe und kann nicht ersterben, umiram in ne morem umreti; das Wort erstirbt ihm auf der Zunge, beseda mu zastane v ustih; in Briefen, ostajati, biti do groba, do smerti.

Erstere, adj., poprejsnji, pervi, uni — ta.

Ersteuern, v. a., dojadrati, dopeljati se, doplavati do —.

Erstgebärende, die, nach V. u. M. pervensica; von Kühn, pervosenca krava, (cfr. senki pt., nach Gutsm. Nachgeburt).

Erstgeboren, adj., pervorojen, pervi, najstarši; Erstgeborne, der, pervorojenčič, pervinee, pervenee, pervec; die, pervorojena, pervenka, pervorojenka.

Erstgeburt, die, i. i. das Erstgeborne, pervo rojeno, pervina, pervenka, coll. pervenčina; f. a. Erstgeboren; das Recht, pervenstvo, pervorodstvo, pervorojenstvo.

Erstgeburtsgrecht, das, pravica pervorojenstva.

Erstgenannte, der, najpred imenovani, pervi.

Ersticken, v. n., zadušiti se, udušiti se, dušiti se, zalopniti, zahlapiti, zadihniti, russ. zadohnutsja; an einem Kerne, an etwas anderm, zadaviti se nad čim; vor Nässe (vom Samen), zamokniti; vom Teig, zaduhniti; aus Mangel der äupern Luft, nach V. zahlipniti, vom Dampfe, nach V. zahlpuniti; v. a., zadušiti, dušiti, serb. zagušiti; Feuer, ugasiti; alles ersticken, vse podušiti, podaviti; erstickend, zadušljiv, dušeč, dušiven; ersticken, vom Unkraut, zatopiti, topiti; ersticke Thiere, altsl. davljenina.

Erstickung, die, dušenje; zadušenje, serb. uduha.

Erstigkeit, die, predstvo; f. Priorität.

Erstigkeitsurtheil, f. Prioritatsurtheil.

Erstillen, v. n., utihniti, utesiti, udobrhati se.

Erstinken, v. n., zasmerdeti, usmraditi se; erstunkenes Leder, usmrajen usnje; das ist erstunken und erlegen, to smerdi od laži, to je (taka košata) laž, da smerdi.

Erstlich, adj., pervič, pervo.

Erstling, der, von lebenden Wesen, pervee, pervence; weibl., pervenka; von leblosen, pervina; die Erstlinge, pervina, pervi plod, pervenscina, pervensina, novina.

Erstmalš, adv., pervikrat, pervi pot, pervic.

Erstöhnen, v. n., zaječati, zastokati.

Erstoppeln, v. a., nalavkati; fig ein Buch, skerpariti, skerpucati.

Erstoffen, v. a., suniti od —, odriniti; f. a. Aufstoffen.

Erstreben, v. a., doseči, dosegati kaj (z velikim prizadevanjem), prizadevati, poganjati se za kaj.

Erstrecken.

Erstrecken, v. a., f. Ausflrecken; raztegniti, raztegati, raztezati, raztegovati, stegniti, stegovati; verlängern, podaljšati, zdaljšati, daljšati; eine Tagung erstrecken, preložiti, odložiti, odlagati dan; sich erstrecken, v. r., das Land der Slaven erstreckt sich vom Eismeer bis zum adriatischen Meere, dežela Slovenov od. Slovanov (Slavjanov läft sich nicht rechtfertigen, Met.) sega. se proži. se razprostira, je razprostranjena od ledeniga do jadranskiga morja; soweit erstreckt sich nicht seine Gewalt, njegova oblast ne sega, ne gre tako dalječ; das Urtheil erstreckt sich auf alle Angeklagten, sodha zadeva vse, se razteguje na vse zatožence.

Erstreckung, die, razsir, raztezanje; der Tagungabung, prelog, preložitev, odlog pravd-niga dneva.

Erstreckungsbescheid, der, odložni, preložni odlok.

Erstreckungsgesuch, das, prošnja za prelog, za odlog.

Erstreiten, v. a., izbojevati, pribojevati, v boji, z orožjem dobiti, fig. izpravdati, izprickati.

Erstricken, v. n., priplesti si, s pletenjem zaslužiti.

Erstrichterlich, adj., pervosodenj.

Erstummen, v. n., omutaveti, onemeton, omutniti; f. a. Verstummen.

Erstumpfen, v. n., skerhati se, otópiiti se; erstumpft, von Geisteskräften, top, opokel, zbegan.

Erstürmen, v. a., z naskokam dobiti, dobivati, vzeti, jemati, russ. pristupom vzjat, serb. na juris vzeti.

Erstürmung, die, osvojitev, vzetje z naskokam; bei der Erstürmung der Stadt, naskakovaje, jemaje mesto.

Ersuchen, v. a., naprositi, zaprositi, prositi (koga, cesa, koga za kaj); nagovoriti, nagovarjati.

Ersuchen, das, prošnja, prosba.

Erfschreiben, das, prositev, prosivno pismo.

Ertagen, v. a., daniti se; f. a. Tag, Tagen.

Ertandeln, v. a., priigrati.

Ertanzen, v. a., priplesati si kaj, s plesan dobiti, skupiti, stakniti.

Ertappen, v. a., otipati, ošlatati; sejthalten, prijeti, vjeti, zgrabiti, popasti, zasačiti; auf friischer That ertappen, na samem djanji ali delu zasačiti, zalesti, zateči, russ. zastat; auf der Lüge, na laži stakniti; f. a. Erwischen.

Ertappen, das, Erdappung, die, prijetje, prijem, zasačba, zatek; beini Erdappen des Diebes, ko so prijeli, zasačili tatu.

Ertasten, v. a., doslatati, dotipati.

Ertauben, v. n., oglušiti, in Unterkr. auch oglineti, (ogluhniti).

Ertauschen, v. a., primenjati, po menji dobiti.

Ertrinken.

467

Ertheilen, v. a., udeliti, podeliti, podeljevati, (nicht podelovati), podeliti, deliti, dati, dajati; Befehl ertheilen, dati povelje, veleti; Rath ertheilen, svetovati; Unterricht, podučiti, produčevati, učiti; wer Schläge ertheilt, erhält Schläge, ktor tepe, tega tepó.

Ertheilung, die, podeltev, dodelitev, dodeljevanje, dajanje.

Erthürmen, f. Ansthürmen.

Ertoben, v. n., zabucati, zabesneti, začeti divjati, razsajati.

Ertödten, c. a., umoriti, usmertiti; auštotten, izkoreniniti, zatreti; das Fleisch ertödten, meso mertviti, mertvičiti, umertviti.

Ertönen, v. a., zadoneti, zazvoniti, zapeti; seine Stumme ertönen lassen, oglasiti se, povzdigniti glas, zapeti; die Blocken ertönten, zvonovi so zazvonili, so zapeli; der Hein ertent vom Gesang der Wögel, po gaji se razlega pticje petje; v. a., das Lob des Hochsten ertönen, zapeti slavo Božjo; ertönet, glasite se itd.

Ertosen, v. a., zahučati, bučati, zabobneti, bobneti.

Ertraben, v. a., dodirjati do —.

Ertrag, der, prinos, prihodek, dohodek, dohicek, nach V. zdajek; der Ertrag des Feldeš, pridelek, letina, obrodek; der Ernte, nažanjek.

Ertragen, v. a., prenesti, prenašati, preterpeti, terpeti, prebaviti, prebiti, prestati; Amon kounnte das Angesicht des Königs nicht mehr ertragen, Amon ni mogel več v kralja pogledati; er kann die Kälte leicht ertragen, ne mara za mraz, ne boji se ga, mraz mu nič ne de; mit Seduld ertragen, poterpežljivo prenesti, prenašati.

Erträglich, adj. prenesljiv, znosin, preterpljiv; das wäre noch erträglich, to bi elovek se prestal, to bi se hilo; er singt noch erträglich, se precej poje, poje še nekaj, ne poje prenemarno.

Erträglichkeit, die, prenesljivost, prenašljivost.

Erträgniß, das, dohodek; Anzug, užitek, vzitek.

Ertragfam, adj., ploden, roden; kar nese dohicek.

Ertraganschlag, der, preudarek, premet dohodka.

Ertragsauesweiz, der, izkaz dohodkov.

Ertragsfähigkeit, die, plodnost, rodnost, koristnost.

Ertragschäzung, die, cenitev dohodkov.

Ertragszweig, der, versta dohodkov.

Ertranken, v. a., utopiti, potopiti, utapljati.

Erträumen, v. a., prisanjati, izsanjati, izmisli si, po sanjah dobiti; erträumt, izmislijen.

Erreten, v. a., pohoditi, poteptati, poteceptati, zgaziti.

Ertrillern, f. Ersingen.

Ertrinken, v. n., utoniti, utopiti se; alle ertranken, vsi so se potopili, vsi so potonili.

30 *

468

Ertrinken.

Ertrinken, das, uton, utop; er war dem Er-
trinken nahe, malo da ni utonil.

Ertrippeln, v. a., pridrobneti do —.

Ertrödeln, v. a., pri starini dobiti, dobi-
vati, pristarinariti.

Ertrommeln, v. a., pribobnati, z bobna-
njem vzbuditi.

Ertrößen, v. a., prikljubovati, s kljubova-
njem dobiti, nach V. izstrahovati.

Ertrunkene, der, utopljenee, utonjenee.

Erüben, v. a., po vaji zadobiti.

Erübrigen, v. a., prihraniti, privarovati;
wenn ich so viel Held errübrige, ce mi ostane
toliko dnarjev, serb. ako mi preostane.

Erübrigung, die, prihranitev.

Erndition, f. Geschrfamkeit.

Erniren, f. Ausfudig (machen).

Erwachen, v. u., zhuditi se, vzhuditi se.
vzhujati se, zdramiti se; (als eine Unter-
brechung des Schlafes), prebuditi se, pre-
bujati se, predramiti se; der Tag ist erwacht,
dan se je zasvetil; die Gläubiger sind er-
wacht, upniki so se oglasili; zum Leben er-
wachen, oživeti.

Erwachen, das, vzhuja, prebuja, prebuje-
nje, zbujenje.

Erwachsen, v. a., zrasti, eig. vzrasti, do
verha zrasti, do verha dorasti; zu einer unge-
heuern Größe erwachsen, nezmerno narasti;
bis zur gehörigen Größe, dorasti, dorasati,
dorasati; in Nechtkraft erwachsen, zadobiti
pravno (postavno) moć; der Zemanten er-
wachsene Schade, skoda, ki jo kdo ima, ki
se je komu naredila, storila; daraus erwacht
der Uebersand, odtod izhaja, izvira ta na-
paka; f. a. Entstehen.

Erwachsen, adj., dorasel, dorastel, dora-
sen, dorasen, odrasen; der Erwachsene, do-
raščeni, doraseni človek, dorasenee, dora-
senee; die Erwachsene, dorasčenka, dora-
senka.

Erwägen, v. a., premisliti, premisljati, pre-
misljevati. razmisliti, razmisljevati. preteh-
tati, pretehtovati, preudariti. preudarjati,
presoditi, in Unterfr. auch presapiti, russ.
uvazat.

Erwägung, die, premislik, premisljanje,
preteht, pretehtovanje, preudarjanje; nach
reißlicher Erwägung aller Umstände, premi-
sivsi dobro vse okoliscine, okolusine; in Er-
wagung ziehen, s. Erwägen; in Erwägung
leffen, daß —, glede, gledaje na to —; ker
je —; premisljevaje, da —.

Erwählen, v. a., izvoliti, izbrati, izbirati,
odbrati, odbirati, (russ. izbirat u. vybirat).

Erwähler, der, volivee, izbiravee.

Erwähnte, der, izvoljenee, izbranee; die, iz-
voljenka, odbranka.

Erwähnung, die, izvolitev, izbor, izbiranje,
odbiranje, voljenje.

Erwähnen, v. a., einer oder eine Sache,
spomniti, spominjati kaj, česa; v misel (v
misli), v spomin vzeti, jemati kaj, omeniti,
omenjati kaj, poln. namienić, wzmianke
czynić.

Erwehren.

Erwähnt, adj., omenjen, v misel vzet.

Erwähnung, die, omen, spomin, spominja-
nje; Erwähnung thun, f. Erwähnen.

Erwahren, sich, f. Bewähren, sich.

Erwallen, f. Aufwallen.

Erwälzen, f. Hinaufwälzen.

Erwandern, v. a., dopotovati, dopopotvati
do —,ripopotvati si.

Erwarmen, v. u., zgreti se, ogreti se.

Erwärmen, v. a., segreti, ogreti, segre-
vati, greti, stopliti, razgreti; v. r., sich,
segreti se, segreti sáh, ogreti se, ogre-
vati se, ugreti se; sich ein wenig erwärmen,
pogreti se.

Erwarming, die, segreje, segrevanje.

Erwarten, v. a., čakati na koga, na kaj,
čakati česa, zanadjati se, nadjati se, v nadi
si biti koga, česa, pričakati, dočakati, pri-
cakovati, dočakovati, izčakovati; sie erwarten
ihren Bater, oceta čakajo; er kann es
nicht erwarten, ne more dočakati, sterpeti; ich
erwarte nichts Gutes, ne nadjam se dobriga
(u. d. Serb. dobrimu); Schande erwartet dich,
sramota te čaka; es steht nicht zu erwarten,
ni podoba, da hi —; ich habe ihn lange ge-
nug erwartet, načakal sim se ga; ich erwarte
von dir, nadjam se, upam, zahtevam od
tebe; einander erwarten, sčakovati se.

Erwartlich, adj., pričakljiv, kar se more
ali sme pričakovati.

Erwartung, die, pričakovanje, nadjanje,
up, upanje; in Erwartung der Dinge, čakaje.
čakajoč na —; wie er sich in seinen Erwar-
tungen getäuscht sah, ko vidi, da ga je upa-
nje ogoljufalo, prevarilo.

Erwartungsvoll, adv., zeljno pričako-
vaje, čakaje —.

Erwaten, v. a., dobresti, dogaziti, prebres-
ti do —.

Erweckbar, adj., vzbudljiv, zbudljiv, zdravl-
jiv.

Erwecken, v. a., vom Schlafe, vzhuditi ed
zhuditi (cfr. russ. razbudit), zbujati, zdra-
miti, dramiti, (als eine blehe Unterbrechunna
des Schlafes), prebuditi, prebujati, predra-
miti koga; verursachen, z. B. Anbacht, Mit-
leiden, obuditi, obujati; vom Tode, obuditi.
obujati, fig. oživiti, oživljati; einen Proyhe-
ten erwecken, vzdigniti preroka; f. a. Auf-
muntern, Ernucern; den Dutt erwecken, ježo
delati, po tem človeka ježa.

Erwecker, der, budivce, zbujavee.

Erwecklich, f. Erweckbar, Erbaulich.

Erwecke, der, vzbujenee, oživljenee, pre-
spavee.

Erweckung, die, vzhud, vzhuja, zhujanje,
obud, obujanje.

Erweckungsmittel, das, obudilo, obujalo,
oživljalo.

Erwehren, sich, v. r., einer Sache, ubraniti se
čemu, braniti se česa. čemu; ich kann mich
seiner nicht erwehren, ne morem se ga (se
mu) odkrižati, ne morem ga ostřiti od sebe.
ogniti se česa, čemu; ich konnte mich des
Schlaſes nicht erwehren, spanje me je zmogło,
zvilo, nisim se mogel zderžati.

Erweichbar.

Erweichbar, adj., omehëljiv, omeçljiv, zmehëljiv, kar se da omečiti.

Erweichen, v. n., omeħčati se. serb. odmeškiniti; v. a., omečiti, mečiti, umehčati, razmehčati, zmehčati, meħcati; im Wasser, razmočiti. razmakati; erweicheud, mečiven, meħeaven; erweichendes Mittel, mečivno zdravilo, mečilo, meħčalo; Jemanden erweichen, omečiti, ganiti; f. a. Rühren.

Erweichlich, f. Erweichbar, mehkiga serca.
Erweichung, die, omečitva, mečitev. omeħčava, meħcanje; f. a. Rührung.

Erweichungsmittel, das, mečilo.

Erweinen, v. n., zajokati; v. a., prijokati, z jokanjem dobiti.

Erweiš, der, dokaz, izpričba; f. a. Beweis.

Erweisen, v. a., durch die That deutlich machen, izkazati, skazati, skazovati; Gutes erweisen, storiti, delati dobro, skazati dobroto; die Wahrheit oder Falschheit einer Sache deutlich machen, dokazati, dokazovati, izpričati, izpričevati, f. a. Beweisen; Erhe erweisen, počastiti, častiti koga, čast skazati komu; sich erweisen, v. r., pokazati, pokazovati se; das wird sich water erweisen, to se pokaže, se bo vidilo poznej; sich dantbar erweisen, valežen bit; sich qütit erweisen, dobrotljiviga se skazati, pokazati komu, serb. udobiti se komu.

Erweišlich, adj., dokazljiv, izpričljiv; der erweichlich verursachte Schade, škoda, ki se da izkazati, da je bila komu storjena; erweišlich machen, f. Erweisen.

Erweisung, die, dokazovanje; f. a. Beweis.
Erweiteren, v. a., razprostraniti, prostранiti, razprostreti, razprostirati, prostirati, razsiriti, razsirjati, širiti. (auch šrojiti, šrajati, z. B. žago šrajati Pot.); auseinanderücken, razmakniti, razmikati; ausdehnen, raztegniti, raztegati, raztezati; weiter machen etwas záhes, weiches, nach V. razohlatiti, razohlatovati; einen Schuh mit Gewalt, razgnati, razriniti, razganjati čevelj; einen Rock, razpustiti, razpušćati, razpušati sukino; einen Tractat, Saß, razsiriti, nach V. razdaljati; eine Fritt, f. Erstrecken; sich erweitern, v. v., razsiriti. širiti se, odpreti odpirati se, raztegniti, raztegovati se; fig. množiti se, rasti.

Erweiterer, der, razsirjavec.

Erweiterung, die, razsirjanje, razsir, razprostiranje, razmik, raztegovanje.

Erwerb, der, Erwerben, das, zaslužba, pridobivanje; das Erworbene, pridobitek, pridobiček, pridobek, prislužek, zaslužek; der mühsame Erwerb, nach V. pritrudek, serb. zanuka; er ist noch fähig zum Erwerb, more si se kruh služiti; von seinem Erwerbe leben, sam se živiti, hraniti; Gewinn, dobiček; Gewerbe, obertnijat; der reine Erwerb, čisti dohodek.

Erwerben, v. a., pridobiti, pridobivati, zdobiti, dobiti, dobivati, zaslužiti, prislužiti, služiti, pridelati, nach Zal. auch priobrestiti, (auch russ.); in Unterfr. steči, dohaviti, pri-

Erwetten.

469

haviti; mühsam erwerben, pritruditi si kaj; sich sehr viele Erfahrungen erwerben, veliko skusiti, skušati; sein Brot erwerben, kruha služiti si; er hat sich seine Liebe erwerben, prikupil se mu je; durch Tänzen, Geigen, Pfeisen uss. erwerben, pripliesati, prigosti, pripiskati itd.; als Landwirth, Futtermann, Schentwirth, Tuchbänder uss. erwerben, prikmetovati, privozariti, prikeremariti, pri sukmariti uss., mittelst analoger ans den Hauptwörtern des betreffenden Erwerbszweiges gebildeten Zeitwörter und der Vorschriften pri-; durch Betteln erwerben, prirevati, priberačiti; durchs Heirathen erwerben, vom Manne, priženiti; unrecht erworbenes Gut, krivicno blago.

Erwerber, der, pridobivec, prislužnik.

Erwerbsfähig, adj., prislužin, zmožin kaj pridobiti. ktor si kaj pridobiti, prislužiti more.

Erwerbsfähigkeit, die, zmožnost za službe, prislužnost.

Erwerbsleiß, der, obertnost.

Erwerbslös, adj., brez pridobitve, brez zaslužka.

Erwerbniß, das, f. Erwerb.

Erwerbsam, adj., prislužljiv, delaven, marljiv, zaslužčen, oberten.

Erwerbsamkeit, die, prislužljivost, delaynost, zasluženost, obertnost.

Erwerbsschule, die, obertnijska učivnica.

Erwerbsgeschäft, das, pridobitno delo, opravilo.

Erwerbsknunde, die, nauk, kako si kaj zaslužiti.

Erwerbsmittel, das, pridobilo, pripomocek, kaj pridobiti, zaslužiti.

Erwerbsquelle, die, wörtl. izvir pridobitve, zaslužka; die Erwerbsquelle angeben, povedati, s čim se kdo živi, odkod, iz česa si kdo kruh služi, od kod se hrani.

Erwerbsfinn, f. Erwerbsamkeit.

Erwerbstand, der, pridobitni stan, prislužniki, pridelovaveci.

Erwerbssteuer, die, pridobnina.

Erwerbssteuerklasse, die, razred pridobnine.

Erwerbstenernachsicht, die, spregled, odpust pridobnine.

Erwerbstitel, der, pridobitno ime.

Erwerbszeugniß, das, pridobitno spričevalo.

Erwerbszweig, der, wörtl. versta. razpol pridobitve, zaslužka; s čem, iz česa se živiti, hraniti; s. oben Erwerbsquelle.

Erwerbung, die, pridobitev, pridobivanje, zaslužek, zaslužba; f. a. Erwerb.

Erwerbungsgart, die, pridobivanje, pridobitni način, način pridobitve.

Erwerfen, v. a., dovreči, dolučati, vreči, metati do česa; mit einem Stein erwerfen, ubiti s kamnam.

Erwetten, v. a., po stavi, v stavi dobiti, dohivati,

470

Erwiedern.

Erwiedern, v. a., vergelten, povertiti, ver-
niti, vraćati, vraćevati; einen Gruß erwie-
dern, nach dem Serb. odzdraviti; eines Liebe
erwiedern. Ijubezen z Ijubeznijo povertiti,
plaćati, ljubijovica Ijubiti; wiederholen, po-
noviti, ponajvati; antworten, auch als v. n.,
odgovoriti, odgovarjati; odverniti, odreći,
reci na kaj, nasproti reči, nach V. a. ver-
niti besedso; schriftlich, odpisati, odpisovati,
ſügend erwiedern, odpeti, odpevati.

Erwiederung, die, vraćba, vernitev, po-
vraćba, odgovor; schriftliche, odpis; seine Er-
wiederung lautet, on odrece to-le.

Erwiederungschrift, f. Duplik.

Erwilden, v. n., zdivjati, obdivjati.

Erwinden, sich, v. r., sich unterstehen, f.
Unterwinden; v. n., mangeln, manjkti; es
an nichts erwinden lassen, vse, kar je po-
treba, storiti in nie ne opustiti; v. a., er-
werben, zmoći, pritruditi; f. a. Erfschwingen.

Erwinken, v. a., mit den Augen erwinken,
pomigniti, pomigati, pomigovati komu, da
se ustavi, ali da pride; mit der Hand, ma-
hati na koga in s tem ga priklicati.

Erwinſeln, v. a., prieviliti, izeviliti kaj,
s eviljenjem doseči.

Erwirbeln, f. Aufwirbeln.

Erwirken, v. a., izdelati, izdelovati (kaj),
zadobiti, izviti; durch Bitten, izprošiti kaj;
durch Gewalt, prisiliti, posiliti; f. a. Durch-
ſeken.

Erwirthschaften, v. a., prigospodariti (si
kaj); f. a. Erſparen.

Erwischen, v. a., uhvatiti, uhvatati. dobiti,
dobivati, uloviti, vloviti, loviti, vjeti; der
hat es erwisch, naletel je, dobil jo je, skupil
si jo je.

Erwittern, v. a., zaduhati, zavohati, do-
vohati, zaslediti, doslediti.

Erwuchern, v. a., prioderuhati, priskopa-
riti, po odertii zadobiti, privohrati*, serb.
nalihvariti; f. a. Ergeizen.

Erwünschen, v. a., durch Wünſchen bekomen,
izvosčiti, izvošiti, priželeti, zaželeno
doseči; einem alles Gute erwünschen, želeti
komu vse, kar je dobriga, poželeti, želeti;
f. a. Wünſchen.

Erwünscht, adj., zaželen, želen, prijeten,
všeč; es geht erwünscht, godi se po želji, po
volji, po sreči udl.; mir ist es erwünscht,
drago mi je, dobro, lepo se mi zdi; eine
erwünschte Gelegenheit, prav lepa prilika,
priložnost.

Erwürſeln, v. a., privadljati, prikobljati,
prikostkati, dobiti na kostke.

Erwürgen, v. a., erdrosseln, zadaviti, za-
davjati, daviti, zadušiti, dušiti; Alles nach
einander erwürgen, vse podaviti, podušiti;
durch Zuschüren, zadergniti, zadergovati,
zagerereiti, zagererevati; durch die Abschnei-
dung der Kehle tetten, zaklati; durch Ste-
chen, zabosti, zabadati; gewaltsam töten,
umoriti, ubiti; ein Wild erwürgrn. waidm.
goniti in poditi, da erkne,

Erzduhm.

Erwürger, der, davivec, zadušivec, zadav-
ljavec, klavec.

Erwürgung, die, zadava, zadavljanje, du-
šenje, zadusenje, klanje, zaklanje.

Erwüthen, v. n., zdivjati, zbesniti.

Erz, das, eine Metall bei sich führende Erdart, Steinart, ruda, poln. kreszec; Erze banen, auf Erze banen, rudo delati, copati; Gelters, zlatica; Zilberer, srebernica uſſ.; Glockenspeise, Mischung von Kupfer und Zinn, bron, med, medenina, zvonovina.

Erz-, in Bisq., rudni.

Erz, nur in Zusammenfegungen, bezeichnend
das Vornehmste in seiner Art, im guten und
nachtheiligen Verstande, visji. veliki, glavni,
pervi, največji, narvečji, nad —; ves, z. B.
erzboſe, ves hudoben (kolikor ga je), poln
hudobije.

Erzader, die, rudna žila.

Erzagen, f. Verzagen.

Erzählbar, adj., povedljiv; das ist nicht er-
zählbar, to se ne more, ne da povedati.

Erzählbarkeit, die, povedljivost.

Erzählen, v. a., povedati. (nach M. pove-
dovati), pripovedovati. praviti; umständlich
erzählen, pripovedovati (po dolgem, vse ka-
kor je bilo, po versti); genan erzählen, do-
povedati, dopovedovati.

Erzähler, der, pripovednik, pripovedovavec.

Erzählung, die, die Handlung, pripovedo-
vanje; das Erzählte, pripovedka, pripovest,
povest, pravlica, pravljenica, serb. a. prica.

Erzählungsweise, adv., povedama, pri-
povestno, v povestih.

Erzähmen, f. Zähmen.

Erzamt, das, naj visji ured.

Erzanken, v. a., izpuliti, prikregati, pri-
gerditi, po kregu in prepiru, z gerdo do-
biti.

Erzarbeit, die, medenina.

Erzart, die, ruda, rudovina. (eig. versta ali
sorta rude); jede Erzart, vsaka ruda.

Erzartig, adj., rudast.

Erzanbern, v. a., pričarati. pricoprati*.

Erzaufbereitung, die, pripravljanje, pri-
ravnovanje rude.

Erzange, das, rudno očesčt.

Erzbetrüger, der, goljuf vsih goljufov, nar
večji goljuf.

Erzbild, das, medena podoba.

Erzbischof, der, véliki škof, nadškof, višji
škof, poln. areybiskup.

Erzbischöflich, adj., vikšiškoſijsk, vikši-
skoſovsk. nadškofji.

Erzbisthum, das, vikši škofija, vélika ško-
fija, nadškofija, nadškofijstvo.

Erzböfe, adj., ves hudoben.

Erzböſewicht, der, nar veči hudobnež, pre-
hudobnik, ves hudobnik. sama hudobija.

Erbruch, f. Erzgrube.

Erzdied, der, rudokradež; naj večji tat;
tat, da mu ni enaciga.

Erzduhm, adj., preneumen, ves neumen,
neumen, bedast, trapast kakor vol.

Erzdummkopf.

Erziehungshrehe.

471

Erzdummkopf, der, pravi tepeo, bedak.
trap trapasti.

Erzehen, v. a., sich Muth erzehen, z vinam
se pojunačiti.

Erzeigen, v. a. u. r., f. Erweisen, Bezeigen.

Erzen, adj., rudnat. ruden; gemischt mit Kupfer und Zinn, bronast. meden, hakren; f. a. Ebern.

Erzen, v. a., z bronam obdati; Er sagen zu Jemand, (ein nur im Deutschen vorkommender Gebrauch), etwa onkati od. od sebe tikiati analog dem „od sebe vikati“. (t. j. onikati, Sie sagen, welches Letztere im Volke ist).

Erzengel, der, veliki angel, verhangel, visji
angel. arhangel.

Erzengelwurz, die, angelika.

Erzeugen, v. a. (generare), zugen, zaroditi, rodit; erzeugte, aber noch nicht geborene Kinder, zarojeni (spočeti), pa se ne rojeni otroci; durch Mühle und Fleiß, pridelati, pridelovati, izdelati, obročiti. (n. p. ta fabrika veliko blaga obroči), russ. proizvodit; die Erde, der Boden erzeugt, dati, dajati, obroditi. rodit; Bier erzeugen, pivo kuhati; unrichtige Begriffe erzeugen, neprave zapopadke delati, dajati; dies erzeugt Krankheiten, iz tega vstajajo, se plodijo, zarejajo marsiktere bolezni; selbst erzeugte Wolle, domaća volna, doma pridelana; Ist erzeugen, sadje saditi, s sadjem se pečati.

Erzeugend, adj., roden, rodiven, plodiven.
Erzeuger, der, rodnik, rodivee; von Kunstproducenten, delavee, izdelovavee; von Naturproducenten, pridelovavee; der Erzeuger oder Verfertiger einer Waare wird im Sloven. oft durch die dem Rennworte der betreffenden Waare angehängte Erdahlbe -ar ausgedrückt, z. B. Lelerzeuger, oljar, udgl.

Erzeugerin, die, rodivka, rodnica, izdelovavka, pridelovavka.

Erzeugniß, das, Naturproduct, pridelek, obrodek, plod, sad; Kunstproduct, izdelek, na-rejek, napravek.

Erzeugte, der, rojenec, zarojenee; die Erzeugten, zarod. rod.

Erzengung, die, pridelovanje, izdelovanje;
ost durch die Erdahlbe -arija, z. B. Leler-
zeugung, oljarija.

Erzengungskosten, pl., stroški pridelovanja, izdelovanja.

Erzengungspreis, der, izdelna cena.

Erzengungsstätte, die, izdelovavnica, pridelovavnica.

Erzfarbig, adj., rudne, hakrene barve, ruda.
dast.

Erzfaß, das, rudni sodec.

Erzfaul, adj., prelen, ves len, sama lenoba,
len, kar va-nj more, len da smerdi; gnjil,
kakor klada, kakor meglá brez vetra.

Erzfaulenzer, der, lenuh vsih lenuhov.

Erzfeind, der, poglavni sovražnik.

Erzfuhrmann, der, rudovoz.

Erzgang, f. Erzader.

Erzgauer, der, pravi slepár, goljuf, goluf.

Erzgießer, der, medoliveet.

Erzgräber, f. Bergmann.

Erzgroß, adj., silo debel, jako zarobljen,
ves neobdelan, neobtesan, hribovsk.

Erzgroßian, der, zarobljenee, neotesan,
debel clovek.

Erzgrube, die, rudnik, rudna jama.

Erzhaftig, adj., rudast, rudi podoben; f.
a. Erzhaltend.

Erzhalde, die, kup, grieć rude.

Erzhaltend, Erzhaftig, adj., rudnat, rudovit, ruden, kar ima rudo v sebi, poln. rudawy.

Erzhaltigkeit, die, rudnost.

Erzhaus, das, Lesserreich, vladajoča hiša;
in der Schmelzhütte, rudnica.

Erzherzog, der, nadvojvoda, visji vojvoda.

Erzherzogin, die, nadvojvodinja.

Erzherzoglich, adj., nadvojvodov. nadvojvodsk.

Erzherzogthum, das, nadvojvodstvo.

Erzhenhler, der, pravi, prekanjeni hinavec, naj vecji hinavec.

Erzhirt, der, višji pastir.

Erzhöhle, die, rudni, rudarski voz.

Erzhütte, f. Schmelzhütte.

Erziehen, v. a., groß ziehen, Kinder, zrediti. (eig. vzrediti). zrejati, odrejati, rediti, odgojiti, zgojiti, gojiti, auch kojiti; den Nachwuchs erziehen, spodrediti, spodrejati; den Wagen, voz potegniti, potezati, potegovati; f. a. Bilden.

Erzieher, der, rednik, rejnik, zrednik, vzrjaveec, odrejaveec, odgojnik, gojivec.

Erzieheramt, das, redništvo, odrejništvo,
gojništvo.

Erzieherin, die, rednica, rejnica, zrednica,
zrejavka, gojivka, odgojnica.

Erziehung, die, reja, odreja, odgoj; von
guter Erziehung, dobro zrejen. odrejen, od-
gojen.

Erziehungss-, in Zisqu., rejni, rejivni. odgojni, -za zrejanje, odrejni.

Erziehungsanstalt, f. Erziehungshaus.

Erziehungsart, die, odreja, odgoj, način
vzrejanja.

Erziehungsfach, Erziehungsgeschäft, das,
odrejanje. reja, vzrejanje, gojenje, odgoj-
stvo.

Erziehungsfähigkeit, die, odgojivnost,
vzrejljivost.

Erziehungsfehler, der, pogrešek, napaka
v zrejanji otrok; -iz slabe odreje.

Erziehungshaus, das, rejenišče, rejeniše,
odrejevavnica, vzrejališče, zrejališe.

Erziehungsinstitut, f. Erziehungshaus.

Erziehungskunde, die, rejna, odrejna,
odgojna ročnost, znanost, znajdenost v zre-
janji, vzrejanji, rejoznanstvo.

Erziehungskundig, adj., znajden, uren
v odrejanji, zrejanji, vzrejanji.

Erziehungshrehe, die, nauk od zrejanja
ali gojenja, rejilni, odgojni nauk, rejilna
veda.

Ee.

Essentiel.

473

mit ta (ti, te), ta, to, on, ona, ono, wenn
es anstatt eines andern anzeigenden oder an-
zeigend-beziehenden Fürwortes steht, z. B. es
ist seine erste Handlung, ta je njegovo pervo
djanje; hast du ein Wessen? ich habe es, imaš
nož? imam ga; wer ist das? es ist mein
Mann, kdo je ta? to od. ta je mož oder
hosh moj mož je.

Es, das. (mus.). es.

Esgadre, f. Geschwader.

Esgadron, f. Schwadron.

Esgadronisch, f. Mittmeister.

Esgarpe, f. Pöschung.

Esgariren, i Pöschien.

Esgbaum, f. Esche.

Esgblan, das, jesenova barva. (visnjeva
barva).

Esche, die, ein Rüch, f. Aesche; ein Baum,
(Fraxinus), jesen, jasen (russ.): f. a. Alur.

Eschen, adj., und in Zibau. jesenov.

Eschenblatt, das, jesenov list.

Eschenklechte, die, jesenov lisaj.

Eschenholz, das, jesenovina, jesenov les.
jesenovec.

Eschenrinde, die, jesenovo lubje.

Eschenwald, der, jesenje, jesenovina, jesen-
novnik, jesenovec, jesenov gojzd, russ. ja-
sennik.

Escherik, Eichrose, f. Zwerberbaum.

Escomtiren, Escomptiren, v. a., skonti-
rati, kupovati ali prodajati z odbitkam.

Escompte, Eskonto, das, odbitek, skonto.

Escorte, f. Redeckung, Geleit.

Escortiren, f. Geleiten.

Esel, der, osel; Gestell, kobiła; ein rechter
Esel, f. Eselskopf; einen Esel bohren, za
norea imeti, imeti koga na konji; ein Esel
schimpft den andern Langohr, sova senici gla-
vana pravi; wie ein Esel schreien, rigati,
gigati.

Eselchen, das, oslič. osliček. osle.

Eselei, die, oslovtvo. traparija, neumost.

Eselein, f. Eschen.

Eselfalb, adj., siv kakor osel.

Eselfaft, adj., oslovsk. oslast, neumen;
adv., po oslovsko, po neumnem.

Eselfaftigkeit, die, oslovska neumost.

Eselin, die, oslica.

Eseln, v. n., oslariti, z motovilam streljati,
delati, vlči, kakor osel: v. a., jemanden
eisen, z oslam koga pitati.

Eels-, in Zibgn., oslov, oslovski.

Eelsarbeit, die, doło oslovsko, pre-
težko.

Eelsbrücke, die, oslovski most, pripomo-
cek lenimu.

Eelsdistel, die, konjska potovica.

Eelsfleisch, das, oslovina.

Eelsgeschrei, das, riganje, rig.

Eelsgurke, die, divja buča.

Eelsbaut, die, oslovska koža.

Eelskopf, der, oslovska glava; des seines
(bestimmten) Esels, oslova glava; fig. krava,
tele, neumnež, tepec.

Eelskuh, die, tapir.

Ejselsmilsch, die, oslično mleko; Ejselsmilch
traut, tevloh, teloh, talah.

Ejselsohr, das, oslovo, oslovsko uho; die
Ejselsohren kann er nicht verstecken, gucken ihm
hervor, osel iz njega gleda, ne more svoje
neumnosti skriti; in Büchern, zavihljej, za-
gibka.

Ejselstall, der, oslarnica, oslovski hlev.

Eshammer, der, esovečt.

Esoferisch, f. Scheim.

Esfeltreiber, der, oslar.

Espanfette, die, (Hedysarum onobrychis),
turska detelja, nach dem Russ. sladka de-
telja.

Espe, die, (Populus tremula), trepetlika,
migljač; f. a. Aespe, Pappel.

Espen-, in Zibg., trepetlikov.

Espanhol, das, trepetlikovina.

Espenfanb, das, topolovo, trepetlikovo
listje.

Espenwald, der, trepetlije.

Esplanade, die, ravan pred hišo.

Esprit, i. Geist, Verstand.

Eß, das, f. Aß.

Eßbar, adj., jedin. (jedna. jedno). za jed,
vžitin. užiten, jedljiv, weniger richtig und
ebne Vergang in andern stofflichen Mundart-
ten, za jesti; es ist eßbar, jé se že, jesti se
more; eßbare Sachen, j. Eßwaare.

Eßbarkeit, die, jednost.

Eßbesteck, das, nož in vilice. serb. jedala pt.

Esse, die, kovaško ognjisež, ognjise, pec.
pecnica, nach Gutsm. žgavnica. serb. vi-
ganj.

Essen, v. a., jesti; er hat das Brot gegeffen,
snedel, pojedel je kruh; mit jemand, bei
jemand einen s kom zajeti, zajemati; einen
des Pfand, živa rubežen, jesena, jesna za-
stava; zu Mittage, južinati, auch obedovati,
und in Stätten auch kositi, (gospoda kosi);
zu Abende, večerjati; f. a. Abessen; kerne-
weise, Körner, Hafer, Kirschen und, über-
haupt in kleinen abgesenderten Stücken einen,
pozobati, zobati; er ist wacker, min mu do-
bro melje; er ist sein Brot, on ga kruši,
redi, hrani, živi. (Zprichw. tistiga pesem
pojem, cigar kruh jem); sich fass einen, na-
jesti se. naživiti se; sich rund einen, najesti
in napokati se; wer einen will, muši auch
arbeiten, ktor ne dela, je brez jela; mit
großen Herren ist nicht gut Kirschen einen, z
velikimi gospodi ni dobro česenj zobati.

Essen, das, jed, jedilo, jelo; das Essen ver-
bieten, jesti prepovedati; ich gehe zum Eißen,
grem jés: Eißen, d. i. Malzeit, kosilo, obed,
obedovanje, obrok; Mittagessen, južina,
obed: in Städten auch kosilo; Abendessen,
vecérja; nach dem Abendmal, povečerek;
ein Gericht, jed. jedilo. jestvina, jedenje,
hrana, russ. piša, kušanje.

Essenkehrer, f. Zchrutneinfeger.

Essenklinge, die, Eſſpieſ, nach V. poprav-
ljač.

Essenszeit, f. Eßzeit.

Essentiel, f. Wesentlich.

474

Essenz.

Essenz, die, jedro, evet, esencija*; f. a.
Weisen.

Esser, der, jedee, jedež, ješee; ein schwacher
Esser, slab jedee, malo jé; ein starter, po-
jedež, jedun, pojeduh, žrelee, netek, po-
goltnik, požeruh; viele Esser zu Häuse ha-
ben, dokaj jedežev imeti; f a. Kostgänger.

Esserin, die, jediva.

Essgabel, die, viliee.

Essgelage, das, pojedina, gosti, gostje.

Essgeschirr, das, mizno posodje.

Essgier, die, požrešnost, nenasitna jesč-
nost, jesnost.

Essgierig, adj., požrešen. gladoven, lako-
ten.

Essig, der, jesih*; vrisk, kis†, nach M. griž-
nik, böhm. u. poln. ocet*, russ. uksus,
serb. kvasina, sирce; zu Siffiä werden, ski-
sati se (kakor jesih). ujesti se, zgristi se;
Siffiä brauen, jesih kuhati, delati; starter
Süng, hud kis.

Essig-, in Zfggu., kisni, kisov, jesihov, je-
sihasti.

Essigälchen, das, kisna jeguljica.

Essigartig, adj., jesihast, kisast.

Essigbaum, der, Färbebaum. (Rhus coria-
ria), roj, rojevina; f. a. Zunuch.

Essigbraten, der, kisla pečenka.

Essigbrauer, der, jesihar, kisar, kisovar†.

Essigbrauerei, tie, kisarija, jesiharija*.

Essigbrühe, die, kisla omaka.

Essigfabril, die, kisarnica, jesiharnica.

Essigfaß, das, sod za jesih.

Essiggährung, tie, kisanje.

Essiggeist, der, jesihov evet.

Essiggurke, die, kisla murka, kumara.

Essighandel, der, jesiharija, kupčija z je-
siham ali kisam.

Essighändler, der, jesihar, kisar.

Essighonig, Essigmeth, der, kisla medica.

Essigmutter, die, nach V. klohuk, mater-
nica. poln. zakwas.

Essigauer, 'adj., kisel kakor jesih. nach
M. auch svíšcel.

Essigfünre, die, jesihokislina†, jesihovina†,
nach V. jesišnost.

Essigtunke, die, kisla omaka.

Essigzucker, der, kisli sladkor.

Esskorb, der, jérbas za jed. (v kterem se
jed nosi).

Esslöffel, der, žlica.

Esslust, tie, jesčnost, jesšnost, slaj, sla; f.
Appetit; Esslust habe ich noch, allein —,
jem še jem, pa —.

Esslittig, adj., ješč, jes. lačen.

Essaal, der, obednica; f. Zpeifeaal.

Esstube, f. Zpiceaal.

Esstafel, die, miza, omizje; f. Zpiceftisch.

Esswaare, tie, Esswerk, das, jestvina, ži-
vež, jedne reci, festivo.

Esszeit, tie, zur Esszeit, ob jedi, pri jedi, ko
je čas jesti, obrok.

Esszimmer, das, obedovavnica.

Esskaffete, f. Stoffete.

Esstimiren, f. Achten, Schähen.

Etwaß.

Estrato, das, estrato, nach Šulek (serb.)
jednovlak.

Estrich, das, tlak, tla (iz apna, kamna);
Zimmerdecke, strop.

Etabliren, f. Gründen, Niederlassen, sich;
(von Kaufleuten, kupčijo začeti, odpreti).

Etablissement, f. Niederlassung, Anstalt.

Etage, f. Stockwerk.

Etape, die, počitek; f. Naste, Nastort, russ.
mésto skladki, otdyha, (oddih).

Estat, der, f. Staat, Stand, Ausweis, Ueber-
schlag.

Statsmäßig, adj., po preudarku.

Etendiren, Etendiren, f. Ausdehnen, Er-
weitern.

Ethit, f. Sittenlehre.

Ethiker, f. Sittenlehrer.

Ethisch, f. Moralisch.

Ethnographie, die, narodopis†, narodo-
pisze, etnografija, popisovanje narodov.

Ethnographisch, adj., narodopisen.

Etiquette, die, etiketa, dvorska šega, russ.
obrjad; ceremonial; napisni, naznanivni li-
stek.

Etliche, pron. u. adj., nekteri, eni (aliqui),
nekoliko, nekaj. (aliquot). marsikteri; etli-
che und zwanzig, nekaj čez dvajset; etliche
Mal, nekolikokrat; vor etlichen Jahren, pred
nekoliko leti, pred nekaj leti. f. a. Einige;
etliches fiel an den Weg, nektero, nekaj, kje
kako je padlo na pot.

Etourderie, f. Dummdreistigkeit.

Etter, der, meja.

Etui, f. Bestedt.

Etwa, Etwan, adr., etwa hingehen, (veral-
tet), nekam iti; zu etwa dienen, (zu etwas,
auch veraltet); als Nebenwort der Zeit, er
kommt etwa hieser, věasih pride k nam,
kterikrat, kje kakikrat, serb. kadkad; viel-
leicht, morebiti, morda od. morde, znabiti,
lahko da, nach M. auch lahkić, lahkej; haſt
du nicht etwa was verloren, pa ne da bi bil
kaj zgubil; fennſt du ihn etwa nicht, mar
ga ne poznas; ist er etwa schon gesterben,
ali je mar že umerl, ali je ne mara že
umerl; ungefähr, es waren etwa zehn Per-
ſonen, kakih deset jih je bilo, deset na pri-
liko, deset okoli jih je bilo; etwa eine halbe
Stunde, okoli pol ure; ist es etwa wahr,
je li res.

Etwaig, Etwanig, adj., der etwaige Neber-
schuß, ko bi morda kaj ostalo, prebilo; et-
waige (Entschädigungsausprüche, ko bi kdo
kako odskodbo hotel imeti, (nach V. zna-
biten).

Etwaš, pron. u. adr., als pron. und ohne
Beifag, nekaj; ich will dir etwas sagen, po-
mew ti nekaj; das ist wohl etwas, aber nicht
hinreichend, to je pac nekaj. pa še ni za-
dosti; qib mir nur etwas, daj mi le neko-
liko, le trohico; durch Beifäge näher be-
zimmmt, meist, kaj; erzähle mir etwasNEWS,
povej mi kaj noviga; qib mir etwas Gutes,
daj mi kaj dobriga; beide Bedeutungen wer-
ten in Säzen, in welchen ein verneinendes

176

Ewiglich.

na veke vekov; er ist in die Ewigkeit gegangen, preselil se je v večnost; das dauert eine Ewigkeit, temu ni konca ne kraja; er wird nicht in Ewigkeit leken, ne ho k sodnjimu dnevu trobil, (stegnil seho, preden pride sodni dan).

Ewiglich, f. Ewig, adv.

Ex-, in Zisgn, bivsi, nekdanji; Erminister, bivsi minister.

Ex abrupto, neutegama.

Exact, f. Genau, Pünctlich.

Exaggeriren, i. Nebertreiben.

Exaltation, die, i. Begeisternung.

Exaltiren, i. Begeistern, Nebertspannen.

Examen, f. Prüfung.

Examinand, f. Prüfling.

Examinator, der, izpraševavec, preskušnik.

Examiniren, v. a., izpraševati, preskuševati; f. Prüfen.

Exanimiren, f. Entfeelen, Entmuthigen.

Excedent, der, prestopnik.

Excellent, adj., izverstin. prav dober; f. Vortrefflich.

Excellenz, die, vzvišenost†, previšenost†, ekselencia, russ. prevoshoditeljstvo.

Excelliren, f. Auszeichnen, sich, Nebertreffen, (zvonee nositi).

Excentrität, die, mimosrednost, eksecentrienost.

Excentrisch, f. Neberspannt, Schwärmerisch.

Exception, f. Ausnahme, Einwendung.

Exceptionell, adj., izjemen.

Exercpiren, v. a., okrajšati, skrajšati, skrajševati, izpisati, posneti, posnemati jedro.

Exerpte, pl., izpiski.

Freeß, der, f. Unfug, Ausschweißung.

Freßsiv, adj., brezmeren, nezmeren; f. Ausschweißend.

Freindiren, f. Absondern.

Frecpiren, f. Ausnehmen, Einwenden.

Excitation, die, f. Ermunterung.

Excitativ, adj., spodbudljiv.

Excitiren, f. Anfumtern.

Exclamation, die, vsklic; f. Anrufung.

Excludiren, f. Ausschließen.

Exclusiva,inem die Exclusiva geben, f. Ausschließen.

Exclusion, die, f. Ausschließung.

Excommunication, die, izdružba, odločba (iz družbe), izobčilo†.

Excommuniziren, v. a., izdružiti, odločiti (iz družbe), izobčiti, (altböhm. vyobčovati).

Excommunizirte, der, izdruženee, izobčenee, odločenee.

Exeremente, pl., f. Stuhlgang, Ausleeren.

Excretion, f. Ausscheidung.

Ereulpiren, v. a., opravičiti.

Exerfusion, f. Ausschlag.

Exerfation, die, f. Ausrede.

Execrabel, adj., preklet.

Execiren, f. Verwünschen,

Expedient.

Excent, der, eksekutirani, podverženi izversbi ali sekucii.

Execution, die, f. Vollstreckung; izversba, sekucija, spolnitev sodbe; f. a. Hinrichtung.

Executivosgegn, das, prošnja za sekucijo.

Executionskosten, pl., sekucijni stroški.

Executionšrecht, das, pravica do sekucije.

Executiren, f. Vollstrecken, Hinrichten.

Executiv, adj., izversin. izpeljevaven.

Executor, der, f. Vollzicher, eksekutor.

Eregese, f. Auslegung, Erklärung (der heil. Schrift).

Eregesiren, f. Auslegen.

Ereget, f. Ausleger.

Erempel, das, izgled; f. a. Muster; zum Erempel, na primér; f. a. Beispiel: ein Erempel woran nehmen, zgledovati se nad čem, posnemati; ein Erempel statuiren, kazniti koga drugim za zgled in strah.

Exemplar, das, bei den Buchdruckern, iztis, iztisek, eksemplar. serb. primerak†.

Exemplarisch, adj., zgledin. v zgled, hud, ojster; exemplarisch zuchtigen, ojstro kaznovati, drugim v strah; f. a. Musterhaft.

Exemption, f. Befreiung.

Exequent, f. Executor.

Exequien, pl., bile, opravilo po merliči, po mertvih.

Exquiren, f. Erentiren, Eintreiben.

Exerciren, v. r. u. n., uriti se, vaditi se; f. Ueben.

Exerciren, das, vadba, vaja, vojakov.

Exercirab, der, vadiseče, vadise.

Exercitation, die, vaja.

Exercitium, das, vajenje, urjenje.

Exhibent, der, vložnik, izročnik.

Exhibiren, v. a., izročiti, vložiti, vlagati, podati. (spis. prošnjo); f. a. Einreichen.

Exhibitenprotokoll, f. Einreichungsprotooll.

Exhibition, die, vloga.

Exhibitum, das, vložek, izrocek. podatek.

Exhortation, die, f. Ermahnung, Predigt.

Exil, das, f. Verbannung.

Exiliren, f. Verweisen.

Eximiren, f. Befreien.

Eristen, die, f. Dasein, das, Unterhalt.

Eristiren, das, Besichen.

Ermittiren, v. a., etwa razposesti†, preguati iz posesti.

Ex officio, f. Amt, (von Amtswegen).

Exolet, f. Veraltet.

Eoreizmuš, der, f. Geisterbeschwörung.

Eordium, das, vod. zacetek.

Eroteriker, der, nezvedenee, novinee.

Frotisch, adj., stransk, inostransk.

Expansion, f. Ausdehnung.

Expectanz, f. Anwartschaft.

Expectoriren, sich, v. r., nagovoriti se, povedati svoje in ohladiti si serce; f. a. Auskassen, sich.

Expedient, der, odpravnik.

478

Fabelwerk.

Fabelwerk, das, basnarija, basnarstvo, prazna rec, basni, izmišljene pravlice.

Fabelzeit, die, basenski vek.

Fabler, f. Fabelschmid.

Fabriciren, v. a., napraviti, napravljati, narediti, narejati, izgotoviti, izgotovljati, izdelati, izdelovati.

Fabrik, die, (in allen slav. Mundart.), fabrika*.

Fabrikant, der, fabrikant.

Fabrikat, das, napravek, izdelek, izdelana roba, russ. u. poln. fabrikat.

Fabrikation, f. Erzeugung.

Fabriks-, in Bisan, fabriksi, — v fabriki.

Fabriksarbeiter, der, delavee v fabriki.

Fabriksbetrieb, der, delanje v fabriki.

Fabriksgericht, das, fabriiska sodnija.

Fabriksinhaber, der, lastnik fabrike.

Fabriksmäßig, adj., fabrisk, raboten.

Fabrikspreis, der, fabriiska. izdelna cena.

Fabritswesen, das, fabristvo, fabrike, fabriiske zadeve.

Fabriksware, die, fabriiska roba.

Fabulant, f. Fabelhaus.

Facade, die, čelo, lice poslopja; f. a. Vorderseite.

Face, die, čelo, lice; en face, od spredej.

Facette, die, izbrušena stran ali plošca, ploša na dragem kamnji.

Facettiren, v. a., na robce brusiti.

Fach, das, predel; in einem Kasten, Schranke, mit, predal, pregrada, nach M. auch hranva, polica; in der Scheune, f. Bansen; bei den Webern, die Desinfung zwischen dem zertheizten Garne, wodurch der Schüge geworfen sind, odpira, odpiranje; Geschäft, opravilo, delo, oddelek znanstva, umetnije; Fach und Fach geben, pod streho vzeti, jemati, preskerbeti; ein Haus in Fach und Fach ehralten, v dobrim stanu hiso imeti. okovariti jo; das schlägt nicht in mein Fach, to ni mojiga opravila, to se mene ne tice, to ne sega v mojo obertnijo, v mojo službo; das gebört nicht in diesem Fach, to ne gre v to versto; ein Mann vom Fach, f. Fachmann; das gehört in ein anteres Fach, to je kaj čisto druziga; Lehrsach, uciteljstvo, učiteljski stan; obj., nauk, učni predmet; in allen Fächern, v vsih predelih, razdelih.

Fachbaum, der, zavora, zatora, ranta; f. a. Wehrbaum, Fachbogen.

Fachbogen, der, bei Hutmachern, pahavnik, pahalo, serb. (im Bolke), dernda, poln. oblak.

Fache, die, bei Hutmachern, pahlja, pahanje, razgibanje s pahalam.

Fächer, f. Fächer.

Facheln, v. a. u. v., opahljati, pahljati, pihljati, hladiti kaj, se.

Fachen, v. a., Wind verursachen, opahati, pahati, mahati; zur Genüge, naphahati se; die Glut fachen, f. Aufachen; ordnen, razrediti, rediti; von Fach, predaliti, predale napraviti v čem; die Wölle fachen, volno razbijati s pahalam, serb. derndati.

Fagöniren.

Facher, der, Gesell bei den Hutmachern, pahljač.

Fächer, der, veternica, veternik, pahljača, mahalnica, mahalee, mahalo, hladilo.

Fächersörmig, adj., mahalčast, bot. predalčast.

Fächerig, adj., pregrajen, s predali.

Fachermacher, der, veterničar, mahalar.

Fächern, v. a., mit dem Facher, pahati, z veternico mahati, mahljati; f. a. Fächeln.

Fachgemäß, adj., zveden, kakor umetnija hoce. zahteva.

Fachgenoffe, der, tovarš v delu, opravilu.

Fachlehrer, der, učenik (učnik), učitelj eniga nauka.

Fachlos, adj., brez predalov, brez predradka.

Fachmann, der, vzedence, ki je v kaki znanosti ali umetnii znajden, izurjen.

Fachmännnergericht, das, sodnija zvedenih mož.

Fachordnung, die, razredba.

Fachrense, die, privezana verša, nach V. cile; pl., nur mit einem Sach, samice.

Fachstudium, das, predelni uk, učitev (posebniga) razdelka.

Fächsen, v. a., pridelati, pridelovati; f. a. Eineruten.

Fachser, der, reznica, grebenica, ključ; f. a. Absenter.

Fächsung, die, f. Ernte.

Fachtisch, der, miza, na kteri klobučarji tolečejo volno.

Fachweise, adr., predelama, pregradama, na predale.

Fachwert, das, predalčasto zidanje, tini, pretinje. russ. mazanka; nach dem Poln. pruski zid.

Facirleder, das, bei den Schustern, stranica.

Facit, das, znos, znesek, soštevek.

Fackel, die, bakla*, barkla, nach M. auch lučnica, nach San. plamenica, svetulka, poln. pochodnia, russ. plamennik; fig. f. Licht.

Fackelfest, das, svetienost pri baklah, z baklami.

Fackelholz, das, kalinovina.

Fackeljagd, die, lov z baklami, ponočni lov.

Fackelmann, der, baklar.

Fackelmusik, die, muzika z baklami vred.

Fackeln, v. n., baklati, terpoleti, migati, mahadrati; nicht lange fackeln, ne opotavljati se, ne obotavljati se.

Fackelschein, der, baklina luč, bliš: beim Fackelschein, pri baklah.

Fackelstandchen, f. Fackelmusik.

Fackelschuh, der, tok, ugasivnik za bakle.

Fackelstuhl, der, bakelnik.

Fackelträger, der, baklar.

Fackelzug, der, bakladač, slovesni obhod, sprevod, spremstvo z baklami.

Fagon, die, način, oblika, delo; das Schwert ist nach der neneften Fagon, meč je nar novejsiga dela.

Fagöniren, v. a., napraviti, napravljati, narediti, narejati, podobo ali obliko dati čemu; f. a. Gestalten.

480

Fahlgarn.

Fahlgraun, adj., sivkast.

Fahlheit, die, rumenost, perstenost.

Fahlleder, das, (rumenkasto) usnje za
oglave ali urbase.

Fahlroth, adj., bledorudeč.

Fahlstein, der, rumenkasta škerl.

Fahm, auf, f. Fehm.

Fahnden, v. u., auf einen, iskati, zasledovati koga (hudodelnika).

Fähndrich, f. Fahurid.

Fahne, die, bandero et. bandera, serb. und nach M. in vielen Gegenten in St. noch gerührtlich, zastava, nach V. auch stavnica, russ. znamja, (znamenje), altsl. praporče, horagv u. zastava; die Fahne aufspfanzen, aufstercken, postaviti, razviti bandero; die Fahne vertassen, uiti, uhajati; mit stiegenden Fahnen, z razvitimi, razpušćenimi, razpusenimi banderi; Fahnden, banderce, banderica; waidm. vevereni rep; an der Fez der, kosmača; f. a. Schwadron.

Fahnen-, in Zign., handerni, zastavni.

Fahncneid, der, prisega pri banderi.

Fahnenförmig, adj., banderast.

Fahnenjutter, das, banděrna prevlaka.

Fahnenhafer, der, nach V. raztreseni oves, preslični oves.

Fahnenjunker, der, f. Dähurich.

Fahnenchmid, der, vojaski kovac (pri konjikih).

Fahnenchuh, der, nach V. zok, banděrni
zok. zdoljni okov bandera.

Fahnenkange, die, Fahnenstock, der, banderiseče, banderise, zastavišče, zastaviše.

Fahnenträger, f. Fahurid.

Fahnenwache, die, handerna straža, straža pred pervo potezo taborja.

Fahnenweiße, die, posvečevanje bandera.

Fahulein, das, banderise.

Fahurid, der, Fahnenträger, banděrnik, zastavnik, russ. praporscik, najvišji oficir.

Fahnschmid, der, f. Fahnenchmid.

Fahr, die, f. Gefahr.

Fahrbahn, f. Fahrlweg.

Fahrbar, adj., vožin; tiefer Weg ist nicht
fahrbar, po tej poti se ne more voziti, ni
moči z vozam (iti); f. a. Schiffbar; fahr-
bares Gut, f. Beweglich.

Fahrbahrheit, die, vožnost.

Fahrberfändner, f. Fahrpächter.

Fahrdamm, der, vožni nasip.

Nahrden, f. Gefahrden.

Fahre, die, razor.

Nähre, die, Schiff, ladija, serb. brod; f. a.
Plätte; der beständige Trt, wo man über den
Fluss überzufahren pflegt, brod, brodisce.
brodise, prevoz, nach M. auch preprod.

Fahren, v. n., auf einem Schiff, Wagen,
popeljati se, peljati se, voziti se; in der
winterebrache, vozkati se; über etwas fah-
ren, prepeljati, prepeljavati se, prevažati
se; bis zu einer Stelle fahrend anlangen,
pripeljati se, privoziti se do —; sich jatt,
mute jahien, navoziti se, utruditi se z voz-
njo, navelicati se voznje; ich werde nach

Fährgebühr.

Ziest fahren, popeljem se v Terst; sich irre
fahren, zapeljati, zavoziti (kam); spazieren
fahren, prevoziti se; aus Land, aus Ufer
fahren, f. Aulauden; fahrende Post, f. Fahr-
post; (auf den) Schlitten fahren, sankati se;
er tam gefahren,ripeljal se je, z vozam
je prisel; oft entricht das Neutrum dem
Steyenischen priti, iti, hoditi, als: Christus
fuhr gen Himmel, kristus je šel v nebesa;
in die Hölle fahren, priti, iti v pekel; zu
Alp fahren, oditi, iti v planino; auf den
Wolken, na oblakih prihajati, odhajati; aus
tem Bette fahren, skociti; der Blitfuu-
strela je udarila, mahnila, treščila, tresiła,
udrila; nach den Glajern fahren, (Schnell grei-
sen), popasti, popadati; die Art fuhr von dem
Stute, sekira se je staknila, je odletela,
odskocila; fahren lassen, popustiti, popu-
scati, popušati, v nemar pustiti, zanemariti,
zanemarjati, iz roke dati; der Spieß fuhr
in die Wand, sulica se v steno zasadi, za-
bode; fahren, d. i. reisen, wandern, potopvati;
ein Fahrenter, popoten; Lantfahrer, potep-
puh; jemanden durch den Zinn fahren, komu
misel prekositi, vpreti se, ne dati, da bi
njegova veljala; wohl, übel, bei, mit einer
Sache fahren, dobro jo voziti pri čem, do-
bro, slabo se mu vede, godi, dobicek, zgu-
bo imeti pri čem; f. a. Antommen; mut der
Haut bin und herfahren, mahati z roko; in
die Dache fahren, seci v žep; ein bøser Gent
ist in ihn gefahren, hudi duh ga je obsedel.
ga ima v oblasti; aus der Hand fahren,
opensniti se, izmakniti se; es ist mir in die
Oster der gefahren, zašlo mi je v ude, po udih
me terga; durch die Glieder fahren, vom
Zhaner, spreletole, ga je groza, zona ga
je obsla. zgrabila; in die Orube fahren,
vleči se v grob, umreti; einen Gedanfen
fahren lassen, izbiti si misel iz glave; ein
Getanke fuhr mir durch den Kerp, zasveti
se mi misel v glavi; einem in die Haare
fahren, zaleteti se v koga; einander in die
Haare fahren, spopasti se za lase; was ist
dir in den Kerp gefahren, kaj ti je prislo v
v glavo; fahre weh! z Bogam! srečno!;
der Bosjewicht wird in die Hölle fahren, hu-
dobnež pojde v pekel; aus der Haut fah-
ren, nach dem Poln. u. Böhm. skociti iz
kože; ne moči vec terpeti; jahve nicht hoch,
ne prevzetuj! in die Rate fahren, (vom Ge-
dr.), udariti v nos; die Heffnung fahren
lassen, slovo upu dati; die Serge fahren
lassen, na strani pustiti; v. a., peljati, vo-
ziti; über etwas, prepeljati, prevažati; als
c. i., es fährt sich gut in diesem Wagen, ta
voziček je pripraven, dobro se clovek na
njem vozi.

Fahren, das, vozenje, vožnja; durch Fahren
verdienen, vertieren, privozariti, zavozariti.

Nahrend, adj., vozen; fahrendes Gut, f.
Beweglich.

Fahrentraut, f. Farntraut.

Fahrgebühr, die, Fahrgeld, das, zu Wasser,
brodnina, brodovina, prevoznina, colnina;
zu Land, voznina,

Fallen.

misel? das Gut fällt auf den ältesten Sohn,
posestvo pripada najstaršimu sinu; alle
Schuld fällt auf die Eltern, starsi so vsiga
tega krivi; Weihnachten fällt auf einen Son-
tag, božić (sveti dan) je ali pride letas v
nedejo; wie es fällt, kakor pride, kakor
kane; das würde ihm schwer fallen, to bi ga
težko stalo, to bi mu težko delo, žal bi
mu bilo; es fällt mir unmöglich, ne morem,
pa ne morem, ni mi mogoče; es fiel ein
Schuß, nekdo je ustrelil, zaslisi se strel;
diese Farbe fällt mehr ins Grüne, ta barva
včeše bolj na zeleno; segati v —, bližati
se; das fällt ins Pöbethaste, to diši po pro-
stastvu; in die Zügel fallen, zagrabiti za
uzdo; dem Feinde ins Land, s. Einfallen;
in den Rücken, prijeti za herbtam, priti mu
za ledja, serb. zaledjiti ga; einem in den
Kauf tommen, prekupiti komu kaj; auf den
Baum fallen, von Vogelu, vsesti se, pose-
sti se na drevo; ein Stein ist mir vom Her-
zen gefallen, kamen se mi je odvalil od
serca; er ließ den Muth fallen, serce mu je
upadlo; serb. klonuti duhom; einen fallen
lassen, ne pomoči mu, s. Aufggeben; den
Anker fallen lassen, vreči mačka, sidro; die
Stimme fallen lassen, spustiti, znžati glas;
ich lassen noch nicht alle Hohnung fallen, nisim
se se popolnama odpovedal upanju; ein Wort
fallen lassen, izreči, omeniti; ein Gepräch
fallen lassen, pustiti kaj, prenehati in ne
govoriti več od —; kleinweise fallen, z. B.
vom Dsch. cepniti, pocepati, cepati; von Ge-
danken, auf einen Gedanken, auf ein Wort
fallen, ungefähr in die Hände, aus dem Ge-
dächtnisse, priti, pasti, sein, z. B. beschwer-
lich, lästig fallen, nadlegovati, nadleževati,
sititi se okoli koga, serb. dodijati komu; der
Gemeinde zur Last fallen, priti soseski na
skerb, in glavo priti komu; in die Haave,
s. Fahren; es fällt in die Augen, udarja,
bije, sine v oči; es fällt gut in die Augen,
lepo je viditi, prav vidno, očitno je; in die
Dohnmacht, omedleti, v omedlevice pasti; s.
f. Dohnmacht; sich zu Tode fallen, pasti in
ubiti se; sich wund fallen, pasti in pobiti
se, potolci se; einem zu den Füßen fallen,
pred koga se vreči, pasti na kolena, kla-
njati se mu; bei jemand aus der Gunst
fallen, zameriti se komu; über jemanden
hersfallen, napasti, planiti na koga, napa-
dati koga, navaliti na koga; s. Hersfallen;
in die Rede fallen, besedo prevzdigniti; ge-
worsen werden, von Thieren, storiti se, ro-
diti se; in die Rede, ins Wort fallen, pre-
sekati besedo, ugovarjati komu, zaletovati
se v besedo; einem ins Amt fallen, segati,
vitkati se v čiga opravilo; über den Grä-
ben fallen, preskočiti jarek; mit dem Kopf
an die Wand, udariti se z glavo ob steno;
durchs Schwert fallen, od meča, pod mečem
umreti; ins Schwert fallen, prehosti se z
mečem; in tiefen Schlaf fallen, terdno za-
spati; wie aus den Wolken gefallen, s. Anker
(fich); es ist nur ein wenig Schnee gefallen,
prav malo snega jo padlo, le pobelilo je;

in eine Krantheit fallen, s. Erkranken; unter
die Mörder fallen, med razbojnike pasti,
priti, zaiti; die Wahl fiel auf ihn, on je bil
izvoljen, izbrali so ga; zu Boden fallen, in
der Chemie, usesti se; v. i., pada, gre; es
fällt ein Regen, dež gre; es ist ein tiefer
Schnee gefallen, sneg je zapadel.

Fällen, v. a., einen Baum, drevo posekati,
sekati, podreti, robiti; die Manern, podreti,
podirati, porušiti; den Anker fällen, mačka
vreči, metati; in der Chemie, s. Niederschla-
gen; durch ein Geschöß tödten, ustreliti, po-
dreti, podirati; ein Urtheil fällen, sklepati,
storiti, delati, sodbo skleniti, razsoditi, raz-
sojati; das Bajonett fällen, spustiti, nasta-
viti bajonet; ihre Zunge wird sie fällen, je-
zik jo bo končal, nesrečno storil; s. a. Ver-
derben.

Fällen, das, sek, sec.

Fallendung, die, sklon, padež, s. a. Endung.

Fallfenster, das, nach dem Poln. spustno
okno.

Fallsleck, der, oder Fallflecken, opadina, otol-
čina; der Anfel hat mehrere Fallflecken, ja-
belko je otolčeno.

Fallsfrist, die, zapadni rok.

Fallgatter, der, nach dem Russ. spustna
resětka, zatornica, nach V. brana.

Fallgrube, die, für Wölfe, volčja jama,
volcina.

Fallgut, das, posestvo ali fevd, ki ga po
vsakem odmertji gospod nazaj dobi.

Falthans, das, das Haus des Abdeckers, wo
er die Häute des gefallenen Viehes aufbe-
wahrt, odiravnica, konjodérnica, merhodér-
nica.

Faltholz, das, dračje, suhe veje, (plur.),
suhljad, lomača, pobirki; s. a. Naffholz,
Klaubholz.

Fallhut, der, nach dem Serb. venec, neki
klobuk za otroke.

Fallibel, adj., zmoti podveržen, prevar-
jiv. zmotin, grešen.

Fällibilität, die, zmotnost, grešnost, zmot-
jivost, premotljivost.

Fällig, adj., zahlbar, plačljiv; das Kapital
ist fällig, kapital ali jistina se ima plačati;
fällige Anzungen, vžitki, ki se morejo po-
brati; abgelaufen, pretekel; fällige Zeit, pre-
tekli, iztekli čas; fällig werden, doteči, iz-
teči se, serb. dospeti; der Wechsel ist fällig,
menjica se je iztekla, čas plačila je prišel,
serb. menjica je dospela.

Fälligkeit, die, preteklost, doteklost, plač-
jivost, pobirljivost.

Falliment, das, bankrotstvo, kant, oplet;
f. a. Crida.

Falliren, v. n., bankrotirati*, falirati*,
oplesti, priti na oplet, na boben, na nič.

Fallit, der, kant, bankrot.

Fallitmasse, f. Concursmasse.

Fällkeffel, der, im Hüttenban, usedni ko-
tel, nach V. kotel za pod se metanje.

Fallklappe, die, klopec, zaloputnik.

Falklinke, die, nach dem Poln. zapadka
und kljuka samozapadna.

Falklinke.

483

31*

484

Faltlok.

Faltlok, f. Fallblock.

Faltnecht, der, konjedérov hlapec.

Faltkrant, f. Wohlyverlei.

Falliaden, der, spustno okence.

Fallmeister, der, f. Abdecker.

Fallmühze, f. Fallhut.

Fallneb, das, mreža na lov, mreža na zapadnico od. padnico; kleines um einzelne Noget zu fangen, mrežica.

Fallriegel, f. Falllinke.

Falls, adv., ako; falls es nethig sein wird, ako hi, ko bi treba bilo, će bo treba.

Fallsack, der, velike (čez vodo razpete) mreže za ribji lov.

Fallschirm, der, padavnica†, poln. spadochron. priprava, s ktero se je moči spustiti z visociga na zemljo.

Fallschloß, das, samozapadnica†.

Fallsilber, das, usedno srebro.

Fallstein, f. Anstoß.

Fallstrick, der, past. zanka, zaderga, nastava, spotik; in den Fallstrick fallen, vjeti se. i. a. Falle, Hinterlifst.

Fallsucht, die, f. Epilepsie.

Fallsüchtig, adj., padavičen, božjasten; f. Epileptisch.

Falltau, das, an den Schiffen, deržaj, prideržavka.

Fallthor, das, f. Fallgatter.

Fallthür, die, loputa, loputnik. loputnice, nach dem Poln. u. Russ. spustne duri.

Fallton, der, glasopad†. zapadni ton*; f. Cadenz.

Fallwildbret, das, merhovina, divjačina cerkunjena in ne ustreljena, cerknjeneč.

Fallwunde, die, opadnina†, rana od padeč.

Faliarius, f. Verfälſcher.

Falsch, adj., falsche Angabe, lažnjive, lažne, lažljive besede; falscher Freund, hinavsk, nezvest, neresničen prijatel; ein Falscher, hinavec; falsche Anzeige, lažnjiva, kriva ovada; falsche Nachricht, neresničen glas; falscher Prophet, lažnjiv prerok; falsche Lehre, kriv nauk; falscher Zeuge, kriva priča, krivopričnik; falfches Maß, kriva mera; falscher Gid, kriva prisega; in der Medizin, falsche Wehen udgl., (nach I.) divji popadki; falscher Spieler, goljufen igravec; falfches Spiel, goljufna igra, goljufovanje v igri; falscher Mensch, nevošljiv, nevošeljiv, zvit, goljufen, zavidin, hinavec; falscher Name, izmišljeno ime; falscher Wein, zmešano, poblojeno, spačeno vino; ein Wort falsch ausfürechen, besedo napak izreči, izgovoriti; faliche Chre, nečimerna, napčna čast; falscher Weg, napčna, kriva, neprava pot. f. a. Abweg, unterschoben, podveržen, podtaknjen, neprav, nepristen; falsche Urftune, nepravo, podverženo pismo; falsche Münze, kriv, ponarejen dnar, (verfälſchte Münze), prenarejen dnar; falsche Hoffnung, prazni, goljufni up; einen falschen Dritt thun, napak stopiti; falsch schwören, po krivem priseči, prisegati; falscher Schritt, f. Fehlerhaft; falsche Farbe, nstanovitna, slaba barva; falscher Schlüssel, Dietrich; im biblischen Sinne, f. Vaster-

Faltenauſter.

haft; falsch hören, preslišati; einen falsch machen, f. Erzürnen; Falsch, das, f. Manzel, Fehler; Betrug, laž, prevara, goljuſja; er ist ohne Falsch, ne pozna goljuſje, zvijače, je odkritoserčen; die Unwahrheit, neresničnost, lažnost.

Fälschen, v. a., pačiti, kaziti, mešati; von Wein, auch kerstiti; f. das gebräuchlichere Verfälſchen.

Fälscher, der, f. Verfälſcher.

Falschgesinnt, adj., zvit, hinavsk.

Falschgläubig, adj., krivoveren, krivovérsk, krive vere.

Falschglänbige, der, krivoveree, krivovérnik; die, krivovérka, krivovérnica.

Falschgläubigkeit, die, krivovérstvo.

Falschgründig, adj., kar se opira na lažnjive ali krive podstave.

Falschheit, die, z. B. einer Nachricht, lažnost, lažnjivost, neresničnost; von Falschen, hinavstvo, hudobnost, goljufnost, zavidenst, zvijačnost, russ, lukavstvo (=lokavstvo, altsl. łakavstvo).

Falscherzig, adj., zavidljiv, zavidljiviga, hinavskiga, zvitiga serca.

Fälschlich, adj., meist jedoch adv., lažnjivo, lažljivo, napačno, goljufno, hudobno, krivo, po krivem, po napčnem, po nepravem.

Falschmünzer, der, ponarejavec (dnarjev); f. Münzverfälſcher.

Falschmünzerei, die, ponareja, ponarejanje dnarjev; f. Münzverfälſchung.

Falschnamig, f. Pseudonymisch.

Falschpaarig, adj., neenak.

Falschspieler, f. Falsch.

Falschwerber, der, nabirač vojakov za kako tujo deželo ali oblast, brezoblastni nabiravec vojakov.

Falfett, das, Falfettstimme, preverženi, tenki glas.

Falfiziren, f. Verfälſchen uſſ.

Faljum, das, f. Betrug.

Falte, die, guba, giba, zgiba, guza, branja, nabor, nabirek, u. V. preguba, russ. skladka, hory (pl.); Fältchen, gubica, gubka, giba; in der Haut, gerba, f. a. Runzel; in Falten legen, v gube zložiti, zlagati, nagubati, gubati, (v gube nabrati, nabirati, nach V. auch nakrišpati, krišpati; tie Falten des Herzens, skrivne želje, skrivnosti; Falte machen beim Mahen, gerbati.

Fälteln, v. a., nach M. zgubičati, gubičati, gubančati, gerhančiti; v gubke zlagati, nach V. nakrišpati, krišpati.

Falten-, inzig., Faltenvoll, gubati; einer Falte ähnlich, gubast.

Falten, v. a., nagubati, gubati, nabrati, ubrati, ubirati; die Stirne, čelo zgerbiti, gerbiti, zgerbančiti, gerbančiti, namerđiniti se, namersčiti, nameršiti se; die Hände zum Gebete, roke skleniti; mſt gefalteten Händen, s sklenjenimi rokami; in der Kinder- sprache, bogka deržati; gefaltete Stirn, nabrano čelo.

Faltenauſter, die, (Ostrea plica) nabrana ostriga.

Faltenblume.

Famöſ.

485

Faltenblume, f. Winde.

Falteneidechſe, die, nadrana gaſčerica, ga-
ſerica.

Faltenſchleſte, die, nabrani liſaj.

Faltenförmig, adj., gubast, nabran.

Faltenkleid, das, nadrana obleka, suknja.

Faltenkniff, der, nabor, nabiranje.

Faltenlos, adj., brezguben, brez gub, gerb;
faltenſoſe Stirn, gladko, jasno, vedro celo.

Faltenmagen, der, devetogub, devetogub-
nik (cfr. altſt. pětigub, quintuplus, und
nicht pětigab).

Faltenrand, f. Falbel.

Faltenreich, adj., gubat, gosto nabran.

Faltenrock, der, nadrana suknja.

Faltenſaum, der, f. Falbel.

Faltenschlag, der, nabor, draperija*, zgib-
jeſt coll., gubosklad†.

Faltenschneſc, die, mitra.

Faltentuch, das, nach V. krispanec, na-
kriſpano platno, nabrani pretvor Pot.

Faltenvoll, f. Faltenreich.

Faltenweſſe, adv., gubama, nabrano.

Faltenwurf, der, f. Drapirung, Faltenschlag.

Falter, der, metulj, motulj; f. Schmetter-
king.

Fältig, adj., gubat, kriſpan, nabran; falt-
ges Geſicht, nabrane lica.

Fältig, Fältig, in der Zīga, treiſältig, hun-
derſtältig uſſ.; f. diese Zusammenſegnungen.

Faltstock, der, nabiralo, nabiravnik.

Falz, die, die Begattung der gröſern wilden
Vögel, f. Balz.

Falz, der, f. Falte; bovec, n. H. zguba, brazda;
bei Buchbindern, pregib; Minne, žleb, nach
H. auch jarek, reža; Einschnitt oder Minne
im Brett, Fuge, zareza, režanee, vklad, nach
dem Russ. paz, zakroj; nach V. pah. (cfr.
spahniti); die abgestoffene, verdünnte Ecke,
nach V. bovec. žleb.

Falzbank, die, kobila.

Falzbein, das, nach V. vihavnik, nach dem
Russ. gladilka.

Falzbock, der, bei den Gärbern, nach V. ploh,
perilni ploh. (strojarski) konj. mezdernik.

Falzbrett, das, bei den Buchbindern, vihav-
nica, plativna deska, plativnica.

Falzeisen, das, bei den Gärbern, trebivnik.
serb. (kożarska) kosa, poln. skrobaczka.

Falzen, v. n., ſich begatten, f. Balzen.

Falzen, v. a., gubati, splatiti, platiti, v gube
zložiti, f. Falten; die Haut, mezdriti, nach
V. otrebiti, trebiti; eine Säule, Falze ein-
schneiden, žlebe vrezati, vrezovati; einen
Brief, zložiti, zlagati; Bretter falzen, zareze,
režance delati, nach dem Polu. žlebkovati.

Falzer, der, gubar, trebivec. zlagač.

Falzbaken, der, bei den Drechslern, izver-
tac†.

Falzbobel, der, žlebnik, laſtnik*, russ. dol-
bilo.

Falzicht, adj., žlebast, režančast.

Falzig, adj., nažlebljen, zarezan.

Falzmesser, das, bei den Gärbern, f. Falz-
eisen,

Falzzange, die, bei den Schustern, nach 1
robate kleſſe, kleſe, robača.

Falzziegel, der, korec, korito, robnik.

Fama, die, f. Ruf.

Familiar, f. Vertraulich; adr., po domače.

Familiarisiren, ſich, v. 1., sprijazniti se,
podomačiti se.

Familiarität, die, f. Vertraulichkeit.

Familie, die, Eltern, Kinder sammt Geſtze zu
einer häuſtchen Gefellſchaft vereint, deržina od.
družina, družba; die Erbente und ihre Kin-
der, rodovina, rodbina, hiša, dom, familija*,
nach V. rodina; ein ganzes Geschlecht, rod,
pleme; Familien der Schmide, kovaške dru-
sine; die Kinder, zarod; eine starke Familie
haben, mnogo otrok imeti; est bleibt das
Wort „Familie“ im Slovenischen unüberſeßt,
indem es durch das adj., poss. implicite
ausgedrückt wird, z. B. die Familie des Nach-
bars, des Johann, des Freiherrn, sosedovi,
Janezovi, baronovi.

Familien-, in Zīgan., družinski, rodovin-
ski, hišni, kar se tiče rodovine.

Familienaustrag, der, rodbinska sodnija.

Familienbegräbniß, das, rodovinsko po-
kopalisče, pokopalise.

Familienbrot, f. Hausbrot.

Familienfehler, der, rodovinska napaka,
hiba, vsa rodovina ima to napako, to slabo
lastnost.

Familiengemälde, das, podoba rodovine,
namalana rodovina, podoba, obraz koga iz
rodovine.

Familiengeschichte, die, zgodovina, po-
vestnica rodovine, rodovinske zgodbe.

Familienglied, das, ud rodovine, domači
človek, rodovinski.

Familienglück, das, domača sreća.

Familiengruft, f. Familienbegräbniß.

Familienput, das, rodovinsko blago.

Familienhaupt, das, glava, oče, stara-
sina rodovine.

Familienkrankheit, f. Erkrankheit.

Familienkreis, der, rodovina; im Fami-
lienkreise, doma, med svojimi.

Familienleben, das, domače življenje.

Familienlos, adj., brez zaroda, brez otrok.
brez družine, ktor nima otrok.

Familienlosigkeit, die, brezotročnost.

Familienrath, der, rodovinski. domači po-
svet.

Familienstolz, der, er hat viel Familien-
stelr, ponasa se. moško se nosi zavoljo
svojiga rodu, si kaj dozdeva, se povzdiguje
zavolj svojiga roda.

Familienstück, das, rodovinska rec, stvar;
f. a. Familienengemälde.

Familienbater, f. Familienhaupt.

Familienverband, der, zveza rodovine.

Familienvermögen, das, rodovinsko pre-
moženje.

Familienzirkel, f. Familienkreis.

Familienzwit, der, domači prepir. raz-
pertije v rodovini.

Famöſ, f. Berüchtigt.

486

Famulus.

Famulus, f. Diener.

Fanatiker, der, fanatik (in allen slav. M.),
f. a. Schwärmer.

Fanatisch, adj., kanatičen; f. Schwärme-
fisch.

Fanatismus, der, fanatizem; f. a. Schwär-
merei.

Fanare, die, (Trompetenschall), trobentanje.

Fanfaron, f. Windbentel.

Fanfaronaden, pl., baharija.

Fang, der, das Fangen, lov, lovljenje, lovi-
tev, russ. lovija; auf den Fang ausgehen,
iti lovit. iti na lov; das gefangene
Wild, ujetina, ulovek, nach V. auch lovež;
der hat einen guten Fang gethan, ta je pa
ogrenil (ogreniti, ogrebati); einem Hirschen
den Fang geben, (waidm.). zaklati jelena;
die Fänge der Raubvögel, kremplji; f. a.
Hauer.

Fangdamm, der, zagat.

Fangeball, der, roena žoga.

Fangebrief, f. Verhaftungsbeschl.

Fangegeld, das, für gefangene Raubthiere,
lovnina. vjemščina; für den Stockmeister, f.
Schießgeld.

Fangeisen, das, Biber, Otter usf., darein zu
fangen, mit einer Feder, lesica, lesičica, sprož-
nica; mit 2 Federn, nach V. volk; auch sko-
pec.

Fangemesser, das, lovski nož, jatagan.

Fangen, v. a., vjeti, ujeti, uloviti, loviti, nach
M. auch ulavljati (altsl. ujeti, uloviti); der
Hund fängt in das Hängeseil, pes vervievo
popada; schnell ergreifen, popasti, popadati,
zgrabiti, zagrabiti; Feuer fangen, vneti,
vnemati se, vžgati, vžigati se; er fängt
leicht Feuer, kmali zagori, kmali plane kvis-
ko, znese, koj mu zavre; die Leine fan-
gen, mrežo natakniti, natikati; eine San,
einen Hirsch fangen, den Fang geben, zaklati;
der Schwamm fängt gut, goba se rada prime;
alle Näuber wurden gefangen, vse razbojnike
so polovili, so prijeli; du hast dich fangen
lassen, ujeli so te, zagazil si v mrežo; den
Rauch fangen, zapirati dim, prestregati, od-
peljevati; v. r., ich fangen, ujeti se, uloviti
se, loviti se; der Wind fängt sich, veter se
lovi, se ustavlja; sich mit seinen eigenen
Worten fangen, sam se zaplesti.

Fänger, der, lovec.

Fängererei, die, lovstvo.

Fängerin, die, lovivka, vabljivka.

Fängerisch, f. Coquett.

Fangestrick, der, zanka.

Fangetag, der, es ist alle Tage Jagdag,
aber nicht alle Tage Fangetag, lovi se vsaki
dan. vlovi se pa ne vsaki dan.

Fangevogel, f. Habicht.

Fangezahn, der, nach V. čekelj, čekan. serb.
kalac.

Fanggeräth, das, lovska sprava.

Fanggier, die, nach Rarnik. podrepnost; f.
Coquetterie.

Fanggraben, der, lovna jama.

Fangluß, f. Fanggier.

Fangstahl, f. Hirschfänger.

Färben.

Faut, der, verächtl., fantalin, pohe; Fäntchen,
das, pobič, kantič.

Fantasie, die, Phantasie, f. Einbildungsg-
kräft, umišljija, domišljija, nach M. umišlja-
va, domišljava, fantazija; russ. meča, altsl.
m'eta, serb. razmniva, böhm. obraznost,
obrazotvornost; im nachtheiligen Verhande,
Hirngespinst, tranča, brodenje, blodnja, ble-
denje, izmišljavnost, sanjarija.

Fantasiren, v. a., in den Künften, izmiš-
ljevati, domišljevati; in Krankheiten, aber
wißig reden, blesti, mešati se, bresti, blaz-
novati, (mu gre na blazen), trančati, bro-
diti, buncati; ein Launenstück spielen, nach
dem Russ. fantazijo igrati, (gosti, piskati).

Fantasiren, das, trančanje, trančarija. ble-
denje, blaznovanje.

Fantast, der, sanjar, sanjavee, nach V. zma-
ma, zmamež, zmam, nach M. bedalež, pah-
njence; čuden človek, posebnež.

Fantastisch, adj., sanjarsk. čuden.

Fantom, das, Gespenst, prikazen. pošast; f.
a. Hirngespinst.

Fanze, f. Firlesanz.

Fanzen, f. Alfanzen.

Farbe, die, barva, farba*, (auch poln.). russ.
anch altsl. u. serb., mast, an Pferden,
serst, böhm. srst; er urtheilt wie der Blinde
von der Farbe, sodi kakor slepec od bar-
ve (od svetlobe); Farbe halten, barvo der-
zati, fig. zvest biti in ostati; die Farbe ver-
lieren (von Kranken), obledeti; einen mit
häßlichen Farben malen, gerdo koga popi-
sovati; die Farbe verändern, lice spremeniti,
premeniti se v lietu; f. a. Entfürdern, sich;
Gesichtsfarbe, lice; einer Sache eine gute
Farbe geben, olepsati, f. Anstrich; die Farbe
bekeunnen, ravno tisto farbo dati, nach M.
modlati; er will mit der Farbe nicht heraus,
nece povedati prave misli, volje svoje, prave
resnice.

Farbebrühe, die, harvarski razmok.

Farbedistel, die, f. Safflor.

Farbegeben, f. Farbengebung.

Farbegeräth, das, barvarsko orodje, far-
barska sprava.

Farbehaus, das, harvarnica, farbarnica.

Farbehol; das, barvarski les, prežilika,
brazilika (Brasilienshof); beike Bäckern, mokro
ali srovo poleno, ki se v mesteje deva, da
s čadam kruh temni.

Färbekessel, der, harvarski kotel.

Färbekrant, das, f. Färberröthe.

Färbetufe, die, farbarska kad.

Färbekunft, die, harvarija, farbarija, har-
varstvo, farbarska umetnost.

Farbelos, Farbenlos, adj., brezharven,
brez farbe.

Färben, v. a., pobarvati, barvati, (böhm.
barviti), pofarbati, karbati*; Dstereier fär-
ben, bročiti; schwarz, roth 1c. farben, na černo,
na rudeče harvati, počerniti, porudečiti, po-
zeleniti itd.; die Sonne färbt die Körper,
solnce premenja rečem farbo; die Gefund-
heit färbt ihm die Wangen, lica so mu rudeče

Farbenarbeiter.

od zdravja; f. a. Schminken; bunt färben,
pisati, šarati; v. r., sich färben, farbo
dobivati; sich roth, grün ic. färben, rude-
čiti se, zeleniti se; die Acpfel, Trauben uff.
färben sich, lisijo se, harvo dobivajo, barva
gre na nje, dozrevajo; neues Haar befozu-
men, z. B. der Hirsch färbet sich, nach V. na
jelena dlaka gre; gefärbte Haselnuß, sajevec,
sajev lešnik; bunt gefärbt, pisan; gefärbte
Freundschaft, prijatelstvo na videz, hinav-
sko; schön gefärbtes Duch, ruta lepiga pisma.

Färbenarbeiter, der, farbarski delavec.

Farbenauftrag, der, farbanje; f. Auftrag.

Farbenbild, das, barvana podoba.

Farbenblitz, der, bliščeva, bliščeva barva,
ki se lesketa.

Farbenblume, die, pisana evetlica.

Farbenbogen, der, f. Regenbogen.

Farbenbrechung, die, mes, mešanje farb,
zamok, pomrak farb.

Farbenbrett, das, paleta*; f. Palette.

Farbendruck, der, barvotisk.

Farbenfell, das, farbana, pisana koža.

Farbenfener, das, ognjena farba.

Farbenfleck, der, barvni madež.

Farbengebung, die, Colorit, barvanje, ma-
lanje, izbor farb.

Farbenglanz, der, f. Farbenblitz.

Farbenhandel, der, kupčija z barvami.

Farbenhaut, die, f. Zirš.

Farbenholz, das, f. Farbeholz.

Farbenfästchen, das, barvnik. škatljica,
skrinjica za farbe.

Farbenklecker, der, mazač.

Farbenförwer, der, farba, harvilo.

Farbenkundige, der, barvoznanec, farbo-
znanec.

Farbenlos, f. Farbelos.

Farbenmeister, der, barvarski mojster.

Farbenmesser, das, barvarski stergač, har-
varska stergalja, stergulja.

Farbenmischung, die, zmes, mešanje barv.

Farbenmühle, die, barvarski malin, mlin.

Farbenmuschel, die, lupina, lupinka, školj-
ka za barve.

Farbenprobe, die, preskus, ogled barv.

Farbenpulver, das, barvni prah.

Farbenrand, der, barvani, pisani rob.

Farbenreiber, der, manec (barv), ta, ki
barve mane, tare.

Farbenreich, adj., pisan.

Farbenspatel, der, barvarska lopatica.

Farbensspiel, das, prellanje, menjanje
barv.

Farbenstein, der, kamen za zmevanje, tre-
nje barv.

Farbenstoff, der, barvilo, barvina.

Farbenstrahl, der, barvasti, pisani žarek.

Farbenstufung, die, postopnost† barv.

Farbentopf, der, lonec za farbe.

Farbenvoll, adj., pisan.

Farbenwaare, f. Farbe.

Farbenwechsel, der, sprememba barv.

Farbenwolle, die, barvana volna.

Farbenzeng, der, barvana tkanina, perte-
nina, barvano rjuho, pertje.

Fasanenjagd.

487

Farbeosen, das, farbarska peč.

Färber, der, barvar, farbar.

Färber-, in Zfsg., barvarski.

Färberbaum, der, (Rhus coriaria), roj,
rojevina.

Färberde, die, rudarska barva, zemlja barv-
nica, barvna perst.

Färberdistel, f. Sussflor.

Färberei, die, barvarija, farbarija. farbar-
stvo, farbarnica.

Färbergefelle, der, farbarski hlapec, po-
magač, delavee; wörtl. družnik.

Färbergras, f. Wau.

Färberin, die, barvarica, farbarica.

Färberkrant, das, volovski jezik.

Färbermanibeerbaum, der, rumena pre-
žilika.

Färberpflanze, die, farbarska rastlina.

Färberröthe, die, (Rubia tinetorum), brošč,
broš. (serb. broć), rudečina; damit färben,
bročiti.

Färberwald, f. Waid.

Färberwan, f. Wan.

Färbwerkwäte, die, barvarnica.

Färberwurzel, f. Färberröthe.

Färbestoff, f. Farbenstoff.

Färbestrauch, f. Färberbaum.

Farbewechselnd, adj., spreminjast, spre-
menljiv, premenkast, ktor barvo menja.

Farbezeng, das, barvarsko orodje, karbar-
ska oprava.

Farbig, adj., harvast, nabarvan, poſkarban,
pisan.

Farblos, f. Farbelos.

Färbmittel, das, barvilo. serb. mastilo†.

Färbung, die, harvanje, farbanje; f. a. An-
strich.

Färbwerk, das, farbarija.

Farce, die, Farhe, in den Küchen, sekanje,
f. Füllsel; ein Poffenspiel uff., nach V. bu-
dla, smešna komedija; f. a. Posse.

Farciren, f. Füllen (mit Füllsel).

Farin, das, sladkorjeva moka. farina*.

Farinös, f. Mehlicht.

Farn, der, Farunkrant, das, praprot, paprat
(a. serb.)

Farnboden, der, praprotnica, praprotišče,
praprotiše.

Farnkrantsame, der, praprotno seme.

Farre, der, junger Stier, Dchs, junec, junček.

Färse, die junge Kuh, die noch nicht gekalbet
hat, junica, telica.

Fäsenkalf, das, telička, teličica. juničica.

Furzen, f. Furzen.

Fasan, der, (Phasianus colchicus), nach dem
Böhm. u. Poln. bažant, russ. fazan.

Fasanenbeize, die, lov na fazane, bažante.

Fasanenbraten, der, bažantova ali faza-
nova pečenka, pečeni fazan.

Fasanengarten, der, Fasanengehege, Fa-
sanenhof, f. Fasaneric.

Fasanenhaus, f. Fasaneric.

Fasanenhenne, die, kazanka, bazanka.

Fasanenhuhn, f. Fasan.

Fasanenjagd, f. Fasanenhehe.

488

Fasanenmeister.

Fasanenmeister, der, bazanar, kazanar.

Fasanenzucht, die, fazanoreja, reja bažantov.

Fasanerie, die, bazanjak, fazanjak, bazantovnjak, russ. fazannik; die Wissenschaft ihrer Wartung, bazantarija.

Fasanfeder, die, bažantovo pero.

Fas et nefas, pravica in krivica, pravično in krivično, spodobno in nespodobno, prav in neprav.

Fasces, die, fasces, butarica ali zvezek protja alibi s sekiro (pri Rimljanih).

Faschen, (waidm.). s. Bluten.

Faschine, die, protje, fasina, butara, vejevje.

Faschinendamm, der, zagraja s protjem.

Faschinenmesser, das, kosir.

Faschinenwerk, das, vejevje, protje. (bei Möttling) vejniki pl.

Fasching, der, FasTNacht, die, pust, (mesopust).

Faschingsnarr, der, pustna šema.

Faschingszeit, die, pust; zur Faschingszeit, o pustu, o pusti.

Fascikel, der, zvezek, zvezček.

Fase, die, f. Fasen, f. Zapfenloch.

Fasel, der, oder die, (vergl. das krainische baza), pleme, rod, plod, šara; zur Fasel gehen fassen, spustiti, da gre po plemenu; zur Fasel füttern, zur pleme rediti; von quter Fasel, dobriga plemena; f. Art, Race, Brut.

Faselei, die, bledenje, hedalija, traparija, hamlarija.

Faseler, Faselhans, der, budalo, bedak, abotnik, abota, trap, šamlja, hamlja.

Faselgebühr, die, f. Faselgeld.

Faselgeld, das, žrebčevina, junčevina; f. a. Beschäftigeld.

Faselhaft, Faselig, adj., budalast. bedakast, aboten.

Faselhaftigkeit, die, traparija, bedaštvo, abotnost.

Faselhammel, der, merkač, oven za pleme.

Faselhengst, der, žrebec za pleme.

Faselig, f. Faselhaft.

Faseln, v. n., sein Geschlecht fortpflanzen, besonders von Schweinen, zaplemeniti, plemeniti se; sich vermehren, zaploditi se. zarediti se, pomnoziti se. množiti se; unrecht Gut safelt nicht, krivično blago nima teka; irre reden, blesti, bresti, broditi, trapariti, šamljati; s. a. Fantastiren; serfeln, oprasiti se, prasiti.

Fäseln, v. a., puliti, cefrati, pukati; v. r., cefrati se, pukati se.

Faselnacht, f. Fadennackend.

Faselochs, der, bik; f. a. Bulle.

Faselschwein, das, svinja, prasica za pleme, za spodrejo.

Faselvich, das, živina za pleme, serb, podsad.

Fasen, der, vlakno (lakno), nitka, lasek, kitica, bei thier. Kory. sesavka; an Bäumen, stremen; ich habe keinen trockenen Fasen an mir, moker sim do polti, ni je suhe niti na meni.

Fassen.

Fasen, i. Faseln, Fäseln.

Fasennacht, f. Fadennackend.

Faseole, die, (Phaseolus vulgaris), kažol, (pritličnik, štorovec, kolenec); in der Wochein, bob; (Bohne, pravi bob).

Faseolenranken, pl., ratje.

Faser, die, f. Fasen, der.

Fäserchen, das, vlakence.

Fasergebilde, -gewebe, taž, vlaknovina.

Fasericht, adj., vlaknast, nitkast.

Faserig, adj., vlaknat, redek; faserig, faseriger Zeug, redko tkanje; fajges, faseriges Fleisch, nach V. vitrasto meso, žilavo meso.

Fasern, f. Fäseln.

Faserstoff, der, nach Vert. vlaknec, laknec, (gen. vlakenco); vlaknina†.

Faserwurzel, die, vlaknata korenika.

Faß, das, sod, heček. russ. bočka, serb. bačva; in St. nach M. pučel; mit einem Boden, kad, brenta, von zehn Cimern, štertin; von fünf Wiener Cimern, polovnjak; ein Faß binden, f. Binden; er hat noch etwas bei mir im Faß, ima še nekaj pri meni na rovasu; er hat dem Faße den Boden eingeschlagen, vse je pokazil na enkrat; der Wein schmeckt nach dem Faße, vino ima duh po sodu; das Faß vermachen, zabertviti, bertviti sod.

Faßbaum, der, drevo (dobro) za sode.

Faßbier, das, ol ali piva iz bečka.

Faßbinder, der, sodar, bednar, hačvar; f. a. Böttcher.

Faßbinderei, f. Böttcherrei.

Faßboden, der, sodovo dno, dno soda.

Faßbohrer, der, sveder za sode.

Faßbrücke, die, most na sodih.

Fässchen, das, soděck, harigla*.

Faßdanbe, die, doga za sod, od soda.

Faße, f. Face.

Fassel, f. Fässchen.

Fassen, r. a., ergreifen und halten, etwas gierig fassen, hlastniti, hlastati po čem, popasti, popadati kaj, za kaj; ergreifen und betaften, poslatati, hlatati, šlatati; jemanden bei der Hand fassen, koga za roko prijeti. prijemati, s. a. Pachen; ein Gefäß fassen, füllen, zajeti. zajemati; von Wein auch polniti; Getreide fassen, žito vzeti, jemati, vžaklje nasipati, sipati; einen Stein in Gold, etwas in Rahmen fassen, etc., kamen v zlato vdeti. vdevati, obložiti, oblagati, okovati okovavati, nach dem Poln. u. Russ. opraviti, opravljati demant; etwas fassen gehen, po kaj iti, hoditi; enthalten, deržati, v se vzeti, jemati, v kaj iti, obseči, obsegati; die Kirche founde die Menge nicht fassen, niso mogli vsi v čeŕkev, ni bilo mesta v čeŕkvi za vso množieo; jemanden bei seinem Werte, prijeti, prijemati, popasti, popadati; etwas kurz fassen, (ich kurz fassen), ob kratkem, z nekoliko besedami razložiti kaj, povedati; Geld fassen, prejeti, dobiti dnarje; es faste ihn ein Schauer, groza ga prime, obide, spreleti; einen bei seiner schwachen Seite fassen, lotiti se koga ob njegovi slašosti; etwas in die Augen fassen, oko vpreti

490

Fatigant.

Fattigant, f. Ermüdend.

Fatigiren, f. Ermüden.

Fatiguen, pl., f. Müigkeit(en).

Fatsche, die, Bintel, Winde, povoj.

Fatschen, v. a., poviti, povijat.

Fatum, f. Schicksal.

Fatte, die, in der Schiffahrt, trak.

Fauchen, v. n., pihmiti, pihati, puhati.

Faul, adj., faulend, was in die ausflösende
Gährung gerathen ist, gnjil, gnjiloben;
morsch, perhnen, trohnen, trohlen, trohil,
trohljen, trohljiv, trohnel, spreperel, pre-
perel; fauler Schaden, gnjiloba, gnjila rana,
gnjila hromota: faules Wasser, smerdljiva
voda; vom Fleisch, tuhel; fauler Geruch,
tuhnina, zadih, zadihnina; faules Holz, gnjil
les, gnjilad, trohljenina, trohljad, perhljad;
faul riechen, po gnjilobi dišati, tuhniti; len,
tožljiv, lenljiv; jehr faul, len, da ga je
zemlja žalostna, da smerdi; träge, faul sein,
lenovati; faul werden, uleniti se. zleniti se.
poleniti se; er hat sich auf die faule Seite
gelegt, moćno se je polenil, lenobi udal;
das sind faule Fische, to so prazni izgovori,
prazne muhe, ta je jalova, ta je bosa; er,
nicht faul, springt hin, ne hodi len, skoci tje;
faule See, tišina morska; faules Geschwätz,
żlobodranje; faules Gebirge, perhko, kerhko
kamnje, nach V. robina; faule Wäsche, f.
Schmutzig.

Faulbar, adj., gnjiloben, gnjilobi podver-
žen.

Faulbaum, der, (Rhamnus frangula), kerh-
lika, kerhlikovec, poln. krušina; gemeiner,
gadov les; f. a. Makkirsche.

Faulbäumen, adj., kerhlikov, kerlikov.

Faulbere, die, kerhlikova jagoda.

Faulbett, das, i. Ruhebett.

Faulbrut, die, bei den Bienen, zapasena za-
lega, gnjila zalega.

Faulbrütig, adj., gnjiloploden, z gnjilo
zalego (panj).

Fäule, die, gnjiloba, gnjilina, perhlina, troh-
lina; eine Kranheit, parklica.

Fauler, der, f. Faukenzer.

Faulen, v. n., gnjiti, nach M. (n. serb.)
auch gnjiliti; modern, perhneti, trohneti,
trohljeneti, pereti; er fault schon in der Er-
de, že gnjije v černi zemlji.

Faulenzen, v. n., leniti se, len biti, lenobo
pasti, nach M. vmajuhe pasti; vmanjost
obhajati, pohajkovati; cfr. Spr. lena lega
srečo bega.

Faulenzer, der, lenuh, lenjivec, zavaljuh,
poležin, nach M. vmanjuh, lenjak, auch ved-
ljivec, nach V. gnjilez, gnjilec; f. a. Bä-
renhäuter.

Faulenzerei, die, lenoba, lenost, nach V.
gnjiloba, lena lega (im Spr. lena lega
srečo bega).

Faulenzerin, die, lenivka, lenobnica.

Faulfieber, das, gnjila vročica, russ. gnji-
laja gorjačka.

Faulflech, der, ognjilek, nagnjilek.

Faulflechig, adj., ognjil, nagnjil, nagnjit,
(otolčeno in nagnjito sadje).

Faufthammer.

Faulfleisch, das, hudo, divje meso.

Faulfräsig, adj., len in nesit.

Faulfuß, f. Faufttier.

Faulgebirge, das, kerhko, keršno kam-
nje.

Faulheit, die, f. Fäulniß; Trägheit, leno-
ba, lenost, lenivost, nach M. vmanjost, ved-
lost, vedlivost; sich der Faulheit ergeben,
poleniti se. zaleniti se.

Faulholz, f. Fauh(les Holz).

Faulicht, adj., gnjilast, nagnjil, nagnjit.

Fäuling, der, i. Faukenzer.

Faulkrantheit, die, gnjilica, gnjila bole-
zen; f. a. Faulheit.

Faulmatte, die, plahta.

Fäulniß, die, gnjiloba, gnjilota, gnjilost,
trohlost, trohlina, trohnota; in Fäulniß über-
gehen, gnjiti, trohneti, pereti.

Fäulnißhindernd, adj., gnjilobo zader-
žujoć, ustavljajoć, zoper gnjilobo.

Faulthier, das, (Bradypus), nach dem Russ.
tihohod, nach dem Poln. lenivec.

Fau lungsort, der, trohlische, trohliše.

Faulweide, die, (Salix pentandra); f. Baum-
wollenweide.

Fauh, der, pena; f. Schaum.

Fäumen, v. u., pene posneti, posnemati;
j. Absäumen; v. n., peniti se; j. Schau-
men.

Fauhkelle, Faumlöfessel, f. Schaumkelle,
Schaumlöffel.

Fauh, der, Favn.

Fauhenblick, der, nesramni pogled.

Fauhentanz, der, nesramni ples.

Faußt, die, pest, pestnica; eine Faußt voll, polna
pest, šaka: beide Fäußte voll, perišče, periše,
pergisče, pergise, eig. pregersče; daš past
wie die Faußt aufs Auge, to se mu poda kakor
zajeu boben, kakor svinji sedlo; nach dem
Poln. šel je na hruško kopat repo; eine
Faußt machen, stisniti roko; sich mit den
Fäüßen schlagen, ſ. Väzen; mit dem Schwerte
in der Faußt, z mečem v roci, die Arbeit
gebt ihm gut von der Faußt, delo se mu od-
seda, mu gre od rok; auf eigene Faußt, na
svoj odgovor, na svojo roko; in die Faußt,
ins Fäüßenchen lachen, natihem, skrivaj, za
herbtam se posmehovati, smejati; aus freier
Faußt, iz proste roke; mit der Faußt stoffen,
gnjociti, gnjocati.

Faußtbirn, die, pestnica, funtarica, bunka.

Fauſtchen, das, pěsčica, pesčicica: ins Fäuſt-
chen lachen, f. Fauſt.

Fauſtdegen, f. Dolch.

Fauſtdick, adj., pest debel; er hat es fauſt-
dick hinter den Dren, ima debele za ušesi.

Fauſtdicke, die, debelina pesti.

Fauſtel, das, kladevece.

Fauſten, r. a., pestiti; den Hut, zduliti, du-
liti klobuk.

Fauſtgefecht, das, f. Fauſtkampf.

Fauſtgerecht, adj., kar se more s pestjo
prijeti, v pesti deržati.

Fauſtgewehr, f. Dolch.

Fauſthammer, der, ročno kladvo; ein Streit-
hammer, čekan, serb. čakan.

392

Federsehter.

Federsehter, der, ein zänkischer Schriftsteller, prepirljiv pisavec, pisac; f. a. Federheld.

Federstlocke, die, pérnati kocinj, serb. palulj.

Federfuß, der, koconog, kocasta noga.

Federfüßig, adj., koconog, kosmatonog.

Federgips, der, pernasti mavec.

Federhaken, der, ein Haken im Schloss des Gewehrejs, sproúljej.

Federhandel, der, kupčija s peresi. peresna kupčija.

Federhändler, der, peresar, kdar kupčuje s peresi.

Federhart, adj., terd kakor pero; f. a. Elastisch.

Federhärte, das, f. Elasticität.

Federharz, das, vskočna, prožna smola.

Federhaus, Federgehäuse, das, bei den Uhrmachern, zmetnica†.

Federheld, der, peresni vitez, junak s peresam, pisavni junak.

Federhut, der, klobuk s pérjanico, s peres.

Federicht, f. Federartig.

Federig, adj., pérnat; sich jederig machen, serb. opérjaviti se.

Federkampf, der, peresni boj, pisemni prepir.

Federkappe, die, kapa s peresam.

Federkasten, der, pérnik; f. Federhaus.

Federkiel, der, peresna cevka, cev. nach V. živ konec peresa. debel konec peresa. debel konec. tulava, tul peresin).

Federkissen, das, pérnata blazina. pérnato vzglavje, pérnica.

Federköcher, f. Federbüchse.

Federkohl, der, kodrasti vohrovt*.

Federkraft, die, Elasticität, prožnost, prožljivost; in der Anatomie, die der Schnen usf.

gibënost, gibkost; Federkraft habeud, gibek, gibën; f. Elasticität.

Federkräftig, f. Federhart.

Federkrieg, der, peresna vojska, vojska ~ peresam, pisemna vojska.

Federlappen, der, pérnato strašilo, pérnati strah za ptice.

Federlaus, die, nach Jarn. tekut.

Federlecker, der, pisun. pisare, peroliznik.

Federleicht, adj., lahek kot però, prelahak, prav lahak.

Federlesen, das, nicht viel Federlesens machen, neobotavljati se, ne mečkati dolgo; Umstände machen, f. Umstand.

Federleser, der, mečkavec, mečkalo, obojavljavec.

Federlos, adj., gol, brez pérja, brezpér.

Federmann, der, f. Federlecker.

Federmeißel, die, f. Sharpie.

Federmesser, das, peresni nožek. nožiček, serb. peris.

Federmuff, der, kosmati, pérnati rokavnik.

Federmühle, die, čopasta kapa.

Federn, v. n., die Federn fahren lassen, gutiti pérje (od pérnice); v. r., sich federn, nene bekommen, goliti se. trebiti se, briti

Fegen.

se, muziti se; von elastischen Körpern, prožiti se.

Federnelle, die, (Dianthus plumarius), pérnati nagelj, klinčić.

Federpfehl, der, f. Federkissen.

Federpose, die, f. Federkiel.

Federrohr, das, f. Federbüchse.

Federschachtel, die, pérnjak.

Federenschmucker, der, perjaničar, kdar peresa farba in za lišp pripravlja, nach V. peresar.

Federshraube, die, tiski (pl.) s peresam, stisnik.

Federstück, der, ein Jäger des Federwildes, ptičji strelec, ptičji lovec.

Federspiel, das, strašilo od pérja, lov s sokolam, divja perutnina.

Federspule, f. Federkiel.

Federstahl, der, jeklo za peresa. jekleno pero.

Federstaub, der, mah. russ. u. poln. puh.

Federstäuber, der, f. Federbesen.

Federstrah, der, f. Federbusch.

Federstreit, der, prepir s peresam.

Federstrich, der, potez, poteza s peresam; mit einem Federstrich kann ich dich vernichten, samo s peresam potegnem, samo dve čerki napišem, in po tehi ho.

Federstück, das, eiserne Keile, zwischen welche ein harferer Reil getrieben wird, zagojzda.

Federstuk, f. Federbusch.

Federuhr, die, prožna ura. ura na pero.

Federvich, das, (domača) perutnina, pérnata žival, kuretnina, kuretina, nach V. perina. serb. perad, f. a. Gestügel.

Federviezhändler, der, kokosar.

Federwage, die, prožna vaga, tehtnica, tehtnica na pero.

Federwild, Federwildbret, das, divja perutnica, perutnina, pérnata divjačina.

Federzeichnung, die, načert s peresam, pisani načert.

Federzeug, das, f. Federbüchse.

Federzins, der, davšina, davšina. davek od perutnine.

Federzug, der, f. Federstrich.

Fee, die, vešča, veša, čaravnica, vila, divja žena, rojenica.

Feenhaft, adj., veščast, vesast, čaroven.

Feentönig, der, kralj vešč, veš, vil.

Feentöniqu, die, kraljica vešč, veš, vil.

Feenschloß, das, grad vešč, veš, serb. vilin-dvor.

Fege, die, das Reinigen, čedenje, čejenje čišenje, čišenje, omet; das Wertzeng, cedilo, rešeto, sito, čistilo; eine Fege vornehmen, očistiti, čistiti.

Fegefeuer, das, vice (pl.), poln. czyszcze, bohm. očistee, russ. čistilše; im Fegefeuer leiden, vicati se; die Reinigung in demselben bestehen, izvicati se.

Fegegeld, das, ometnina, očistnina.

Fegehader, Fegeklappe, Fegewisch, der, eunja, capa, brisača.

Fegemühle, die, trebiloł.

Fegen, v. a., čediti. snažiti, trebiti, čistiti;

Fegeopfer.

Fehler.

493

f. Reinigen; einen Graben, čistiti, trebiti, (nach M. žamati) jarek; das Getreide fegen, obravnavati, presevati,činiti; das Zimmer- fegen, pomesti, pometati po sobi; jeder sefe vor seiner Thür, vsaki pometaj pred svojim pragam; den Schornstein fegen, ometati, otirati dimnik; f. a. Abbürsten; die Wienen fegen, (das Gewirf beschneiden), cebele spodrezati, spodrezavati; jemanden den Beutel, žep komu izprazniti, prazniti; Verweis geben, obrati, ubrisati, umiti koga.

Fegeopfer, das, zaveržek, smeti, (Paul. 1. Corinth. 4. 13).

Feger, der, čedivec, čistivec; in den Zusam-
menfegungen wird es nicht überlegt, z. B.
Schornsteinseger, dimnikar; Schwerfeger,
mečar udgl.; ein tüchtiger Feger, prav ters,
okornež, štorkljež.

Fegerecht, das, pravica čiščenja, čišenja.

Fegerolle, f. Kornsege.

Fegeruš, der, saje z dimnika.

Fegerzeit, die, das čiščenja, čišenja; (pri beelah), čas spodrezovanja.

Fegsel, das, smeti pt.; f. a. Lechricht.

Fehde, die, f. Caution, Zeugniß; Feind-
schaff. prepir, razpertija, boj, poboj (med
posamnimi ljudmi), serb. razmirje; in Fehde
leben, v prepiru, svadi, razpertii živeti.

Fehdebrief, die, pisani klic na boj, napo-
ved vojske, povabilo na boj.

Fehdegut, f. Lehen.

Fehdehandschuh, der, rokovica (veržena komu znamnje napovedaniga boja); Ciznem den Fehdehandschuh hinwerfen, povabati koga na boj.

Fehdelos, adj. u. adr., brez boja, brez sovraštva, brez prepira, v miru, mirno.

Fehden, v. n., bojevati se, vojskovati se (od posamnih ljudi, knezov, in ne od deržav).

Fehder, f. Feind.

Fehlich, f. Feindlich.

Fehe, die, sibirská veverica; die weiße Fehe, beli meh.

Fehhändler, f. Kürschner.

Fehl, adv., in Zusammensetzungen, napak,
neprav. narobe; vergebenš, zastonj, zapstonj;
vorbei, mem, mimo, zraven; s. üb. die Zu-
sammenfegungen.

Fehl, der, f. Fehler; es ist kein Fehl an ihm,
nima hibe, pogreška na sebi.

Fehlbar, adj., zgrešljiv, grešljiv, zmotljiv,
zmoti podveržen, grešin, ktor se more
zmotiti, premotiti, ktor se lahko pregresi.

Fehlbare, der, f. Uebertreter.

Fehlbarkheit, die, zgrešljivost, grešljivost,
zmotljivost.

Fehlbitte, die, prazna, neuslišana prošnja;
Fehlbitte thun, zastonj prošiti, ne biti usli-
šan, (nach V. odslušan biti); die Bitte ab-
ſchlagen, odreči, odbiti prošnjo.

Fehlbitten, v. a., zastonj prošiti.

Fehlbliatt, das, zgrešen, pogrešen list,
manjkajoča kvarta.

Fehlblick, der, zmota, napčni pogled, spre-
gled.

Fehlbogen, der, manjkajoča, zgrešena pola.

Fehlbohren, v. a., napčno, ne prav ver-
tati.

Fehldruck, der, pogrešni, napčni tisk.

Fehldrucken, v. a., napak, pogrešno na-
tisniti, natiskovati, tiskati.

Fehlen, v. a., sich irren, in etwas fehlen,
premotiti se, zmotiti se, motiti se, zablo-
diti, zabresti, zagaziti, zaiti, pogrešek sto-
riti; moralisch fehlen, pregresiti se, grešiti,
napak storiti, delati, ne prav storiti; du
hast gesehlt, mein Freund! (tega) nisi prav
storil, prijatel! mangeln, ne imeti česa,
manjkati komu, brez česa biti; es fehlt ihm
Gelt oder an Geld, dnarjev nima, dnarjev mu
manjka; es fehlt ihm die rechte Hand, desne
roke nima; es fehlt an Wasser, vode ni,
vode zmanjkuje, za vodo je sila, je hudo,
huda; das fehnte mir noch, se tega mi
je treba bilo, mi je manjkalo; es fehlt dem
Gerechten nicht an Zrost, pravični ni brez
tolazbe, ima svojo tolažbo; nicht treffen,
ne zadeti, ne pogoditi; f. a. Verſchlen; der
Jäger fehle den Hasen, lovec ni zadel zaj-
ca: des rechten Weges fehlen, pravo pot
zgrešiti, zaiti, bei einem Räthſel, ne uga-
niti; es ist gesehlt, napak se, ni prav; in
der Ausprachre fehlen, napak izreči, izgo-
varjati; ich glaubte, es konnte mir nicht feh-
len (ſchluſchlagen), mislil sim, da mi ne more
spodleteti, de mi ne odide; fehlen aus Ueberei-
lung, prenagliti se; ert fehle er in der Schule,
dostikrat ga ni bilo v solo, v šoli; in der Kirche
ſehnte er nie, v cerkvi ga nikdar ne pogrešamo;
zwei fehlen noch, dveh se ni; es fehlt ihm
an Blüct, sreče nima; weit gesehlt, močno
se motiš; weit gesehlt, daß er mir danken
ſollte, schimpfte er mich vielmehr, ne da bi se
mi bil zahvalil, se grajal me je; an mir
soll es nicht fehlen, jaz bom storil, si bom
prizadeval, kar bo le moč; woran fehlt es
dir bei mir? česa te manjka pri meni? serb.
šta ti je malo; was fehlt ihnen? kaj vam
je? ich bin ſelten gesund, immer fehlt mir
etwas, poredko sim zdrav, vedno mi je kaj;
was fehlet dir am Ange? kaj ti je na oče-
su: das kann unmöglich gesehlt sein, nikoli
ne bode tale napena; es fehnte nicht viel, so
wäre der Feind in die Stadt gedrungen, malo
je manjkalo, da —, malo da —, toliko da
sovražnik ni prederl v mesto, f. a. Bei-
nahe; es kann nicht fehlen, daß man dir das
übel deute, morajo ti to zameriti, ni dru-
gači.

Fehlende, das, to, česar manjka.

Fehler, der, eine Abweichung von der phys-
ſchen Vollkommenheit, pokazba, skaza, kvar,
pogrešek, auch hiba (nach dem Böhm.;
poln. auch zwada, russ. porok, serb. mana);
von der sittlichen Vollkommenheit, pregresek,
greh, prestopek, preghera, napaka, nap-
nost; Mangel, pomanjkanje, pomanjkljivost,
serb. nedostatak; einen Fehler begehen, pre-
gresiti se, grešiti, f. a. Fehlen; Irrthum,
zmota, premota, zablod, zahod,

494

Fehlſfrei.

spregled, f. a. Irrthum; Vergeſſenheitsfehler, pozabek; Unterlaffungsfehler, opustek; Verſpätungsfehler, zamudek; ein Fehler im Schreiben, udgl., pogreſsek; sein Fehler ist, daß er zu fleißig ist, to mu je v ſkodo, da je prepriden.

Fehlſfrei, adj., brezgreſen, brez pogreſskov, negreſsin, prav.

Fehlerhaft, adj., greſsin, pogreſsin, napčen, pomotin, hibin; das ist ein fehlerhafter Ban, to je slabo, napak zidano.

Fehlerhaftigkeit, die, greſnost, pogreſsnost, napčnost, hibnost.

Fehlertos, f. Fehlſfrei.

Fehlerloſigkeit, die, brezpogreſnost.

Fehlervoll, adj., Fehlerhaft, poln pogreſkov, skáz.

Fehlfahren, v. a., zapeljati, zavoziti, als v. n., (kami s poti).

Fehlführen, v. a., zapeljati, zapeljevati, zavoditi, napčno, slabo voditi.

Fehlgang, der, zaid, zahod, pot, s ktero kdo nič ne opravi.

Fehlgebären, f. Abortiren.

Fehlgeburt, die, splav, spovitje, f. Abortiren, das.

Fehlgehen, v. n., zaiti, zahajati, zabresti, zabloditi, pot zgreſiti; fehl schlagen, krizem iti, hoditi, ne iti po sreči, spodleteti, ne uspešiti se, ne uročiti se.

Fehlgerathen, f. Miſtrathen.

Fehlgewinn, der, zgubljeni, odšli dobiček.

Fehlgeſſen, v. n., na stran, zraven uliti, ulivati.

Fehlgreifen, v. n., napak prijeti, prijemati, memo seči, segati, ne prijeti.

Fehlgriff, der, zmota, pomota, zgreſek.

Fehlhanen, v. a., mahniti in ne zadeti, na stran mahniti, prazno mahati.

Fehljagen, v. n., zastonj goniti, nič ne uloviti.

Fehljahr, das, slaba letina, nerodovitna letina, slabo leto, f. a. Miſjahr.

Fehlkauf, der, okup.

Fehlkaufen, v. n., okupiti se, slabo kupiti, preplačati.

Fehllaufen, v. n., napak, zastonj teči, zateci, memo steči.

Fehlleiten, v. a., zapeljati, zapeljevati, f. a. Fehlführen.

Fehllos, adj., brez madeža, brez pogreška, brez pomote; f. a. Fehlertos.

Fehlreden, v. n., zagovoriti se, zareči se.

Fehlreiten, v. a., zajezditi (s poti), zastonj jezditi, po nepravi poti.

Fehlrennen, v. n., zaleteti se, zadirjati se.

Fehlrichten, v. a., krivo, po krivem sotidi, zasoditi.

Fehtrippe, tie, kratko rebro.

Fehljügen, v. a., zažagati, (als v. n.), napčno žagati.

Fehlzaß, der, pogresni stavek, napčni skok.

Fehlschießen, v. n., memo streliti, ne zadeti, zadevati, poln. chybić.

Fehlschlag, der, nastranski, prazni udarec, spodlet, russ. promah, (nach M. premah).

Feier.

Fehlſchlagen, v. n., mimo udariti, ne zadeti; es ist mir fehlgeschlagen, spodletelo mi je, ni se mi izšlo po sreči, ni se mi uspešilo, udalo.

Fehlſchließen, v. n., krivo, napak skleniti, sklepati.

Fehlschluß, der, napčni, pogrešni, pomotni sklep.

Fehlschnitt, der, zarezek, napčni urezek od. vrezek.

Fehlschreiben, v. n., napak, pogrešno pisati.

Fehlschreiten, v. n., napak korakati, koraciti, zakorakati, zakoračiti.

Fehlschritt, der, napčni korak.

Fehlschluß, der, zgrešni, prazni ustrel, (s kterim se nič ne zadene).

Fehlsehen, v. n., spregledati se, napak viditi.

Fehlsprung, f. Fehlzaß.

Fehlstoßen, v. n., v stran, memo suniti.

Fehlstreich, der, prazni mah, udarec.

Fehlsumme, f. Deficit.

Fehltreten, v. n., krivo, napčno stopiti, stopati, spotakniti, spotikati se, nach M. prestopiti se (?), serb. posernuti.

Fehltritt, der, napčna stopinja, pregrešek, prestopek, spotikljej, zahodek.

Fehlwerfen, v. n., napak vreči, metati, vreči in ne zadeti.

Fehlwunsch, der, napčna želja.

Fehlwurf, der, napčno metanje; f. Fehlschlag.

Fehlzielen, v. n., napak, na stran mériti.

Fehlzug, der, napčni, prazni potegljej, vlak.

Fehlzüngler, der, brezjezičnik.

Fehm, der, der Fehmen, ein großer Haufen Stroh, Heu, stog, kopić; Strohsehmen, stog slame; eine Zahl von 60 Garben, kopa; Haufen Holz, eine Klafter hoch und breit, seženj derv.

Fehm, die, die Maßt mit Eicheln, želod; Bucheckern, zir, bukvica; das Fehmgericht, das geheime Halsgericht, skrivna sodba, sodnija (zagлавна, na Nemškem v nekdanjih časih).

Fehmen, v. a., f. Straßen; gnati, goniti v zir.

Fehmer, der, skrivni kervavi sodnik.

Fehmgeld, das, žirovnica, žirovina.

Fehmgericht, f. Fehm, die.

Fehmschwein, das, svinja v žiru, žirna svinja.

Fehn, das, šotovje.

Fehnker, der, šotar.

Fehnkerschiff, das, čeln za šoto.

Fehwamme, tie, koža podtrebušnja (sibirske veverce).

Feier, die, Ruhe, počitek, počinek, pokoj, serb. odmor, russ. oddyh; die Feier des Sonntages, eines merkmürdigen Tages, praznovanje, obhajilo, obhajanje, nach M. auch sloves, in Kt. stroj (böhm. Anzug); Ferien, prazniki; Feßllichkeit, obhajilo, etwa auch, svetlenost, slovesnost, slavnost; zur Feier des Geburtstages, v čast, slavo rojstniga dneva; f. a. Feiertag.

Feierabend.

Feilchen.

495

Feierabend, der, delopust, počitek večerni;
der Abend vor dem Christ stage, sveti večer;
Feierabend machen, odpočiti, počiti od dela,
praznovati, ne delati.

Feicrabendsarbeit, die, delopustno delo.

Feierblume, die, evetlica za praznik.

Feierbranch, der, f. Ceremonie.

Feierer, der, praznovavec. kstor nima dela.

Feiergang, i. Procession.

Feiergesang, der, slovesna pesem.

Feiergesell, der, brezdelni rokodelski to-
varš, družnik, brezdelnik.

Feiergewand, das, f. Feierkleid.

Feierglas, das, praznični kozarec.

Feierglöcke, die, delopustno zvonjenje, de-
lopustni zvon, zvonjenje k prazniku.

Feierjahr, f. Ruhejahr.

Feierkleid, das, praznična obleka, pražnja
obleka, in Dberfr. semanje oblačilo.

Feierlich, adj., prazničen, slovesen, serb.
svečan; einen Tag feierlich begehen, prazno-
vati, obhajati dan, serb. svetkovati, slaviti
dan; mit feierlicher Stimme, s slovesnim
(povzdignjenim in resnobnim) glasam.

Feierlichkeit, die, obhajanje, obhajilo, slo-
vesnost, praznik, slovesni obredi, slavne
sege; f. a. Ceremonie.

Feiermahl, das, gosti, gostje, gostba, serb.
auch čast.

Feiermorgen, der, praznično jutro, v praz-
nik zjutraj.

Feiern, v. n. u. a., praznovati; feierliche
Freude an den Tag legen, častito obhajati,
godovati, posvečevati, praznično, sloves-
no obhajati, častiti, svetiti, (in Kt. stro-
jiti, in Unterfr. u. serb. svetkovati). serb. a.
blagdaniti; f. a. Begehen; von der Arbeit
ausruhen, počiti, pocivati, ne delati, praz-
novati; die Acker seiern, njive počivajo; die
Maurer seiern, zidarji nimajo dela; feierndes
Geld, dnar, ki brez obresti leži; da ist
nicht zu seiern, tu ni odlašati, se ni obo-
tavljati; den Herrn seiern, slaviti, veličati
Gospoda; der gefeierte Held, slavni, prehva-
ljeni, razglašeni junak; müßig gehen, po-
hajkovati, postopati; Unglück seiert nicht, ne-
sreča ni nikoli ugnana, nesreča nikoli ne
počiva.

Feierstelle, die, slovesno, slavno mesto.

Feierstunde, die, delopust, ura počitka, ura
pokoja, slovesna, slavna ura.

Feiertag, der, praznik, svetek, in Kt. auch
nedel (cfr. mon. Frising. I. ježe ne spa-
sal nedela, ni sveta večera); ein gebotener
Feiertag, zapovedan praznik; ein nicht ge-
botener, sópraznik, in Kt. nedelec; f. a.
Begehen.

Feiertäglich, adj., prazničen, pražnji.

Feiertagskleid, das, praznje oblačilo.

Feiertisch, der, f. Altar.

Feierton, der, slovesni glas.

Feiertrank, der, slovesna zdravica.

Feierung, die, praznovanje, svečenje, ob-
hajanje.

Feiervoll, adj., preslaven, kaj slovesen.

Feierzug, der, slovesni obhod, procesija.

Feifel, der und die, žleza.

Feifelader, die, podjezičnica.

Feig, f. Feige.

Feigbohne, die, (Lupinus), volčji bob.

Feige, adj., die Gefahr mehr als nöthig ist
ischenend, verzagt, mevžast, babast, boječ,
strašljiv, plah, plašin, malodušin; ein ganz
entsprechender Ausdruck wird übrigens in allen
slav. Mundarten vermißt; eine feige Memme,
mevža, baba, babnik; werben, zhati se, po-
babiti se; machen, pobabiti, serce podirati;
ein feiges Benehmen, babje obnašanje; mont.
f. Mürbe.

Feige, die, (Fieus), nach V., so wie altsl.,
serb. u. russ. smokva, sonst figa, (auch im
Poln.); Feigen weisen, figo komu pokazati,
kazati.

Feigenbaum, der, figovo drevo, auch smo-
kva, nach dem Russ. u. Serb. smokovnica.

Feigenblatt, das, figov list, smokovni list,
coll. figovo listje.

Feigendrossel, die, Feigenesser, Feigen-
fresser, (Motacilla ficedula), eine hochgelbe
Graßmüncke, germuša, volič. nach dem Poln.
figojedka.

Feigenförmig, adj., smokvast, smokvi ali
figi podoben.

Feigenfresser, f. Feigendrossel.

Feingengarten, der, smokovnik.

Feigenkorb, der, košek za smokve.

Feigenlanb, das, figovo listje.

Feigenpicker, Feigen schnepfe, f. Feigen-
drossel.

Feigenwald, der, smokvišče, smokviše,
figovje.

Feigkeit, die, strašljivost, plašnost, pla-
hota, malodušnost, hoječnost.

Feigherzig, f. Feige.

Feigherzigkeit, f. Feigkeit.

Feigling, der, strašljivec, habež, baba, pla-
sen.

Feiginn, f. Feigkeit.

Feigwarze, die, f. Feigblatter.

Feil, adj., na prodaj; das ist nicht feil, to
ni na prodaj, tega ne prodam, ne oddam;
feil bieten, na prodaj postaviti, postavljati,
prodajati; feil haben, na prodaj imeti; eine
feile Seele, podkupljiv, podmitljiv človek,
f. Bestechlich; poln. najemna duša, f. a.
Niedrig.

Feilbäder, f. Vrotbäder.

Feilbar, adj., kar se da, ali more piliti,
piljiv.

Feilbietung, die, prodajanje, prodajna po-
nudba; öffentliche Feilbietung, Licitation,
dražba, licitacija.

Feilbietungs-, in 3hsg., dražbni.

Feilbietungsdict, das, dražbni izrok,
razglas.

Feilbietungserlös, der, dražbno skupilo.

Feilbietungsgesuch, das, prošnja za
dražbo.

Feilbogen, der, in einen eisernen Bogen ge-
syannte Feile, pila z lokam, obločna pila.

Feilchen, das, pilica.

496

Feildirne.

Feildirne, die, kurba, vlačuga, mavha, laj-
dra.

Feile, die, pila, (auch russ.; in den übrigen
slav. Mundart., pilnik od. pilnjak, zum
Unterschiede von pila, Säge); die Feile nicht
annehmen, pile ne pripustiti, pripušćati,
pripušati; Feilen hauen, pile delati; ein Buch
unter die Feile nehmen, popravljati bukve:
die legte Feile anlegen, dodelovati.

Feilen, v. a., piliti; mit dem Feilen bis zu einer Stelle kommen, pripiliti do —; durchs Feilen verderben, zapiliti; sich satt feilen, naphiliti se; an einem Werke, piliti, gladiti, popravljati, dodelovati.

Feilenhalter, der, deržač (od pile).

Feilenhauer, der, pilar; Feilenhauer sein,
pilariti.

Feilheit, die, podkupljivost.

Feicht, das, opiljki pl., piljava, nach M.
auch pilnjad, piljenje.

Feilkloben, der, precep, nach V. pila z lokam. pilna žaga.

Feilschaft, die, blago na prodaj, za prodaj,
nach V. prodajavina.

Feilschen, v. a., nach dem Breise fragen, za
ceno, kup vprašati; Feil bieten, prodajati;
handeln, tingen, kupovati, tergovati, po-
gajati se, zbiti, zbijati; er feilschte so lange,
bis er es befam, nach V. tako dolgo je ku-
poval (tergoval), da je dobil (kupil); f.
a. Handeln.

Feilscher, der, tergovee, kupec, pogajač.

Feilsel, das, Feilspäne, pl., Feilstaub, der,
s. Feilicht.

Feilkorf, der, precep za pilo, ročni tiski
(Ravnik.), nakov za pilo (Zalok.).

Feilstrich, der, napilek, poteg ~ pilo.

Feiträger, der, prodajavec.

Feim, der, s. Schaum; Fehm (gericht).

Feimen, s. Fehm, der.

Fein, adj., ein gutes anfueres Anfesen habend,
ganz artig, dem Wohlfande gemäß, čeden, vlju-
den, priljuden, uglajen, olikan, zlikan, omi-
kan, bešter*; ein seines Benehmen, uglajeno
obnašanje, vedenje, zlikanje; die seinere Welt,
olikani ljudje, gospóda; zart, dünn, subtil, nje-
zen od. nežen, tanek, tenak, droben; feiner Fa-
den, Zeug, Tuch, Hut, Strümpfe, Flachs, pra-
ženj, tenak, žlahten, seine Leinwand, tančica;
feines Tuch, tanko, lieno sukno; seines Mehl,
evetna moka, evet; feiner Sandstein, Mehl,
Farben, Pulver, droben; seine Nase, tenak nos;
eine Waare, lepo, lieno blago; seine Gestalt,
tanka, revna podoba; geläutert, feiner Zucker,
Geld, čist, žlahten; mit Kunst und besen-
tern Fleise vertertiget, tenek, preličin; seine
Arbeit, tanko, umetno delo; feiner Gedanke,
Tadel, Lob, Politik, tanek, premeten, pre-
cejen; auf eine seine Art, tanko, presejano,
z dobrimi besedami; seine Sitten, lieno ve-
denje; feiner Kepf, Kenner, Geschmack, te-
nak, zbrisan; glatt, geblättet, uglajen;
litig, prebrisan, zvit. prekanjen, prepekan;
seine Feile, Sieb, Kamm, gosta pila, gosto
sito, gosti glavnik; wie sein! pač si mo-

der!; ein Feiner, s. Heuchler; eine seine
Antwort, zvit, premeden odgovor; ein feiner
Unterschied, majhin razloček, ki se komaj
spozna; eine seine Haut, mehka koža; sich
sein kleiden, lepo se nositi; ein seines Ver-
mögen, lep, čeden dnaree; ein seines Gehör,
oster sluh, dobre ušesa; sein, adv., lepo,
tiho, drobno; sein schreiben, drobno pisati;
sein geschwind, lepo hitro; sein betrügen,
brez britve briti koga.

Feinaderig, adj.. vom Holze, gostoletin,
gostoletnost.

Feind, adv., sovraž. sovražno; feind sein,
sovražin biti, sovražiti, čertiti koga, go-
rak biti komu; sie waren einander feind, so-
vražila sta se med seboj, v sovraštvu ali
razpertii sta živela; ihm ist jeder feind,
vsakdo ga sovraži, zavidi; s. a. Feindlich.

Feind, der, sovražnik, neprijatel; Gegner,
nasprotnik, zopernik, protivnik, altsl. vrag;
der bese Feind, vrag, zlodej, hudič, hudir,
hudoba, hudi duh; ein abgefagter, geschwor-
ner Feind der Arbeit, sovraži delo, merzi
na delo; er ist ein Feind des Kartenspiels,
kvart ne more viditi; im Kriege, sovražnik.

Feindeſgefahr, die, nevarnost pred so-
vražnikam; in Feindeſgefahr, pred sovražni-
kam.

Feindeſland, das, sovražna (sovražnikova) dežela.

Feindin, die, sovražnica, neprijatlica, nasprotnica, protivnica, zopernica.

Feindlich, Feindschaftlich, Feindselig, adj.,
sovražin, vražin, sovražljiv, neprijatelsk,
zopern; er ist feindlich gefinnt gegen mich,
sovraži me, ne želi mi dobriga, zavidi me;
feindliches Schicksal, nasprotna, huda, so-
vražna sreča; seindliche Farbe, farbe, ki se
ena drugi ne privilegio.

Feindlichkeit, die, sovražnost, vražnost,
sovražljivost.

Feindschaft, die, sovraštvo, čert. neprija-
telstvo, sovražba, nenavist; in Feindichait
gerathen, skregati se, spreti se, serb. za-
vaditi se; in Feindschaft leben, v sovraštvu.
v razpertii živeti, ujedati se, klati se;
Feindschaft stiften, razbratiti, razdružiti uff.

Feindschaftlich, Feindselig, adj., s. Feind-
lich; ein feindseliges Wort, sovražna, huda
beseda, zoperna beseda.

Feindseligkeit, die, s. Feindlichkeit; Feind-
seligkeiten, sovražne dela ali početja, boj,
vojska.

Feine, die, s Feinheit.

Feinen, s. Reinigen (den Zucker).

Feinfädig, adj., tenak, tenkoniten.

Feinlöte, die, pisčalka.

Feinfühlend, adj., mehkiga, nežniga serca.

Feingehalt, der, bei edlen Metallen, čistost,
čista vrednost; dieses Silber enthält an Fein-
heit —, čistiga srebra je —.

Feingespikt, adj., ostro šilast.

Feingestossen, adj., na drobno stolčen,
zmlet, zmet.

Feingold, das, čisto, suho zlato.

Feingold.

498

Feldbohnenacker.

Feldbohnenacker, der, nach der Ernte, bo-
boviše, boboviše.

Feldbreite, die, širokost, širjava polja.

Feldbrücke, die, most na polji.

Feldbusch, der, germ, germovje med njivami.

Felddarm, der, Hühnerdarm, kurje čevea.

Felddecke, die, vojaška odeja v taborih.

Felddemuth, der, f. Duendel.

Felddich, der, poljski tat, oškodovavec polja, njiv.

Felddieberei, die, tatvina na polji, poljska tatvina, f. Feldfrevel.

Felddienst, der, tlaka, bojna služba.

Felddienstbarkeit, die, poljska služnost.
Felddistel, f. Ackerdistel.

Felddosten, f. Wohlgemuth.

Felddunst, der, poljski vonj, lepi duh.
Feldein, adv., v polje.

Feldenzian, der, poljski lecjan; f. a. Enzian.

Felderbse, die, poljski grah.

Felderdecke, die, nach V. poljati strop.

Felderzeugniß, das, poljsčina, poljsina,
poljski pridelek, sadež.

Feldflasche, die, čutara za delavce na polji in za vojake.

Feldflagge, die, taborsko bandero.

Feldflucht, die, pobeg iz vojske, iz hoja.

Feldflüchter, Feldflüchtige, der, begun, begunee z vojske.

Feldfluth, die, povodenj, povodnja, naliv.

Feldfrevel, der, poljska škoda, poljski kvar, poškodba, škoda na njivah (po kalem človeku storjena).

Feldfrevler, der, skodovavec na njivah,
a polji, ktor njive oškoduje ali kvari.

Feldfrucht, die, poljsčina, poljsina. (poljski) pridelek, sadež; Getreide, žito.

Feldgang, der, hod, hoja na polje.

Feldgarbe, die, (Achillea Millefol.). román.

Feldgeslügel, das, poljski ptiči. poljska
perutnina.

Feldgehege, das, poljska ograja, branje-
vina, russ. zasěka.

Feldgeistliche, der, vojaški duhoven.

Feldgepäck, das, Feltequipage, roba voja-
kov za njimi vožena. poljska roba.

Feldgeräth, das, poljsko, ratarsko orodje,
mil. vojaška oprava, priprava, roba.

Feldgerecht, adj., bei den Jägern, poljski,
v poljskem lovu znajden. zurjen, zučen.

Feldgerechtigkeit, die, poljska pravica;
milit. vojaška. vojskina pravica, sodnost.

Feldgeschirr, f. Feldgerät.

Feldgeschrei, das, vojaški krič, vojaško
vpitje, vojaški hrup, f. a. Losung; russ.
voennij krik.

Feldgestänge, das, mont. poljsko preran-
tanje.

Feldgewächs, das, poljska rastlina; coll.
poljsko rastlinje, hilje.

Feldglocke, die, in der Diebsprache, f. Gal-
gen.

Feldgott, der, poljski hog (nekdanjih Rim-
ljanov).

Feldlerche.

Feldgöttin, die, poljska hoginja (pri Rim-
ljanih).

Feldgraben, der, poljski jarek.

Feldgränze, die, poljska meja.

Feldgranzstein, der, poljski mejnik.

Feldgrille, die, muren, murnić, movrić,
mur, muri, suri, gril, poln. świerszse, russ.
kuznečik.

Feldgyps, der, gnojni mavec.

Feldhahn, der, (poljski) jereb.

Feldhafer, Feldhahnenfuß, der, zlatica
(polyjska).

Feldhase, der, poljski zajic.

Feldheimchen, f. Feldgrille.

Feldhenne, die, jerebica, (poln. u. russ.
kuropatka).

Feldherd, f. Vogelherd.

Feldherr, der, Heerführer, oberster Befehl-
haker, vojvoda, vojskovod, vojvod, naj-
visji poveljnik armade ali vojske, poln.
wódz.

Feldherrlich, adj., vojvodsk.

Feldherrgabe, die, znajdenost, urnost,
zvedenost vojvodstva.

Feldherrnstab, der, vojvodovo žezlo, voj-
vodova sibika.

Feldherrnwürde, die, vojskovodstvo, čast
vojvoda ali poglavitniga poveljnika.

Feldhirse, die, bačka, lavšek.

Feldhirte, der, poljski čuvaj, poljak, (Kobe.)

Feldholder, der, f. Attich.

Feldholz, das, lozec ali gaj vsred polja.

Feldhopjen, der, f. Johanniškraut.

Feldhuhn, das, f. Feldhenne.

Feldhut, der, slamnik, poljski klobuk; die,
poljsko varstvo, poljska straža.

Feldhüter, der, poljski čuvaj, varh.

Feldhütte, die, poljska stanica, koliba.

Feldig, in Zisä., nach V. poljat; dreifeldig,
tripoljat.

Feldjagd, die, poljski lov.

Feldtanzlei, die, bojna pisarnica.

Feldkaplan, der, vojaški kaplan, duhoven.

Feldkessel, der, vojaški kotlič.

Feldkiechern, das, grahek.

Feldkiesel, der, kremen poljski.

Feldkirche, die, cérvkica na planem.

Feldklee, der, poljska detelja.

Feldknoblauch, der, divji česen.

Feldkoch, der, vojaški, taborski kuhar.

Feldkohl, der, -kresse, die, senožetna kreša.

Feldkrämer, f. Marketender.

Feldkrankehaus, das, vojaška bolnišnica
v vojski (boji).

Feldtraut, das, poljska zel.

Feldkröte, die, f. Erdkröte.

Feldküche, die, bojna kuhinja.

Feldkümmel, der, kum; f. Kümmel, Quen-
del.

Feldkunft, die, umetnost, vodo iz rudnika izpravljati.

Feldlager, das, tabor, poln. obóz, russ.
stan.

Feldlazareth, j. Feldkrankehaus.

Feldlerche, die, (Alanda campestris), poljski škerjanee.

Feldlîie.

Feldlîie, die, (Lilium Martagon), poljska
lilija, maslenka.

Feldlînse, die, leča (poljska).

Feldmäher, f. Brachvogel.

Feldmann, der, f. Ackermann.

Feldmannstren, die, (Eryngium campestre),
bodičevje, bodece pripotje, moska milost.
lintvernov* greben, macka.

Feldmarder, der, f. Baummarder.

Feldmark, die, meja, f. Alur.

Feldmarschall, der, marsal, poln. a. polný
marsaše.

Feldmasholder, f. Feldahorn.

Feldmauš, die, poljska mis.

Feldmeister, f. Abdecker.

Feldmešapparat, das, zemljoměrska pri-
prava.

Feldmessen, das, měrjenje (polja), zemlje-
od. zemljoměrstvo, polje- od. poljoměrstvo.

Feldmesser, der, poljoměr, od. poljeměr,
zemljoměr od. zemljeměr, zemljomerec,
merčin, měrjevec.

Feldmeškunft, die, poljoměrstvo, f. Erd-
meškunft.

Feldmessung, f. Feldmessen.

Feldmohn, der, poljski mak, perpelice,
purpava, pumpala.

Feldmotte, die, poljski mol.

Feldmünze, die, (Mentha arvensis), poljska meta.

Feldmusik, die, vojaška, turška muzika.

Feldnachbar, der, mejaš, serb. a. brazdaš.

Feldnachtigall, die, poljski slavec.

Feldnägelein, das, Feldnelse, die, divji
nagel, klinec.

Feldobt, das, divje sadje (drobnice, lesni-
ka itd.).

Feldoch, der, orni vol, vol za poljsko delo.

Feldordnung, die, poljska postava, poljski
red.

Feldpappel, die, divji jagnjed, topol.

Feldpater, der, vojaški duhoven.

Feldpfaun, der, f. Kibitz.

Feldpolei, f. Duendel.

Feldpolizei, die, poljska policija.

Feldpoſt, die, vojaška, bojna poſta.

Feldprediger, der, vojaški duhoven.

Feldprobſt, f. Feldsuperior.

Feldrapunzel, die, (Campanula rapuncu-
lus), motovilec.

Feldrauch, der, f. Erdrauch.

Feldreich, adj., bogat. ki ima veliko polja,
njiv.

Feldrequisiten, pl., vojskno orodje, boj-
ne potrebščine, potrebšine.

Feldrichter, f. Dorrichter.

Feldringelblume, die, (Calendula arven-
sis), babji perstanec.

Feldrittersporn, der, (Delphinium consolida), nach dem Poln. u. Böhm. ostrožka poljska.

Feldrose, die, robidnica, divja cvetlica,
babjek.

Feldrübe, die, repa (poljska).

Feldruf, der, f. Feldgeschrei.

Feldrüster, der, brest.

Feldweide.

499

Feldrüstung, die, vojaška, bojna oprava.

Feldsalat, der, poljska salata.

Feldschaden, der, škoda na polji, na sa-
dežih narejena.

Feldschanze, die, okop na planem.

Feldscharte, die, (Cirsium arvense) osat,
osec. neževje.

Feldscheider, der, f. Feldmesser.

Feldscherer, der, vojaški ranocelnik, vo-
jaski ranar.

Feldschenche, die, strah, poljsko strašilo.

Feldschlacht, die, bitva, boj, batalija*, poln.
potyezka, russ. bitka.

Feldschiange, die, poljska kača; nek dolg
top. ki ni več v navadi, poln. koluwyna.

Feldshämde, die, vojaška, prevažljiva ko-
vačija.

Feldschnecke, die, poljski polž.

Feldschnefte, der, (Scolopax gallinago),
koziea.

Feldschön, adj., od dalječ, iz dalječ lep.

Feldschule, die, vojaška šola.

Feldschuppen, der, nach 1. plašč. plajš.

Feldschühe, der, f. Feldhüter.

Feldschwamm, der, Champignon.

Feldjec, der, jezero na polji.

Feldjerbitut, f. Felddienstbarkeit.

Feldjimse, die, černjivec.

Feldspath, der, nach Nulek iskrolistnik, ži-
več; čech. živeč.

Feldsperling, Feldspat, der, poljski vra-
bee.

Feldspinne, die, poljski pajk.

Feldspital, das, vojaška holnišnica v boji,
v taboru.

Feldstein, der, mejnik.

Feldküf, das, Kanone, lahki top; ein Stut
Nelkes, kos polja. njive.

Feldjucht, f. Ausjat.

Feldsuperior, der, vojaški poglavitni du-
hoven.

Feldtheilung, die, razdelitev polja.

Feldtisch, der, bojna miza.

Feldtrejpe, die, norski oves.

Feldtrompete, die, bojna trobenta, troblja.

Feldulme, die, f. Ulme.

Feldung, die, poljice, nach 1. poljina.

Feldvogel, der, poljski ptic.

Feldvogt, der, poljski varh, poljski čuvaj.

Feldwache, die, taborska straža.

Feldwächter, der, f. Feldhüter.

Feldwachtmeister, der, major konjikov.

Feldwaid, der, (Isatis tinctoria), poljski
verbovnik.

Feldwanze, die, (Cimex campestris), šotar.

Feldwärts, adv., v polje.

Feldwasser, f. Gießbach.

Feldwebel, der, naddesetnik, feldvehelj (a. russ. u. poln.).

Feldweg, der, zwischen zwei Ackerern, razgon,
gonje, steza, kolovoz, pot prek polja, ste-
gna pt.

Feldwegeß, das, (mera dolgosti 125 kora-
kov), gonje; f. a. Stadium.

Feldwehre, die, f. Landwehre.

Feldweide, die, (Salix). verba.

32*

502

Fensteranstritt.

aus hohen Fenstern sehen, prevzetovati, visoko leteti, nositi se.

Fensteranstritt, f. Balcon.

Fensterbalken, f. Balken.

Fensterband, das, uza, nasadilo.

Fensterbank, die, polica pod oknam, podoknica. russ. podokonok.

Fensterbeschlag, der, okov na okna, na oknu, russ. petli, oprava.

Fensterblei, das, svince pri oknih, za okno.

Fensterbogen, der, obok nad oknam.

Fensterbrüstung, die, zid pod oknam.

Fensterchen, das, okence, linica.

Fenstereinfassung, die, oboj, obojnik.

Fensterfach, Fensterfeld, das, Fensterslügel, der, pola, predel okna, vratnica, pol okna.

Fensterslügel, der, ein Fenster mit 2 Flügeln, okno na dva vetra; etwa veternica.

Fensterfutter, das, oboknice pl.. oboj okna, oklep, romi*.

Fenstergeld, das, oknovina †, davek od oken, ali po številu oken.

Fenstergewände, die, strani okna.

Fenstergiebel, der, Frenton, nadokenjak†.

Fenstergitter, das, omrežje. nach dem Russ. rešetka v oknu, nach M. kriz.

Fensterglas, das, steklo v oknu, šipa*.

Fensterhaken, der, kljuka, nach dem Poln. zasčeepka.

Fensterhäspe, die, burnič, burniček.

Fensterkissen, das, blazina na oknu.

Fensterkitt, der, klej za okna.

Fensterfrenz, das, križ v oknu. (russ. a. pereplet).

Fensterladen, der, oknica, oboknica. zatvornica, kapec, kapek, f. a. Balken.

Fensterloß, adj., brez oken, kar nima oken.

Fenstern, v. a., okna narediti, narejati, napraviti; einen Verweis geben, strahovati, grajati, ošeti, oštevati; v. n., pod okna hoditi, priti.

Fensteröffnung, die, okno, (odpetina zidu za okno).

Fensterpfeiler, der, stolpec ali stebrič (to je ozki zid) med oknama.

Fensterpfoste, die, stebrič, podboj v oknu.

Fensterpolster, der, f. Fenstertissen.

Fensterrahme, die, okvir; f. Fenstersfutter.

Fensterrante, die, steklo ali šipa* v oknu, russ. okončina (okenčina).

Fensterrecht, das, pravica okna od. ovenska.

Fensterreiber, der, nach V. kljuka.

Fensterriegel, der, zapah, zatik pri oknu.

Fensterhäute, die, f. Fensterpfeiler, Fensterpfoste.

Fenkerscheibe, die, f. Fensterraute.

Fenkerschirm, der, zaslon okna.

Fenstershmiege, die, razmik okna ali oknica, oknisa proti sobi.

Fensterschwalbe, tie, hišna, domaca lastovka.

Fensterschweiß, der, rosa na oknih.

Fensterseite, die, stran okna.

Ferne.

Fensterspinne, die, domači pajk.

Fenstersprossen, pl., prečniki.

Fensterstener, f. Fenstergeld.

Fensterstock, der, f. Fensterpfoste.

Fenstersturz, der, obok nad oknam.

Fenstervertiefung, f. Fenstershmiege.

Fensterwand, die, stena, ki ima okna.

Fensterwerk, das, okna pl.

Fensterzarge, f. Fenstersfutter.

Fent, f. Knecht.

Ferch, der, f. Pferch.

Ferchen, f. Beischafen, Hinschafen.

Ferge, der, f. Fahrmann.

Fergeld, das, f. Fährgeld.

Ferialtag, der, praznik, nedel, nedelec, brezdelni dan.

Ferien, pl., prazniki pl., počitek. počitni dnevi.

Ferkel, der, prasiček, prasè. pueck, mlasee, pujsek, odojče. (serb.), in Kt. n. Jarn. kočeč.

Ferkelsleisch, das, prasetina.

Ferkelkraut, das, (Hydrochaeris), prascovo zelje; nach Šulek, svinjak, poln. svinsko zelje.

Ferkeln, v. n., oprasiti se, prasiti se (in allen flav. Mundarten), mlade imeti, storiti, nach V. auch duriti; die Sau hat geserfelt, presica ima mlade, je storila, se je oprasila, polegla; prasičku enak biti, t. j. umazan in nesnažin, gerde kvasiti.

Ferm, f. Fest.

Ferme, f. Pacht.

Ferment, f. Gährstoff.

Fermentation, f. Gährung.

Fern, adv., dalječ, deleč; zu fern, predalječ; von fern, iz dalječ, zdalječ, oddeleč; es sei fern, das sei fern, ne daj Bog. Bog ne daj, Bog varuj tega; dafern, wofern, sofern, ako, če: sofern es dir gefällt, ako ti je ljubo; ich erlaube es, in sofern es von mir abhängt, dovolim, kolikor (serb. u koliko) je to v moji oblasti, dokler sega moja oblast; ich weiß nicht in wiefern das wahr ist, ne vem, koliko je v tem resnice; in sofern, toliko, tako dalječ: dieser Gedanke ist fern von mir, na to še nikoli pomislil nisim; adj., daljin: fernes Land, daljna dežela, f. a. Ettfernt.

Fernambukhol, das, bražilika, prožiljka, russ. braziljka.

Fernansicht, f. Verspective.

Fernberufen, adj., oddalječ poklican.

Fernberühmt, adj., krog in krog znan, poznan, sloveč, razglašene slave (n. p. pevee).

Ferne, die, daljava, dalj, dalja, daljina, dalječina, daljnost, daljekost, delj, delja; aus der Ferne, oddalječ, zdalječ, nach andern flav. Mundarten, z daleka; in die Ferne sehen, dalječ viditi (russ. v dalj vidjet); in der Nähe und in der Ferne, blizo in dalječ, od blizo in od dalječ; in der Ferne sein, in die Ferne reisen, dalječ biti, dalječ iti, na tuje iti; das ist noch in weiter Ferne, to je so dalječ; in der Ferne wird er es nicht

Festněhmen.

Fettgras.

505

Festněhmen, f. Fest.

Feston, f. Fruchtschnur.

Festopfer, das, daritev ob praznikih (pri nekdajnih judih).

Festprediger, der, pridigar o praznikih, o godeh.

Festpredigt, die, pridiga (na kak praznik).

Festreihen, der, petje o godeh.

Festschmaus, der, f. Festmahl.

Festscken, v. u., ustanoviti, odločiti, postaviti, ureči, odrediti, skleniti; zur festgesetzten Zeit erscheinen, o pravem, odločenem času priti; festaqeſſter Preis, f. Fest; v. r., sich festſeßen, anſiedeln, naseliti se, nastaniti se, prijeti se in deržati se kje, ugnjezdiiti se; dieser Gedanke hat sich in seiner Seele festaqeſſt, to misel si je v glavo utepel.

Festſeher, der, ustanovivec, ustanovnik.

Festkarr, f. Ungelentig, Starr.

Festkſtehen, v. n., terdno stati; so viel ſtebt fest, toliko je gotovo, toliko je resnica, serb. toliko stoji.

Festſtellen, v. a., ustanoviti, postaviti, odločiti.

Festkille, die, slovesna tihota.

Festtag, der, praznik, svetek, god in praznik; an Festtagen, ob godeh; f. a. Fest, Feiertag.

Festtäglich, adj., prazničen, praženj, in Unterfr. svaťačen.

Festtagsabschnitt, der, evangeli za praznik.

Festtagskleid, das, f. Festkleid.

Festtagsprediger, der, f. Festprediger.

Festtagsmensch, der, človek nenavadno dobre glave, ne vsakdanji, temuč praznični človek.

Festtreten, v. a., steptati, stlačiti (z nogami).

Festung, die, terdnjava, nach M. auch grad, tabor, gradiše, gradiše, russ. krépost, altsl. tvrdynja, tvrdélj.

Festungs-, in Zfsgn., terdnjavski, terdnjavin.

Festungsbau, der, zidanje terdnjave, nach V. terdnjavsko zidanje; als Straſe, delanje v terdnjavi.

Festungsbaufunkt, die, terdnjavska umetnost, umetnost ali znanost, kako terdnjave delati.

Festungscommandant, der, poveljnik terdnjave.

Festungsgeſangene, der, jetnik v terdnjavi.

Festungsmauer, die, ozidje terdnjave.

Festungsſpahl, der, terdnjavska vareja.

Festungsſaffe, der, prebivavec, tudi jetnik v terdnjavi.

Festungsſtraſe, die, kazen na terdnjavi.

Festungswerk, das, terdnjavje, zidovje, okopi in vse dela, ki se štejejo k terdnjavi.

Festwein, der, gosposko, izverstno vino.

Festzug, der, slovesni prevod, prehod.

Fete, die, f. Fest.

Fetiren, f. Schmeicheln.

Fetisch, der, malik.

Fetischanbeter, der, malikovavee.

Fetischdienst, der, malikovavstvo.

Fetischglanbe, der, malikovanje.

Fett, das, tolšča, tolša, tolščoba, tolšoba, mast, salo (Schmeer), nach M. auch mastnina, mašča, maščevina, maščoba, in St. tuča. (altsl. tuk), russ. žir; Fett an die Speisen thun, zabeliti, začiniti; zabela, začimba; Fett aufgeben, tolsteti, f. a. Fett, adj., das Fett gerinnt, okreniti; mit Fett bestreichen, namazati z mastjo; gehacktes Fett, zaseka.

Fett, adj., tolst, masten; dick, debel, podrejen. lepo rejen, životen, pitan, in St. u. altsl. tučen; fettes Fleisch, tolsto meso; fett machen, mästen, zdebeliti, odebeliti, debeliti, spitati, pitati, zrediti, rediti; Speisen, zabeliti, beliti, začiniti, začinjati; sich fett machen, mit Fett anſchmieren, omastiti se, zamastiti se s tolščo; fett werden, tolsteti, debeliti se, zrediti se, dobro rediti se, popraviti se; (von Thieren), spasti se, serb. podkožiti se; des Herrn Auge macht das Pferd fett, f. Auge; das Getreide wächst zu fett, žito preveč hobota, prespešno raste; ein fetter Mensch, debeljak, debelec; ein fetter Boden, debela, mastna, hobotna zemlj, šmara; eine fette Weide, dobra paša; ein fettes Amt, mastna, tolna, dobra služba; fette Kleien, otrobi, v kterih je še kaj moke; fette Rúche, bogata, polna kuhnja; ein fetter Gaſt, bogatinee; fette Wäsche, umazana pertenina.

Fettader, die, debela žila, russ. saljnaja žila.

Fettammer, der, vertnik, vertni sternad, presenica.

Fettange, das, in der Brühe, cinka, sraga, cink, in Unterfr. škvara.

Fettbanch, der, trebušnik, trebuhač.

Fettbäuchig, adj., trebušast, trebušen, trebušat.

Fettdarm, der, ritnik, anständiger končnik, mastnica; f. Mastdarm.

Fette, die, f. Fett, das, Fettigkeit.

Fette, das horizontale Stück Zimmerholz, besonders das die Stuhlfäulen eines Daches oben mit einander verbindende, sleme.

Fetten, v. a., otolstiti, tolstiti, zabeliti, beliti, začiniti; mit Fett schmieren, namazati, mazati s tolščo; ein Thier fetten, f. Mästen; die Wolle, oljiti volno.

Fettfeder, die, die Federn der Vögel über dem Steiſe, nach dem Russ. zadnje peresa (sosebno pri goséh).

Fettfell, das, eine Augenkrankheit, tučno oko.

Fettfinne, die, tolna kožica ali plavuta pri nekterih ribah, ikre (pl.).

Fettflecken, das, madež, zamok od tolšče, tolše.

Fettganſ, die, tolna gos, etwa auch tolstnica.

Fettgar, adj., fettgares Leder, das, namazano usnje.

Fettgras, das, (Sedum Thelephium), bo-

506

Fetthäuser.

bovnik, žmikelj, veliki sanikelj, debela putka.

Fetthäuser, der, tolščar, tolsar.

Fettbaut, Schmerbaut, die, mezra, mezdra, salnati mah; über eine Flüssigkeit, skraljup, škerljup; auf der Milch, smetana, skraljup, serv. kožica, tenica.

Fetticht, adj., mastnat, tučnast, tolšči, tolši podoben.

Fettig, adj., otolščen, otolsen, omasten, omaščen, mastan, tolst; sich fettig machen, zamastiti se.

Fettigkeit, die, tolščoba, tolsoba, mastnost, tolstost, debelost; s. a. Fett, das.

Fettfächer, der, f. Speckfaser.

Fettklumpen, der, gruča, gruda masti, fig. debelee, debelin.

Fettkohle, die, f. Blanzkohle.

Fettfram, der, tolšcarija, slaninarija, špharija, boharija.

Fettfrämer, der, tolstninar, tolščeninar, tolšeninar, slaninar, špehar, bohar.

Fettfrankheit, die, tolščica, tolšica; der Scidenraupen, nach Zalok. debelost ali vodenica; (židne gosence zvodene).

Fettleibig, adj., debel, tolst, f. Fett, adj.

Fettmacher, der, tolščar, tolsar. mastivec, maslar.

Fettmagen, der, der Roden, nach V. gostožobnik.

Fettmarkt, der, tolsti, maslarski terg.

Fettmasse, die, salo, tuča.

Fettmaus, die, (Myoxus glis), polh.

Fettpfriünde, die, dobra fara, duhovnijat.

Fettrahmig, adj., debele, mastne smetane, debeliga škraljupa.

Fettsauer, adj., tolstokisel.

Fettsänre, die, tolsta kislina.

Fettschmelzen, das, neka griža pri konjih.

Fettschwanz, der, tolsti rep (nekih ovac).

Fettspeifer, f. Fettfrämer.

Fettsucht, die, tolščica, tolšica, tučna bolez, prevelika debelost.

Fettthon, der, mastna glina, ilovica.

Fettung, f. Fettanne.

Fettwaare, die, mast, tolstenina, salo, masčoba, mašoba.

Fettwanzt, der, tolstnjak, f. Fettbauch.

Fettwanstig, f. Fettbündig.

Fettwasser, das, mastna voda.

Fettweide, die, dobra, tečna, redivna, pična paša.

Fettwolle, die, mastna, naoljena volna.

Fettwurm, der, f. Speckwurm.

Fetzen, das, cunjica, capica.

Fetzen, der, Brot, Schinken, (odtergan) kos; vom Kleide, cunja, capa; Maschfetzen, drapa, brisača; Schmffefzen, obujki, cunja, čevljarija; in Fetzen reißen, raztergati, razcunjati, razcapati, serb. izderpati.

Fetzen, v. a., razcesati, razcunjati, razdrapatati, razcandrati, cesati, cunjati; f. a. Fetzen; einem Kinde den Hinterk, našeškati, nasekati, nabiti, napraskati otroka.

Feuer

Fetzer, der, sekač; dem Kinde einen Feuer geben, f. Fetzen.

Fehig, adj., capav, capast. candrav, cap, razdrapan, razcapan.

Feucht, adj., vlažen, volhek, moker, rosen, zamokel, mokroten, moklen, navzet, in Kl. nach M. tav. tavast; vom Schweiß, poten; das gesunde Rieh hat eine feuchte Maße, nach V. zdrava živina ima nos rosen; feuchtes Auge, solzno, mokro, rosno oko; feuchter Boden, mokrotne, močvirne tla; feuchtes Wetter, volhko, vlažno, mokrotno vreme; feucht werden, odvolgniti, volgniti, odjenjati.

Feuchtarsch, f. Schlingrabe.

Feuchtblatt, das, vlaznica†.

Feuchtemesser, f. Feuchtigkeitsmesser.

Feuchten, v. a., ovlažiti, povlažiti, vlažiti, namočiti, namakati, f. a. Befuchten; der Regen feuchtet die Erde, nach V. dež zemljo poji; v. n., potiti se, solzeti, močiti, waidm. harnen, močiti.

Feuchtigkeit, Feuchtheit, die, vlaga, mokrota, volhkost, mokrina, moča, vlažnost, mokrobnost, močava; Zutritt der Feuchtigkeit, zamok; Feuchtigkeit an sich ziehen, volgniti.

Feuchtigkeitsmesser, der, nach dem Russ. vlagomér†, mokromér.

Feuchtkalt, adj., moker in merzel, mokromrazen.

Feuchtlich, adj., nekako vlažen, vlažnat.

Feuchtmulde, die, kodunbe tiskarske za vlaženje papirja, vlažnjak†.

Feuchtни, f. Feuchtigkeit.

Fendal, adj., kevden*.

Fendalrecht, das, kevdno pravot.

Fendalsystem, das, kevdstvo†.

Fendum, das, kevd*.

Fener, das, ogenj; Feuerchen, ogenjček, serb. auch vatra; Feuer schlagen, ogenj ukresati, kresati; Feuer machen, anžünden, zakuriti, kuriti, ogenj zanetiti, narediti; Feuer anlegen, ogenj podtakniti, podtikati, podvreći; Feuer fangen, von Sachen, vneti se, vnemati se, vžgati, vžigati se, zapaliti se, zagoreti, fig. razserditi se, auch zagledati se, f. a. Fangen; zum Feuer stellen, pristaviti, pristavljati k ognju; Feuer geben, ustreliti, streljati, puško sprožiti, fig. posvetiti komu; in Feuer auflegen, pogoreti, zgoreti; die Stadt steht im Feuer, mesto gori, f. a. Feuersbrunst; das Feuer geht aus, ogenj se gasi, umira; das Feuer löschen, ogenj gasiti; flammendes Feuer, plamen, živ plamen; er läuft für mich ins Feuer, za me bi še! v ogenj; Del ins Feuer gießen, ogenj z oljem gasiti; das Feuer stieg ihm ins Geficht, zarucl je, obraz se mu je vnel, vžgal; das Hauſteuer, eine Hauentzündung, z. B. bei Schweinen, pereči, divji ogenj, serb. ognjica; das Nothlaufen, všen; das feindliche Feuer, ogenj, streljanje, nach dem Russ. strelba sovražnikov; zwischen zwei Feuer kommen, priti med dva ognja, dva sovražnika, dve nevarnosti; Feuer haben, lebhaftig sein, živ.

Feuer-.

iskren, ognjen biti; einen in Feuer und
Flammen sezen, razdražiti, razkačiti, raz-
ihiti koga; das Feuer der Liebe, ogenj,
plam. žar ljubezni, vroča, goreča ljubezen;
das Feuer der Augen, ogenj, blisk oči; Feuer
und Flammen sprudeln, hudo divjati in raz-
sajati, hudovati se, da vse vprek leti; das
Feuer des Zünglings, strast, živost; das Feuer
der Pferde, f. Darre; poln. suchota; das
Feuer eines Schiffes, svetilo, russ. fonar,
f. a. Leuchthurm; einem Pferde das engl-
sche Feuer geben, žgati.

Feuer-, in Sitzn., ognjeni; demselben eigen,
ognja; Feuerlösch-, gasivni.

Feuerader, die, unter dem Schwanze des
Rindviches, welche man öffnet, wenn es das
Feuer hat, volčić na repu; wenn sich ein
gestocktes Blut in den Gedärmen befindet, so
heist diese Krankheit des Rindviches, čern
volčić, sajavec; der schlimmste Grad aber
metljaj.

Feueramt, das, ured, nadzor pri gašenji
ognja.

Feueranbeter, der, ognjomolec, častivec
ognja.

Feueranstalt, die, naredba zoper ogenj in
za gašenje ognja, priprave za gasilo.

Feueranzeiger, der, ognjokaz†, ognjo-
zakee.

Feuerarbeit, die, delo z ognjem.

Feuerarbeiter, der, delavec z ognjem.

Feuerartig, adj., ognju podoben.

Feuerange, das, bistro, jasno oko.

Feuerängig, adj., bistrook, jasnook.

Feuerbach, der, ognjeni, ognjevit potok.

Feuerbad, das, kopel v kropu, hudi vro-
cini.

Feuerbahn, die, preseka (v gojzdu, ki po-
žar ustavlja).

Feuerbake, die, svetilnik, preluka. russ.
majak na morje.

Feuerball, der, ognjena oblica, kugla.

Feuerband, das, bei den Böttchern, Bän-
der oder Reife, obroč (na eni polovici beč-
ka, kteriga druga polovica se nad ognjem
derži).

Feuerbecken, das, žerjavnica, oglenka,
grevnica, russ. žarovnja.

Feuerberg, der, ognjenik†, ognjenica, ognjo-
bljuvnat† gora.

Feuerbeschau, die, ogled zavolj ognja.

Feuerbeständig, Feuerfest, adj., nezgorel.
nezgorljiv, nezgoriven, kar je terdno pred
ognjem, da se ne stopi ali da ne zgori, da
se ne spremeni.

Feuerbeständigkeit, die, nezgorelost, ne-
zgorljivost.

Feuerblase, die, Brandblase, nach V. spe-
kel mehr; s. a. Blasfe.

Feuerblatter, die, mozolj, mozoljček, mo-
zulj, nach V. bozul (?).

Feuerblick, der, ognjeni, žarni pogled.

Feuerbock, der, (ein eiserner Bock), koza,
konj na ognjišču, ognjišu, serb. preklad,
uzglavnik.

Feuerbohne, die, rudeči hob, rudeči žižol.

Feuerhemd.

507

Feuerbrand, der, brennender Brand, živi
ogorek, goreča glavnja, žarek, goreče po-
leno; Feuersbrunst im Walde, ogenj, požar
(v gojzdu).

Feuerbrann, adj., ogorel.

Feuerbuchen, der, ognjeno jedro, zerno.

Feuerdiener, der, f. Feueranbeter.

Feuerdienst, der, malikovanje ognja, ognjo-
castje‡.

Feuerdrache, der, ognjeni zmaj.

Feuerdeck, die, igla. (nož ima iglo, se mora
z oslo vzetí), nach Sulek, prehrusina.

Feuereifer, der, vnetost, gorečost, f. Eifer.

Feuereimer, der, sič, gasivno vedro, russ.
požarnoe vedro.

Feuereissen, das, kresalo, kresilo.

Feueressse, die, dimnik, kovaško ognjišče,
ognjišče.

Feuerfächer, der, pihavnik, mahalo.

Feuerfarben, Feuerfarbig, adj., ognjast,
ognjen. goreče barve, ognjene barve.

Feuerfass, das, požarni sod.

Feuerfest, adj., terden, zavarovan pred
ognjem, nezgorljiv; f. a. Feuerbeständig.

Feuerslamme, die, plamen, zubelj; eine
Blume, f. Feuerroße.

Feuerflammen, v. n., plameneti.

Feuerfliege, die, ognjena muha.

Feuerfluss, der, f. Feuerbach; ognjena reka.

Feuerflut, die, ognjeno valovje.

Feuerfolge, die, dolžnost ogenj gasiti.

Feuerfuchss, der, nach V. konj goreče bar-
ve, lesjak.

Feuerfunken, der, iskra; seine Augen sprühen
Feuerfunken, bliska z očmi, da je strah.

Feuergabe!, die, burkle (pl.).

Feuergatter, das, rešetka v peči, (ki kah-
le* varje).

Feuergebet, das, goreča, iskrena molitev.

Feuergebirge, das, f. Feuerberg.

Feuergefahr, die, nevarnost ognja, po-
žara.

Feuergefährlich, adj., nevaren zavolj
ognja.

Feuergeist, der, ognjeni duh, močen žeht
od vina.

Feuergeld, das, f. Herdgeld.

Feuergeräth, das, Feuergeräthshaft, die,
gasilo, gasila; orodje ali naprava za ga-
senje požarov.

Feuergeschoß, das, puška, puša, strelno
orožje, strel.

Feuergeschrei, das, f. Feuerlärm.

Feuergewehr, f. Feuergeschoß.

Feuerglanz, der, ognjeni lesk, ognjena
svetlost.

Feuerglowe, die, plat zvona, zvonilo na
požar.

Feuerglut, die, žerjavica.

Feuergott, der, bog, malik ognja.

Feuergrube, die, nach M. in St. komena
jama. kurišče, kuriše.

Feuerhaken, der, ključ, maček.

Feuerhass, der, čert, hudo sovraštvo.

Feuerhemd, f. Brandhemd.

508

Feuerherd.

Feuerherd, das, ognjišče, ognjiše, nach M.
in St. komen*.

Feuerhimmel, der, ognjeno nebo nad ozrač-
jem (po misli nekdanjih zvezdogledov).

Feuerholz, das, derva pl., (zum Unterschiede
vom Wertholz, les), kurjava.

Feuerhund, f. Feuerbok.

Feuerhüter, der, (mont.) cuvaj nad ognjem.

Feuerig, f. Feuriq.

Feuerkäfer, der, f. Feuerschroter.

Feuerkaffe, die, zavarovavnica proti ognju
ali požaru, nach dem Russ. požarna dnar-
nica.

Feuerkieke, die, ogrevalo na noge.

Feuerknecht, der, gasivec.

Feuerkopf, der, strastni človek.

Feuerkrankheit, die, divji od. pereči ogenj;
f. Feuer.

Feuerkrant, das, skerlatni lišaj.

Feuerkröte, die, močerad, močerav; in
Unterfr. auch žuževnik.

Feuerkrücke, die, krevlja, greblja; f. a.
Ofenkrücke.

Feuerkrug, f. Feuertopf.

Feuerkuse, f. Feuerkraf.

Feuerkugel, die, ognjena kepa, krogla;
s. a. Brandkugel.

Feuerkunst, die, Pyrotechnie, ognjarstvo†,
ognjarija†, pirotehnika.

Feuerkünstler, der, ognjar.

Feuerkuß, der, strastni poljub.

Feuerland, das, ognjena dežela, ognjena
zemlja.

Feuerlärm, der, krik ali vek, da gori,
russ. krik na požar; es entstand Feuerlärm,
jeli so kričati: gori! ogenj!; Feuerlärm
schlagen, hobnati (na) ogenj; mit der Glocke,
plat zvona biti.

Feuerläuterung, die, čiščenje, čišenje,
prečiščanje, precišanje z ognjem.

Feuerlehre, die, ognjoslovje†, nauk od
ognja.

Feuerleiter, der, požarna lestva, (lojtra).

Feuerliebe, die, ognjena, serčna, goreča,
plameča ljubezen.

Feuerlilie, die, (Lilium bulbiferum), ru-
děca lilija, maselnice, maselnik.

Feuerloch, das, mesteje, žrelo; f. a. Oſen-
loch.

Feuerlöffel, der, kovaška žlica.

Feuerlös, adj., brez ognja; ohne Leben,
meterv.

Feuerlöschungsanstalt, die, gasilna pri-
prava, naprava.

Feuerlöschapparat, das, gasilo.

Feuerlöschordnung, die, red ali postava
za gašenje ognja ali požarov.

Feuerluft, die, zrak s kislecam navdan.

Feuermal, das, ognjeno znamnje; f. a.
Brandmal, Muttermal.

Feuermännchen, das, vešča, veša.

Feuermaschine, die, f. Dampfmaschine.

Feuermasse, die, ognjava†, ognjenina.

Feuermauer, die, der Rauchfang, dimnik;
die Brandmauer, zidani opaž, požarni zid.

Feuermauerkehrer, der, dimnikar,

Feuerschirm.

Feuermeer, das, ognjeno morje; f. a.
Feuermasse.

Feuermesser, der, ognjomér.

Feuermeskunst, die, ognjomérstvo.

Feuermessung, die, ognjomérstvo.

Feuermeteor, das, ognjeni meteor.

Feuermörser, der, strelni možnar, lubarda.

Feuern, v. n. das Schießgewehr losbrennen,
ustreliti, streljati; der Stahl feuert vortreff-
lich, jeklo daje močne iskre, jeklo 'dobro
iskri, dobro kreše; das Gesicht feuert mir,
lice mi gori; wie Feuer glühen, žareti; v. a.,
heizen, kuriti, netiti; harteß Holz feuern,
terd les žgati, paliti, s terdim lesam ku-
riti; den Wein feuern, žepliti vino.

Feuernapf, der, eine Art Luftfeuer, zlati dež.

Feuerofen, der, peč (za kurilo).

Feuerordnung, die, požarni, gasivni red.

Feuerpein, die, terpljenje v ognji.

Feuerpfanne, die, ponva, grevnica ali žer-
javnica, mil. smolenica†.

Feuerpfeil, der, ognjena pušica.

Feuerpfeiler, f. Feuersäule.

Feuerpfuhl, der, ognjeno brezdno, ognjeno
jezero, pekel.

Feuerpolizei, die, požarna policija, policija
zastran ognja.

Feuerprobe, die, ognjena skušnja, nach V.
očistba z razbeljenim železam, skusba v
ognji.

Feuerpunct, der, (mont.), ognjišče, ognjiše.

Feuerrachen, der, ognjeno zijalo, žrelo.

Feuerrad, das, an den Büchsen, nach V.
kresavno kolesce; in den Feuerwerken, ognje-
no kolo.

Feuerregen, der, ognjeni, zlati dež.

Feuerreich, das, peklensko kraljestvo; adj.,
feuerreicher Wein, močno, živo vino.

Feuerrohr, das, (puša) risanica.

Feuerrose, die, Feuerrösschen, das, (Adonis-
rösschen), ljubezen, nach Sulek gorocvet.

Feuerroth, adj., rudeč kakor rak, ves
ognjen, plameneč, žareč; feuerroth werden,
zažareti, zarudeti, zaripeti, (serb. zajapriti
se), f. a. Erröthen.

Feuersalamander, f. Feuerkröte.

Feuersammler, der, ognjokup†.

Feuersäule, die, ognjeni steber, velik po-
žar; plamen. ki kviško liže, šviga.

Feuersbrunst, die, požar, ogenj; f. Brand.

Feuerschaden, der, škoda z ognjem, po po-
žaru narejena; škoda ali nesreča, kvar od
ognja, pogorelščina, pogorelšina, serb. po-
gorel-i.

Feuerschadenvergütung, die, povračilo
ognjene škode.

Feuerschan, die, ogled zavolj ognja.

Feuerschauel, die, lopata za oglje, žezel.

Feuerschein, der, ognjeni žar, žar, osvit
od ognja.

Feuershen, adj., ognja boječ, kdar se boji
ognja, kdar od ognja beži.

Feuerschene, die, strah od ognja.

Feuerschiff, das, f. Brander.

Feuerschirm, der, ognjoberan†.

Feuerschlagen.

Fichte.

509

Feuerschlagen, das, kresanje.

Feuerschlange, f. Brandschlange.

Feuerschloß, das, kresalo pri puški.

Feuerschlund, der, f. Feuerrachen, Kanone.

Feuerschnaubend, adj., ktor ogenj piha, komur iz nosnie ogenj šviga, liže.

Feuerschnell, adj., po bliskovo, kot blisk.

Feuerschrift, die, ognjeno, neizbrisljivo pisanje.

Feuerschröter, der, rogin, rogač, kleščman, klešman, kleščar, klešar.

Feuerschwaden, der, (mont.) vnemljiv sopar, sopuh po jamah.

Feuerschwamm, der, kresavna goba, trod und nicht trud, (russ. trut, böhm. troud).

Feuerschweiſ, der, ognjeni rep, ognjena metla.

Feuersegen, der, zagovarjanje ali zaklinjanje, pananje ognja.

Feuersgefahr, Feuergefahr, f. Feuersbrunst.

Feuerglut, f. Feuerglut.

Feuersicher, adj., varen ognja; f. a. Feuerfest.

Feueršnoth, die, nadloga požarja, f. Feuersbrunst: er gerieth in Feueršnoth, pogorel je.

Feuerspeidend, adj., ognjobjljuven. ognjometen; feuerspeiender Berg, ognjenik; gora, ki ogenj iz sebe meče ali bljuje, poln. ogniomiotna gora.

Feuerſpeier, der, ognjobjluvee; Bulkan, ognjenik od. ognjenica†.

Feuerpriſe, die, gasivna brizglja, sikaljka.

Feuerpur, die, sled ognja.

Feuerstahl, der, kresilno jeklo, kresalo, kresilo, ognjilo, kresavnik.

Feuerstätte, die, der Drt, wo gewöhnlich Feuer unterhalten wird, Herd, ognjišče, ognjišče; wo zufällig, kurišče, kurise, pogorišče, pogoriše; das Dorf hat hundert Feuerstätten, vas ima sto hiš.

Feuerstein, der, kresivni od. kresavin kamen, kresavnik, ognjik, kresilnik; als Kieſelstein überhaupt, kremen.

Feuerstelle, f. Feuerstätte.

Feuerstoff, der, ogenj, ognjenina.

Feuerstrafe, die, kazen ognja. sožig, germada.

Feuerstrahl, der, žarek.

Feuerstrom, der, reka od ognja, ognjeni valovi.

Fenerstübchen, f. Feuerkicke.

Fenerthurm, der, f. Leuchthurm.

Feuertod, der, smert v ognji, na germadi.

Feuertonne, f. Feuerſaß.

Feuertopf, der, f. Feuerpſanne.

Feuertrieb, der, ognjeni nagon.

Feuerrommel, die, boben za ogenj, bobnanje na ogenj.

Feuerropfen, der, ognjena kaplja, iskra.

Feuerung, die, kurjenje, kurilo, ogenj; das Nahrungsmittel des Feuers, kurjava, kurivo, gorivo†; Holz zur Feuerung, derva.

Feuerungsmittel, f. Feuerung.

Fenervergoldung, die, pozlatba, pozlačenje v ognji, z ognjem.

Fenerverſicherung, die, zavarovanje zoper ogenj, požar.

Feuerversicherungsanstalt, die, f. Brandversicherungsanstalt; russ. strahovoe ot ognja obščestvo.

Feuerversilberung, die, posrebrovanje v ognji.

Feuervoll, adj., prav ognjen, poln ognja, ves v ognji.

Feuerwache, die, straža zoper ogenj, požarna straža, straža pri požarji ali ognji.

Feuerwächter, der, požarni čuvaj.

Feuerwaffe, f. Feuergeschloß.

Feuerwagen, der, ognjeni voz.

Feuerwahrsager, der, vedežvavec ali hogovavee iz ognja.

Feuerwahrsagerin, die, vedeževavka iz ognja.

Feuerwahrsagerci, die, vedeževanje iz ognja.

Feuerwange, die, goreče lice.

Feuerwedel, f. Feuerschäfer.

Feierweiser, der, f. Feuerzeiger.

Feuerwerk, das, fünftliche, umetni, umetálni ogenj; f. a. Feuerung.

Feuerwerker, der, Artilleriſt, ognjar†, ognjodeleeft, nach dem Poln. raketnik.

Feuerwerkerei, die, ognjarstvo, umetno ognjodelstvo†; f. a. Feuerfunft.

Feuerwerkfunft, die, f. Feuerkunft.

Feuerwolf, der, ein aus dem Backofen herausbrechendes Feuer, auch Wolf genannt, buk, buh, zagon plamena.

Feuerwort, das, ognjena beseda.

Feuerwurm, der, f. Feuerschröter.

Feuerzange, die, klešeče, kleše kuhinjske, kovaške.

Feuerzeichen, das, f. Feuermal.

Feuerzeiger, der, f. Feueranzeiger.

Feuerzeit, die, kurjava, kurjenje.

Feuerzeug, das, kresilo, kresalo (in goba), kresivna priprava.

Feuerzunder, der, netilo, trod, prižigalo.

Feuerzunge, die, ognjeni jezik.

Feurig, adj., ognjen; feurige Wolfen, keravavi, ognjeni oblaki; feurige Augen, bistre, bliskove oči; feuriger Wein, močno vino; feurige Liebe, goreča, vroča ljubezen, polna ognja; feurige Kohlen, žerjavica; feuriger Dsen, razbeljena peć; feurig aušſehen, rudeč biti; feuriger Mensch, strasten človek.

Feurigkeit, die, ognjenost, živost, vročina.

Feuzen, v. n., krohotati se, hohljati se.

Feyer, die, f. Feier.

Fiaker, f. Lohnkutscher.

Fiasco machen, f. Durchfallen.

Fibel, die, abecednik, abecednica, serb. bukvakar.

Fiber, die, (fibra), vlakno, mesno vlakno, mesna nitka; f. Faser.

Fibrin, das, vlaknic, dlačic.

Fichtler, f. Heuchler.

Fichte, die, (Pinus picea), smreka, (altsl. russ. u. poln. sosna); coll. smrečje, (altsl. smrečje, Wachholder); junger Fichtenbaum,

510

Fichten.

smrečica, smrekovec; jemanden um (oder hinter) die Fichte führen, zvoditi koga; f. Ansführen.

Fichten, adj. (und in Zßgn.), smrekov.

Fichtenammer, der, smrekov sternad.

Fichtenapfel, der, f. Fichtenzapsen.

Fichtenbaum, der, f. Fichte.

Fichtenbohrer, der, kukec smrekov.

Fichtendicsnabel, der, blosk, prebrač, krivokljunec, in St. grinec.

Fichtenhain, der, f. Fichtenwald.

Fichtenharz, das, smrekova smola.

Fichtenholz, das, smrekov les, smrekovina, auch jelovina.

Fichtenkäfer, der, f. Vorkenkäfer.

Fichtenlans, die, smrekova uš.

Fichtenlehde, die, smrečje, pusto s smrečjem obsejano polje.

Fichtenmarder, der, f. Baummarder.

Fichtenmotte, die, smrekov molj, červ.

Fichtennadel, die, smrekov bocek (bodcek).

Fichtennuß, der, f. Fichtenzapsen.

Fichtenöl, das, smrekovo olje.

Fichtenpulver, das, smrekova perhlina.

Fichtenranpe, die, smrekova gosenica.

Fichtenwald, der, smrečje, nach M. auch smrekovje.

Fichtenwanderer, der, f. Fichtenmotte.

Fichtenwanze, die, smrekova stenica.

Fichtenwurm, der, kuga, kužek; f. a. Fichtenranpe.

Fichtenzapsen, die, smrekov češarek, smrekov storž.

Ficke, die, vorne an den Hufeisen, nach V. kapica; Tasche, f. Tasche.

Ficken, v. n., f. Reiben; mit der Ruthe schlagen, sleniti, šeškati.

Fickenfaul, adj., faul in die Ficke zu greifen, f. Beutelsfaul.

Fickfacken, v. n., švigati, smukati semtertje, motati se.

Fickfacker, der, šviga; f. a. Ränkenmacher.

Fickfackerci, die, šviganje, f. a. Ränkenmacherci.

Fickmühle, die, f. Zwischmühle.

Fiction, f. Erdichtung.

Fideifommiß, das, fidejkomis, povera†.

Fideifommišanwärter, der, fidejkomisni čakavec, pričakovavec.

Fideifommissarisch, adj., fidejkomissarsk.

Fideifommišgut, das, fidejkomisno pozestvo, pověrbina†.

Fidel, adj., lustig, vesel, dobre volje.

Fidibus, der, prižigalo, prižigalčki.

Fido, f. Credit.

Fieber, das, das falte, merzlica, treslica, zimnica, treslika, kobila, auch zima, serb. groznica; das alltágige, dreitágige, viertágige, vsakdanja merzlica, na tretji dan, tretjica, na četerti dan, četertica; das faule, močuh; hišiges, nach dem Serb. vročica, vročina, ognjenica, russ. gorjačka; er hat das (alte) Fieber, merzlica ga trese;

Fiedeler.

das auözehrende, f. Zehrsieber; das gelbe Fieber, rumena ali žolta vročica.

Fieberanfall, der, napad merzlice, vročice; eine leichte Anwendung, opomin.

Fiebcrangt, die, merzlična težava, fig. nezmeren strah.

Fieberartig, adj., merzličast.

Fieberarznei, die, lek za merzlieo.

Fieberbläße, die, merzlična bledost.

Fieberbrand, der, merzlična vročina.

Fieberfarbe, die, merzlična barva.

Fieberfrost, der, mrazenje, zima, mraz (pri merzlici); es beſiel ihn ein Fieberſrost, mraz ga je stresel, zvil, zdrobil, zgernil, jelo ga je mraziti.

Fieberfrostig, adj., merzličav, mrazen.

Fieberglühend, adj., vroč, ognjeničen.

Fieberhaft, adj., dem Fieber ähntlich, merzličast, razvžgan, zmočen.

Fieberhiße, die, vročina, ogenj, vročica.

Fieberisch, adj., merzličen, merzličav; adv., po merzlično; fieberisch sprechen, blesti.

Fieberkälte, die, mraz, f. a. Fieberſrost.

Fieberklee, der, kisla, divja, grenka detelja.

Fieberkrank, adj., merzličen; sein, imeti merzlico, vročico.

Fieberkrankheit, f. Fieber.

Fieberkraut, das, zelišce, zeliše zoper merzlico.

Fieberkuchen, der, merzlična, vrančna terdoba, terdina.

Fieberlehre, die, nauk od merzlice, vročice.

Fieberloß, adj., brez merzlice.

Fiebermittel, das, lek, zdravilo zoper od za merzlico.

Fiebermüde, die, merzlični komar.

Fiebern, v. n., mraziti koga; (als v. i.), merzlica ga trese, lomi; f. a. Fantasiren.

Fieberriinde, die, f. Chinarinde.

Fieberſalz, das, sol zoper merzlico.

Fieberſchauder, der, merzlični dreget, trepet.

Fieberſioff, der, merzlični vzrok, bolezenska reč v telesu. ki dela merzlico.

Fieberſturz, der, (paroxismus), nach V. merzlično sukanje, merzlični popad.

Fiebertag, der, dan merzlice.

Fiebertraum, der, merzlično bledenje.

Fieberwechsel, der, merzlična sprememba.

Fieberweide, f. Buchweide.

Fieberwurzel, die, f. Enzian.

Fieberzettel, das, zapis zoper merzlico.

Fiedel, die, škripalo, stare gosli, škripavnica, pleče, nach M. koritnice; ein Straſwerkzeug, klada, teslica.

Fiedelbogen, der, lok, ločee, locen, (Kobe). russ. smycok; wer die Wahrheit geigt, den schlagt man mit dem Fiedelbogen auf den Kopf, kstor resnico gode, ta jo dobi z lokam po glavi; pravo reci, pa gledaj ter uteci; pravica (resnica) oči kolje.

Fiedelbohrer, der, durgelj.

Fiedelbrett, f. Fiedel.

Fiedeler, Fiedler, der, škripač, škripavt, emigavec, koritnicar, stergač.

Fiedeln.

Fiedeln, v. n. u. a., auf der Fiedel, od-
škripati, zaškripati. škripati. eigati, digati.
emigati, koritnačiti (nach M.), stergati.

Fiedermesser, das, (Hügeisen), ein Werk-
zeng der Glaser, das Glas am Bruche ab-
zukneiven, nach V. skertar.

Fiedern, v. a., mit Federn versehen, operiti,
periti, operésiti. f. Besiedern; gesiedert, pér-
nat; schön gesiedert, lepiga pérja; bei den
Glasern, nach V. skertljati, skertati.

Fiedernung, f. Feder.

Fiedler, der, f. Fiedeler.

Fiek, f. Fadenwurm.

Fiemen, der, kopica, kopa; f. Fehm.

Fierant, der, sejmovavec, sejmar.

Fierding, f. Vierding.

Figur, die, podoba, obraz, prilika, russ.
figura; f. a. Bild, Statue.

Figuraigesang, der, figuralsoh petje.

Figurant, der, figurant. tiha oseba.

Figurenkarte, die, nach V. gosposka kvarta.

Figurenscheider, der, podobar; f. a.
Formschueider.

Figurirbank, die, stružnica za podobe.

Figuriren, v. a., obraziti, vpodobovati;
v. n., kazati se; ich will nicht bloß figuri-
ren im Amte, nach dem Poln. nečem biti
samo namalan v uredu.

Figurirt, adj., nalispan.

Figurist, der, f. Bildner, Bildhauer.

Figürlich, adj. u. adv., v podobi, v podo-
bah, nach dem Russ. u. Poln. prenosno; f. a.
Bildlich.

Filatorium, das, odmotovavnica.

Filet, das, das zu Kleidungstücken gebraucht
wird, nach V. mrežasto delo, mrežice (pl.).

Filial-, in Zfßgn., podružni, Caltsl. podrug,
Gesellschafter).

Filial, das, Tochterirche, podružnica.

Filialbank, die, bankna podružnica, po-
družna banka.

Filialkirche, f. Filial.

Filialverein, der, društvina podružnica.

Filigranarbeit, die, filigran, cemno delo.

Fillen, v. a., dreti; mit Ruthen schlagen,
tepsti, šibati.

Filou, der, f. Gauner.

Filtration, die, precejanje.

Filtriren, v. n., precediti, precejati; f. a.
Durchseihen.

Filtrirstein, der, nach V. precedni kamen,
precednik, (cedivnik).

Filtrum, das, cedilo, cedilnik; f. a. Durch-
schlag.

Filz, der, verworrenes in einander geschlun-
genes Gewebe von Wolle oder Haaren, nach
V. gnjezdo, kušter; bei den Hutmachern,
klobučina, nach M. a. klobuta; daher Filz-
jen der Zusammenseßung, klobučinasti; ein
Filzhut, f. dieses; verächtlich, jeba, nach V.
kloberža, šneba; ein Geiziger, verächtl. stis-
kavt, stiskavec, stisnjenec, skopuh, sko-
pec, skopež, skerčenec, skopin, pustuh,
žulec, nach M. auch skerljavec, kdar ima
dnarje za kožo; Verweis, ein Filzer, ena
po nosu, graja, svarilo, pokreg; grober

Finanzangelegenheit.

511

Filz, zarobljenec, neobtesanec, debel, neoli-
kan, trust.

Filzarbeit, die, klobučarsko delo; f. a.
Filzen.

Filzballchen, das, klobučinasta žoga.

Filzblech, das, f. Filzeisen.

Filzdecke, die, plahta iz klobučine.

Filzeisen, das, nach V. klobučarski pleh,
serb. pustilo.

Filzen, v. a., die Wolle in einander treiben,
klobucino delati, volno ali dlako valjati,
nach 1. klobučiniti; Verweis geben, po nosu
dati, dajati, kregati, zmérjati koga; v. r.,
die Haare filzen sich, lasje se kuštrajo.

Filzer, der, klobučinar; Verweis, okreg.

Filzdeck, der, klobučinska kapa, zaplata.

Filzhaar, das, uvaljana dlaka.

Filzherd, der, čistivnica.

Filzhut, der, klobuk (iz klobučine, in ne
slamnik, ličnik).

Filzicht, adj., klobučinast, klobučini po-
doben.

Filzig, adj., wie ein Filz in einander ge-
schlungen, kuštrast, gnjezdast; geißig, stis-
njen, skoparsk, skop, preskop, nach M.
skerljiv, serb. skert.

Filzigkeit, die, stiskarija, stisnjenost, sko-
parija, skopost, nach M. auch skerljivost.

Filzkappe, die, kapa, čepica iz klobučine.

Filzkleid, das, oblačilo iz klobučine.

Filzkraut, das (Filago), predivno zeliše,
zeliše.

Filzlappen, der, kos klobučine.

Filzlaus, die, (Pediculus pubis), keršel,
klošče, kloš; nach dem Serb. ploščica, ši-
roka uš.

Filzmacher, der, ein eigener Handwerker dazu,
klobučinar.

Filzmantel, der, plaše, plajš iz klobučine.

Filzmüthe, die, f. Filzappe.

Filzschuh, der, čevelj iz klobučine, n. A/ić
vpletki.

Filzsofe, die, copat.

Filzsohle, die, podplat iz klobučine.

Filzstiefel, der, skornica, čižma iz klobučine.

Filztuch, das, f. Filzlappen.

Filzwerk, das, klobučina.

Filzwolle, die, volna uvaljana.

Fimmel, der, (Cannabis sativa), Hansf,
belica, samorašna konoplja, konoplja sa-
mica; eiserner Keil, zagojzda, klin; star-
ker Hammer, die Pfähle in den Weinbergen
einzuschlagen, kij, kic.

Fimmelfustel, der, macola, hat, bet.

Final-, in Zfßgn., končni; f. Endlich.

Finale, das, konee; in der Musik, skončen-
vanje, serb. zaglavak.

Finalerledigung, die, končno rešenje.

Finalnexus, der, zveza namenov.

Finalisiren, v. a., dokončati.

Finalstock, der, bei den Buchdruckern, nach
V. končna kraža.

Finanz-, in Zfßgn., denarni, dnarstveni,
finančni, dohodarski.

Finanzangelegenheit, die, dnarstvena
zadeva, reč.

Finger-

Finne.

515

kaj pregledati, spregledati, prizanesti, nach V. auch premežati, očesa prikriti k čemu, uach dem Russ. auch skozi perste gledati komu; er macht lange Finger, rado se ga perstov prime, prijema, dolgih rok je; er lägt die Finger heben, vse se ga prime k Kor smole; einen Finger breit, dicht, hoch, perst širok, debel, visok; sich die Finger verbrennen, opeči se, opekel se je pri tem, specalo ga je; wenn man ihm einen Finger gibt, will er gleich die ganze Hand haben, ako mu pomoliš perst, prime za vso roko; pusti muho na dlan, ona zleti v brado; pusti mačko pod polico, kmali ho na polici; man kënnte ihn um den Finger wicken, tako pohleven je, da hi ga okoli persta ovil; eine Nachricht aus dem Finger saugen, izmiliti si jo; die Finger nach etwas lecken, sline ceediti za čem; perste si oblizniti, lizniti; an den Fingern hinreiten, na perste steti, naštevati; das ist Gottes Dinger, to je božja roka.

Finger-, in Zibgn., perstni.

Fingerarbeit, die, delo s persti.

Fingerbein, das, perstna kost.

Fingerbenger, der, perstna pregibnica.

Fingerdintader, die, perstna žila (predvodnica).

Fingerbrett, das, f. Gießbrett.

Fingerende, das, f. Fingerpistze.

Fingerförmig, adj., perstu podoben, k Kor perst, enwa auch perstast.

Fingerfuß, der (— u u), daktil.

Fingergang, f. Fingerfuss.

Fingergelent, das, perstni člen.

Fingergeschwür, das, (Panaritium), cerv (na perstvo).

Fingerglied, das, perstni ud.

Fingergras, das, (Panicum sanguineum), nach dem Poln. kervavo proso.

Fingerhandschuh, der, rokovica s persti.

Fingerhut, der, naperstek (in allen slav. Munda.), auch naperstnik; (Digitalis purpurea), naperstee.

Fingerhüter, Fingerhutmacher, der, naperstnikar.

Fingerig, in Zibgn., —perstin; sechs fingerig sestoperstin, s sest perstmi.

Fingerkrant, das, (Potentilla), petoperstnik.

Fingerknappe, f. Fingerpistze.

Fingerling, der, Ubeizna eines Fingers, operstnik. perstnik; tes Dammens, palenik.

Fingermustel, die, perstna misica.

Fingeru, v. a., tipati, tipkati, s perstmi tipati, prebirati, s perstmi igrati; er kann wohl geigen, aber nicht füngern, dobro here, pa slabo prosi; einen Handschuh, operstiti.

Fingernagel, der, noht, altsl. nok't.

Fingerrechnen, das, Stevě na perste.

Fingerreiß, Fingerring, der, perstan, nach dem Altsl. und den übrigen slav. Mundart. persten.

Fingerrücken, der, perstni herbet. zgornja stran persta.

Fingerrücken nerve, die, čutnica na perstnem herbta.

Finger'sab, der, nastava perstov, prestavljanje s persti.

Fingerschlagader, die, perstna odvodnica.

Fingerschuch, f. Finger.

Fingerspiel, das, perstna igra; igranje s persti.

Fingerspitzte, die, perstna končina, konec persta, nach V. perstov bucel, perstov buțec.

Fingersprache, die, govor, dopoved s persti.

Fingerstein, f. Belemnit.

Fingerstrecker, der, perstni prožnik.

Fingerstück, das, medperstnik†.

Fingertuch, das, f. Serviette.

Fingerwurm, der, f. Fingergeschwür.

Fingerzeig, der, pokaz s perstam; einen Fingerzeug geben, s perstam pokazati, opomniti, napotiti koga, pot pokazati.

Fingerzweig, der, medperstne čutnice.

Fingiren, f. Erdichten, Vorgeben.

Fingirt, adj., izmišljen.

Fint, der, (Fringilla), nach dem Poln. und Serb. und in St. gebr. zeba, (nach M. vzeha), in Nr. u. Kt. šeinkovec, šinkovec, šeinkovka, šinkovka.

Finteln, v. a., šeinkovec, šinkovec loviti.

Finten-, in Zibgn., šeinkovski. šinkovski, zebin, za šinkovec, za zebe.

Fintenbaner, der, kletka za zebe.

Fintenbeißer, f. Fintenwürger.

Fintenfalke, der, mali kregulj, kreguljček, kreguljar, kregulj-zebar.

Fintenfang, der, lov šeinkoveov, šinkoveov, zeb.

Fintenfänger, der, zebni lovec, pticar.

Fintengarn, das, mreža za šeinkovec, šinkovec.

Fintenhabicht, der, kregulj.

Fintenherd, der, pticnica, gurno, gubenj za šeinkovec, šinkovec ali zebe.

Finkenmeist, das, šeinkoveovo, šinkoveovo, zebino gnjezdo.

Fintenneb, das, f. Finkengarn.

Fintenschlag, der, seink, sink, šinkanje, šinkoveevo petje, gubenj.

Fintensperber, Finkenstoßer, f. Finkenhabicht.

Fintenwürger, der, mali srakoper.

Fintler, der, šinkovcar, zebar, pticar.

Fintmeise, die, senica velka; f. a. Kohlmeise.

Finne, die, der Gipfel eines Berges, verh, glava, ert, nart; Morast, moevir, grez, mlaka, zamoka; Dorland, Sotovje, šotovina; die dünnste Seite eines Hammers dem Kerfe gegenüber, nach V. spicon, serb. herk, kljun; kleiner spitziger Nagel, f. Zwecke; kleine, rothe, prigige Blatter im Gefichte, ogree, ogorec, prise, pris; j. a. Blase; Krantheit der Schweine, weiße, runde Körner im Kleyche der Schweine, ikke (pl.), pšeno, senki, in St. auch stroge pl.; das Schwenk ist mit Fünen behaftet, prasee je ikrav, senkav, pšenčav, in St. strogast; Fleßfeder der Fische, plavuta, -plav, nach dem Russ. ribje pero; bei Diecholn,

33

Fischbeere.

Fischbeere, f. Mchtbeere.

Fischbehälter, der, ribnik, ribnjak.

Fischbein, das, ribja kost; das weiße, sipa.

Fischbeinern, adj., ribjokosten, iz ribje kosti.

Fischbeschreibung, die, popisovanje rib, ribopisjet.

Fischbewohnt, adj., riben.

Fischblase, die, ribji mehur, nach M. ribji meh.

Fischblütig, adj., hladnokerven.

Fischbrett, das, deska ali polica za napravjanje rib.

Fischbrühe, die, ribja polivka, omaka.

Fischbrut, die, ribice, ribja mladina, ribja zalega, ribji plod, russ. meluzga, poln. narbyek.

Fischbutte, die, ribja brenta.

Fischchen, das, ribica, ribićica.

Fischdarm, der, ribje čevo.

Fischdieb, der, ribji tat, kstor ribe krade.

Fischdieberei, die, kradenje rib, ribja tativina.

Fische, die, bei den Schlössern der Lappen des eurennen Bandes, des Fischbandes, welcher in das Heiz verborgen wird, nach V. najdel.

Fischegel, der, ribja pijavka.

Fischel, das, ikra; j. a. Fischrogen.

Fischeinen, f. Fischeln.

Fischeln, v. n., po ribah dišati, slast imeti.

Fischen, v. a., ribe loviti, nach V. u. M. auch ribiti, ribariti; Kerallen fischen, koravd iskati in vlaciti ali potegovati jih iz vode; er denkt hier etwas zu fischen, misli tu kaj ujeti, uloviti, usačiti, zagrabiti; im trüben Wasser fischen, v kalni ali motni vodi ribe loviti, pod rokami grabiti, t. j. v kaki homatii za svoj dobicek skerbeti.

Fischenzen, j. Fischeln.

Fischer, der, ribie, ribar, (altsl. rybar und rybolov'e. russ. rybak).

Fischer, in Zibgn., ribisk, ribčevsk. ribarsk.

Fischerbarke, die, ribiška, ribarska barka, ladija.

Fischerboot, das, ribiski celn.

Fischerdorf, das, ribiška vas, ribiško selo, vielt. ribnja vas.

Fischerci, die, ribštvo, ribarstvo, ribarija, ribji lov, lovlica; die Fischerei betreiben, ribariti, ribčevati; dadurch erwerben, verlieren, priribčevati, zaribčevati.

Fischeralte, der, f. Fischaar.

Fischergarn, das, ribiška mreža. vlak, russ. ses, nevod.

Fischergeräth, das, ribiško orodje, ribiška priprava, oprava.

Fischerhütte, die, ribičeva koča.

Fischerin, die, ribićarica. ribička.

Fischerinung, die, Zunft, ribiški ceh*, ribiska srenja, ribici (pl.).

Fischerkahn, j. Fischboom.

Fischerkorb, j. Fischreuse.

Fischeruez, j. Fischergarn.

Fischerordnung, die, red, postava za ribice.

Fischnež.

515

Fischerring, der, ribiški perstan, persten (papezev pečat).

Fischerschiff, f. Fischerbarke.

Fischerzunft, die, f. Fischериung.

Fischesser, der, ribojedee.

Fischfang, der, ribji lov, lovlija, ribiško delo; j. Fischerei.

Fischfanger, der, j. Fischer.

Fischfah, das, ribji sod.

Fischfeder, die, j. Fischflosse.

Fischfleisch, das, ribje meso.

Fischflosse, die, plavuta, russ. ribje pero, nach M. auch splav.

Fischfrosch, der, čudna žaba.

Fischgabel, die, osti. ostve (pl.).

Fischgalle, die, ribji žele, in Unterkr. und in den übrigen Slav. Mündart. ribja žolč.

Fischgaru, das, f. Fischergarn.

Fischgeier, der, j. Fischaar.

Fischgrate, die, ribja kost (auch russ.), koscica.

Fischgrube, die, jama (za polov rib v ribnku).

Fischguren, j. Beißler.

Fischhauer, der, f. Fischreiher.

Fischhaken, der, nach V. ribiški maček, brana.

Fischhälter, der, ribnjak, ribnik, ribnjača.

Fischhamen, der, sak, saček.

Fischhandel, der, kupcija, terštvo z ribami.

Fischhandler, der, ribji tergovec, ribar, kstor ribe prodaja.

Fischhändlerin, die, ribarica.

Fischhaus, das, ribarnica; j. Fischermütte.

Fischhaut, die, ribja koža.

Fischicht, adj., ribi podoben, ribast.

Fischtafer, der, f. Wasserkafier.

Fischlasten, der, j. Fischhalter.

Fischkeijel, der, kothc za ribe.

Fischtiefer, der, oder Fischtieme, die, ribje uho, pile (pl.), poln. dychawka, serb. škerga, krelja.

Fischlöder, der, ribja vada, vaba.

Fischtopf, der, ribja glava.

Fischförner, pl., (Menisperum coculus). ribja omotica. u. d. Russ. ribolovne jagode.

Fischtraut, j. Bramnwurz.

Fischkunde, die, riboznanstvo, riboslovje.

Fischtundige, der, riboznanec, riboslovec.

Fischlager, das, ribnica, ribišče. ribiše.

Fischtate, die, solamorja, razsol.

Fischleer, adj., brez rib, brezriben.

Fischlehre, die, f. Fischkunde.

Fischleich, die, ribje ikre pl.

Fischleim, der, f. Hausenblase.

Fischlein, das, ribica.

Fischloch, das, jama za ribe.

Fischemarkt, der, ribji terg, ribišče, ribiše, ribarnica.

Fischemaul, das, ribojedee. (Nerita) nek morsk polž.

Fischmeister, der, ribiški mojster, nadribart.

Fischmilch, die, ribje mleko.

Fichmond same, f. Fischförner.

Fischnež, das, f. Fischergarn.

33*

318

Flachsknoppe.

Flachsknoppe, die, Flachsknoten, der, (lanena) glavica, laneno seme.

Flachskopf, der, belolasec, beloglavec, belac, belan.

Flachsköpfig, adj., belolas, belolasen, beloglav, beloglaven.

Flachskraut, das, f. Flachsseide, Leinkraut.

Flachsland, das, lanisre, lanise.

Flachsmartt, der, predivni terg, terg, sejm za predivo.

Flachsmühle, die, stope (za lan).

Flachspiegel, der, rayno zirkalo.

Flachsranke, die, die Handlung des Raufens, ristjanje*, rafnjanje, riplanje, smukanje; das Werkzeug, rikel*, smukalo, nach H. derzej, nach dem Poln. dergalica, dergalo.

Flachsreiche, die, pest, ročica prediva.

Flachsrieffel, f. Flachsraufe.

Flachsröste, die, das Rösten, godenje, rosenje, močenje; der Ort, godišče, godise, rosišče, rosise.

Flachsfame, der, laneno seme.

Flachsfäbe, sfeche, die, pazdér, pazdérje.

Flachschwinge, die, ein Wertzeug Flachs zu schwingen, treslica, tresalo. čepič, nach dem Poln. klepač, klepalo.

Flachsseide, die, (Cusentta europaea). predenica; f. a Frauenhaar.

Flachštengel, der, laneno steblo.

Flachswerg, das, predivo, (lanena) kodelja, tulje.

Flachteller, der, plitev pladenj.

Flachtellerförmig, adj., plitivčast†, plitvimu okrožniku enak.

Flachvertieft, adj., plitvojamast, plitvojamjeast.

Flachwerk, das, ein flaches, oberflächliches, seichtes Werk, plitvo delo.

Flachziegel, der, plošćnata, plošnata, strešna opeka, plošnati strešnik.

Flack, das, dno v ladii.

Flacke, die, vlak.

Flacken, v. a., z vlakam ribe loviti.

Flacken, v. n., flackern, die Flamme flacket, plamen baklja, šviga, terpoli, poli; v. a., die Wolle flacken, mit zwei Stäben klopfen, raztepsi, raztepati, volno rahljati, razbijjati.

Flacker, der, etwa vlakar.

Flacker, der, pukovt.

Flackerei, die, ribji lov z vlakam, vlakarstvo†.

Flackerin, die, pukovka.

Flackern, v. n., bakljati, mahljati, švigati, terpoleti, poleti, nigati, russ. kolobrodit, böhm. plapolati.

Fladdern, f. Flattern.

Fladen, der, nach V. gibanica, krapec, kropec, mlinec, krapnica. serb. lepinja, poln. kolac; Kubsladen, kravjek, kravja pogača; Henigsladen, sat. satojve.

Fladenbrot, das, bei den Juden, mlineci p./. opresni kruh; f. a. Fladen.

Flader, der, f. Maser.

Fladerbaum, f. Feldahorn.

Fladeritter, das, von den Fluglochern der Bienenstecke, zatorce, mrežica pri želu.

Flammenauge.

Fladergras, das, (Waldhirschgras), razprosterto proso.

Fladerholz, das, f. Maserholz.

Fladeriq, adj., žilast, lepo preraščen, prerašen (od lesa). pisan, marogast, pegast, čanžev.

Fladerloch, f. Flugloch.

Flage, die, eine niedrige sumpfge Gegend, mlačina, mlakužen svet, lokave pl.; mont. terdina; Negenchauer, ploha.

Flagge, die, Fahne auf Schiffen, bandero ali zastava na ladii, russ. flag. f. Fahne; die Flagge streichen, spustiti bandero, fig. predati se, podati se.

Flaggen-, in Bisau, handérski.

Flaggen, v. n., die Schiffe flaggen, ladije so razpele. razvile svoje bandera ali zastave.

Flaggenbild, das, podoba, podobščina, podobšina zastavina.

Flaggenführer, der, pomorski poveljnik, ki sme zastavo imeti.

Flaggenschiff, das, banderonosna, poveljnikova, admiralska ladija.

Flaggenstange, f. Hahnenstange.

Flühme, die, lakotnica; f. a. Weiche.

Flame, die, bei den Pferdearzten, ein stäblernes Werkzeug mit zwei oder drei Klingen, den Pferden damit die Ader zu öffnen, pušavno orodje, pušavnik.

Flamingo, (Flamant), der, (Phoenicopterus ruber), nach dem Russ. ognjena čaplja, rudeja gos.

Flämisch, f. Mürtrisch; flämisch schreien, strašno kričati.

Flamme, die, plamen, plemen, plam, zubelj; Flammchen, plameneč, plamenček, mont. trošica, mervica; mit einer Flamme brennen, s plamenam goreti, švigati; in Flammen gerathen, vneti se. vpaliti se; in Flammen siben, goreti; den Flammen opfern, vreči, pometati v ogenj. sožgati, sožigati; die Flamme verkehrte alles, ogenj je vse pokaćal; die Flamme der Liebe, ogenj ljubezni, goreča ljubezen.

Flammen, v. n., plameneti, plameniti, bakljati, plamen dati, dajati, plamen gnati, poleti, böhm. plapolati, serb. plamteti; f. a. Flackern; das Holz flammt, derva baklajo, gore s plamenam; die Städt flammt, mesto gori; die Sonne flammt, solnce pripeka, pritiska, prigreva, peče; v. a., mit Feuerflammen krennen, paliti, smoditi; f. Alusflammen; Häuse, osmoditi, smoditi; die Häute flammen, sie am Feuer den Talg einziehen lassen, kože mazati in greti; die Gestalt einer Flamme ertheilen, nach V. plameniti; geflammter Zeug, plameneno delo, plamenasto tkanje; die Brust flammt. Augenb., persi plamené čednost, iz pers plameni čednost; geflammt, plamenast.

Flammen-, plamenast.

Flämmen, v. a., f. Flammen als v. a.

Flammenauge, das, plameče oko.

Flammenbart.

Flammenbart, der, eines Kometen, ognjeni rep.

Flammenblick, der, žareči, plameneči pogled.

Flammenblume, die, škerlatni luskovec.

Flammendurst, der, goreča žeja, želja.

Flammenfarbe, die, ognjena barva, rudečerumena svetla barva.

Flammenfarben, -ig, adj., plamenast.

Flammenfeuer, das, ogenj s plamenam, plamen.

Flammengleich, adj., plameneč, plamenast.

Flammenhaar, das, ognjeni lasje.

Flammenhass, der, žareči, neugasljivi čert.

Flammenhauch, der, huda, ognjena vročina.

Flammenlicht, das, plameneča, prav svetla luč.

Flammenmeer, das, velik ogenj, morje od plamena.

Flammennaht, die, nach V. plamenasti šiv.

Flammenreich, adj., plameneč.

Flamensänle, die, ognjeni, plameneči steber.

Flammenschlund, der, goreče, plameneče žrelo, žepno, žekno.

Flammenschrift, die, plamno, neizbrisljivo pisanje.

Flammenschwert, das, ognjeni meč.

Flammenseelc, die, goreča, živo občutna duša.

Flammenstich, f. Flammennaht.

Flammenstrahl, der, plameneči, vroči žarek.

Flammenstrom, der, curek, potok plamena.

Flammentod, der, smert v ognji, v plamenu.

Flammenvogel, f. Flamingo.

Flammenwagen, der, ognjeni voz.

Flammenwort, das, ognjena beseda.

Flammenzug, der, f. Flammenschrift; in Flammenzügen stand geschrrieben, z ognjenimi čerkami ali pismenkami je bilo zapisano.

Flammern, v. n., trepteti, migljati.

Flammholz, das, les za kurjavo.

Flammicht, adj., plamenast, plamenu podoben.

Flammig, adj., plameneč, plamen.

Flammiren, f. Flammen, v. a.

Flammosen, Flammirosen, der, Flammenosen, plameneča, ognjena peč.

Flanell, der, flanela.

Flanellen, adj., flanelnat, flanelen.

Flanellmacher, der, flanelar.

Flanke, die, die Seite des Bauches an vierfüssigen Thieren, die Dünmuna, stran, bok (in allen slav. Munda. u. altsl.), lakotnica, lakotnik; im Kriegswesen, Festungsbaua, Wappenfunst, bok; dem Feinde in die Flanke fallen, sovražnika napasti v bok, vprek; s. a. Seite.

Flanken, der, bertavs; f. a. Brocken.

Flankiren, v. n., potepati se, potepavati se, klatiti se, vlačiti se, tepežiti se, vlacugati se. serb. skitati se; f. a. Plänkeln,

Flatteru.

519

Flanqueur, der, f. Plänkler.

Flarden, der, f. Brocken, Stück.

Fläschchen, Fläschel, das, sklenčica, flaschica*; bei den Schafen Kröpfe, krof*.

Flasche, die, steklenica, sklenica, flaška, flaša*.

Flaschent-, in Sitzgau, skleničin, sklenice.

Flaschenartig, adj., bučast.

Flaschenbier, das, ol ali piva v sklenicah.

Flaschenbirn, die, bučnica, gerlinka, gerlata hruška.

Flaschenbüchle, die, nach V. skleničarica; f. a. Windbüchle.

Flaschenbürste, die, ščet, šet za snaženje sklenie.

Flaschenförmig, adj., bučast, skleničast.

Flaschenfutter, Flaschenkeller, der, prenosni skleničnik.

Flaschenhals, der, sklenični vrat, gerlo.

Flaschenforsch, der, cajna, cajnica, košarica za sklenice.

Flaschenkürbisch, der, (Cucurbita lageneria). gerlata, nach V. vratata buča, nach dem Russ. dolga amerikanska tikva.

FlaschenJack, der, f. Flaschenkorb.

Flaschenschanze, die, (elektrische Batterie), električna baterija.

Flaschenschraube, die, nach V. sklenični zamašek z vintami.

Flaschenzug, der, škerpei pl., škerpee, škripei pl., böhm. skripec.

Flaschinett, das, piščalka, pišalka, nach dem Russ. sviraljka, flašinet.

Flaschner, der, f. Klempner.

Flafer, die, im Holze oder Steine, žilica; f. a. Fläder, Mafer.

Flaserig, f. Fläderig.

Flatsche, die, kopica; Beule, bula; geschwollene Stelle, oteklina.

Flatterer, der, auch Flattergeist, vihrač, vihravec, vetrenjak, nestanovitnež, vihralo; Flattererin, vihravka.

Flattergeist, der, věternik, vihravec, lahoživec. (dem deutschen „Leichtsinn“ nachgebildet) lahkomiselnik; f. a. Flatterer, Flattersinn.

Flatterklamme, die, terpoleči plamen.

Flatterhaarig, adj., voljan, voljne, mehke volne, rahliga lakna.

Flatterhaft, adj., vihrast, vihravast, vihrav, vetrast, nestanovit, nestanoviten, nach M. auch lahoživen, pahljiv.

Flatterhaftigkeit, die, vihravost, vetrernost. (germ.) lahkomiselnost, nestanovitost.

Flatterie, die, f. Schmeichelsei, Liebtkosung.

Flatterkohl, der, vihasti, vihtelasti ohrovt, nach V. vihelač.

Flatterling, der, f. Flatterer, Schmetterling.

Flattermine, die, lahki, priveršni podkop.

Flattern, v. n., von Vögeln, vihrati, ferkoleti, ferfrati, ferkati, ferkljati, ferleti, fosotati, mahljati s perutmi, nach M. auch prepeleti; von Fahnern, vihrati, russ. véjat; vom Feuer, f. Flackern; von einer Blume zur andern flattern, letati kakor metulj od rožice do rožice, (poln. a. motylkować);

520

Flatterschönheit.

unbequemlich bleiben, nestanoviten, vetrenast
biti; herum flattern, nach V. Svirkati, ster-
linquent.

Flatterschönheit, die, nestanovitna, min-
ljiva lepota.

Flattersinn, der, vetrenost; f. a. Leichtsinn.

Flattiren, f. Schmeicheln.
Flan, adj., slab, oslabljen, medel, mlahav,
nevečen; flauer Wein, medlo, slabo (t. j.
nemočno) vino; die Liebe zu seinem Freunde
wurde flan, ljubezen do prijatla se mu je
ohladila; es wurde mir flan, slabosti so mi
prihajale, onemogel sim; diese Waare ist
flan, ta roba se ne spečuje, ne gre, nima
kupea; flauer Marl, slaba prodaja.

Flaen, v. a., oplakniti; Erze, spirati, oplakovati.

Flaußach, das, nach V. oplakalo.

Flanigkeit, die, mlahavost, nevečnost, sla-
bost, medlost.

Flaum, der, Flaumfeder, nach V. maha, mis-
ja dlaka, puh (anch poln. u. russ.), nach
M. pavola.

Flaumbart, der, f. Flachshbart; ein junger
Menich, golobrader.

Flaumbärtig, adj., golograd.

Flaumen, pl. salo, mast (svinjska, gosja).

Flaumenlager, das, f. Federbett.

Flaumfeder, f. Flanm.

Flaus, Flausch, der, kosmek, kosmie; ein
Flaußch Wolle, Haare, kosemeek volne, las,
nach M. zmokelj, žmukelj, žmokljić; ein
Reck vom rauhen, dicken Tuche, čoha, de-
bela suknja.

Flause, die, burke, norei pl., prazni izgo-
vori. prazno pregovarjanje, nach V. praznija.

Flaumenmacher, der, ktor burke ali noree
uganja, žlobudralo.

Flausrock, der, f. Flausch.

Fläz, der, rogovilež, rompla.

Flechse, die, suha žila, kita. nach M. auch
bela žila.

Flechsig, adj., žilav, žilast.

Flechte, die, eine Haufranheit, lisaj; damit
behaftet, lisajev, altsl. lisav; olisajiti, lisajiti
se; (Lichen) lisaj; geslochtene Haare, kita,
nach M. pletenica: Wagenflechte, kos; etwas
darein zu legen, darin zu tragen, rajna (lo-
cajna), cfr. Zirne; etwas darauf zu trocknen,
Hunde, lesa, pleter; Bresflechte, nach V.
cuhta; überhaupt von Flechten, pletenica.

Fledten, e. a., splesti, spletati, plesti; in
etwas flechten, vplesti, vpletati, zaplesti, za-
pletati v kaj; sich die Haare flechten, ople-
sti, opletati se; anſa Rad, djati in priter-
diti na kolo; in die Haare flechten, vplesti
v lase; einen Kranz, venec plesti, viti;
v. r., sich in etwas, fig. zaplesti, zapletati
se v kaj; schlingen, viti se, plesti se okoli
desa, ovijati se česa.

Flechtenartig, adj., lisajast.

Flechtgras, das, pěrnica, perenka.

Flechtkorb, der, jerbas, košara.

Flechtweide, die, (Salix viminalis), beka.

Flechtwerk, das, pletenina, pletenje, sple-
tenina.

Fledermans.

Flechtzann, der, plot.

Fleck, der, ein Stück eines Ganzen, ein Labe-
pen zum Flücken, kerpa, zaplata; auf den
Schuh, župan, nardica; ein Fleck Acker, kos
ujive; Maſkel, f. Flecken; es ist noch ein
ziemlicher Fleck bis dahin, se je prav kos,
se se prečej vlece do ondaj; auf diesem
Flecke, na tem mestu, na tej méri, tukej;
vom Fleck bringen, pomakniti, spraviti na-
prej; er kommt nicht vom Fleck, delo se mu
ne odseda, mu ne gre od, izpod rok; er geht
nicht vom Fleck, ne gane se (z mesta); er
hat das Herz am rechten Fleck, na pravem
mestu, kakor je treba; den rechten Fleck
treffen, pravo zadeti, u. do živiza priti komu,
boleče zadeti; einen Fleck aufſegen, priſiti
zaplato; einen Fleck unterlegen, podložiti za-
plato. serb. podkerpiti; bei den Schuſtern,
usnje za opetice; f. a. Kaldaunnen; blauer
Aeſſel, černavka.

Fleckeln, v. a., bei den Schuſtern, opetico
delati; bei den Nägern, nach einem Brette
zur Uebung schießen, v tarco streljati.

Flecken, der, ein Mittelding zwischen einem
Dorſe und einer Start, mestice, terg. teržie;
Maſkel, madež; die Flecken in der Sonne, auf
der Hant, der Thiere uſſ., eine Stelle von einer
andern Farbe, lisa, pelisa; die Kinderſlecken,
ospice, oždrobee, rubodi, ogreci, f. Maſtern;
ſehterbafter Flecken, z. B. ein Kettſlecken uſſ,
maroga, lisa, madež, marlja, znamek. poln.
skaza, zmaza; im Gesicht, pega; Schmuts-
ſlecken, umazek; einen Fleck heransbringen,
madež ali marago izpraviti iz česa; ein
blauer Fleck. serb. modrica, poln. siniee;
tem guten Nomen eines Andern Flecken beiž-
bringen, očerniti, ograjati koga; sein Bez-
traugen ist ohne Flecken, vede se brez madeža.

Flecken, v. a., mit kleinen Stellen von einer
andern Farbe verſehen, lisiti, lise delati; da-
her ačreſct, lisast, anſch marogast, pisan;
bei den Radlern, sploſkati, ploſkati, splo-
ſeiti, splošiti; die Schuhe, Abſaſke flecken,
zakerpati, kerpati; v. n., schwarze Kirschen
ſlecken, černice madežajo; das Del, das Kett
ſleckt, umazati, mazati, marogati, madežati;
weiſe Aicher flecken leicht, bela obleka rada
madeže dobi, rada se umaže, vsak madež
je na njej snažiti; es will nicht flecken, nece
uspevati, od rok iti, delo ni odsedno.

Fleckenbarch, der, ostrež.

Fleckenlos, adj., brez madeža, brez skrum-
be, čist.

Fleckennatter, die, gladki gož.

Fleckfieber, das, opeteče*, peteče*. (Pe-
tetichen).

Flechig, adj., pasast, marogast, lisast, pikast,
pelisast; vom Kleide, umazan, zamazan.

Fleckchichen, das, pogoreček, rudečorepka.

Fleckangel, die, mjilna oblica, kepica, gručica.

Fleckfieder, der, drobar.

Flectiren, f. Abändern.

Fledermans, die, nach dem Altstl. u. allen
flay. Wundarten netopir, anſch matopir (ma-
tofir), topir (nach Met. dupir), podlopir,
v dopir, pirhpogačica (serb. a. perh-baba).

Fledermausartig.

Fleischhant.

521

in St. nach M. privožlek, škeržabee, in Kt. mračnin, auch pol miš pol tić.

Fledermausartig, adj., netopirast.

Flederratte, die, amerikanski veliki netopir.

Flederwisch, der, omelo, omlee, ometalo, nach V. perot, serb. peruška.

Flegel, der, cepee, cep, mlatilo; greber Fleget, tepec, cepee, grobjan, zarobljenec, hleban, teleban; f. Klöppel.

Flegelrei, die, zarobljenost, neotesanost, robatost.

Flegelhaft, adj., zarobljen, neotesan, neuglajen, dehel, kosmat. (germ.) grob, sirov.

Flegelhaftigkeit, die, zarobljenstvo, neotesanost.

Flegelhenke, die, ein Schmaus nach der Drescherei, pomlativica, domlatki.

Flegeljahre, pl., nore, neumne leta.

Flegelkappe, die, goža, gož.

Flegeln, v. n., neotesan, grob hiti; v. a., s cepeam koga pitati.

Flegelstiel, der, ročnik.

Flehen, v. n., sich bittend vor jemanden schmiegen, vor ihm gleichsam im Stanbe winden, ponižno prošiti, milo prošiti, moliti, moledvati.

Flehen, das, mila prošnja, prosba, moledvanje.

Flehentlich, adv., prosijoč, flehentlich biten, ponižno, milo, živo prošiti.

Kleher, der, prosive, moledovavec.

Klehsang, f. Litanci.

Kleihen, i. Flanen.

Fleisch, das, meso, dim. mesee; wildes Fleisch in einer Munde, hudina, hudo meso, divje meso; lebendiges Fleisch, (nach dem Allsl. polt, jekt mehr die Haut); Mündfleisch, Kalbsfleisch, Ochsenfleisch, govedina, teletina, volovina usf., durch die Erdung -ina; f. jedoch die Bemerkung unter Fell; vom Fleisch kommen, fallen, ob meso priti, shužšati (se), sušiti se, zmeršaveti, meso je z njega derknilo; zu Fleisch kommen, porediti se, popraviti se, odeheliti se; Fleisch essen, z. B. an einem Fasitrag, in Unterfr. omersiti se, mersiti; (jedoch wird daselbst omersiti se, auch für otesčati se gebraucht); Fleisch werden, utelesiti se, uteloviti se, učloveći se; im bibl. Sinne meso, telo, nach dem Serb. u. Russ. polt; geräuchertes Fleisch, suho, vojeno meso; das Fleisch der Druchte, von Obt, etwa mesee, sredica, mehčina (ein recht vajender Ausdruck wird verništ).

Fleisch, in Izban, vom Fleische, des Fleisches, mesni; aus Fleisch, fleischern, mesen.

Fleischader, die, mišićna, mesna žila.

Fleischbank, die, mesnica, mesarnica, nach V. auch mesarnja.

Fleischbaum, der, Hölzer, die in der Feueresse befestiget sind, Würste etc. zum Ränchern daran zu hängen, rajželj, palice pl.

Fleischbeil, das, kostenica, mesarica.

Fleischbeitrag, der, prikladek, dodatek za meso.

Fleischbeschan, die, ogled mesa.

Fleischbeschanter, der, oglednik, ogledovavec mesa, mesogledt.

Fleischblätten, das, nach V. mertvi rog.

Fleischblume, die, (Lychnis flos cuculi), kukavičja roža.

Fleischbruch, der, (Sareocele), mesna kila.

Fleischbrühe, die, mesna juha, župa.

Fleischbündel, der, meseni zvežček.

Fleischdarstellung, i. Incarnation.

Fleischeisen, das, trebivnik, mezdrilo.

Fleischen, v. a., bei Barbern, Kürschern, otrebiti, trebiti, auch mezdriti.

Fleischen, adj., f. Fleischern.

Fleischer, der, Messer, mesar; Hausschlächter, Würstler, klavee.

Fleischer, in Izban, mesarsk.

Fleischbursche, der, mesarski fant.

Fleischergeselle, der, mesarski pomagač, tovars. podmojster.

Fleischergewerbe, Fleischerhandwerk, das, mesarija, mesarstvo; dasfelbe betreiben, mesariti; dadurch erwerben, verbunden, primesariti. zamesariti.

Fleischgewicht, das, mesarska vaga, tehtnica.

Fleischhund, der, mesarski pes.

Fleischerin, die, mesarica; Fleischerin sein, mesariti.

Fleischerknecht, der, mesarski hlapec.

Fleischern, adj., mesen, iz mesa.

Fleischesluft, die, meseno, telesno poželenje.

Fleischessend, adj., mesojed, mesojeden.

Fleischesser, der, mesojedec, mesojed.

Fleischfarbe, die, polt telesna ali poltna barva.

Fleischfarben, adj., poltne barve.

Fleischfarbig, f. Fleischfarben.

Fleischfarser, das, mesno vlakence, nach V. mesna vitra, nach Zal. lika, nit.

Fleischfell, das, f. Fleischhant.

Fleischfibrin, das, mesni vlaknee, dlacie.

Fleischliege, die, mesna muha.

Fleischkressend, Fleischkressig, adj., mesojeden, mesožerten.

Fleischkresser, der, mesožerie.

Fleischfreßier, die, mesožertnost.

Fleischgabel, die, velike vilice, kuhinjske vilice.

Fleischgebackene, das, z mesam pečeno, kuhano.

Fleischgeschwulst, die, f. Fleischbruch.

Fleischgewäss, das, mesna goba, polipas, nach dem Russ. u. Poln. mesna narast, naraslica.

Fleischgewicht, f. Fleischergewicht.

Fleischhake, die, f. Fleischbeit.

Fleischhacker, der, f. Fleischer.

Fleischhafen, der, f. Fleischtopf.

Fleischhaken, der, mesarska kljuka, kavelj.

Fleischhalle, die, f. Fleischbank.

Fleischhaltung, die, (carnagione), bei Maßern, malanje polti.

Fleischhauer, der, i. Fleischer.

Fleischhant, die, (tunica carnea). Fetthant, mezra (mezdra).

920

Lache.

Lache, (franz.) f. Schlaff, Löffig.

Lache, die, im Forschw. eine von der Minde entblößte Stelle eines Baumes, čertěž, čertenje, zaseka, zarez, zareza, zaznama, nabeljava; Lachen hauen, f. Lachen; v. a., ein durch ein Buschholz gehauser Steig, razdel, zaseka; eine Pfüze, mlaka, kaluza, luža, mlakuža, muža, mužava; kal; das Lachen, smeh, grohot, nasmeh, russ. hohotnja; eine laute, helle Lache ausschlagen, zagrohotati se, na glas zasmejati se, nach V. auch smeh razsuti, razsipati.

Lachen, f. Lachen, v. a.

Lachen, v. n., nasmehljati se, smehljati se, namuzniti se, muziti oder muzati se komu; lāchelnd, smehljajoč; adv., smehljaje; mužajo se; so wie kleine Kinder, smeječati se; eine lāchelnde Miene machen, na smeh se deržati.

Lächeln, das, smehljanje, nasmehljej, namuzljej.

Lachen, v. n., (ridere), smejati se; zu lachen anfangen, anflachen, zasmejati se; auf Jemanden lachen, komu se nasmешati, smejati se; laut lachen, na glas smejati se, kahlati se; überlaut lachen, grohotati, krohotati se, russ.. hohotat; sich satt lachen, nasmешati se; sich krank lachen, s. krank; über etwas lachen, smejati se čemu; posmehovati se čemu, auch podsmehovati se čemu; sich zu Tovte lachen, póčiti (od) smeja; Ginen lachen machen, k smeje pripraviti koga, napraviti, da se mora smejati; et lach gern, rad se smeja, rad se ponorčuje in pošali z ljudmi; Ginen lachen, nasmешati se komu; smeje pogledati koga; auf Jemanden Unkosten lachen, zasmehovati koga; ich lache der Thoren, zasmehujem nespametnike; sich ins Fäustchen lachen, f. Fauſt; das Glück lacht ihm, sreča mu streže, godi; die Bufriedenheit lacht aus feinen Augen, oči se mu smejo zadovoljstva. vidi se mu na očeh, da je zadovoljen; Beifall lachen, (als v. a.), smeje, s smeham, smehamara razodeti polhvalo; v. a. im Dersſtweſen, wo es überhaupt hauen bedeutet, zacertiti, čertiti oder čertati, nabeliti, podbeliti, omajiti, majiti; nadreti, nalupiti, načeti, nasekati skorjo; einen Steig lachen, stezo presekati, prebiti.

Lachen, das, smeh, smejanje; ich kann vor Lachen nicht zu Worte kommen, ne morem spregovoriti, toliko me smeh sili, lomi; sardonisches Lachen, kerčni smeh, hožjastni smeh (Dr. Bl.). prisiljeni smeh; Lachen erregen, smešno biti; poln. rozsmieszyć (razsmešiti); Lachen u. Weinen ist ihm einerlei, na smeh in na jok je pripravljen; ich kann mich des Lachens nicht enthalten, ne morem se ubraniti smehu, (braniti se smehu).

Lachend, adj., smejoč (se), adv., smejeje, smeje, smehamara; lachende Zufunft, vesela prihodnjost; mit lachender Miene, na smeh se deržec; lachende Gegend, vesel, lep, rajski kraj; lachende Erben, veseli, t. j. tuji dedniki.

Lad.

Lachenknoblauch, f. Bärenlauch; (Scordium vulg.), konjski česnik.

Lachenwerth, f. Lächerlich.

Lacher, der, smejavec, verächtl., smehun, smejalo, kahla, (ti si prava kahla); ein lauter Lacher, krohotać; er hatte die Lacher auf seiner Seite, ljudje so ž njim potegnili in so unimu (t. j. nasprotniku) se smejali.

Lacherhaft, adj., Lufft zum Lachen habend, smejav, krohotav; ihm ist sehr lacherhaft zu Muthe, kar smejal bi se, vedno ga smeht sili.

Lacherin, die, smejavka, krohotavka.

Lächerlich, adj., smešen; es ist mir so lärchlich, smeh me sili. lomi, rad bi se smejal; lärcherlicher Etoł, zasmehovanja vredna prevzetija; sich lärcherlich machen, smešen postati, delati, da se komu ljudje smejo.

Lächerlichkeit, die, smešnost, smešna reč.

Lächern, v. n. u. i., es lächert mich, smejal bi se, smeh me tare, lomi, sili; v. a., na smeht naganjati, pripravljati.

Lachgans, die, severna, poljska gos.

Lachig, adj., kalužast, mlakužast.

Lachkette, f. Meſſkette.

Lachkrampf, der, kerčni smeh.

Lachkraut, das, smešnica †.

Lachkuck, der, mehikanska kukavica

Lächler, der, smehljavec.

Lächlerin, smehljavka.

Lachluſt, die, smejavost, smehostnost.

Lachluſtig, adj., smejav, smehoten.

Lachmewe, die, (Larus ridibundus), nach Sul. galeb rudeconogi; nach dem Russ. rudećenoga čajka.

Lachmuskel, der, (mišica) smešnica.

Lachs, der, (Salmo salar) nach dem Poln. u. Böhm. losos, nach Jarn. hele; (russ. semga, nach V. keća?); fig. für Schläge, s. v.

Lachs-, in Zßg., lososov.

Lachsfang, der, lovlija lososov.

Lachsſiſcherei, f. Lachsſang.

Lachsſorelle, die, (Salmoutta), rudeča, lososna posterv, bei M. zlatovka, russ. losos. böhm. pstruh.

Lachsſleisch, das, lososovina.

Lachsfind, das, lososić.

Lachsſarpſen, der, poln. karpiolosos.

Lachsſteig, der, f. Lache.

Lachsſtein, f. Grenſſtein.

Lachsſwurm, der, lososni červ.

Lachszunge, die, sivi losos.

Lachtaube, die, (Columba turtur indica), indijanska gerlica, (Columba risoria), laška gerlica; fig. smejava deklica.

Lachter, das, die, seženj (zlasti pri rudarjih); der, f. Bäckerknecht.

Lachterbaum, f. Lachbaum.

Lachterlatte, die, Lachterstab, der, melrinla prekla.

Lachweihe, die, Mauer oder Thurmsalk, poljska postovka, postojka.

Lachzahn, der, prednji zob.

Lack, der, zum Lackiren, nach allen flav. M. lak*; s. a. Firniſh; Lackblume, (Cheiranthus Cheiri), rumene vjiolice; (mont.), pla-

922

Laffe.

verloren hat, plevek, plehek; laffer Wein,
vino, ki se je zvesilo; j. a. Abgeschmackt,
Albern.

Laffe, der, smerkolin, smerkovec, zijalo,
golobradee, nach V. šlapa, vuhule; j. a.
Ged.

Laffelei, Lässeln, j. Löffelei, Löffelw.

Laffenmäßig, adj., smerkolinsk, zijalsk,
zijalast.

Laffette, die, das Stückgestell, nach V. pre-
ma, konee; poln. laveta: böhm. podstavek.

Laffettenwand, die, russ. lafetna stena.

Laffheit, die, plevkost; j. a. Abgeschmack-
heit.

Lage, die, lega, nach M. auch ležaj, in an-
dern slav. M. položenje; die Lage des Dor-
jes, lega vasi; Schichte, lega, versta, sklad,
(böhm. a. sloj, neben vrsta); Reihe, ver-
sta. red, rajda; Beschaffenheit, stan, bitje;
eine Lage Papier, sklad pol popirja; das
Liegen, leza, auch lega (vergl. das Spr.
lena lega srečo bega); ich habe hier keine
qute Lage, ne ležim lahko, dobro tu-
kej; einer Sache die rechte Lage geben, prav
položiti, djati kako reč; die Stadt hat eine
gute, gesunde Lage; mesto stoji, je na pra-
vem, zdravem kraji; eine freie Lage haben,
prosto ležati, stati: fig. eine mišliche Lage,
slabe, težavne okoliščine, okolišine; sich
in jemandes Lage versehen, mislim se na
koga mesto; bei dem Malern, pomazek: eine
Lage Bienen; f. Bienenlage; auf Kriegschi-
sen, versta kanon en eni strani ladije; die
ganze Lage geben, ustreliti z vsemi kano-
nami, kar jih je na eni strani ladije; nach
Lage der Dinge, kakor veci naneso, po
okoliščinah, okolismah; die politische Lage,
politični stan; sich in der Lage befinden, et-
was zu thun, kaj moči, utegniti storiti; j.
a. Können.

Lägel, das, banka (V.). lodrica, vedrica,
barigla*; kleines Lagel, bančica, lodričica;
poln. lagiew.

Lagelschirt, die, vinska tovorija, vožnja
vina po vodi.

Lagelwirth, der, kerčmar, čigar kerčma
se je posušila, je izpita; Einen zum Lagelz-
wirth machen, močno piti pri kom, posu-
siti mu sodee v kleti.

Lager, adv., zu Lager geben, lager werden,
poleči, polegati; das Getreide wird lager,
žito polega, je poleglo, poleženo; zu La-
ger kommen, vom Weidevich, obtičati v moč-
virji.

Lager, das, für Bett, postelja; ein hartes
Lager haben, na terdem ležati, terdo posteljo
imeti; bei den Zeldaten, nach dem Altsl.
Russ. u. Böhm. stan, auch tabor (böhm.),
logar*; ein Lager außstagen, ustaviti se,
utaboriti se. ušotoriti se, postaviti tabor;
das Lager abbrechen, aus dem Lager rücken,
stopiti, iti iz tabora; als Schichte, versta,
lega, plast, sklad; das Lager eines wilden
Thieres, lož, ležišče, ležiše, luknja, ber-
log (russ. herloga, böhm. brloh); der Bo-

Lagerobst.

deniž, gošča, goša, droži, goščava, go-
sava, podmast (M.), kaliž, grampa; Vor-
rath, Waarenlager, zaloga, sklad; ein star-
kes Lager haben, mnogo blaga imeti, z bla-
gam založen biti; Kraunheit, bolezen; ein
schweres Lager ausstehen, hudo bolezen pre-
stati: im Keller, f. Lagerbaum.

Lagerapfel, der, jabelko, ki se da hraniti.

Lagerbalken, der, f. Jochträger; unter dem
Dreschboden, blazina.

Lagerbaum, der, werauf die Fässer im Rel-
ker ruhen, Gantier, podkladje, podloga, gew.
legnar, hangar.

Lagerbestand, der, zaloga; den Lagerbe-
stand aufnehmen, popisati blago v zalogi.

Lagerbier, das, uležanec, uležani ol; böhm.
ležak (nach Gutsm. ol za letni čas, bre-
zovec).

Lagerbirn, die, hruska za medilo.

Lagerbuch, das, f. Grundbuch, Kataster;
založne bukve.

Lagersaß, das, veliki sod, ki vedno v
kleti leži, nach V. ležavni sod.

Lagerfieber, das, taborska vročnica.

Lagergeld, f. Lagerzins.

Lagergenoß, f. Bettgenoß, Ehegenoß.

Lagergekell, f. Bettgestell.

Lagergewand, das, odeja za posteljo.

Lagerhaft, f. Bettlägerig.

Lagerhaus, f. Waarenlager.

Lagerholz, das, im Forstweizen, kladje (po-
dertina vetroyna); ein einzelner umgefallener
Baum, klada; im Keller, f. Lagerbaum.

Lagerhütte, die, taborska koča.

Lagerkrankheit, die, (morbus castrensis),
legar, (taborski močuh).

Lagerforn, das, polegla ali poležena rež.

Lagerkrone, die, taborska krona (pri Rim-
ljanih).

Lagerkunst, die, umetnost, ali znanost. kje
in kako postavljati stan ali tabor; taborija.

Lagermeister, f. Quartiermeister.

Lagern, v. n., liegen, ležati; die Ziegen la-
gerten im Freien, koze so ležale, so po-
legle na planem; im Lager sein, v taboru
biti, stati, razšatorjen biti (V.): vom
Schwarzwild, herložiti; v. a., zu Vöden
drücken, der Regen hat das Getreide gelagert,
děž je povalit, vergel žito; das Wölf la-
gern, raztaboriti, razšatoriti ljudstvo, ta-
bor ali stan napraviti zanj; gründen, usno-
vati, ustanoviti, postaviti; v. r., sich nie-
derlegen, položiti se, polagati se, leči, uleči
se, auch poleči, razpoleči; sich in weiche
Oras laern, uleči se, zavaliti se na volj-
no travico; das Heer hat sich gelagert, voj-
ska se je utaborila, ustanila; šotore raz-
peti; das Getreide hat sich gelagert, žito je
poleglo; rüntere Welken lagerten sich über die
Stadt, černi oblaki so se obesili na mesto,
so obviseli nad njim, so se razpeli, raz-
prosterli čez mesto.

Lagerobst, das, zimsko sadje, sadje, ki
se da hraniti, ki je za medilo, mečilo,
nach Ravn. mada.

Lagerplatz.

Lagerplatz, der, mesto ali kraj, dober za
tabor, taborišče, taboriše.

Lagerrebe, die, ein an der Erde fortkriechen-
der Rebenzweig, podrasek (V.)

Lagerruhr, die, taborska griza.

Lagerschein, das, f. Kernschein.

Lagersenche, die, taborska bolezen ali kuga.

Lagerstatt, Lagerstätte, die, ležišče, ležišče;
Bett, postelja.

Lagerstoch, der, panj, ul ležeči.

Lagerung, die, položenje, polaganje. uta-
borjenje: f. a. Lager.

Lagerungskunft, f. Lagerkunft.

Lagerwache, die, taborska straža, straža
okoli taborja.

Lagerwand, die, terdna stena.

Lagerwcin, der, ležago vino, uležano vino;
vino, ki se da dolgo hraniti.

Lagerwuchss, der, der allzu fette Wuchs des
Getreides, hoboča, hobotanje, nach V. div-
jica.

Lagerzins, der, založnina, skladnina.

Lago, f. See.

Lagune, die, Lagunen, pl. lagune*, lokve,
grezi in otoki (zlasti okoli Benetek). böhm.
nach Jungm. benatky. (wobon auch meh-
zere böhm. Drtsbenuenungen).

Lahm, adj., gelähmt, polomljen, mertuden;
eine lahme Hand, mertudna roka, s ktero
se ne more gibati, delati; lahm am Fuße,
unheilbar lahm, kruljev, hrom, im geringern
Grade, šantav, plantav, sepast (in Z. Kr.);
šokast; lahm gehen, šantati, f. übr. Hinken;
eine lahme Ausrede, slab izgovor; ein lab-
mer Beweis, f. Hinken; ein lahmer Stuhl,
polomljen stol, ki ne stoji terdno; lahm
klingen, neubrano peti, ne streči se.

Lahme, der, kruljevec, šantavec, šepec, hro-
mač. hrome.

Lahme, die, kruljeva ženska, šantavka, šepa.

Lähme, die, hromota, hromost, mertud,
mer-
tudnost.

Lähmeisen, das, im Kriegsweisen, ustav-
ljavka +.

Lahmen, v. n., f. Lahm (gehen).

Lähmen, v. a., polomiti, ulomiti (n. p. gosi
perutnico), oslabiti, razslabiti, slabiti, ver-
krüppeln, pohromiti, ohromiti (Gutsm. u. a.
böhm.), nach Rarn. pohruniti; auch pokve-
žiti; der Schlagluß hat ihm die Zunge ge-
lähmt, mertud ga je zadel, da ne more z
jezikam ganiti, nach M. omertvuditi, mert-
vuditi; fig. slabiti, ovirati, opovirati, kaziti;
f. a. Hemmen.

Lähmer, der, slabivec, oviravec.

Lahmheit, die, kruljevost, hromost, šanta-
vost; slabost.

Lahmlendig, f. Lendenlahm.

Lähmung, die, hromota, slabljenje, oslaba;
(Paralysis), mertud oder mertvud. mertud-
nost, omertudba; Lethargie, mertvica. mert-
vičnost.

Lahn, der, dünner, breit gequetschter Draht
von Gold oder Silber, zlate ali sreberne
vitre, mlitva, lama*, sploščeni zlati ali sre-
berni drat, russ bit.

Lämmergeier.

923

Lahnrädchen, das, kolce, na ktero se na-
vijajo zlate vitre.

Lahnrolle, die, kolce z navitimi zlatimi
ali srebernimi vitrami.

Laib, Leib, der, hleb. (in St. auch kolač);
ein Laib Bret, hleb kruha.

Laich, der, f. Leich.

Laichen, f. Leichen.

Laie, der, posvetni človek, neposvečenee.
neuduhnik; ein in einer Sache lnerahre-
ner, neuk. neznanee, novak ali novince v
čem, ne zveden, ne znajden v čem. neznajoč,
tujec, ptujec.

Laienbruder, der, mniški brat, lajik*, ne-
posvečeni mnih, (russ. belec).

Laienpriester, der, f. Weltpriester.

Laienschwester, die, etwa nunska sestra,
neposvečena nuna, (russ. bélica).

Laimer, der, karpasti korosel.

Lake, die, slanomurja, slanomura. slanura,
slana voda.

Laken, das, Betttuch, rjuha. ruha. auch für
Inch allg.; f. Tuch.

Lakenmacher, f. Tuchmacher.

Lakonisch, adj., lakoničen; kratek. pa je-
dernat.

Lakoniskmuč, der, kratki, jedernati izrek.

Lakrihe, die, (Glyeyrrhiza), sladčica, sladki
koren, sladki les.

Lakripenholz, das, sladki les.

Lakribensaft, der, sok sladkiga korena.

Lakune, f. Lüde.

Lallen, v. n. u. a., babljati, balbotati, bebljati,
blebetati, nach Gutsm. čekljati, russ. le-
petat; bebljaje kaj izreči. reči.

Lama, der, lama; das, f. Schaklameel.

Lambdanaht, die, lambdni stik (Dr. Bl.).

Lambela, die, pezdirek.

Lambertsnuß, f. Bartnuß.

Lamentabel, adj., f. Klaglich.

Lamentation, die, javk, f. Wehklage.

Lamentiren, f. Wehklagen, Lammern.

Lamento, f. Klaggeschrei.

Lamentošo, adv., (in der Tonk.), otožno.

Lami, f. Wehklage.

Laminiren, f. Verblechen.

Lamm, das, jagnje, das Lamm Gottes. Jag-
nje Božje; Bocklam, männliches Lamm,
jagnee, janee (altsl. jagn'c). hiček; Mut-
terlam, weibliches Lamm, jagnjica. hieika;
Lämmchen, jagnjiče, hiček, janček; so fremm
wie ein Lamn, krotek kakor jagnje, kakor
janček. Lämmerchen und Kägchen der Weise,
Haselstanden, mačice; abranki.

Lamm = Lämmer = in Bsgu. janči, jag-
nječi (?).

Lämmel, Lummel, f. Kinderdutte.

Lammen, v. n., ojagniti se, jagniti se, sto-
riti, obraviti se.

Lammer, die, waidm. skrito meso, riba.

Lämmerabend, der, petek pred binkoštm.

Lämmerblume, f. Schöllkraut.

Lämmerbraten, f. Lammer.

Lämmergefilde, das, polje za ovčjo pašo.

Lämmergeier, der, (Gypaëtos barbatus)
berkasti jastreb, jastrob, berkasti sop ali

924

Lämmergeld.

ser, nach dem Böhm. jagnetnik; f. a. Bartgeier.

Lämmergeld, das, jančnina.

Lämmerhirt, der, jančar; rumena tresorepka.

Lämmerjunge, der, Lämmerknecht, der, jančar, jagnjetar.

Lämmerkrant, f. Gänsefuß, Flachskraut.

Lämmern, f. Lammen.

Lämmerreich, adj., kjer se obilo jancov redi.

Lämmerruhr, die, jančja driska.

Lämmerfalat, der, motavilee.

Lämmerschwanz, der, jančji rep.

Lämmerchwätzchen, das, roman.

Lämmerstall, der, jančji hlev, hlevček za jagnjeta, jančnjak.

Lämmerweide, die, jančja paša.

Lämmerwolke, die, meglice, jančki (megleni).

Lämmerwolle, die, jagnoecja, jančja volna.

Lämmerzahn, der, jančji zobček.

Lämmerzehnt, der, jančja desetina.

Lammbraten, der, pečena jagnjetina.

Lammfleisch, das, jagnjetina.

Lammfromm, adj., pobožen kakor jagnje.

Lammgebet, das, Jagnje Božje.

Lammherzig, adj., krotkoserčen.

Lammšbraten, f. Lammbraten.

Lammšbruder, der, f. Frömmler.

Lammzeit, die, jangnjenje; čas, v kterem se ovee jagnijo.

Lämpchen, das, lampica *.

Lampe, der, f. Hase.

Lampe, die, lampa*, (auch in audern slav. Spr.), leščerba*, lešerba; Stocklampe, nach I. migavnica; eine gläserne, phiolſörmige Dellampe, pipa, pipica; nach Gutsm. lučnica; bei der Lampe arbeiten, pri luči delati; die ewige, heitige Lampe, večna luč (pred velikim oltarjem); (irdene Lampe, poln. u. böhm. kaganec).

Lampenflimmer, der, slaba, berlava luč lampe.

Lampenfüller, f. Lampenmann.

Lampenhell, adj., z lampami razsvetljen.

Lampenlicht, das, luč v lampi, lampina luč.

Lampenmann, der, Lampenpußer, Lampenwärter, der, lampar, lučar †.

Lampenruß, der, Lampenschwarz, das, černilo, saje od lampe.

Lampenwärter, f. Lampenmann.

Lampertsnuß, f. Bartnuß.

Lamprete, die, (Petromyzon marinus), gollup, piškur, pohkače, nach dem Russ. u. Böhm. morska minoga, nach Sul. okatica; morski piškur; fig. für Leckerbiffen, f. dieses.

Land, die, f. Lehne.

Lanciers, der, kopjanik.

Land, das, im Gegensatz des Wassers, Meezres, suho, zemlja, (nach M. auch das russ. suša, slov. Dürre), serb. kopno; u. sie rießen „Land“, in zakričali so: suha zemlja; das seste Land, terda zemlja, celina; f. a. Fest(land); das Land erreichen, na suho priti, nach V. ustaviti kam; zu Land reisen, po

Landbär.

suhem, po suhi zemlji potovati, (russ. suhim putem); zu Wasser und zu Lande, po suhem in po mokrem; Land anthun, proti suhi zemlji voziti se; das Land ist gelegt, zemlja seje skrila izpred oči; ein bestimmter, von einer eigenen Völkerschaft bewohnter Theil der Erdoberfläche, dežela, dežel - i; statt deržela, wie deržava, in a. fl. M. zemlja; das Land der Deutschen, nemška zemlja, nemške dežele, Nemško, Nemei, Nemčija; im Lande Juba, na Judovskem; in das Land Kärnten, na Koroško; Boden, tragbarres, urbares, zum Ackerbau dienliches Land, zemlja, tla, polje, svet, Gebiet, zemlja, dežela, kraj, oblast, krajina, pokrajina, deržava, stran; im Gegensatz der Stadt, kmetje, dežela, kmetija, kroat. ladanje (vladanje, Besitzung), russ. derevnja; auf das Land gehen, na kmete iti; auf dem Lande, na kmetih, na vaseh, poln. u wsi (na vasi); über Land gehen, na deželo, na kmete iti; im Gegensatz des Gebirges, das flache Land, ravno, polje, ravan, ravnina; niedriges Land, nižava; in Ansehung der Fruchtbarkeit, svet, fruchtbares, mageres Land, rodovitni, pusti svet, auch zemlja, tla; ssettes Laut, tolst, mastna, debela zemlja; eine Duse Landes, zemlja; Provinz, dežela; das gelobte Land, obljubljena dežela; des Landes verweisen, izgnati iz dežele; außer Landes, na tujem, na zunanjem, za mejo, unstran deželske meje; hier zu Lande, tukej, todi, v teh krajih, v tej deželi, pri nas; das Land der Wonne, raj; das ganze Land trauert um diesen König, vsa dežela žaluje po tem kralji, t. j. vsi prebivavci te dežele; durch alle Lande reisen, vse kraje, vse dežele preiti, obiti, obhoditi; das Land bauen, polje, njivo obdelovati, kmetovati; ein Morning Land, oral zemlje; Land am Ufer, f. Uferland; jedes Land hat seine Sitten, kolikor krajev, toliko šeg; ans Land gehen, stopiti na suho iz harke; vom Land stoffen, odriniti od kraja.

Land- in Isfán. (im Gegensatz zur Stadt), na kmetih, kmečki; auf dem Lande bestinlich, deželni, podeželni; Landes-, Vändereželski, — dežel; f. übr. die f. f.

Landabwesend, adj., na tujem bivajoč.

Landadel, der, der auf dem Lande wohnhafte, gospoda, žlahtniki na kmetih, selsko plemstvo; im Gegensatz zum Reichsadel, posrednji žlahtniki.

Landamman, der, der in der Schweiz, nach V. deželnik †.

Landamt, das, služba, ured na deželi, na kmetih.

Landanbauer, f. Landbauer.

Landarbeit, die, kmetijsko, poljsko delo.

Landarmee, f. Landheer.

Landarzt, der, zdravnik (vrač) na kmetih.

Landanschluß, der, kmečki odbor.

Landbächer, der, selski, kmečki pek.

Landbar, adj., kjer je mogoče pritisniti, terniti k bregu.

Landbär, der, deželni nasuhem živeči medved.

Landbau.

Landesfürstlich.

925

Landbau, der, kmetovanje, kmetija, kmetij-
stvo, obdelovanje zemlje; oratarstvo, ra-
tarija, poljodelstvo; f. a. Ackerbau.

Landbauend, adj., kmetujoc.

Landbauer, der, kmet, kmetovavec, orar-
tar, rataj, težak, poljodelec; im Gegenz-
ase eines Bergbaners, poljanec.

Landbaumeister, der, zidarski mojster na
kmetih.

Landbeamte, der, urednik na kmetih.

Landbeschäler, der, grajsčinski, grajsinski
žebec.

Landbeschreibung, f. Länderbeschreibung.

Landbesiker, f. Gutsbesiher.

Landbetrüger, der, ktor je vso deželo
goljufal.

Landbettler, der, podeželni berač, ki obira
vse kraje.

Landbentler, der, jirharski pačuh.

Landbewohnend, adj., na kmetih stanujoč.

Landbewohner, der, Bewohner der Pro-
vinz, deželan, deželni prebivavec; im Ge-
genfaze zum Städter, kmet.

Landbischof, f. Chorbischof.

Landbote, der, deželni poslanec.

Landbranen, das, kuhanje ola na kmetih.

Landbuch, f. Landtafel.

Landdienst, der, služba (vojaška) na su-
hem.

Ländchen, das, deželica.

Landding, f. Landgericht.

Landdurchstreicher, f. Landstreicher.

Lände, die, pristanišče, pristaniše, pristaja-
lisče, pristajališe; breg, kjer je lahko pri-
tisniti, pririniti, oterniti.

Landedelmann, der, žlahtnik, plemič na
kmetih.

Landebechse, die, aščerica, ašerica zem-
jelna.

Landeigenthum, das, lastina zemlje.

Landeigner, f. Grundeigenthiimer.

Landeinwärtš, adv., v deželo, v sredo
dežele.

Landen, v. n., pristati, pristajati, pritisniti,
pritiskati k bregu, kraju, iti k kraju, pri-
riniti, prijeti, nach Gutsm. u. Jarn. oter-
niti, terniti, nach V. ustaviti v kraj, nach
M. prilentati (?); v. a. spraviti iz ladije na
breg, na suho; ein Land landen oder län-
den, mejnike postaviti, postavljati.

Landen, das, pristajanje k bregu; sprav-
ljanje na breg.

Landenge, die, medmorje, f. Erdenge.

Landerbe, der, dednik, ki je podedval zem-
ljo, grunte.

Länderbeschreiber, der, popisovavec de-
žele, dežel, deželopisec.

Länderbeschreibung, die, popisovanje de-
žele, dežel, deželno popisovanje, deželopisje,
krajopisje, zemljopisje.

Länderdurst, der, pohlep po deželah, etwa
a. prisvojevavnost.

Länderdurstig, adj., prisvojevaven; la-
čen, lakomen tujih dežel.

Länderei, die, zemlja, polje, zemljišče,

zemljiše, kmetija, posestvo; f. a. Grund-
stiick.

Ländererschütterer, der, stresavec, strah
dežel, pokončevavec.

Ländergewaltig, adj., močan po mnozih
deželah.

Länderkarte, f. Landkarte.

Länderkenntniß, die, Länderkunde, die,
znanje, znanstvo dežel, krajev, deželoznan-
stvo†, krajoznanstvo†.

Länderkundig, adj., deželoznansk; kstor
več dežel pozna.

Länderkundige, der, deželoznanec.

Länderlos, adj., brez dežel.

Ländern, v. a., ograditi, graditi; Einflan-
dern, f. Umgrenzen.

Ländern, v. n., v krog sukati se v kmeč-
kem plesu.

Länderraub, der, vzetje, jemanje dežel.

Ländersucht, f. Länderdurst.

Länderfüchtig, f. Länderdurstig.

Ländertausch, der, zamenja dežel.

Ländertheilung, die, delitev dežel.

Länderumriß, der, očertek dežel.

Länderverderblich, adj., deželam kvaren.

Länderverwüster, der, pokončevavec dežel.

Länderweise, adv., po deželah, dežela za
deželo, nach V. podeželama.

Länderweit, adj. v več dežel segajoč.

Landesabschied, der, odprava deželskih
stanov.

Landesälteste, der, najstarši izmed deželskih žlahtnih.

Landesart, die, šega, navade kake dežele; f. a. Landesbeschaffenheit.

Landesangelegenheit, die, deželskareč,
zadeva.

Landesaußeschuß, der, deželni odbor.

Landesbeamtel, der, deželni urednik.

Landesbefugt, f. Priviligirt.

Landesbeschaffenheit, die, lastnost, svoj-
stvo, posebnost dežele.

Landesbestellt, der, deželski poslanec
(wörtl. postavljenec).

Landesbewohner, der, deželan.

Landesbewohnerin, die, deželanka.

Landesblatt, f. Landezeitung.

Landesbühne, die, (National-Theater), na-
rodno gledišče, glediše.

Landesbürger, der, deželan, deržavljan.

Landeschf, der, deželni poglavar.

Landescultur, die, obdelovanje zemlje.

Landescommission, die, deželna komisija.

Landeseinfünfte, pl., deželni dohodki.

Landeserzeugniß, das, deželni pridelek,
domaci pridelek.

Landesfest, das, deželno, narodno obhaja-
nje, godovanje.

Landesflagge, die, deželno bandero.

Landesflucht, f. Landesverweisung.

Landesfolge, die, dolžnost deželana na
vladarjev sklie za orožje prijeti.

Landesfürst, der, vladar, vladajoči knez.

Landesfürstlich, adj., vadarsk (in einzel-
nen Fällen, cesarsk, kraljevsk, vojvodsk,
je nach dem Rang).

926

Landesgebith.

Landesgebith, das, oblast, obsežje dežele.

Landesgebrauch, f. Landesart.

Landesgenoss, f. Landsmann.

Landesgericht, das, deželna sodnija.

Landesgerichtsrath, der, svetovavec deželne sodnije.

Landesgeschichte, die, deželna zgodovina.

Landesgesetz, das, deželna postava.

Landesgesetzbatt, das, deželni zakonik.

Landesgewächs, das, domaća rastlina.

Landesgewalt, die, deželna oblast ali moc.

Landesgrenze, die, deželna meja.

Landeshauptmann, der, deželni poglavar.

Landeshauptmannschaft, die, deželsko poglavarstvo.

Landeshauptstadt, die, poglavitno mesto dežele.

Landesherr, der, deželni gospod, deželni gospodar ali oblastnik; f. a. Landesfürst.

Landesherrlich, adj., f. Landesfürstlich.

Landesherrschaft, die, vladarstvo, vladanje, najvišji oblast v kaki deželi.

Landeshoheit, die, veličanstvene oblasti ali pravice, vladarstvo.

Landesinteressen, pl. deželne zadeve.

Landeskanzler, der, deželni kancelir.

Landeskaffe, die, deželna denarnica ali kasa.

Landeskenntniß, -- kunde, tie, znanje, poznanje kake dežele. f. u. Länderkenntniß.

Landeskind, das, deželan, rojak, rojenjak.

Landeskirche, die, deželna cerkve.

Landesmarschall, der, deželni marsal.

Landesmilitärcommando, das, deželno vojaško poveljstvo.

Landesmittel, pl., deželno premoženje.

Landesmünze, die, deželni dnar.

Landesmutter, die, deželna mati, mati domovine.

Landesobrigkeit, die, deželska gosposka; deželski oblastnik.

Landesordnung, die, deželna uredba.

Landespflicht, die, deželna zaveza, prisesega zvestobe.

Landespolizei, die, deželna policija, rederastvo †.

Landesregierung, die, deželna vlada, deželno vladarstvo.

Landesregierungsbatt, das, deželnovladni list, oglasnik deželnih postav.

Landesreligion, die, deželna vera.

Landessache, die, deželna reč.

Landesschab, der, deželni zaklad.

Landesschuld, die, deželni dolg.

Landesschule, der, deželna, deželska šola.

Landesschuh, der, deželna bramba.

Landessitte, die, deželna navada.

Landessperre, die deželna zapertija.

Landessprache, die, deželni, narodov, domaci, narodni jezik; jezik, ki se v kaki deželi govori; deželna beseda, domaca beseda.

Landesstatut, das, deželna postava.

Landfriede.

Landesstelle, die, deželno poglavarstvo, deželna oblast.

Landestracht, die, deželna noša, domaća noša, obleka.

Landestruppen, pl., domaći vojaki, deželna vojska.

Landesüblich, adj., v deželi navaden; adv., kakor je v deželi v navadi; po deželni navadi.

Landesvater, der, oče domovine; f. a. Landesfürst.

Landesverfassung, die, deželska, deželna ustava.

Landesverordnung, die, deželni ukaz.

Landesverrath, der, izdaja dežele, domovine.

Landesverräther, der, izdajic (izdajavec) dežele, domovine.

Landesversammlung, die, deželni zbor, shod.

Landesvertheidiger, der, branivec dežele.

Landesvertheidigung, die, bramba, brantitev dežele.

Landesvertretung, die, namestovanje dežele; deželni namestovavci.

Landesverwalter, der, deželni oskerbnik.

Landesverwaltung, die, deželno oskerbovanje, deželna uprava.

Landesverweisung, die, izgnanje iz dežele, pregnanje na tuje, izgnanstvo.

Landesverwiesen, adj., izgnan iz dežele, pregnan na tuje.

Landesverwiesene, der, izgnanee.

Landesverweser, der, vladarjev namestnik.

Landesvolf, das, deželno ljudstvo, ljudstvo kake dežele.

Landeswährung, die, deželni dnar.

Landeszeitung, die, deželni časnik.

Landeszweid, der, deželni namen.

Landeuilchen, das, smerdljiva muha.

Landafahrer, f. Landstreicher.

Landfeste, die, gradba na bregu.

Landestung, die, terdnjena na terdni, suhi zemlji.

Landflagge, die, deželno, narodno banfero.

Landfleischer, der, mesar na kmetih.

Landfluch, der, prekletstvo dežele.

Landflüchtig, adj., kstor je pobegnil iz dežele; landflüchtig werden, pobegniti, bežati iz dežele, uteći.

Landflüchtige, der, begun, uskok, pobegnjenec.

Landflüchtigkeit, die, pobeg iz dežele, begunstvo.

Landfolge, f. Landessfolge.

Landforstmeister, der, deželni logar.

Landfracht, die, pocestna vožnja ali tovorerija, vožnja po suhem; tudi voznina.

Landfrächter, f. Fuhrmann.

Landfrau, die, kmetica.

Landfremd, adj., ptuj, tuj.

Landfriede, der, deželna varnost, mir in red v kaki deželi; er traut dem Landfrieden uicht, ne zanese se. sumi; pogodba zavolj očitne ali deželne varnosti.

Landfrosch.

927

Landfrosch, der, pozemeljska žaba.

Landfuhre, f. Landfracht.

Landgängig, Landgebig, adj., v deželi navaden, veljaven; landgängige Münze, dnar, ki ima v kaki deželi veljavo; landgängige Krantzeit, podeželna bolezen.

Landgarten, der, poljski vert.

Landgebig, f. Landgängig

Landgedicht, das, kmetovska.

Landgeistliche, der, duhoven na kmetih.

Landgeistlichkeit, die, duhovščina, duhovsina na kmetih.

Landgemeinde, die, kmečka občina.

Landgericht, das, deželna sodnija; unter ein Landgericht gereden, pod kako sodnijo, sodbo biti; j. a. Criminalgericht.

Landgerichtlich, adj., zaglaven, kriminellen; deželne sodnije.

Landgestüte, die, grajsčinska, grajsinska kobilarija (na kmetih).

Landgewächs, das, pozemeljska rastlina.

Landgraben, der, mejni jarek.

Landgraf, der, deželni groß.

Landgräfin, die, deželna grofinja. grofica.

Landgraffchaft, die, deželna großija.

Landgrenze, f. Landegrenze.

Landgültig, f. Landgangig.

Landgut, das, imanje, posestvo na kmetih, kmetija.

Landhandel, der, tergovina ali kupčija po suhem; kupčija po kmetih.

Landhase, der, poljski zajic.

Landhaus, das, eines Herrn auf dem Lande, hiša, poslopje na kmetih; Landschaftshaus, deželna hiša; stanovska zbornica.

Landhaushaltung, die, kmetovanje.

Landheer, das, armada ali vojska na suhem.

Landherr, der, gospod na kmetih.

Landhirsch, der, loški jelen.

Landhufe, f. Hufe.

Landhure, die, vlačugarica.

Landjagerei, die, deželno lovstvo.

Landjugend, die, kmečka mladost, mladina.

Landjungser, die, kmečka dekлина.

Landjunfer, der, gospodičična kmetih, selski plemić, mladi žlahtnik iz kmetov.

Landkammer, die deželna kamera.

Landkarte, die, obraz dežele, dežel, zemljovid †, zemljokaz †, zemljopisna karta ali mapa, nach V. deželni obraz.

Landtartendruß, der, natiskanje zemljovidov ali kart.

Landkartenhandel, der, kupčija z zemljovidi.

Landkartenfamilung, f. Atlas.

Landkartoffel, die, rudečkasti krompir.

Landkaffen, f. Landeskaffe.

Landkind, das, kmečko otroče.

Landkirche, f. Landeskirche.

Landknecht, der, berič, bric na kmetih.

Landkrämer, der, kmečki kramar.

Landtranheit, f. Endemie.

Landkrebš, der, zemeljni rak.

Landkrieg, der, vojska po suhem.

Landkrokodill, der, neki največji kuščarji, kušarji na zemlji.

Landrecht.

Landkundig, Landkündig, adj., deželo znanje; po vsi deželi znan; vsim znan.

Landkutsch, die, prevozna kočija, (ki prevaža ljudi iz ene dežele v drugo).

Landtutscher, der, voznik.

Landländer, der, f. Landstreicher; fig. slaba prikuha.

Landläufig, adj., vlačugarsk, plašursk, plasursk; kar se klati ali potepa po deželi; landtänige Münze, f. Landgängig.

Landleben, das, življenje na kmetih.

Landleder, das, domače usnje.

Landleute, pl., kmetje, kmetovaveci, kmečki ali kmetovski ljudje; kmetovščina, kmetovsina; die Sitten der Landleute annehmen, pokmetiti se.

Ländlich, adj., in einem Lande üblich, deželen, deželsk. po deželni navadi; v deželi navaden; ländlich, sittlich, kolikor krajev, toliko seg. vsak kraj ima svojo navado, poln. jaki kraj, taki obyczaj; co kraj to obyczaj; den Landleuten eigen, kmečk, kmetovsk; po kmečko pohleven, prijazen, priprost; ländliches Fest, praznik, veselica na kmetih.

Ländlichkeit, die, kmečka priprostost.

Landlos, adj., brez dežele.

Landluft, die, zrak na deželi, na kmetih.

Landluft, die, kmečko veselje.

Landmacht, die, deržava močna na suhem; vojska na suhem.

Landmächtig, adj., mogočen na suhem.

Landmäderen, das, deklica iz kmetov, kmečko dekle.

Landmann, der, im Gegensatz eines Stadtmannes, kmet, kmetovavec, rataj, oratar, kmečki človek, nach V. a. selan, selak, (mebr serb. u. böhm.); f. a. Landstand.

Landmännisch, f. Ländlich.

Landmark, die, deželska meja.

Landmarte, die, znamnje na suhem (postavljeno brodarjem).

Landmatrikel, f. Landtafel.

Landmesser, der, zemljomérec.

Landmeßkunst, die, zemljomérstvo.

Landmessung, die, mérjenje zemlje, dežele.

Landmilit, die, f. Aufgebot; domača. deželna vojska ali bramba.

Landmünz, die, domači, deželni denar.

Landnatur, die, priprosta narava.

Landpfarrer, die, fara na kmetih.

Landpfarrer, der, fajmošter na kmetih.

Landpfleger, der, f. Gouverneur, Statthalter, Gemeindevorstand.

Landphysikus, der, zdravnik na kmetih.

Landplage, die, deželna nadloga, občna siba.

Landpolizei, die, policija na kmetih.

Landprediger, f. Landpfarrer.

Landrath, der, deželni sévtnik, svetovavec; svetovavec deželne sodnije.

Landrathlich, adj., landräthliche Geschäfte, opravila deželniga svetovavca.

Landrecht, das, z. B. in Preußen, pravilo

928

Landrechtlich.

pravstvo, deržavljansko pravstvo; Landesgericht, deželna sodnija, (auch bei Gutsm.).

Landrechtlich, adj., deželnopraven; deželne sodnije.

Landrechttsbeifitzer, der, prisednik deželne sodnije.

Landregen, der, dež po vsi deželi, povsotni dež; deževanje.

Landreise, die, popotavanje po suhem; popotavanje po deželi, obhod dežele.

Landreiter, f. Gensdarme.

Landrentmeister, der, deželni dohodar†.

Landrichter, der, deželni sodnik; sodnik na kmetih.

Landröthe, die, prosta rudečina.

Landrüchtig, adj., po vsi deželi znan, poznan.

Landrüchtigkeit, die, splošna znanost.

Landruhr, die, podeželna griža, ki razsaja po vsi deželi.

Landfahren, der, domaći žafran.

Landsalamander, der, močerad na suhem.

Landsarſche, die, debela sarza*.

Landſaß, der, useljeni deželan. posestnik.

Landſaßig, adj., useljen v deželi, s posestvam.

Landschaft, die, Provinz, dežela, kraj. pockrajina, nach Gutsm. deželstvo; deželni stanovi; zbor deželnih stanov; kraj na kmetih, malana okolica, namalan kraj.

Landschaftlich, adj., deželen, v kaki deželi navaden, stanovsk.

Landschaftsmaler, der, der meißens Landschaften malt, malar, ki kraje, okolice mala, malar krajev.

Landschaftsmalerei, die, malanje, malarija krajev, okolic.

Landschaftsdiener, der, stanovski služabnik.

Landschaftsfach, das, malanje, risanje krajev.

Landschaftshaus, das, Landhaus, deželska hiša, stanovska hiša.

Landschaftskaffe, die, deželna, stanovska denarnica.

Landschaftsrecht, das, deželno pravo.

Landschaftswort, i. Provinzialismus.

Landscheide, f. Landesgrenze.

Landscheider, der, etwa mejničar.

Landschießen, das, deželno strelanje.

Landschinder, der, fig. deželni odertnik.

Landschloß, das, grad na kmetih, na deželi.

Landschnupfau, f. Gripe.

Landschöppe, der, prisednik deželne sodnije.

Landschreiber, der, deželni pisar; pisar na kmetih.

Landschule, die, šola ali učilnica na kmetih; das Dorf hat eine Landschule, vas ima šolo.

Landschulmeister, der, učenik na kmetih.

Landschwalbe, j. Hauschwalbe.

Landsekel, f. Landeskaffe.

Landsee, der, im Gegensatz zur See, jezero.

Landseide, die, domača svila.

Landseite, die, stran proti (suhi) deželi.

Landseuche, f. Senche.

Landsturm.

Landsiicht, die, pogled, vid na suho.

Landsiedel, f. Landsiž.

Landsiž, der, hiša, prebivanje, stanovanje na kmetih.

Landškind, das, f. Landsmann.

Landsknecht, der, prosti vojak; fluchen wie ein Landsknecht, gerdo prekljnjati.

Landsmann, der, aus demselben Geburtsorte, rojak, rojenjak; wir sind Landsteute, rojaka sva si, iz eniga kraja sva (daher böhm. krajan, poln. krajowiec neben svojak und rodak), böhm. auch našinec; Landeseingeborene, deželan.

Landsmännin, die, rojakinja.

Landsmännisch, adj., rojašk. kakor se spodobi za rojaka.

Landsmannschaft, die, rojaštvo, rojenjaštvo, deželanstvo.

Landsofat, der, vojak, ki služi na suhem.

Landspfleger, der, deželni oblastnik.

Landspize, die, ert zemlje, ki sega v morje, nach dem Russ. nos; poln. klin.

Landsprachgebrauch, f. Provinzialismus.

Landsstrich, der, podnebje, f. a. Klima.

Landstadt, die, mesto, mestece deželno. malo mesto. mesto na terdi zemlji.

Landstand, der, deželni stan; Landstände, deželni stanovi; poln. stan kraju.

Landständisch, adj., stanovsk, deželnih stanov.

Landstandshaft, die, stanovstvo, stanovi.

Landstein, i. Grenzstein.

Landstelle, die, služba na kmetih.

Landsterben, das, pomor, mor (po vsi deželi).

Landsteuer, die, zemeljski (grutni) davek.

Landstock, f. Fächser.

Landstraße, die, vélika cesta, dežélna cesta; böhm. silnice; im Gegensatz der Wasserstraße, cesta po suhem; beständig auf der Landstraße liegen, sein, vedno potovati; ein Dorf an der Landstraße, vas pri, na veliki cesti.

Landstrassenbau, der, delanje velike ceste.

Landstreichend, adj., vlačugarsk.

Landstreicher, der, vlačugar, potepuh, potepin, potepinec, klatež, plaščar, plasar oder plajsčur, plajsur. rokovnjač, prepeljuh, skitavece (U. Nr.), stepuh (M.).

Landstreicherei, die, vlačugarstvo, potepinstvo, potepanje, plašcurstvo, plašurstvo, prepeljuštvo.

Landstreicherin, die, vlačugarica, potepinka, potepušnica. rokovnjačarica, mavharica.

Landstreicherisch, adj., vlačugarsk, potepinsk, rokovnjašk, plajsčarsk, plajsarsk, potepušenj.

Landstreifer, der, obhodnik, f. a. Landstreicher.

Landstreiferei, f. Landstreicherei.

Landstrich, der, stran, pokrajina, kraj, okolia.

Landstube, die, stanovska zbornica.

Landsturm, der, ein Sturm auf dem Lande, vihar, piš, nevihta na terdi ali suhi zem-

Landsuchung.

lji (in ne na morji); ein allgemeines Aufs-
gebot aller waffenfähigen Männer, černa voj-
ska, deželni hrup ali vzdig; russ. opol-
čenje; f. a. Aufgebot, Landwehr.
Landsuchung, die, iskanje hudodelnikov po
vsi deželi, preiskovanje dežele.

Landtabat, der, domaći tobak.

Landtafel, die, Landesmatrikel, deželna knji-
ga; nach dem altböhm. Recht, desky zemske;
zapisna knjiga gosposkih zemljiš.

Landtafelfahig, adj., kar se more vpi-
sati v deželno knjigo.

Landtafelbeamte, der, deželnoknjižni u-
rednik.

Landtag, der, deželni zbor; einen Landtag
ausfchreiben, razpisati, sklicati deželni zbor;
ausfösen, razpustiti deželni zbor.

Landtagen, v. n., imeti deželni zbor.

Landtagsverhandlungen, pl., obrav-
nave, razprave deželniga zbra.

Landtagswahlordnung, die, volitni red
za deželni zbor.

Landtaxe, f. Landsteuer.

Landthier, das, pozemeljska žival.

Landtrauer, die, žalost po vsi deželi,
splošno žalovanje.

Landtruppen, pl., vojska, vojaščina, vo-
jašina na suhem.

Landtuch, das, domače sukno.

Landüblich, adj., f. Landesüblich.

Landung, die, pristanje, pristajanje, izstop
na breg; spravljanje na bregk.

Landungsplatz, der, pristajališče, prista-
jalise, in St. auch premišče, premiše.

Landungstruppen, pl., vojaki, iz ladij
na suho stopivši, djani (v kako tujo de-
želo).

Landverderblich, adj., poguben vsej deželi, za vso deželo, škodljiv za deželo.

Landverkehr, der, kupčija, prehod blaga
po suhem.

Landvogel, der, ptič, ki le na suhem živi.

Landvogt, der, deželni poglavar, oblastnik.

Landvogtei, die, deželno poglavarstvo.

Landvolk, das, ljudstvo na kmetih, kme-
tovski ljudje; f. a. Landleute.

Landwärtš, adv., proti suhimu, proti kraju,
h kraju, proti bregu, (nach M. navsuho).

Landwehr, die, Volksbewaffnung, deželna
bramba, brambovi pt., ljudska vojska;
russ. drużina, opolčenje; sonst deželno bra-
nilo.

Landwehrmann, der, brambovec.

Landwein, der, domače, deželno vino.

Landwerk, das, (in Sachsen), bukovo sukno.

Landwesen, das, f. Landwirthschaft.

Landwind, der, veter s kraja.

Landwirth, der, kmetovavec, kmet, poljo-
delec, kmetijski gospodar, kerčmar na
kmetih.

Landwirthin, die, kmetovavka.

Landwirthlich, adj., kmetijsk, kmetovavsk.

Landwirthschaft, die, kmetovanje, kme-
tijstvo, kmetovavstvo, poljodelstvo, kme-
tijsko gospodarstvo, kmetija; racionelle Land-
wirthschaft treiben, umno kmetovati; Landwirth-

Langärmig.

929

schaft treiben, kmetovati, durch die Land-
wirthschaft erwerben, prikmetovati, verhun,
zakmetovati; eine Landwirthschaft kaußen,
kmetijo kupiti.

Landwirtschaftlich, adj., kmetijsk, kme-
tovavsk; er beſigt landwirthschaftliche Kennt-
niſe, zveden je v umnem kmetovanji.

Landwirtschaftsbetrieb, der, kmetovanje.

Landwirtschaftsgesellschaft, die, kme-
tijska družba.

Landwolle, die, domača volna.

Landwort, f. Provinzialismus.

Landzeug, der, domače tkanje, domače
(bukovo) sukno, domači podvan (?).

Landzoll, der, deželni col.

Landzunge, die, f. Erdzunge.

Lang, adj. u. adv., von der körperlichen Aus-
dehnung, dolg; das Haus ist 50 Fuß lang,
hiša je 50 čevljev dolga; ima 50 čevljev
v dolgosti; uneig. von der Zeitdauer, schon
so lange kenne ich ihn, že toliko časa ga
poznam; f. a. Lange; etwas auf die lange
Bank schieben, pod uho potakniti kaj; f. a.
Bank; einen langen Hals machen, vrat steg-
niti, stegovati (iz radovednosti); lange
Finger machen, ohlapne roke biti, zmikati;
wer lang hat, läſt lang hängen, ktor ima
dnarje, lahko moško ravna; ktor ima s čim,
lahko gre v Rim; etwas von langer Hand
wissen, po kom drugem, od koga drugiga,
tretjiga vediti; lange Beinkleider, dolge
hlace; in langen Beinkleidern gehen, kommen,
(vulg.) prihlačati, hlačati; ein langer Mensch,
dolgež, dolgin, dolgan, velik človek, vi-
soke postave; lange Maschen, dolge, t. j.
daljši petlje; in den langen Tagen, po leti,
ko je dolg dan; langes Leben, dolgo živ-
ljenje; lange Brühe, redek sok; der Wein
wird lange, d. i. zähe, vino se vleče; es ist
lange (Zeit) her, f. Lange; lange Weile, f.
Langweile; seit langer Zeit, od davnej; ihm
währt die Zeit lang, dolg čas mu je; ein
Langes und Breites eržählen, po dolgem in
širokem razkladati, prav na tanko, od
kraja, na drobno; über lang und kurz, pred
ali potlej, prej al s slej, poprej ali poznej;
Einen kurz und lang nennen, s. kurz; er stel
der Länge nach, er lag da, so lang er war,
padel je, ležal je, kakor je dolg in širok;
die lange Schicht, (mont.), dvanajst ur de-
la; lange Erfahrung, večletna skušnja;
vor langen Jahren, pred mnogo leti; die
Speise wird Einem im Halse lang, ta jed
človeku priseda, je zoperna, ostaja v ger-
lu; die Fürsten haben lange Arme, gospoda
sega deleč; mein Leben lang will ich ihn
nicht vergessen, vse svoje žive dni ga ne
pozabim; der Sonnabend ist länger als der
Sonntag, daljši je sabota od nedelje; lange
Reise, daljna pot.

Lang-, inßßg., dolgo —.

Langafter, der, dolgoritka.

Langährig, adj., dolgoklas(en), dolgiga
klasa.

Langarm, der, dolgorok.

Langärmig, adj., dolgorok, dolgih rok.

59

Langöhrig.

Langöhrig, adj., uhat. (in and. D. ušat), dolgouh.

Langöhrschaar, die, truma oslov.

Langrock, der, dolgosuknjež.

Langröckig, adj., dolgosukojast, z dolgo suknjo.

Langgrund, f. Länglich.

Langgrund, das, f. Ellipse, Dval.

Langß, adv., längs dem Flusſe, des Flusses, za vodo, za potokam, ob vodi, kraj (in St. kre) reke, poleg ali zraven reke, ob reki; f. a. Entlang.

Langſam, adj., počasen, kesen, muden, len, slab, medel: adv., počasi, zlagama, złožno, polagama, pomalem, kesno, po kesnem; langſam arbeiten, počasi delati; auch ogrebati se, obirati se, mečkati, pečkati pri delu; langſam gehen, počasi iti, lesti kakor polž, vleči se kakor megla, koracati in gambati leno; langſam náhert sich auch, počasi se daljeć pride; zu langſam, prepočasno; der Langſame, počasnik; ein langſamer Bote, nach V. ejaz; ein langſamer Kopy, kesna glava, kesne misli; ihn haben, kesnoumen biti, kesne glave, kesnih misli biti; ein langſamer Arbeiter, pčekalo.

Langſamkeit, die, počasnost. kesnost, kesnota, lenost, nenaglost, slabost.

Langſamträge, adj., medel in len.

Langſchattig, adj., dolgosenčen; die Langſchattigen, dolgosenčniki.

Langſchläfer, der, zaspanec, zaležuh, poležuh, zaspane; serb. dremčina.

Langſchlaſerei, die, dolgo spanje, zaspanstvo.

Langſchläferin, die, zaspanka.

Langſchnabel, der, kljunač.

Langſchnabelig, adj., dolgokljunkš.

Langſchneidig, adj., z dolgim rezalam.

Langſchwanz, der, dolgorep; Pfannenstiel, Schwanzmeife, dolgorepka, beloglavka, mlinarček.

Langſchwänzig, adj., dolgorep. dolgorepen.

Langſchweiſig, f. Langſchwänzig.

Langſichtig, adj., daljnoviden (auch russ.)

Langſichtigkeit, die, daljnovidnost.

Langſilbig, adj., dolgozłožin.

Langſt, adv., davno, zdavno, zdavnej.

Langſtange, die, d. i. Stemmlinge am Rüstwagen, nach Zutok. copanj*.

Längſtens, adv., naj dalje; längſtens in einer Stunde, najdalje, najpoznej v eni uri.

Langſtreifig, adj., z dolgimi progami.

Langſtroh, das, škopa*.

Langſtvergangen, adj., davno pretekel.

Langtönig, adj., dolgoglasen.

Langvicreč, das, po dolgasti čveterovogetnik.

Langwagen, der, sovra, sora, eig. svora, (nach V. razvora, in U. Kr., auch böhm.).

Langweile, die, dolg čas, serb. auch čama, russ. skuka, poln. nudota; ich habe Langweile, dolg čas mi je; Langweile machen, f. Langweilen.

Langweilen, v. a., Langweile veruſachen,

Lapp.

931

dolg čas delati komu, sititi koga (poln. nudzić), nadlegovati koga; v. r., er langweilt sich, dolg čas mu je, dolg čas prodaja, böhm. styska se mu.

Langweilig, adj., dolgočasen, siten, nadeležen; ein langweitiger Mensch, sitnež, nadeležnik; auch dolgocasen človek (poln. maruda).

Langweiligkeit, die, dolgočasnost.

Langweiligten, f. Langweilen.

Langwelle, f. Langwagen.

Langwiede, die, f. Langwagen.

Langwierig, adj., dolg, kar dolgo terpi ali je dolgo terpelo; eine langwierige Krankheit, dolga bolezen, f. a. Chronisch.

Langwierigkeit, die, dolgost, eig. Länge; dolgočasnost eig. Langweile; Langwierigkeit ist dem Geiste der slov. Sprache gemäß am besten beiwörtlich zu geben; die Langwierigkeit des Krieges befürchtend, ker so se bali, da bi vojska utegnila dolgo terpeti.

Lanke, die, die Seite des weichen Bauches, lakotnica; Schenkel, stegno.

Lantlauch, f. Allermannsharniſch.

Lanne, die, Gabeldeichsel, vojnice, pl.

Lanſtraid, (Lenzgetreide), das, jaro žito.

Lanze, die, kopje, (and altsl. u. and. fl. M., poln. kopia. f.), sulica (auch Pfeil), eine Lanze mit Jemand brechen, poskusiti se s kom na kopje, bojevati se; f. a. Lanzentrager.

Lanzenbrechen, das, prelamanje kopij, boj s kopjem, s sulico.

Länzen, v. a., s sulico ubiti (n. p. ribo).

Länzen, der, f. Lanzentrager.

Lanzenförmig, adj., sulicast, kopjast.

Lanzengefecht, das, bitva s kopjem, na kopje, s sulico.

Lanzengeübt, f. Lanzenkundig.

Lanzenhieb, f. Lanzenſtich.

Lanzentnecht, der, prosti vojak, f. a. Lanzentrager.

Lanzentrant, das, Surinamska vodena praprot.

Lanzenkrieger, der, vojščak kopjonoseo.

Lanzenkunde, die, urnost, roenost v bojevanji s kopjem, s sulico.

Lanzenkundig, adj., ročen, izurjen na kopje, na sulice.

Lanzenſneller, der, izurjeni suličar.

Lanzenſchuh, der, tok za kopje.

Lanzenſchwinger, der, izurjeni kopjenik.

Lanzenſtich, der, ubod z kopjem, sulico.

Lanzenſtiel, Lanzenjchaft, der, ratiće, ratiise, kopjišće, kopjiše, sulišće, suliše, sulica.

Lanzenträger, der, kopjonoseo (altsl.), kopjenik, sulicar.

Lanzette, die, suličica, kopjiše, lancet*, als Aderloßwerkzeug, puščalo, pušalo.

Lanzettenförmig, adj., sulicicast.

Lapidarschrift, die, Lapidarstyl, der, lapidarna ali nadpisna pi-ava.

Lapis causticus, f. Aetstein.

Lapis inferalis, f. Hollenstein.

Lapp, adj., f. Schlaff.

59*

932

Lappalien.

Lappalien, pl. otročarije, f. a. Kleinig-
keiten.

Läppchen, das, cunjica, capica, zaplatica.

Lappe, der, f. Lasse; Lappen.

Lappen, der, viseci, klapasti košček, blek*; der Lappen des Dhres; f. Dhrläppchen; die Lappen der Hunde, klapaste ušesa; Flicklappen, zaplata, kerpa, krajnik (Gutsm.); Wischlappen, cunja, pobrisnica, pomiznica; f. a. Kuttelsflecke; Samenlappen, nach V. ohlapki; an der Leber, Lunge, krilo, russ. dolja; ein Stück Zeuges im verächtlichen Verstande, zerrissenes Kleid, capa, auch cunjä, candra; in Lappen gekleidet, capast, cunjast, capin; ein Wild geht durch die Lappen, zvér se ne boji strašila (obešenih cunj); durch die Lappen gehen, odnesti pete.

Lappen, v. a., zakerpati, okerpati, kerpati; die Schuhe lappen, na čevlje žopane postaviti, čevlje zažapaniti, zakerpati; Kessel lappen, popraviti, popravljati kotle.

Lappenbiene, f. Nosenbiene.

Lappenblume, f. Hornfümmel.

Lapper, der, kerpar, kerpucar.

Lapperei, die, kerparija, kerpucarija; f. n. A. Lappalien.

Läppern, v. a. u. r., skupljati se, nakupiti se, nabrati se po malem, nakapati se; v. n., wenig auf einmal trinken, serkniti, serkati, serkljati.

Läppershuld, f. Klittershuld (poln. ka-
panina).

Lappicht, adj., klapast. cunjast. capast.

Lappig, adj., capast, cunjav, cunjast, poln cap; ein lappiges Blatt, (bot.), razrezljano pero.

Läppisch, adj., šamlast, trapast, klamast, norčav, prismojen, bedast, budalast, neslan, hamlast, otročji; sich läppisch betragen, klamoteriti, neslano in po otročje se vesti.

Lappjagen, das, lov v okrajni, okoli ktere
so cunje razpete.

Lärche, Lerche, die, Lärchenbaum, (Pinus larix). mecesen, (bei Gutsm. mercesna), in St. nach M. auch relih, (russ. listvennica, serb. aris. böhm. modrin. poln. modrew. m.).

Lärchen- in Zignn. mecesnov, relihov.

Lärchenharz, das, mecesnova smola.

Lärchenholz, das, mecesnovina, mecesnov les.

Lärchenchwamm, der, mecesnova goba
ali gliva.

Lärchenwald, der, mecesnovje, mecesno-
vec. relihovje, mecesnovina (mehr Lerchen-
holz), mecesnov gojzd.

Lärchenzapfen, der, mecesnov češarek.

Laren, pl., domači bogovi nekdanjih Rim-
lanov.

Larifari, das, nach V. kikel kokel; j. Ge-
waßch.

Lärm, Lärmen, der, hrup, vrišč, vriš, sunder, šum, dirndaj, trus. nach V. ravšov, razhota, serb. buka, vika (vek); Lärm machen, sundrati, ropotati, hrumeti, hrupeti, nach V. razbotati; viel Lärm und nichts dahinter, z velikiga oblaka mali dež;

Laffdünkel.

blinder Lärm, prazni strah; (Alarm), Lärm
schlagen, k orožju bobnati, russ. trevogu
bit; Lärm anfangen, sunder, hrup vzdig-
niti, zagnati; ein ungeheurer Lärm, hrup,
da je strah in groza.

Lärmbläfer, der, podpihovavec, šuntavec, raznašavec strašivnih novic.

Lärmen, v. n., hrumeti, hrupeti, šundrati, razsajati, razbijati, razdelavati, drajnati, ropotati, razbotati (V.), russ. šumet, šum delat; lärmend, hrumeč, šumeč, hrupeč, šundrav.

Lärmente, die, Schnatterente, (Anas stre-
pera), konopnica.

Lärmer, der, Lärmmacher, ropotač, razsa-
jač, razsajavec, razbijavec, ropotavec, šun-
dravec, šundralo.

Lärmerin, die, šundravka, razsajavka, raz-
bijavka, ropotulja.

Lärmglocke, die, f. Sturmglocke.

Lärmmacher, f. Lärmër.

Lärmplach, der, zbiralisch, zbirališe voja-
kov (o bobnanji).

Lärmstück, das, hrupeča, šumna igra.

Lärmvoll, adj., šumen, hruppen, kjer je tak hrum in sunder, da je strah in groza.

Lärmzeichen, das, sklicovavno znamenje.

Larve, die, Maße, šema, (auch eine Person,
die eine Larve trägt), larva* (lat.), russ.
ličina, u. analog nach Vuk in Cerna gora,
obrazina; eine Larve vornehmen, šemo ali
larvo natakniti, natikati, našemiti se, oše-
miti se, šemiti se; f. a. Verstellen, sich,
die Larve abziehen, j. Entlarven; sie ist toßt
auf ihre hübsche Larve, prevzetna je zavolj
lepiga obraza; häßliche Larve, gerd obraż;
die Larve der Schmetterlinge, gosenica, in St.
a. vosenica; die Larve des Maikäfers, červ.

Larvenball, der, f. Maskenball.

Larvengeficht, das, gerdi, neznani obraz.

Larvenmantel, der, domino* (plašč.).

Larventanz, f. Maskentanz.

Lásche, die, bei Schneidern, Schustern, uhel, uha, klin, zaplatka; ein Mantel ohne Láschen, plajsč ali plajs iz celiga; bei den Zimmerleuten, zareza. presek; f. a. Kerbe.

Laschen, v. a.. uhel narejati; bei Zimmer-
leuten, vezati les (z zarezami); premlatiti
(z remenam); Lederhosen, šiti z lahkim ši-
vom; f. a. Lachen.

Lašćiv, f. Ueppig, Unzüchtig.

Lase, die, vere, ročka.

Laserkrant, f. Ponaxkraut.

Lasion, f. Verlechung.

Lajiter, f. Salpeter.

Laß, adj., truden, zdelan, dognan, spehan, slab, mlahav; laß werden, utruditi se, zdelati se; ſehterhafte Abneigung vor der Ar-beit habend, tožljiv, len, lenjiv, nemarn.

Laßbecken, das, skledica ali mednica, v
ktero kri pušćajo, pušajo.

Laßbrief, der, izpustno, osvobodno pismo.

Laßbinde, die, obveza po pušćanji, puša-
nji, povoj.

Laßdünkel, die, napihnjenost, napuh.

934

Lassen.

Lästerlich.

gen lassen, pustiti kaj, ne lotiti se česa; sich nichts anfechten lassen, za nič ne mairati, iti svojo pot; laß ihn nur kommen, naj le pride; Haare lassen, s. Haare; die Zügel lassen, s. Schießen (lassen); man ließ ihn nicht ins Haus, niso mu dali v hiso (stopiti); die Diebe haben ihm nichts gelassen, tatje mu niso nič pustili, t. j. so mu vse pobrali; im Stiche lassen, pustiti; lassen Sie mich ein wenig aužruhen, dovolite, da se nekoliko opočijem; Einen von sich lassen, f. Entlassen; laß dir sagen, naj ti povem; er hat seinen Kndern kein Vermögen delassen, otrokam ni zapustil premoženja; sich vernehmen lassen, povedati svojo misel; schick Einen hin und laß sehen, reci komu, da gre gledat; er mußte sich nun in einer Sünfte traugen lassen, morali, mogli so ga zdaj v nosilnici nositi; nicht zum Worte kommen lassen, s. Kommen; sich auf die Kute lassen, poklekniti, klekniti, poklekovati; sich sehen lassen, pokazati se, dati se viditi; kommen, sich sehen zu lassen, na zijale pruti; sich um den Brunnen lassen, v štěrno (vodnjak) se spustiti, spuščati, spušati.

Lassen, das, pušćenjo, pušenje, puščanje, pušanje; Unterlassung, opušćenje, opušenje; das Thun und Lassen, djanje in nehanje; f. a. Wandel.

Laßgut, das, überhaupt, zemlja, zlasti pa
laz ali kerčevina, ki se komu za kako
letno davšćino ali davšino prepusti.

Laßheit, die, f. Nachlassigkeit.

Laßherr, f. Grundherr.

Lassig, adj., len. merzel, nemaren, mlačen, slab; eine läßige Seele wird Hunger leiden, ktor ne dela. je brez jela.

Lassigkeit, die, lenoba, lenost, nemarnost, slabost.

Laßkopf, der, f. Schröpfkopf.

Laßlich, adj., odpustljiv, läßliche Sünden, odpustljivi, majhni grehi.

Laßraum, f. Laßgut.

Laßreidel, der, prideržaneo, prihranjene, f. Laßreis.

Laßreiß, das, mladi les. mlado drevo, mladika. (za pleme prihranjena), Laßreiser, pl. mladovje, mladje.

Laßhinde, die, odpustljivi greh.

Laßtag, ter, dan, dober za puščanje ali
pušanje (kervi).

Laßwiese, die, snožet za letno plačilo.

Laßzapfen, der, zatikavnik (V.), zatiček.

Laßzichten, das, im Kalender, znamnje, da je dobro puščati ali pušati.

Laßzins, der, lazovina, davščina, davšina za laz, njivo itd.

Laßt, die, Gewicht, teža, velika teža, breme; Last, die ein Mensch trägt, butara, naklad, breme; die ein Pferd, Ziel trägt, tovor; Laddung, naklad, naložba, naloženo blago; Lasten schleppen, tovoriti; Beschwerlichkeit, težilo, težava; eine Last Schläge, f. Tracht; bürgerliche Lasten, deržavljanske dolžnosti; das Land hat viele Lasten zu tragen, ta de-

žela plačuje mnogo davkov, serb. namot, russ. nalog; das ist mir zur Last, to me nadleguje, me teži, mi je težavno, sitno, nadležno; der Gemeinde zur Last fallen, občini na (v) skerb priti, biti; Einen zur Last fallen, auch komu težaven oder v težavo biti, koga nadlegati, komu nadlego delati, nadležen, siten, natečni biti; Einen etwas zur Last legen, koga česa obkriviti, kriviti, obdolžiti, dolžiti, v krivico šteti, pripisovati; sich selbst zur Last sein, samsebi preveč biti; was den Kaufmann zu Last und zu Gute kommt, kar je kupčevavec dolžan in kar ima tirjati; Einen eine Last auſlegen, opertiti oder opertati komu kaj; herabnehmen, zdeti, zdevati, odpertati; von Lasten depuriren, razdolžiti, razdolževati kaj; bücherliche Lasten, vpisani dolgovi.

Laſtadic, f. Schifflande.

Lastbar, adj., nosiven; kar more nositi; lastbare Thiere, tovorna živina, tovorivka (M.); russ. podjaremnyj, jaremnyjöi; lastbare Stände, obdačeni stanovi.

Lastbeere, f. Erdbereere.

Lasten, v. a., težiti, težati, pritiskati, stiskati, tlačiti koga; lastend, bremit (nach V. in Reinf.); v. n., težo imeti, težak biti; auf Jemand lasten, težati, obteževati koga, f. a. Belasten.

Lastenfrei, adj., brez dolga, brez davkov, neobdačen.

Lastenstand, der, stan dolgov, bremen, dolgovi.

Laster, das, Neigung, Böses zu thun, pregresljivost, huda spačenost, hudobnost, nach Gutsm. a. pregresštvo, russ. porok; bibl. eine grobe Uebertretung des Gesetzes, pregreha; dem Laster ergeben, hudimu, zlemu, hudobijam, grehu vdan, služijood, alles Laster an sich haben, vse hudobije, vse naprave, napčeno nagnjenja, vse napake; sich in Lastern wälzen, v pregrehah valjati se; gerdo, hudobno živeti; das Laster der Trunkenheit, napaka pijanstva; das Laster melden, ogibati se, varovati se hudiga, zlega.

Lästerer, der, psovavec, gerdivec, opadnik, obrekovavec; Gottes, preklinjavec.

Lasterfrei, adj., brez pregrehe; pregrehe, hudobije čist.

Lästergeschichte, f. Chronique scan-
daleuse.

Lasterhaft, adj., pregrešin, hudoben, na-
pačin, spačen, spriden, gerdiga, zanikerniga
življenja.

Lasterhaftigkeit, die, pregrešnost, spa-
čenost, zloba, spidenost, zanikernost.

Lästerin, die, gerdivka, psovavka, obrek-
vavka; Gottes, preklinjavka.

Lasterincht, der, sužnjik gerdiga pože-
lenja, nagnjenja, pregrešnik.

Lasterleben, das, pregrešno, hudobno, pre-
napčno življenje.

Lästerlich, adj., von Laster, gerd, nesra-
men, gnjusen; lästerlich saufen, gerdo po-
pivati; lästerlich fluchen, kervavo kleti; von
Lästern; gerdiven, obrekovaven, sramoti-

Lästermaul.

ven, sramoten, preklinjavsk, zasramova-
ven; lästerliche Reden, gerde, nesramne be-
sede; auf eine lästerliche Art, sramotivno.

Lästermaul, das, opravljivec, obrekova-
vec, weibl. opravljivka, obrekovavka; napa-
čni, opravljivi, gerdi jezik.

Lästern, v. a., gerditi, ogerdovati, psovati, opravljati. obrekovati, gerdo govoriti od koga; Gott lästern, Boga preklinjati; v. n., er lästert gern, rad opravlja, opravljiv je; fluchen, kleti, preklinjati, hudičevati, zlodjevati, sentovati. j. a. Schänden, Schmähen.

Lasterquell, der, izvir hudobije, pregreh.

Lasterrede, die, sramotivne, gerde, ger-
divne besede.

Lästerschrift, die, f. Pasquill. Schmähschrift.

Lästerschule, die, fig. kraj. kjer se močno
opravlja, ogovarja, obrekuje.

Lasterfinn, der, hudobnost, hudobna nag-
njenost.

Lasterstlave, f. Lasterkncht.

Lasterstadt, die, spačeno, sprideno mesto.

Lasterstein, f. Schandstein.

Lästerjucht, die, opravljivost.

Lästerfüchtig, adj., opravljiv.

Lasterthat, die, pregresno delo, hudobija
pregreha, serb. opačina.

Lästerung, die, psovanje, gerdo ogovar-
janje, opravljanje, grajanje, gerjenje, hu-
ljenje, sramotenje; Lästerung Gottes, pre-
klinjanje Boga.

Lastervoll, adj., hudoben, prehudoben. j.
Lasterhaft.

Lasterwort, f. Lasterrede.

Lästerzunge, die, hudi, strupeni jezik;\opravljivec, opravljivka.

Lastgeschirr, f. Lastwagen.

Lastgewicht, das, velika teža.

Lastholz, das, navadna širokolistna lipa.

Lästig, j. Schwer.

Lästig, adj., beschwerlich, težaven, siten, ne-
slan, pust, netečen, neješčin, neječin, te-
žek, nepriličin, neugodin, nagajiv, nadležin,
russ. u. serb. dosaden; der Lästige, sitnež,
neslanec; es ist mir lästig, teži me, sitno,
nadležno mi je, unožalo se mi je; Einem
lästig fallen, nadlegati, nadlegojati koga,
nadlego delati komu. težak biti; ein lästiger
Mensch, navelicieje. (u. Karn. in Reisin.).

Lästigkeit, die, tezavnost, sitnost, neprličnost. neugodnost. nadležnost.

Lastloß, adj., brez teže; teže, težave prost.

Lastpferd, das, tovorni konj.

Lastraum, der, prostor za naklad, za tovor.

Laastrecht, das, bremenska pravica.

Laasthand, der, obtežni pesek, j. Ballast.

Lastschiff, das, prevozna ladija, kupčijska
ladija, ladija z blagam, za blago; nach dem
Böhm. nakladna ladija, bei Gutsm. tovorna
ladija.

Lastthier, das, tovorna živina, bei M. to-
vorivka.

Lastthierisch, adj., živinsk.

Lästrträger, der, nosič, nosač, tovornik
(Gutsm.), nach V. težak, was jedoch einen

Latinität.

935

schweren Arbeiter überhaupt, namentlich aber
Feldarbeiter bedeutet.

Lästrträgerin, die, nosačka, tovornica, no-
sivka.

Lastvieh, das, tovorna živina.

Lastvoll, adj., močno obložen.

Lastwagen, der, težki voz, auch voz schlechthin,
kola, voz za blago, nach Gutsm. tovorni
voz, bohm. nakladni voz.

Lasur, der, Lasurstein, lazur oder azur, la-
zurni kamen, nach V. višnjevec †; neka
višnjeva barva; die, auch der, f. Kupferla-
jint, neka višnjeva kotlovinska ruda.

Lasurblan, adj., lazuren.

Lasererz, f. Kupferlasur

Laserfarbe, die, višnjeva barva, poln.
blekit.

Laserstein, der, j. Lasur.

Laetare, (wörtl.) veseli se. ćeterta postna
nedelja.

Latein, das, latinščina, latinšina, latinsko,
latinski jezik.

Latein, adj., j. Lateinisch.

Lateinelei, die, latinčevanje, f. a. Late-
nismus.

Lateineln, v. n., latinčevati, povsod la-
tinsčino, latinšino štuliti.

Lateiner, der, latinee, korד latinščino, la-
tinsino zna.

Lateinerin, die, latinka.

Lateinisch, adj., latinsk; lateinisch schreiben,
 po) latinsko pisati, auch latinski pisati;
 lateinische Kuche, (scherzw.), f. Apotheke.

Lateralerben, oder Lateralverwandte, pl.
postranski dediči, postranska žlahta; f. a.
Seitenverwandte.

Lateriren, v. n., die Latera berechnen, seiz-
tenweisen zusammenzählen, sešteti, šteti,
sesevati po stranei.

Laterna magica, f. Zauberlaterne.

Laterne, die, etwa svetilnica, svetilo, altsl.
svesta, svetil'ce, aew. latérna*, lučirna*;
bei den Breßuhrmachern u. dgl., Drilling;
preslica. russ. Sesternja; turnična kupoli;
scherzw., buča, glava človeška; etwas in
der Laterne haben, terčen, pijan biti; Meer-
schwalbe, morska lastavica; Bläße eines Pfer-
tes, j. dieses: Lateruchen, dim. das, later-
nica, svetilee.

Laterneublatt, das, rožena plošča, ploša
za latérna.

Laternenmacher, der, latérnar, lučírnar,
svetilníčar.

Laternenmann, der, korד latérne snaži.

Laternenpfahl, der, latérnik (kol za la-
térnö).

Laternenträger, der, svetivec, korד la-
térnö, svetilnico nosi, laternar; nek velik
hrosć. russ. svetonoska; f. a. Laternen-
pfahl.

Laternisiren, v. a., na latérnik obesiti.

Latinismus, der, lastnija ali posebnost la-
tinskiga jezika. latinizem.

Latinisiren, v. n., latinčevati; v. a., pola-
tinčiti, latinčiti.

Latinität, die, f. Latein, das.

936

Lätsch.

Lätsch, f. Latschig.

Lätschbein, Latschbeinig, f. Latschfuß.

Latsche, die, niedergetretener Schuh, Latsch- schuh, łlobeder, (viell. beff. žlobedro), sleber- der, švěrta, pošvértani čevelj; umazana ženska; kuzla.

Latschen, v. n., žlobedrati, slebedrati, noge vleči; latschender Gang, łlobedranje.

Latscher, der, łlobedra, łlobedralo, človek, ki se vleče kakor megla.

Latscherin, die, łlobedravka.

Latschfuß, der, łlobedrasta noga, ki se vleče po tleh.

Latschfüßig, adj., łlobedrastih nog.

Latschig, adj., łlobedrast, łlobedrav; nereden; latschiges Wetter, kislo vreme; ohlapan, mehck (od mesa), plevek (od jedi), brez cene.

Latschtaube, die, koconogasti golob.

Lattbaum, der, drevu za letve ali prekla.

Latte, die, latva oder letev, prekla, lata (auch böhm. u. poln.), nach M. lapta; šreca (remlj); ein Svarren bei Vogelhäusern und Bäunen, prostica, im Forstw., švigla; Latten schueiten, prekle žagati; Latten reissen prekle krojiti; mit der Latte laufen, norcav biti; fig. von großen, hagern Menschen, švigla, prekla.

Latten, v. a., opreklati, preklati, late. letve pribijati, oletovati, letovati, nach M. laptati.

Lattenagt, die, tesla, s ktero se krojijo prekle.

Lattenbaum, f. Lattbaum.

Lattenfischerei, die, f. Angelfischerei.

Lattenholz, das, les za latve.

Lattennagel, der, letevnik, latnik, strešnik.

Lattenwerk, das, letve, prekle, preklovje; nach V. latasto delo; rešetka iz letev, russ. pereplet (preplet).

Lattenzaun, der, plot iz lat.

Lattich, Lattig, der. (Lactuca), salata, serb. lačika, (poln. wilder Lattich, loczyga); wilder Lattig, divja, poljska salata; giftiger, stinkender Lattich, smerdljiva salata; f. a. Huttlatig.

Latus, das, f. Seite; latus per se, samo za se.

Latwerge, die, latverk*, elektvar*, russ. latverg u. kaška.

Latz, der, f. Brustlak; an den Beinkleidern, vratica, durce, (dverce), bavtara*; im Hüttenwesen, nach dem Böhm. pregrada; f. a. Klappe.

Lätschenhemde, das, ošpetelj*, auf dem Karst, opleče.

Lan, adj., von flüssigen Körpern, im geringen Grade warm, mlačen, moren, nach M. mlahen, laues Wässer, mlačna, morna (J. Kr.) voda; laue Luft, toplotno, toplikasto; laue Liebe, mlačna ljubezen; lau empfangen, hladno, bolj merzlo, ne z živim veselj sprejeti.

Laub, das, listje, pérje, in kt. a. nach Gutsm. lepen, lepenje, böhm. lupen; das Laub schlägt aus, pérje, listje, herst poganja, zeleni se; die Bäume verlieren das Laub, drevje se oble-

tuje, se je obletelo, brije se, se je obrilo, oblistuje se; das Laub abstreifen, osmukati, smukati pérje; Laub rechen, listje (nicht pérje) grabiti; Eichenlaub, hrastovo listje; f. a. Laubwerk; im Forstw., leto (čas zelenenja).

Laubapfel, f. Gallapfel.

Laubbaum, der, listovec, listnato drevo.

Laubbusch, der, vejnik (Gutsm.).

Laubdach, das, strešica iz listja; gosto pérje dreves, ki senco dela.

Laube, die, ein Schoppen, klanica, Vorhaus, lopa, veža, poln. podsienie; f. a. Gallerie; unter den Lauben sigen, pred hišo prodajati; im Garten, hišica ali lopa z vejicami, z rastlinami ovita, obraščena, obrašena; etwa auch senčnica, hladnica, böhm. und poln. hladnik, russ., besedka; f. a. Weißfisch.

Lauben, der, f. Weißfisch.

Lauben, v. n. zeleneti, listiti se, listje poganjati; f. Belauben, sich; v. a., d. i. des Laubes berauben, osmukati, smukati pérje.

Laubendach, das, klanična streha.

Laubengang, der, ulice med gostimi, košatimi drevesi.

Laubenschwalbe, die, domača lastovka.

Laubensitz, der, sedež v senčnici.

Lauberblatt, das, pero, list z drevesa.

Lauberhuhn, f. Zinshuhn.

Lauberhütte, die, sotor. šator (altsl. šat'r) iz zelenih vej (pri nekdanjih Judih); eine Streubütte, listnjak, steljnik.

Lauberhüttenfest, das, podšatorna obletnica, nach M. podlopna obletnica.

Laubertag, f. Festtag.

Laubesche, die, jesen.

Laubfall, der, listopad; Laubfäller, jesen-i.

Laubfeige, die, smokva ali figa v peresih.

Laubfink, der, f. Gimpel.

Laubfled, f. Sommersprossen.

Laubförmig, adj., listnat, listast.

Laubfrosch, der, zelena ali božja (russ. dresvena) žabica, eig. rega, in St. nach M. auch vega, vegavica.

Laubfutter, das, Wintersfutter für die Schafe, frodelj, hrodelj, nach V. plastje; tlazt, schlechtes, zusammengerafftes Waldfutter, plaža vejniki.

Laubgang, f. Laubengang.

Laubgehänge, Laubgewinde, das, venci iz listja, spletenina iz listja.

Laubgesäufer, das, šumot, šumljanje listja.

Laubgewebe, das, goste vejice s pérjem.

Laubgewölbe, das, oblok iz košatih dreves.

Laubgezelt, f. Lauberhütte.

Laubgipfel, der, zeleni, listnati verh.

Laubholz, das, listovei, listovje, listnato drevje, listov les (V.), russ. černyj les; ein solches Gehölz, listnik.

Laubhuhn, das, f. Birkhuhn.

Laubhütte, die, f. Lauberhütte.

Laubhüttenfest, das, praznik šatorjev, podšatorna obletnica, obletnica pod šatori.

Laubicht, adj., dem Laube ähnlich, listnast.

Laubkäfer, der, f. Maikäfer.

Laubfäser.

938

Laufen.

bežat, begat; das Blut lief (floß) aus der Wunde, kri je tekla iz rane; rennen, dir-
jati; davon laufen, uteči; f. Entlaufen; zu
laufen anfangen, v tek se spustiti, spuscati,
spušati, zagnati; in der Absicht zu entstie-
hen, udreti jo, uliti jo, ubrisati (pobri-
sati) jo; läufig sein, pojati se, goniti se,
loviti, treti se; f. a. Brunsten; um die
Wette laufen, za stavo teči, kdo ho koga
pretekel; lauf, was du fauust, teci kar
mores, kar ti noga da; sich müte laufen,
nateči se, natekati se, naletati se: sich
wund laufen, noge ožuliti si tekoć, v teku;
mit dem Koyf wider die Want laufen, f.
Rennen; auf das Blatt laufen, auf Reizen
laufen, waidm., na pisk iti; seinen Weg
(jeines Weges) laufen, hitro iti svojo pot;
das Kind lernt laufen, otroce se ući hoditi;
nach etwas sich eisfrig bewerben, gnati se za
ćim: das läuft auf eins herans, to je vse
eno; das läuft wider Jemand, to je proti
komu, nanj leti, meri; in sein Verderben
laufen, v svojo skodo, pogubo leteti. iti;
Sturm laufen, naskociti, naskakovati, z
naskokam ali navalam vzeti, jemati; russ.
pristup delat; böhm. hnati utokem; serb.
juriščiniti: über Einen laufen; f. Ueberfal-
len; eine Kerze läuft, sveča kida, se ker-
ga, kroša; aus dem Dienste laufen, uhajati
iz službe; der Feind lief, sovražnik je po-
begnil, zhezal, se je v beg podal; laß ihn
laufen, pusti ga pri miru, ne meni se ž
njim: die Milch ist gelaufen, mleko se je
zagrizlo; f. Gerinnen; Thränen liefern über
seine Wangen, solze so ga polile, so se
mu pocedile po obrazu; von schachhaften Ge-
saffen, es läuft, pušća, puša; die Augen
liefern ihm voll Wasser, solze so mu stopile
v oči: die Augen laufen ihm, oči se mu
kergajo, da iz njih tece; f. Tricſaungig;
das Schiff läuft, ladija tece, jadra, se
pelje po vodi; in den Hafen laufen, f. Ein-
laufen; auf Sandbante, na melinach, sipah
obsedeti; das Segel laufen lassen, jadro
spustiti; die Erte läuft um die Sonne, zem-
lja se obrača, -uce, verti okoli solnca;
über die Haut laufen, (von Kälte), sprele-
teti, spreletovati koga; f. a. Ueberlanfen;
der Teiz läuft in die Höhe, testo vshaja;
von den Ranfen, kvisko iti, vspenjen se;
es läuft ein Gericht, govori se, pravijo; j.
Gerücht: das Gebirge läuft von Lsten gegen
Westen, gora se razprostira, leži od izto-
ka proti zapadu; Gefahr laufen, v nevar-
nosti buti; ich habe ein Wert laufen lassen,
beseda mi je usla; das läuft wider den An-
stand, to je nespodobno, wider die Wahr-
heit, to se ne vjema z resnico, to naspro-
tuje oter je nasprotno resnici; auf etwas
hinaus laufen, na kaj iziti se; er aber lief
ihm nach und versetzte ihm einen Schlag,
kar za njim jo udere in buti, udari, udrihne
ga; Gassen laufen, f. Gassenlanfen: die Frist
lauft vom Tage, doba teće od dne, se za-
čenja; v. a., Erze laufen, hitro, v teku
spravljati iz jame.

Laufmagd.

Laufen, das, tekanje, letanje; im Laufen
einbelen, doteči koga.

Lauſend, adj., tekoć; das lausende Jah-
tekoče, letošnje leto; lausende Nummer,
zapored tekoć; im lausenden Monat, ta me-
see; der lausende Preis, sedanja cena; lau-
fende Schrift; Eurfisßchrift.

Lauſer, Läuſer, der, tekavec, tekun; rus-
s. skorohod; Evule, cev; der obere Müßlkein,
gornji kamen, versnjak, verhnjak; (rus-
s. iodun); f. a. Reichstein; außen Thorwegen der
Meierhöfe, tecaj; in der Musſt, prelet, nach V.
pobiraj; nach dem Böhm. prehod; pol.
przebieranie glosem; im Schachspiele, te-
klie; russ. sloń; bei den Mauern, kam
po dolgem, podolžnik; bibl., f. Bote;
von Pſterren, herzi, hitri derki; bei den
Vogelstellern, vabnik; in der Landwirthschaft,
młade odstavljene se neubrejene presice.

Läuſerbichſe, die, poselska pusica.

Läuſerfalk, der, f. Bienenfresser.

Läuſerfuß, der, skoena, hitra noga.

Läuſerplatz, der, auf dem Vogelherde, vertec

Läuſervogel, der, vabnik, vabeec.

Läuſerzeug, der, komat (V.), jermenei,
na kterē so privezani vabniki.

Läuſerzug, der, potez, tekličem; f. a.

Läuſerzeug.

Lauſespe, f. Espe.

Lauffeuer, das, tekoci strel. vžig v dolgi
versti potreseniga smodnika do podkopa;
eine Art des Abſeuerns bei Soldaten, tekoci
ogenj; nach dem Poln. pomikavni ogenj:
russ. beglyi ogonj; sich wie ein Lauffeuer
verbreiten, hipu raznesti se (od kake
novice).

Lauffuß, der, nach V. tekuta †, noga za
tek ustvarjena.

Laufgebild, das, potnina, dnar za pot, ki ga moj-
ster povraća pomagaču, po kogar je pisal.

Laufgerüst, das, worauf man auf das Bau-
gerüst gelangt, most.

Laufgraben, der, (Approche), bližavnieca,
(Blizavni) prikop (auch poln.), rov.

Laufbund, der, hert, gonča.

Läufig, Läuſifch, adj., sein, f. Brunſten; im
Allgemeinen goniti se, pojati se; im ver-
ächtlichen Verhande vom Menschen, zgonjen,
zgonjene, zgonjenka; f. a. Geläufig.

Laufjagen, f. Heſjagen.

Laufjunge, f. Laufbursche.

Laufläfer, f. Erdfäfer.

Laufkarren, der, tačka, kolura, kolora
rudarska.

Lanklane, die, bei Jägern, parkelj (jele-
nji, košutji).

Laufnugel, die, drobnejši kugla.

Länſküter, der, cerkovnik, ki daljec od
cérkve stanuje.

Launflatte, die, eine einarmige Leiter mit
Sprossen, hlapec.

Launſciter, die, waidm., napeljevavka.

Läuſting, der, f. Deserteur.

Lauflohn, der, nach M. dohitek.

Laufmagd, die, dekla, ki se pošilja iz hišo
po opravilih.

Laufpaß.

Lans.

939

Laufpaß, der, odpust, odpustni list, iz-
pustni list; Jemanden den Laufpaß geben,
koga iz službe spoditi, spokati, odpraviti.

Laufspfanne, f. Nühlypfanne.

Laufspät, der, tekalisče, tekališe.

Laufqucke, die, pirika.

Laufrad, das, gonivno kolo.

Laufregel, die, pravilo za tek.

Laufsage, Laufsäge, die, tanka žažica.

Laufsschicht, die, sklad kamnov podolžnikov.

Laufsschießen, das, ustrel, streljanje te-
koče živali, živah v teku.

Laufsschleich, f. Ausläufer.

Laufsschlinge, die, f. Laufsöhne.

Laufsschmied, der, kovae v šteri (V.).

Laufsschneider, der, der die Läuße (Reise)
zu den Sieben ausschneidet, obodar, kdor
obode kroji.

Laufsschreiben, f. Laufbrief.

Laufsschuh, der, lahak čevelj (brez podpet-
nika).

Laufsschüße, der, strelec, ki zna tekočo ži-
val ustreliti.

Laufstuhl, f. Laufbank.

Laufte, der, noga.

Laufwagen, f. Laufbank.

Laufwerk, das, v. B. der Mühle, tecaj.

Laufzaum, f. Laufband.

Laufzeit, die, gonjenje, pojanje; j. a. Brunjt.

Laufzettel, der, razpis; f. a. Laufpaß.

Laufziel, das, cilj, ki se ima doteči.

Läugbar, adj., kar se more tajiti, tajiven.

Lauge, die, lug (auch serb., poln. u. böhm.;
im Russ. ščelok); arme Lauge, pust lug,
brez soli; fig. f. Schärfe, Streuge; Šinen
mit scharfer Lauge waschen, hudo zmérjati,
kregati koga, ožehtati koga; f. a. Weiß-
flisch.

Laugen-, in Ztfg., lužni.

Laugen, v. a., olužiti, lužiti, v lugu mo-
čiti, žehatati; f. a. Außlaugen; v. n., das
Faß lauget vom friischen Holz, nach V. po-
soda daje černino. posoda černi vodo, ist
es aus harzigem Holze, daje smoliko od
sebe.

Laugen, das, luženje, žehtanje.

Laugenartig, adj., lugast, lugu podoben,
Lüdenartiges Salz, lugasta sol.

Laugenasche, die, požehtanec, lužni pepel,
pepel iz luga.

Laugenfaß, das, žehnik, čeber za lug.

Laugenhaft, adj., lugast, lužnast.

Laugenkorb, der, koši lužnik.

Laugenkrant, f. Wohlverleih.

Laugenfack, der, žakelj za pepel.

Laugenfälz, das, lužna sol, lugasta sol;
f. a. Kali, Pottasche.

Laugenfalzig, adj., lužnosolin.

Laugenopf, der, lužnjak (lonec).

Laugenluch, das, precejalo za lug; f. a.
Laugenfack.

Laugenwasser, das, lužna voda; f. a.
Lauge.

Langhütte, die, izluževavnica †; poln. lu-
garnia.

Langicht, Laugig, adj., f. Laugenhaft, Lau-
genartig.

Langlängig, adj., mlačen v veri, merzlo-
veren, merzle vere.

Langlängige, der, mlačnoverec; die, mlač-
novérka.

Langlängigkeit, die, mlačnovérnost, mlač-
novérstvo.

Längnen, v. a., gegen das Wissen verneinen,
utajiti, tajiti, zanikati, nikati; f. a. Ver-
längnen; Gelt längnen, Boga tajiti, nikati,
reci, da ni Boga; zu längnen anfangen, v
tajbo (v taje, pl.) spustiti se, podati se;
einen Saz längnen, spodbijati, podirati sta-
vek, reci, da ni resničen, ne priznati, ne
poterditi; er längnet, dieses gethan zu haben,
pravi, da tega ni storil, taji; ich kann es
nicht längnen, ne morem reci, ne morem
tajiti, da bi tako ne bilo.

Längnen, das, tajenje, tajba, taje pl.; ni-
kanje.

Längner, der, tajivec; Gottes, f. Gottes-
längner.

Längnerin, die, tajivka.

Läugnung, die, tajba, tajitev; f. Längnen.

Laugold, das, f. Lauchgold.

Laugoldschläger, der, loščar, lošar.

Lauheit, die, des Wassers, mlačnost, mor-
nost.

Laug, adj., mlačen.

Laigkeit, die, mlačnost, mlačina, mla-
nost (M.), fig. merzlota; hladnost.

Laulich, adj., mlačnast, mlačen, mlahoten
(M.), bei Gutsm. mlakoviten; laulich wer-
den, omlačneti.

Laulichkeit, die, mlačnost, mlahotnost, bei
Gutsm. mlakota.

Läuling, der, mlačnik, mlačnež; f. a. In-
differentift.

Laune, die, Gemüthstimmung, volja; čud-i,
(M. u. serb.); guter Laune sein, bei Laune
sein, dobre volje biti, hoteti se komu; da
er bei Laune ist es zu thun, ker se mu tako
hoče; serb. biti od volje; übler Laune sein,
ne biti dobre volje, čmeren, merčen (Jarn.),
merčljiv biti (Gutsm.), nasajen, siten biti;
Launen haben, muhe imeti; Caprice, terma
in Mühlen, blazina.

Launen, v. n., muhast biti, termast biti.

Launenhaft, adj., termast, spremenljiv,
zaletavast; ein launenhaftes Wetter, zale-
tavasto vreme.

Launenhaftigkeit, die, spremenljivost.

Launer, der, termasti, muhasti človek.

Lannern, f. Zaudern.

Launig, adj., eine angenehme Laune habend,
vesel, dobre volje, voljan; nach V. dobro-
uren; f. a. Humoristisch.

Launisch, adj., bese Laune habend, nasajen,
natakjen, skerhan, zlovoljen, merčen, čme-
ren, termast, kujast; nach V. hudouren;
f. a. Launenhaft.

Laurer, der, f. Lauerer.

Laurerei, die, prežarija, voharija.

Lans, die, nach M. und dem Altsl. (vš, f.),
böhm., poln. u. russ. veš, g. vši; häu-

940

Läus Deo.

Läuten.

siger, wie im Serb. uš, oder vuš; nach V. auch senee (serb. ušnenac), bildl. auch la- zica, belka; Läuse haben, veši (uši) imeti, vsiv oder ušiv biti; Läuse suchen, f. Lausen; die Läuse fressen ihn auf, uši, vši ga snedo; er würde eine Laus schinden, uš, veš bi oderel; sich eine Laus in den Pelz sezen, uš dobiti, težavo naložiti si; die Laus lauft ihm über die Leber, hitro mit zavre, rad je jezen.

### Laus Deo.
Hvala Bogu!

Läusche, die, preža, čakalica; f. Lauer.

Läuschen, das, vuška, veška.

Läuschen, v. n., horchen, ušesa nastavljati, naslúšati, na uho vleči, ušesa špičiti; streći (strežem) na kaj, zvesto poslušati; im Verborgenen auf etwas warten, im Ver- borgenen zu erblichen suchen, prežati, paziti, im Bette lauschen, ždeti v postelji.

Läuscher, der, poslušavec; f. a. Horcher, Lauerer.

Läuschgarn, Lauschnetz, das, tanke mreže, za zajce in lisice.

Läuschplatz, der, prežališe, prežališe.

Lausebaum, f. Elsbeere.

Lausegeld, das, f. Lumpengeld.

Lausegold, das, zlato za nič, slabo zlato.

Läusekamm, der, (gosti) glavnik, česavnik.

Läuskerl, der, vsivec.

Läusekorn, f. Fischlörner.

Läusekrankheit, die, vsivost, vsivica. vsiva bolezen.

Läusekraut, das, vsiva trava, vsivec.

Läusen, v. a., vši iskati (bei Gutsm. u. M. vusevati?). vši biti; serb. biskati; böhm. viskati; poln. iskać; hingegen bedeutet iskati im Altsl. wie im Slov. im Allg. suchen; fig. beim Kopf nehmen, zlasati, lasati koga; Einem den Beutel lausen, Einen lausen, koga oguliti, ogoljufati, izpleti, izmolsti (n. p. pri igri); v. n., vši dobiti, vši so se mu zaredile; langsam sein, mečkati (russ. meskati); ogrebati se, obirati se.

Läusepulver, das, prah za (zoper) vši, vsivec.

Läuser, der, Lauserin, die, ki komu vši gleda, bije; farger Mensch, skopuh, skopun, skopec, skupež; Zauderer, mečkavec; mečkalo.

Lauſerei, die, iskanje vši; Zaudern, obo- tavljanje, mečkanje; Kararbeit, gerda sko- parija.

Läuseſalbe, die, maža za (zoper) vši.

Läuseſame, der, vsivcovo seme.

Lauſeschicht, die, sklad prav gerdiga pre- moga.

Läuseſucht, f. Läusekrankheit.

Lauſewenzel, der, vsivec (M.), naj slabši tobak, keržak; f. Kneller.

Lauſkliege, die, Pferdelaus, neka mala konjska muha.

Lauſig, adj., vsiv, ušiv; knickerig, filzig, terd, skop, stisnjen; j. Geischaſl.: ein Läuſiger, vsivec, eine Lausige, vsivka; fig., gerdun, gerdunka, umazanec, umazanka, gerdavž; er hat mir ein lausiges Ding gegeben, pravi nič mi je dal; sich lausig ma-

chen, gerdo, nesramno se vesti; ein lau- figes Geschenk, revno, (vulg. usrano) darilo; f. Träge.

### Lausinn, der, mlačnost, merzlota.

### Lausinnig, adj., mlačen, merzel, merzlo- serčen.

### Läuskerl, der, f. Läuskekerl.

Laut, adj., glasen, glasan; russ. gromky; mit lauter Stimme, glasno, in glas; laut werden, razglasiti se; zglasiti se, glasiti se; razsloveti se, razvediti se; die Hunte geben laut, psi lajajo, renče, reže, so zalajali; die Zreiber werden laut, gonjači se oglasajo, glasé; ein lautes Geschrei erheben, zavpiti, zakričati, zavekati, vek, krik, lado zagnati; laut beten, na glas moliti; es ist heut laut, golomrazica je; der Schnee ist laut, sneg skriplje pod nogami; laut werden lassen, povedati, naznaniiti; man darf nicht laut davon sprechen, ne sme se očitno govoriti od tega.

Laut, praep., laut Briefen aus Wien, po pismih iz Dunaja; laut der Ausfagen, po besedah; deržec se česa.

Laut, der, glas; nach dem Altsl. zvok (zvek), žvenk (mehr. Klang); ein Muffier, čerh (V.); es wahr kein Laut zu vernehmen; nič vi bilo slišati; er gab ihr keinen Laut von sich, ne čerhnil ni, ne čehnil ni; besedice ni spre-govoril, ni žugnil; Buchstabe, glasnik, glasnica.

Lautbar, adj., znan, razglašen; lautbar werden, razglasiti se, razzvediti se po.

Laute, adj., lavta*, in andern slav. Mund. lutnja, nach M. citre, etwa auch plunka (Gutsm.); die Laute schlagen oder spielen, brenkati na lavto, citre, plunkati: er schickt sich dazu wie der Ziel zum Lautenschlagen, pristje se mu kakor zajeu hoben, kakor svinji žabi sedlo; neka barvarska greblja; in der Schiffahrt, zavetje pod visokim bregam.

Lauteltag, f. Loš, der, dan, po kteriga vremenu se prihodnje vreme prerokuje.

Lauten, v. n., nach dem Altsl. und andern slav. M., glasiti (als v. n.), glas imeti, glas dati, dajati od sebe; die Glocke lautet, zvoni, zvon poje, zvon (zvonilo) se sliši, je slišati; das lautet schön, to je lepiga glasu; f. a. Klingen; das lautet nicht sein, to ni lepo, spodobno; die Verordnung lautet, ukaz govori, besede ukaza so, nach dem Russ. ukaz glasi; wohl lautend, lepoglasen; was lieblich ist, was wohl lautet, (Phil. 4, 8.), kar koli je ljubeznjivo, kar koli je dobriga imena.

Läuten, v. a. u. n., zvoniti, öſters auf eine furze Zeit läuten, pozvanjati (auch in die Kirche läuten, neben vabiti); zu läuten anfangen, zazvoniti; verächtl. klembati; ein wenig läuten (einmal), pozvoniti; mit einer Glocke besonders von der Todtenglocke auch klenkati; mit einem kleinen Glöckchen läuten, klenkati, cengljati, čežinati (v. čežin Meßglöckchen), zvončkati; die Sturmglocke läuten, Sturmläuten, plat (v plat) zvona biti; die Glocken läuten, (v. n.), zvonovi

Lautener.

Leben.

941

pojo; die Frühmesse läuten, k zgodnji maši
zvoni; zu läuten aufhören, odzvoniti; sich
müde läuten, nazvoniti se; zu Grabe läut-
ten, k pogrebu zvoniti; er hat läuten ge-
hört, aber —, slišal je nekaj, pa ne ve
kaj in kako.

Lautener, Lautner, der, lavtar, citrar;
russ. u. poln. ljutnist(a).

Läutener, der, od. Läuter, zvonikar, zvo-
nic; Väuterin, die, zvonikarica.

Lautenfutter, das, tok za lavto (lutnjo).

Lautenift, f. Lautener.

Lautenmacher, der, lutnjar, lavtar; plun-
kar.

Lautenschläger, f. Lautener.

Lautenspiel, das, brekanje na lavto,
plunko.

Lautenspieler, der, f. Lautener.

Lautensteg, der, kobilika na lavti.

Lautenton, der, brek na lavto, glas lavte.

Lautenzug, der, glas lavte.

Lanter, adj. u. adv., rein, cist. učiščen,
učisen; lauteres Wasser, čista voda; hell,
svetal, bister; lauterer Wein, bistro, ubri-
sano vino; lauterer Stall von Pferden; f.
Lauterstall; lauterer Spiegel, brez made-
žev, marog, gladek in cist; lauterere Luft,
jasno, vedro; ganz, völlig, all, gol, sam,
samo, samo cist; (poln. szezery); lautere
Lehre, čisti, pristni, pravi, nepopaceni nauk;
lauter Wasser trinfen, zgol vodo piti, samo
vodo piti; aus lauterem Gold, ves zlat;
iz čistiga, suhiga zlata; sie war die lautere
Unschuld, sama, gola nedolžnost je je bila;
aus lauter Haß, iz goliga sovraštva, zgol
iz sovraštva; es und lauter Lügen, vse je
gola laž, ni druziga kakor laž, ni je res-
nice vmes; lauter junge Leute, sama mla-
dost; er ist lauter Leben, ves je živ. kar
ga je; lauter Heuchetei, gola himba.

Lauter, comp., v. Laut, glasneji.

Lauter, der, f. Laut (Buchstabe).

Läuterer, der, der etwas läuterert, čistivec,
očišcavec, očisavec, preciscavec, precisa-
vec; f. a. Reformator.

Lüterfeuer, das, čistivni, precišćavni,
precisavni ogenj.

Lauterkraft, der, čistivni kotel.

Lauterlich, f. Lauter.

Läutern, v. a., očistiti, precistiti, čediti,
precediti, čistiti, očisati, očisati, preći-
šati, precišati; unreines Wasser, precediti,
precejati, prebistriti, razbistriti; Honig,
pretopiti, pretapljati; Getreide, vejati, ob-
ravnavati, ciniti; Braunthwein, s. Distilli-
ren; Felle läutern, pariti, da se tolsća,
tolsa spravi iz kože, tudi izpirati apno iz
kože; den Wald läutern, prebirati, izred-
čiti, redčiti, izsekati gojzd; eine Lehre läu-
tern, očistiti zmot; jur., tirjati pojasnilo
nerazločniga ali nepravičniga razsodka; v.
r., sich läutern, učistiti se, ujasniti se, ubri-
sati se.

Läuterpfanne, f. Läuterkessel.

Lauterstall, der, Krankheit der Pferde, po-
šćivanje.

Läutertruch, das, precejalo.

Läuterungspfanne, f. Klärkessel.

Lauthallig, adj., glasen, glasno doneć.

Lauthalfig, adj., na vse gerlo kričee.

Lautirmethode, die, zlogovanje †.

Lantlos, adj., brezglasen, brezglasu; stumm,
tih, ne černhivsi. ne spregovorivsi bese-
dice, molče.

Lautlosigkeit, die, brezglasnost.

Lauwarm, adj., mlacen, moren; f. Lau.

Lauwine, Lawine, die, plaz snega, pla-
zovina, sneg, ki se uterga in vali v dol;
russ. lavina.

Lava, die, lava *, izmet ognjenih gor.

Lavement, f. Klöstier.

Lavendel, der, (Lavendula spica), sivka,
lavendel.

Lavendelegeist, der, lavendovec.

Lavendelgrau, adj., sivkljat.

Lavendetheide, f. Nošmarinheide.

Lavendelöl, das, speknardino olje; (n. Zal.)
sivkino olje.

Lavette, die, f. Laffette.

Lavezstein, f. Topsstein.

Laviren, v. n., in der Schiffahrt, bei widri-
gem Winde hin und her segeln, ohne die
Richtung zu verlieren, lavirati *; nach dem
Poln. kroziti z ladijo: serb. na izvitke ja-
diti, izvijati se; fig. previdno ravnati, viti
se, loviti; verächt. sleviti, mečkati; ča-
kati praviga časa.

Lavor, das, umivavnica; f. Waschbecken.

Lamine, die, f. Lainwine.

Lay, adj., locker, ohlapen, ohvaten, rahel;
nicht sehr gewissenhaft sein, kosmato vest
imeti; f. a. Schlaff.

Lazan, die, f. Abführungsmittel.

Lazativ, f. Abführungsmittel.

Laziren, v. n., dristati, driskavico imeti,
zdristiti se, čistiti se, liti, ulijati se, mehko
gre (od njega); f. ta. Abfüchten.

Lazismus, der, nach V. premehčoba, širo-
kovestje.

Larität, f. Schaffheit.

Laye, der, f. Laie.

Lazareth, das, bolnišnica, špital *, laza-
ret *.

Lazaroni, pl., lazaroni.

Lazeroles, die, neki laški glog.

Lebehoch, das, (Vivat), Bog (ga) živi! živi!
(kroat. živio! weibl. živila, pl., živili!); Je-
manden ein Lebehoch bringen, komu živi!
zavpiti, vpiti, s krikam „živi! naj živi!“
pozdraviti.

Lebemensch, der, dobroživec.

Leben, v. n., živeti. živ biti; altsl., žiti;
es lebt Alles an ihm, vse gihlje, vse je
živo na njem; er ist der Vater wie er leibt
und lebt, ves oče je; für: sich betragen,
mässig, unordentlich, lieberlich leben, zmérno,
neporedno, zanikerno vesti se, obnašati
se, živeti, vladati se; sich wo aufhalten,
prebivati, bivati, biti, stanovati; so wahr
ich lebe, kakor (res) živim, de —; serb.

Lebensblüthe.

sovanje življenja, življenjopisje †, življenje
schlechtweg.

Lebensblüthe, die, življenja evet.

Lebensbuch, das, bukve živih.

Lebensdauer, die, čas, terpež življenja.

Lebensdorn, der, tern, nadloga življenja.

Lebensdrang, der, nagon, življenje potaljsati.

Lebensseife, die, hrast življenja (v Viginii).

Lebensende, das, konec življenja, smert.

Lebensengel, f. Schutzeigst.

Lebenserhaltungskunde, die, nauk, kako ohraniti življenje.

Lebensfaden, der, matvoz, nit življenja, konec.

Lebensfähig, adj., vital, živeten, nach V. živeven (?)

Lebensfähigkeit, die, živetnost, živevnost.

Lebensfener, das, Lebensflamme, die, ogenj, plamen, zubelj življenja našiga.

Lebensfluth, f. Blut.

Lebensfreund, f. Gatte.

Lebensfriede, die, pokoj, tihi mir v življenji.

Lebensfrische, die, čverstnost, krepkost življenja.

Lebensfrist, die, čas življenja, odločen komu.

Lebensfroh, adj., (svojiga) življenja vesel.

Lebensfrucht, die, sad, plod v maternem telesu.

Lebensfrühe, f. Jugendzeit.

Lebensfülle, die, polna moč.

Lebensgang, der, življenje.

Lebensgefähr, die, smertna nevarnost, nevarnost za življenje.

Lebensgefährlich, adj., za življenje nevarn.

Lebensgefährte, der, tovariš v življenji.

Lebensgefühl, das, cut, občutek življenja.

Lebensgeister, die, moči življenja. etwa a. živei.

Lebensgenoss, f. Lebensgefährte.

Lebensgenuss, der, uzivanje življenja.

Lebensgeschichte, die, t. Lebensbeschreibung.

Lebensgekalt, die, živa podoba (od koga).

Lebensgewühl, das, gnječa, drega med živimi.

Lebensglück, das, sreča človeškiga življenja.

Lebensgras, das, zdravilna trava.

Lebensgroß, adj., natorne velikosti, životne postave.

Lebensgröße, die, natorna, prava velikost; nach dem Russ. človeška velikost.

Lebensgut, das, časno dobro.

Lebenshaft, der, sovraženje svojiga življenja.

Lebenshanch, der, izdihljej; življenje.

Lebensjahr, das, leto življenja.

Lebensklußheit, die, modrost v djanjskem življenji.

Lebenskraft, die, moč življenja, živna moč.

Lebensstoff.

943

živnost, nach Ravn. vek; nach a. slav. M. životna moč.

Lebenskräftig, adj., krepkiga, čverstiga, zdraviga života.

Lebenskraft, f. Makrobiotik.

Lebenslang, adv., živi dan, vse dni, do smerti; als adj., f. tas Folgeude.

Lebenslänglich, adj., dosmerten; — na vse žive dni.

Lebenslänge, f. Lebensdauer.

Lebenslauf, der, življenje; tek življenja, žitek, prigodbе, naključе življenja; kar je kdo doživel, učakal.

Lebensläufer, f. Lebensbeschreiber.

Lebenslehre, die, nauk od življenja (rastlinskiga in živalskiga), f. a. Makrobiotik.

Lebenslicht, das, življenje, luč življenja; Einem das Lebenslicht ausblasen, auslöschen, komu življenje vzeti, jemati, ubiti, ugono biti koga, ob življenje pripraviti ga; seit er das Lebenslicht erblickte, od kar je prsel na svet, od kar je na svetu.

Lebensluft, die, navadni, za življenje potrebni zrak, precisti zrak, hlap.

Lebensluft, die, veselje, radost življenja.

Lebensluftig, adj., življenja vesel, in želeč še živeti; ktor ima časno veselje rad.

Lebensmai, f. Jugendzeit.

Lebensmarf, f. Lebenskraft.

Lebensmittel, das, živež, življej, hrana.

Lebensmorgen, der, jutro, začetek življenja.

Lebensmüde, adj., življenja sit, ktor se je naživel.

Lebensmühe, die, trud, težava življenja našiga.

Lebensmuth, der, sereč do življenja vsim nadlogam vkljub.

Lebensmuthig, adj., ktor rad vse nadloge premaga, da je le živ.

Lebensöl, das, zdravilno, živno olje.

Lebensordnung, die, rednost, red življenja, treznost, f. a. Diät.

Lebensperiode, die, čas, doba življenja (nach V. živeča doba).

Lebenspfad, der, steza življenja.

Lebenspflicht, die, dolžnost v življenji med ljudmi.

Lebensquelle, die, Lebensprinzip, izvirek, vir življenja.

Lebensregel, die, uravnava, pravilo življenja, v življenji, za življenje.

Lebensreich, adj., poln življenja in zdravja.

Lebensring, der, kolobar življenja.

Lebensruhe, f. Lebensfriede.

Lebensraft, der, sok življenja, f. a. Lebensgeister.

Lebensfatt, adj., sit življenja, ktor se je naživel, navelicaž življenja.

Lebensfattheit, f. Lebensüberdruß.

Lebensgeschiff, das, ladija življenja (našiga).

Lebenschränke, die, zapreka v našem življenji.

Lebenssonne, die, solnce življenja.

Lebensstoff, f. Origen.

944

Lebensstrafe.

Lebensstrafe, die, kazen naživljenji, smertna
kazen.

Lebensstraffe, die, pot življenja (našiga).

Lebensström, der, reka, potok življenja.

Lebenssturm, der, vihar, nevihta v življenji.

Lebensstag, f. Lebtag.

Lebensthal, das, dolina (tega) življenja.

Lebenstraum, der, sanje našiga življenja.

Lebensüberdruß, der, sitost življenja,
življenja gnjus.

Lebensunterhalt, der, potrebni živež. gem.
izderževanje.

Lebensverlängerungskunst, f. Makro-
biotik.

Lebensvoll, f. Lebensreich.

Lebensvermögen, das, živnost †.

Lebensversicherung, die, zavarovanje do-
smertno.

Lebenswandel, der, Lebensweise, die, rav-
nanje življenja, živetje, f. Wandel.

Lebenswanderung, die, popotovanje po
tem svetu, v tem življenji.

Lebenswärme, die, gorkota življenja.

Lebenswasser, das, (aqua vitae), žganje.

Lebensweg, der, pot življenja.

Lebensweise, die, f. Lebenswandel, Le-
bensart.

Lebensweisheit, die, modrost življenja.

Lebenswelle, die, oživljavna voda; val
življenja.

Lebenswierig, adj., v vsem življenji; kar
terpi, dokler je človek živ.

Lebenswoge, f. Lebenswelle.

Lebenszeichen, das, znamenje, sled živ-
ljenja, znamenje, da je kdo živ.

Lebenszeit, die, čas življenja, auf Lebens-
zeit, do smerti.

Lebenszeugniß, das, spricěvalo življenja,
t. j. da je kdo živ.

Lebensziel, das, konec življenja.

Lebenszweck, der, namen, cilj in konec
življenja.

Lebenwendend, adj., oživljajoč.

Leber, die, jetra, pl., (altsl. jetro, auch
atroba, russ. pečen-i); Leberchen, (dim.),
jeterca; von der Leber weg sprechen, na-
ravnost, brez ovinkov, na vse usta, na
polne usta govoriti; über die Leber fahren,
preleteti koga (v. i.).

Leber-, in 3ßg., der Leber eigen, jeterni;
ihr ählich, jetrasti, jeternasti; Mittel für
dieselbe, — za jetra.

Leberader, die, jeterna žila, (privodnica,
odvodnica).

Leberaloe, tie, jeternasta lopatika.

Leberblume, f. Einblatt, Steinblume.

Leberbrand, der, (Viehseuche als Form des
Anthraxes), metlaji in J. Kr., sajevec in
U. Kr., ovčiči in D. Kr.

Leberblume, die, (Parnassia), enopěrka.

Leberbraun, adj., jetrasto rujav. rudeč-
kasto rujav.

Leberdistel, f. Sandistel, Saufalat.

Leberdrüse, die, jeterna žleza.

Leberregel, der, jeterni metulji, in D. K.
metljaji v jetrih.

Leblosigkeit.

Leberentzündung, die, vnetica jeter.

Lebercrz, das, jetrasta ruda.

Lebersfarbe, die, jeterna barva, rudečkasto
rujava farba.

Leberfisch, der, riba jeternica.

Leberslecken, der, šinje, pl., nach dem Serb.
kerpe; böhm. žoltina.

Lebersluß, der, jeterni tok (poln.).

Leberfuchs, der, rudečkasto rujavi konj.

Lebergang, der, jeterni izliv.

Lebergeslecht, das, jeterna pletenina čutnic.

Leberhaut, die, jeterna koža ali opna.

Leberklee, der, navadna detelja.

Leberklefte, die, (Agrimonia eupatoria), re-
piček.

Leberkrankheit, die, bolezen na jetrih,
jeterna bolezen, bolne jetra.

Leberkraut, das, (Anemone hepatica), je-
ternik.

Leberkappen, der, jeterno krilo.

Lebermittel, das, zdravilo za jetra.

Lebern, f. Gerinnen.

Leberreim, der, smešni, slabi verzi.

Leberrinne, die, jeterni žleb.

Leberschwamm, der, drevsnesa goba.

Leberstein, der, kamen jeternik.

Lebersod, f. Liebtködel.

Lebersucht, die, bolezen na jetrih.

Leberfüchtig, adj., na jetrih bolan.

Leberthran, der, salo iz kitovih jeter.

Leberuß, der, etw. slavoklic, klic „naj živi.“
Leberverhärtung, die, terdine v jetrih.
zaterdenje jeter.

Leberwurm, der, f. Leberegel.

Leberwurst, die, (klobasa) jeternica.

Lebetage, f. Lebtage.

Lebewohl, das, slovo, Bog te obvaruj,
obvari, zdrav bodi, zdrav! z Bogam, srečno!;
Lebewohl sagen, slovo vzeti, jemati, poslo-
viti, sloviti se, auch zapuštiti kaj.

Lebhaft, adj., živ, nach Gutsm. živečen;
serb. živahen; russ. bodryj; adv., živo, v
živo, goreče; f. a. Heftig, Munter; leb-
hafter Augen, bister pogled, histre oči; ser-
pó gledati; lebhafter Verstand, bister um,
ojstra pamet; lebhafte Stadt, mesto, v
kterem je vse živo od delavnih ljudi, obert-
no mesto; ein lebhafter Gedanke, živa misel;
lebhafte Freude, priserčno veselje.

Lebhaftigkeit, tie, živost; serb. živahn-
nost; f. a. Munterkeit.

Lebhonig, der, das, iztlačeni med, pita-
nee, (V.), im Gegensatz von Honigseim.

Lebkuchen, der, f. Pfefferkuchen; medena
potica (V.), mali kruh (J. Kr.), popernjak,
zupnjak (in Laas); nach Gutsm. popertnjak,
welches jedoch Weihnachtskrot bedeutet; böhm.
u. poln. pérnik; poln. auch miodownik.

Lebküchner, Lebkuchenbäcker, der, popernja-
kar †, ktor prodaja mali kruh.

Leblich, adj., živimu podoben.

Leblos, adj., neživ. neživeč, brezdušen,
mertev, brez življenja.

Leblosigkeit, die, neživost, mertvost, brez-
dušnost.

Lebtage.

Lebtage, pl., živi dnevi, živi dan; ich habe
ihm mein Lebtage, all mein Lebtage nicht ge-
sehen, nisim ga vidil svoje žive dni, svoj
živ dan, odkar živim, odkar sim živ.

Lebtagšrecht, das, dosmertno uživanje premoženja po zakonskem družetu.

Lebzeit, die, čas življenja.

Lebzeiten, pl., življenje; bei meinen Leb-
zehen, dokler bom jez živ, nach andern flav.
W. za mojiga življenja.

Leccage, f. Lečašic.

Lech, f. Leg.

Lechen, f. Lechzen.

Leherz, f. Kupferglas.

Lechzen, v. n., zevati, zijati od žeje; žeje koperneti; sehr dursten, auch suhe usta imeti, suhotne usta imeti, liptati (V.), tajati se od žeje, goreti, mreti, umirati, giniti od žeje; nach etwas lechzen, koperneti, hrepeneti, hlepeti po čem; strastno želeti; tie Eire lechzt, zemlja zeva, reži, poka od suše, vor Durre Riffe bekommen, auch skerlupniti; razsusiiti se, razpokati, pokati se od suše.

Lechzer, der, pohlepnik; ktor hrepeni po cem.

Led, adj., razpokan, razpočen, počen. prebit (n. p. od ladije); luknjo imeti; razsusen (n. p. od soda); tas ſaß it leč, sod pušća, puša.

Leck, der, poć, poklina, rega, razporek, luk-
nja, skozi ktero sili voda v posodo, ladijo.

Lečasie, die, zguba po izkapanji (pri tekočem blagu).

Lecke, die, von Lecken, (lambere), liz, liza-
nje; Salzlecke, sol za lizanje; j. a. Leck.

Lecken, v. n., durch einen Leck rinnen, sol-
zeti, creti oder curljati, curiti, kapljati,
teći iz česa; die Lichter lecken, svece ki-
dajo, se kergajo; der Wein ist aus dem
Faisse geleckt, vino je iz soda izsolzilo, iz-
kapalo; das Faß leckt, sod pušća, puša;
j. a. Lücken; v. n. u. a.. (lambere) mit
der Zunge, lizati, oblizniti, oblizovati; an
etwas lecken, oblizovati kaj; für füllen, li-
zati se; die Finger, (auch) alle zehn Finger
nach etwas lecken, vsih deset perstov ob-
lizati, t. j. močno hrepeneti po čem; geleč-
tes Gemälde, malarija, na kteri je pre-
debelo namazano barv.

Lecken, das, lizanje.

Lefer, adj., slasten, dobre slasti, sladek, po čemur se človek liže; von Person, iz- birčen, kočljiv, sladkousten, sljav, sladko- sned, sladkosneden, auch laskern.

Lecker, der, lizavec, lizač, lizun; Leckermaul, sladkosnedež, obliznik; ein junger Lecker, smerkolin, smerkovec, golobradec; der Lecker steht ihm darnach, er ist barnach lüftern, sline se mu po tem cede, ima dolge zobe po tem, ima skomine. (poln. skoma mu); volovski, jelenji jezik.

Leckerbiffen, der, sladčica, sladkarije, pl.,
oblizek, preslastna, sladka jed, slastni ko-
šček; böhm. lahudka (lagodka, vergl. altsl.
lagod'n, der Beste).

Leckerci, die, sladkarija, lizanje, lizarija,
neumno poljuhovanje; Leckerbiffen, j. dieses;
sladkosnedost, laskernost.

Lederbereitung.

945

Leckeressen, das, preslastna jed.

Leckergericht, f. Leckeressen.

Leckerhaft, adj., von Personen, sladkosned,
sladkosneden, laskern, izbirčen; russ. la-
komyj.

Leckerhaftigkeit, die, sladkosnednost, iz-
birčnost, koeljivost, laskernost.

Leckerheit, die, slastnost.

Leckerig, adj., f. Leckerhaft.

Leckermaul, das, sladke usta; sladkoustnik,
sladkosnedež, laskernik; Gutsm. sladka-
vee; russ. lakomnik; böhm. lahůdkar.

Leckermännig, f. Leckerhaft.

Leckern, v. n. auch v. i., sladkosned biti,
es leckert ihn darnach, sline se mu cede po
tem. poln. slinka mu sie zbiera.

Leckerpeife, f. Leckerpeise.

Leckertrüffel, die, slastna gomoljika.

Leckerwert, f. Leckerbiffen.

Leckerzahn, der, sich den Leckerzahn ausrei-
sen, ne več biti sladkosneden.

Leckübetchen, das, ein kleines Gefäß am
Spinnrocken zur Befeuchtung des Farkens beim
Spinnen, piskere.

Lecksaft, der, lžilo.

Leckwein, der, Tauswein, podčepina, vino,
ki se nakapa iz soda. kteri pušća, puša;
poln. ukapki; Ausbruch, samotok, samo-
maščina, samomašina, sladin; poln. samo-
ciekle (samotečno) vino.

Leckwerk, f. Gradirhaus.

Lection, die, Lebestück, branje, berilo; Aufs-
gabe, naloge, naložek; russ. urok; Vor-
lesung, üba; Gemem eine tüchtige Lection ge-
ben, jako osteti koga, resnico komu beliti.

Lectionskatalog, der, razkazek üb.

Lectionspian, der, red., razklad učenja.

Lecteur, Lector, f. Vorderer.

Lectüre, die, berilo. entanje, branje, buke,
ki jih kdo čita ali prebira; worin besteht
diene Lectüre? kake buke hereš.

Leder, das, gegerbte Thierbant, usnje, (altsl. usnije, in antern flav. M. koža); Leder be-
reiten, kože strojiti; Kalbleder, teletina t.
j. usnje iz teletine i. t. d.; Kürschleder, ker-
zno; Weißleder, irh, irha; für Hant, koža;
Einem über das Leder konnen, ihm das Le-
der gerben, hudo našeškati, namlatiti ko-
ga; den Pferden ein Leder ziehen, zavleči,
prevleči konju jermeneček usnja skozi kožo;
von Leder ziehen, sabljo, mec potegniti iz
nožnice (us-njeve).

Leder, in Zigg. aus Leder, usnjeni, usnjati;
f. a. Lederern.

Lederapfel, der, kosmač.

Lederarbeiter, der, ktor ima z usnjevino
opraviti: cevjar, sedlar, jermenar i. t. d.

Lederartig, adj., usnjast, usnjenast, usnju podoben.

Lederband, der, usnjata vez; das, jermen,
eig. remen.

Lederberciter, der, kožar, strojar, stro-
jee, strojbar (V. u. serb.), nach Zalok. a.
strugar; in Bezug auf Weißleder, irhar,
auf Kürschleder, kerznar.

Lederbereitung, die, strojenje, stroj, strojba.

60

946

Lederbirn.

Lederbirn, die, kožuharica (Zal.).

Lederbod, der, strojarska klop.

Lederbraun, f. Kastanienbraun.

Lederdrucker, der, uskar ali drukar * usnj.

Lederer, der, f. Lederberciter.

Lederfarbe, die, rujava barva, kakorsno
ima usnje.

Lederfarber, der, barvar za irhovino.

Ledergrag, f. Wassermoos.

Lederhandel, der, kupeija z usnjem, ter-
govina z usnjem, kožami (strojenini),
usnjarija, usnjarstvo; den Lederbantel be-
treiben, usnjariti, z usnjem kupčevati; damit
gewinnen, verlieren, priusnjariti, zausnjariti.

Lederhandler, der, usnjar, kožar, kup-
čevavec z usnjem, tergovec z usnjem.

Lederhandlung, die, kupčija z usnjem;
usnjarnica.

Lederhandschn, der, usnjeva rokavica.

Lederhart, adj., usnjast, podplatast, ter
dakor podplat.

Lederhart, f. Federhart.

Lederhart, die, usnjasta koža.

Lederholz, das, misji les.

Lederhosen, pl., irhaste hlače.

Lederkalk, f. Bitterkalk.

Ledertrische, die, pozna cernica.

Lederrobalt, der, beli kobalt.

Lederlappen, der, kos usnja; f. Alette.

Lederleim, der, lim iz usnja.

Lederminze, die, usnati denar.

Ledermütze, die, usnjata kapa.

Ledern, adj., usnjat, usnjen (altsl. usnijan),
usnjev, iz usnja; fig. za nič, pust.

Ledern, c. a., f. Belederen, derb abprügeln,
nažgati, naguliti, nabiti, nasekati, na-
strojiti koga.

Lederschild, der, seit z usnjem prevlehen.

Lederschneider, der, usnjar, ki prodaja
na drohno.

Ledersüßling, der, nek kropotec.

Lederstauer, f. Lederbereiter.

Lederbergolder, der, kdor usnjeno robo
pozlačuje.

Lederwaare, die, usnjina, usnjevina, us-
njena roba.

Lederweich, adj., mehek kakor usnje; le-
derweich schlagen, hudo ošeskati koga.

Lederwert, das, usnjina, vsakorsno usnje.

Lederwerkstatt, der, usnjarnica.

Lederwurm, der, eine Krankheit des MIND-
viches, Wurzen unter der Haut, ogrec. (nach
I. ogorec); pl., ogerei; f. Eugerling.

Lederzeug, f. Lederwert.

Ledig, adj., leer, unbesetzt, unbelaten, praz-
zen, neoddan, izpraznjen; ledige Slache,
prazna sklenica; der Thron in letig, sedež
(prestol) je prazen; f. Erledigen; unver-
heiratbar, samsk, samsvojin; von Manns-
verienen, neoženjen, neženjen, samec: russ.
holostoj; böhm, svobodny; von Frauen-
personen, neomožena, nemožena, neudana,
samica; der ledige Stand, (nach dem sloy.
Volksliebe); samski, nezvezani, neudani,
neženjeni, samsvojni stan; brezženstvo,
brezmostvo; ledig sein, bleiben, von Mäd-

Leewärts.

chen, devičevati, dekletiti, ne oženiti se,
ne omožiti se; ledig gehen, brez opravila
biti, postopati; von Banden der Gefangen-
jaft frei, resen, prost, svoboden; des
Leibes ledig werden, trupla se znebiti; daher
ledig machen, oprostiti, resiti; letig lassen,
izpustiti iz ječe; bleß, gol; ledige Hande,
gole, prazne roke; von Schuld und Strafe,
prost, odvezan; letig sprechen, odvezati; mont.
prazen, brez rude; ledig Meß, star, že prazen
rudnik; ledig schichten, za pozbno placilo
delati se čez odločeno stevilo ur; ledig auž-
gehen, nič ne dobiti; die Ledige, ein unbe-
bautes Zuck Acker, ledina.

Ledigen, f. Ledig (machen).

Lediggang, f. Müßiggang.

Ledigkeit, die, praznost, prostost, pro-
stota; f. Ledig(er Stand).

Lediglich, adr., samo, zgol, zgoli, edino,
f. a. Ganzlich.

Lee, das, zavetrije, zavetje, Leebord, zavetna
stran ladije.

Leede, f. Lehde.

Leefüste, die, odveterni breg.

Leene, tie, neki severni javor; divja prasica.

Leer, adj., prazen, prazden, im Küstenlande
auch poren; ein leerer Raum, praznina, praz-
nija; ein leerer Beutel, prazna, porna,
suha mošnja; das Haus ist leer, v tej hisi
nihce ne prebiva; mit leeren Händen kenz-
men, priti z golimi, praznimi rokami (brez
darila, brez dnarjev); leer machen, f. Anſ-
leeren: von Menschen, brez ljudi, kjer je
malo ljudi, l. prazen ljudi; leeres Paz-
pier, ne popisan, bel papir; leer an et-
was, brez kake reči; leer bei etwas aus-
gehen, nič ne dobiti pri čem; mit leeren
Worten abſpreifen, s prazno žlico napitati;
vergeblich, eitel, ungesalzen, u. dgl., pust. pra-
zen, nečimern; leeres Streb dreschen, praz-
no slamo matiti, kvasiti, prazno govorjenje
imeti; ein leerer Krey, puhla, prazna, ne-
vedna glava; das Herz ist leer, nezadovo-
ljno, pusto, prazno serce.

Leer, das, f. Leere.

Leerbaum, der, f. Lärchenbaum.

Leerbecher, der, Leerſaß, zajemač, zajem-
nik, polnik.

Leerdarm, der, lačnik.

Leere, die, das Leerſein, praznota, praznost,
pornost, praznoba; leerer Raum, praznija,
presledek, presledje; Leere des Herzens, pu-
stota v serei.

Leeren, v. a., izprazniti, prazniti, izpraznovati,
izporniti, porniti; ein Stay leeren, izpiti, iz-
prazniti, posušiti, zverniti; Gläser leeren, gla-
že zvracati (nar. pes.); v. r., izprazniti se.

Leerheit, die, praznost, pustost.

Leertopf, der, prazna glava, puhla glava.

Leertöpfig, adj., praznoglaven, puhle glave.

Leertanne, f. Lärchenbaum.

Leefeite, die, zavetna stran, vetru nasprotna
stran.

Leefekupfer, das, iztopljena med.

Leewärts, adr., od vetra proč, k strani
vetru nasprotni.

Leſſe.

Leſſe, die, šoba*, uſtnica, f. üb. Lippe;
böhm. pysk u. ret-u. (altsl. Sprze, Gipfel);
Leſſe einer Wunze, okraj. okrajevina rane;
Leſſe der Hunde, pasja šoba.

Leg, Lege, adj., j. Niedrig; leges Wasser,
plitva voda; leges Land, nizka dežela, ni-
žava; ein leger Mensch, slaboten, zdelan
dlovek; lege Speifen, neslastna, plevka jed;
f. a. Schlimm, Schlecht.

Leg, das, zmes iz medi, železa in arzenika,
ki se ulega pri delanji černe medi; je-
klena žlindra.

Legu, die, teža in jedro kakiga dnarja.

Legal, adj., postaven, serb. zakonit.

Legalität, die, postavnost, serb. zakonitost.

Legalijren, v. a., poterditi, poveriti pod-
pis kaciga pisma.

Legalisirung, die, povérilo podpisa na
kaeem pismu.

Legaliter, adv., postavno.

Legangel, die, nastavni ternek, nočni ternek.

Legat, das, volilo, sporocek, poln. u. kroat.
zapis, russ. zavesćanje. böhm. odkaz, zavet.

Legat, der, poslance ali poroćnik (zlasti Pa-
pežev).

Legatar, der, sprejemnik volila†, sporokoje-
mec †, legatar*.

Legation, die, poslanstvo, j. Gesandtschaft.

Legationsrath, der, poslanstveni svetnik
ali svetovavec.

Legationsſekretär, poslanstveni tajnik.

Legator, der, volivec.

Legde, die, zatvornični prag.

Lege, die, als Handlung, položitev, polaganje;

Grundlage, podlaga, podstava, podslomba.

Legeſener, j. Lauffeuer.

Legegeld, j. Eintrittsgeld.

Legen, v. a., položiti, polagati, pokladati,
djati (deti), devati, in and. slav. M. auch
klasti (slev. Dutter dem Rieh geben), posta-
viti, staviti (eigentlich stellen), serb. a. met-
nuti; ans Fener legen, priložiti, prilagati k
ognju; Geld in die Bank legen, dati, poso-
soditi dnar banki; an die Kette legen, prive-
zati, prikleniti (psa); Bebnen legen, hob saditi,
vtikati v zemljo; einen Zolten ins Hans
legen, nastaniti kje vojaka; Hand an
Jemand legen, j. Antegen, Vergreifen sich;
lechte Hand legen, f. Hand; Hand an sich le-
gen, ubiti sebe samiga; die Hand an den
Mund legen, molčati, jezik za zobmi der-
žati; Jur. einen Tag legen, dan postaviti;
einen Verbrecher füdelos legen, j. Achten;
alles ordentlich legen, vse po redu položiti,
polagati; in die Bände legen, v roke dati,
izrocići; den Grund legen, dno (temelj)
postaviti, postavljati, j. Grund, Begründen;
Fallstricke, Fallen, Schlingen legen, nastaviti,
nastavljati komu; Hier legen, jajea znesti,
nesti; ein Pferd legen, rezati, skopiti, ko-
piti; einen Fußboden legen, pod narediti,
vožiti; Geld in etwas legen, dnar vtakniti
v kaj, oberniti na kaj: Zins aufs Land le-
gen, j. Beſteuern, Brandichsen; ein Schloſ
and die Zuh, obesti tasko; Wett in den Keller,
djati, devati; Einem etwas in den Weg, na

Legeſtadt.

947

pot vreči; in Ketten legen, v železje, v
spone vkovati; ins (ſangniſt) legen, v ječo
vtakniti, posaditi, vreči; vor Anfer legen,
mačka vreči; bei Seite legen, na stran
djati, shraniti; auf die ſonne legen, na
solnce djati, devati, položiti; Hand aus
Welt legen, za delo prijeti, dela prijeti
se, lotiti se; eine Urſunde legen (bei der An-
totutirung), priložiti pismo pri zavijanji
pravdnih spisov; Rednung legen, j. Rech-
nung; Einem etwas an das Herz legen, j.
Herz; etwas an den Tag legen, kaj na dan
dati, spraviti, razodeti, razodevati, pokazati,
na znanje dati, dajati; Einem etwas in den
Mund legen, na jezik položiti kaj, f. a. Mund;
Einem etwas sehr nahe legen, razločno po-
vedati mu jo, da mora oslatati; die Schuld
auf Jemand legen, j. Befehldigen; zur Last
legen, f. Last; ein Hans in Aſche legen,
hiſo požgati, požigati, v pepel preoberniti;
ins Grab legen, položiti v grob; Geld auf
Zinſen legen, dati, naložiti dnarje. j. a. An-
legen; Einem das Handwerk legen, ustaviti
komu delo, j. a. Handwert; v. r., sich le-
gen, leči, ulecći se, ulegati se; sich chla-
ſen legen, ulecii se spat; sich krant legen,
uleći se (od bolezni), v posteljo iti; nach-
laſsen, vom Strume (als kloſe Unterbrechung),
pretihniti, prejenjati, prenehati, ohne Rück-
sicht auf erneuerten Ausbruch, utihniti, je-
njati, nehati, potihniti; serb. prestati;
sich zu einer Sache legen, leći k čemu;
sich vor Anker legen, mačka ali sidro vreči,
na sidru stati; sein Zern hat sich ge-
legt, utolažil se je, udobrikal se je, jeza
ga je minila, pustila; von Schmerzen, od-
leći, odjenjati; sich auf etwas legen, podati
se na kaj, prijeti se česa; nach M. si kaj
v mar vzeti; sich aufs Trinken legen, zaceti
pijančevati, prijeti se pijančevanja. russ.
predatsja čemu. poln. oddać sie (lenistwa);
sich in etwas legen, vtikati se, mesati se v
kaj; sich ins Mittel legen, darein legen,
vmes stopiti, priti, pritakniti se; potegniti
se za kaj; sich vor die Stadt legen, usta-
viti se, utaboriti se pred mestam; sich aufs
Bitten legen, zaceti prositi; das Getreide
hat sich gelegt, žito je polěglo; sich über Ži-
nen legen, na nos, in muho vzeti si za;
sich zu Krenze, zum Ziele legen, udati se
komu; die Geschwulst hat sich gelegt, ote-
klina je splahnila; v. n., nach Meiten zu
legen, oberniti se z ladijo proti severju. j. a.
Stenern; das Land legen, zgnubiti suho zem-
ljo izpred oči.

Legen, das, polaganje, nesenje.

Legende, die, branje, življenje kaciga svet-
nika; sveta povest; legenda; j. a. Mährchen.

Leger, der, der etwas legt, polagavee; bei
den Papiermachen, der das naſſe Papier,
ums es zu trocken, aufbaut, etwa obesavee.

Leger, (franz.). i. Leicht, Flatterhaft.

Legerenje, die, versa (na polagana).

Legeſtachel, der, Nachtsachel, vbadalee †.

Legeſtadt, die, im Desserreichschen, skladi-
ſee, skladiſe, skladno mesto.

60*

948

Legeştuhl.

Legeştuhl, der, stol, na kterem se papir suši.

Legezeit, die, čas nesenja jaje, leženje, gnjezdenje, kroat. nešnja.

Leghenne, die, nach V. težka kokoš, nesna
kokoš, puta, kura, kroat. nesica; (zum Un-
terrichte von der Bruthenne).

Legion, die, bei den alten Römern, šest tisoč
vojakov; legija, legion; Orden der Ehrenle-
gion, red častne legije; eine große Menge,
tma, kerdelo, nezměrna, naramna množica.

Legiren, v. n., im Münzwesen, primesiti,
mesiti (n. p. zlatu srebro, srebru med),
legirati, böhm. u. poln. přisadu dati; russ.
legaturu podměsivat; vermachen, voliti komu
kaj. sporočiti, sporočati, serb. u. poln.
zapisati.

Legirung, die, primes. mešanj erud. legiranje.

Legišlation, die, f. Gesetzgebung.

Legislator, der, i. Gesetzgeber.

Legišlatur, die, postavodajavni zbor; po-
stavodajstvo.

Legißt, der, f. Rechtsgelehrte.

Legitim, adj., gesetzmaßig, postaven; po
postavi; ešelisch, zakonsk.

Legitima, die, f. Pfluchtheil.

Legitimation, die, Ausweis, izkaz, pove-
rilo, opravicenje; Legitimation unecheticher
Runder, vzakonitev, pozakonitev.

Legitimationškarte, die, izkaznica †

Legitimiren, v. a., opravičiti, opravičevati,
pravičiti; poveriti, poverovati; izkazati, iz-
kazovati (pravico svojo); ein Kind, vza-
koniti, pozakoniti otroka.

Legmoor, das, močvir v nižavi.

Leguan, der, (Iguana tubercul.), legvan.

Leyde, die, puſea, puša, ledina (auch Brach),
prelog (M.); von Feldern, etwas als Lehde
liegen laſsen, v prahi pustiti; za paſo pu-
ſiti; russ. pustos-ı.

Leben, das, (Feudum), fevd*; f. a. Erb-
pachtgut, Erbzigsgut; Verglehen und An-
he, poln. lenno u. lenstwo, böhm. leno,
russ. len; das Leben verwirken, zapasti
fevd; ein Leben mutchen, prositi za podeli-
tev kevda; ein Leben einziehen, fevd vzeti;
ein durchgehendes Leben, fevd z moskim in
ženskim nasledjem; ein umgehendes Leben,
fevd, ki pripada najstaršimu iz rodu.

Leben, die, i. Belehnung.

Leben=, Lebens= in Zibgn. fevdni.

Lehenabſonderung, die, odločitev kevda.

Lehenacter, der, fevdna njiva.

Lehenbar, adj., komur se more kaj v fevd
podeliti; kar se more za fevd podeliti, po-
deljiv, fevden.

Lehenbarkeit, die, podeljivost; fevdnost.

Lehenbrief, der, Lehenabrief, fevdno pismo.

Lehendienſt, der, fevdna služba, fevdni
opravek.

Leheneid, der, fevdna prisega.

Lehener, i. Basfall.

Lehenſahig, adj. zmožen za fevd.

Lehenfeld, das, fevdno polje.

Lehenfrau, die, fevdna gospa; f. a. Basfallin.

Lehenfrevel, i. Felonic.

Lehengeld, das, fevdnina.

Lehmschindel.

Lehengericht, f. Lehenhof.

Lehengeſetz, das, fevdna postava.

Lehengroschen, f. Lehenwaare.

Lechengut, das, fevdna kmetija.

Lehenhaft, adj., f. Lehenbar.

Lehenhauptmannschaft, die, fevdno gla-
varstvo.

Lehenheimſfall, der, povračni pripad kevda.

Lehenherr, der, fevdni gospod.

Lebensband, das, fevdna vez.

Lehenschaft, f. Berghelchnung.

Lehensfall, der, izpraznjeni kevd.

Lehensfolge, Lehensuccession, die, fevdno
nasledstvo.

Lehensfolger, der, naslednik v fevdu.

Lehenshof, der, fevdna sodnija, fevdnija †.

Lehensindult, der, odlog fevdne prisege.

Lehensmann, der, Lehenmann, fevdnik.

Lehenspflicht, die, fevdna dolžnost.

Lehensproßt, der, fevdni sodnik.

Lehensrecht, das, fevdno pravo oder prav-
stvo; fevdna postava.

Lehensrichter, der, fevdni sodnik.

Lehenschaß, der, f. Lehenwaare.

Lehenschein, der, kevdni list, kevdno spri-
cevalo.

Lehenſtaſel, die, fevdne bukve, fevdna
knjiga.

Lehenstäſtlich, adj., fevdnoknjižen.

Lehensträger, der, fevdnik.

Lehenstreue, die, fevdna zvestoba.

Lehensverband, f. Lehenſband.

Lehensverleihung, die, podelitev fevda.

Lehensvertrag, der, fevdna pogodba.

Lehensverwirfung, die, zapad fevda.

Lehenwaare, die, fevdna primščina, prim-
sina; f. a. Landemium.

Lehenwesen, das, fevdstvo, fevdne zadeve.

Lehenzins, ter, fevdna dača, dačija, fevdno
odrajtovilo.

Lehm, der, glina (iz apna in peska. rumen-
kasta ali rudeckasta); il, ilovica, serb.
ilo, ilovača; zum Schweißen geeigneter Lehm,
varež (V.).

Lehm= in Zibgn. aus Lehm, ilni, ilovični,
glinjeni; lehmartig, ilasti, glinasti.

Lehmarbeit, die, glinjeno delo.

Lehmartig, f. Lehmicht.

Lehmblätter, f. Huflattich.

Lehmbodyen, der, ilovični svet, ilnate tla.

Lehmen, v. a., zamazati, mazati z ilovico.

Lehmer, der, ilar, ilovičar; kdor z ilovico
lepi, gati, maže.

Lehmern, adj., ilen, ilnat, ilovnat, glinjen.

Lehmform, die, glinjeni kalup.

Lehmgräber, der, glinar.

Lehmgrube, die, ilna jama, ilnik; jama
kjer se glina ali ilovica koplje.

Lehmguß, der, železo vlito v glinjene kalupe.

Lehmhütte, die, beznica iz ilovice.

Lehmicht, adj., ilast, ilast. glinast.

Lehmig, adj., ilnat, ilovnat, glinovit. ilovičen.

Lehmtleber, f. Lehmer.

Lehmpaſſen, f. Siegel.

Lehmschindel, pl., skodle z ilovico za-
mazane.

Lehmstätte.

Lehrgenßh.

949

Lehmstätte, f. Lehmiilfte.

Lehmstein, der, kosi ilovice, na zraku sušeni.

Lehmwand, die, ilovnata stena.

Lehmwerk, das, ilovje, glinovina, ilovina, zidovje iz ilovice, iz blata.

Lehn, i. Lehen u. ff.

Lehbank, die, mit einer Lehne, naslonivna klop; f. a. Leihhauk.

Lehnbrett, das, naslonivna deska.

Lehne, adj., f. Schrag.

Lehne, die, woran man sich lehnt, naslon. naslonilo, naslomba, podpora, deržaj. (Gutsm. slonja, naslonja); die sanfte Erhebung eines Berges, reber- bri, f. f. Abhang; Sommerlehne, prisoje; f. a. Schrage; Achsnagel, f. dieses, auch Leene.

Lehnen, v. n., sloneti, prislonjen, naslonjen biti na kaj; sie lehnt im Erffel, sloni v stolu (naslanjači); v. a., nasloniti, naslanjati, prisloniti, prislanjati; opreti, opirati na kaj; v. r., sich lehnen, nasloniti se, naslanjati se na kaj, opreti, opirati se na kaj; der rechte Flügel lehnte sich an einen Berg, desno krilo se je naslanjalo na goro; f. a. Belehnen, Leihen; v. n., fevdno biti; dolžan biti, primščino plačati.

Lehner, der, f. Darleiher, Leiher.

Lehnig, f. Wagerrecht.

Lehnlakei, der, najemni služabnik, ali lokaj.

Lehnpferd, das, najeti konj, najemni konj.

Lehnsaß, der, nach V. najemek †.

Lehnsessel, der, Lehnstuhl, naslanjač, f. a. Armesseffel.

Lehr, das, kalup, tvorilo, podoba.

Lehrabschied, der, f. Lehrbrief.

Lehramt, das, učeništvo, učništvo, učiteljstvo, služba učnika, učiteljska.

Lehranstalt, die, učilnica, russ. učilišče.

Lehrart, die, učitev, učilo, učba, wörtl. nach učenja.

Lehrbar, adj., učljiv, učiven; kar se more učiti.

Lehrbegierde, die, Begierde zu lehren, željia, druge učiti; Lerubegierde, ukaželjnost.

Lehrbegierig, adj., ktor bi rad učil, podučeval druge; hrepeneč po učenji; lembegierig, ukaželjen.

Lehrbegriff, der, nauk, osnova kaciga nauka, f. a. System; zapopadek, posnetek kaciga znanstva.

Lehrbezirk, der, učni okraj.

Lehrbotc, f. Apostel.

Lehrbraten, der, doučnina.

Lehrbrett, das, načertna deska.

Lehrbrief, der, Lehrabschied, izučni list, doučno pismo; Lehrbriefe der Apostel, učivni listi.

Lehrbuch, das, učne, šolske bukve, kratki razklad kakiga nauka, znanstva, russ. učebnaja kniga.

Lehrbursch, der, učenec.

Lehrdichter, der, podučni pesmenik.

Lehre, die, uk., nauk; eine gute Lehre, dober nauk: Jemand eine Lehre geben, podučiti, učiti koga; in der Lehre sein, stehen, učiti se kaciga rokodelstva pri kom; durch Lehre und Beispiele, po učenji in po izgledih; das

soll ihm eine Lehre sein, to naj ga uči, modri; in die Lehre geben, dati koga komu v nauk; russ. odat v učenje; eine faltliche Lehre, kriv nauk; in der Zusammenfegung als Grundwort, — znanstvo, — slovje; z. B. Glaubenslehre, Naturlehre, veroznanstvo, prirodoslovje, natoroznanstvo, oder nank (od) vere, natore; die reine Lehre, čista, prava vera; Cinemą gnte Lehren geben, dobro, lepo učiti koga; bei den Maurern, die Bosgentehre, sopeje. pl.; bei den Müllern, der Stein liegt in der Lehre, d. i. im Gleichgewichte, kamen ravno prav leži, na liko, na vago; bei den Webern, grahljice. pl.; bei den Seilern, ein mit kleinen Zähnen versehener hölzerner Kegel, um darüber die Libzen gleichförmig zusammen zu drühen, šiška (V.); Form, kalup.

Lehreifer, der, vnetost. gorečnost pri učenji.

Lehren, v. a., nauci, učiti; wer hat dich dies gelehrt, kdo te je tega naučil, tako učil? lesen, Schreiben lehren, učiti koga brati in pisati; etwas lehren, učiti kaj oder česa; russ. čemu; der Prediger lehrt die Wahrheiten des Christenthums, pridigar uči kerscanske ali kersanske resnice; das lehrt die Erhebung, to skušnja uči; das wird die Zeit lehren, to se pokaže pozneje, čas bo to odkril, prinesel; kennen lehren, pokazati, spoznati dati; unterweiten in etwas, podučiti, podučevati; Notth lehrt beten, ktor moliti ne zna, naj se na morje poda.

Lehren, das, uk., učenje.

Lehrend, adj., učiven.

Lehrer, der, učnik, učenik, nach dem Altsl. und andern slav. M. učitelj.

Lehrerin, die, učnica, učiteljica.

Lehrerstand, f. Lehrstand.

Lehrerzählung, die, podučna povest.

Lehressen, f. Lehrbraten.

Lehrfabel, f. Fabel.

Lehrsach, das, učni predelek.

Lehrfähig, adj., pripraven, dober za učiteljstvo.

Lehrfähigkeit, die, pripravnost za učiteljstvo.

Lehrform, die, učilo.

Lehrfreiheit, die, svoboda učenja.

Lehrgabe, die, dar učiteljstva; f. Lehrfähigkeit.

Lehrgang, der, red v podučevanji, v razkladanji.

Lehrgebände, das, sostava, sklad; f. System.

Lehrgedicht, das, učivna pesem, podučna, didaktična pesem.

Lehrgegenstand, der, reč, ki se uči; poln. przedmiot naukowy (učni predmet).

Lehrgehilf, der, učnikov, učiteljev pomočnik; Lehrgehilfsin, die, pomočnica.

Lehrgeist, der, duh učenja, (duh, v ktemrem je učenje uravnano).

Lehrgeld, das, učnina; er hat Lehrgeld bezahlen müssen, škoda ga je izučila, zmodrědrila; pameti si kupiti.

Lehrgenßh, der, součenec.

950

Lehrgerüst.

Lehrgerüst, f. Lehre.

Lehrgeschäft, f. Lehramt.

Lehrgeschichte, die, podučna zgodba.

Lehrgeschicklichkeit, die, ročnost v učenji.

Lehrgierig, f. Lehrbegierig.

Lehrgrund, der, podstava nauka.

Lehrhaft, f. Lehrreich.

Lehrhäuser, der, rudarski učenee.

Lehrherr, der, mojster, mester, gospodar, pri komur se kdo uci (kaciga rokodelstva).

Lehrjahre, das, leto učenja; die Lehrjahre jlichen, biti učenee, učiti se kaciga rokodelstva; die Lehrjahre beendigen, izučiti se, doučiti se; die Lehrjahre, etwa auch učenstvo.

Lehrig, f. Gelehrig.

Lehrjunge, der, Lehrjünger, Lehrknecht, Lehrking, der, rokodelski učenee, kroat. učenik; er ist bievin noch ein Lehrling, v tem je še novinec.

Lehrkanzel, die, učiteljska leca, stol, učinica, stolica ¼.

Lehrkind, das, učenek, solarček.

Lehrkohle, die, najboljši premog.

Lehrkörper, der, učiteljska skupšćina.

Lehrkreis, der, obsezek učenja, uka; j. a. Encytopädie.

Lehrkunst, f. Didaktik.

Lehrlauf, f. Lehrgang.

Lehrling, der, f. Lehrjunge.

Lehrlingsarbeit, die, delo novinecovo.

Lehrlingschaft, die, učenstvo.

Lehrlohn, f. Lehrgeld.

Lehrmadchen, das, učenka.

Lehrmeinung, f. Dogma.

Lehrmeister, der, mojster, pri komur se kdo uci rokodelstva.

Lehrmeisterin, die, mojstrinja, mojstrova; učinica.

Lehrmeisterlich, adj., mojstersk.

Lehrmethode, die, f. Lehrart.

Lehrmittel, das, učilo, učivni, učilni pomoc.

Lehrordnung, die, red v učenji.

Lehrplan, der, učilni, učni načert, učna uravnava, uredba.

Lehrpunkt, der, učni člen.

Lehrreich, adj., podučen, podučiven; nach Gutsm. uka poln; Alles in der Natur ist lehrreich für uns, vse nam je nauk, nas uči po vsem stvarjenji; es verlangt ihn nach einem lehrreichen Umgang, rad bi hodil, bi se družil z možem, od kteriga bi se mogel unogo lepiga nauciti.

Lehrsaal, der, učilnica.

Lehrsamt, adj., učeljiv, podučeljiv, navzeten za dobre nauke.

Lehrsamkeit, die, podučeljivost.

Lehrsab, der, Theorema, učni stavek, postavek, terjenje; Teama, věrska resnica; f. a. Axiom.

Lehrschlender, Lehrschlendrian, der, stara napena navada v učenji.

Lehrschrift, die, podučeni spis, podučne bukve.

Lehrsonderbarkeit, die, čudni nauk.

Lehrsparen, der, nach V. zapaznik.

Lehrspruch, der, Sentenz, Zuttenregel, modri izrek, pregovor, učni izrek.

Leib.

Lehrsprüchlich, f. Aphoristisch.

Lehrstand, der, učenistvo, učnistvo oder učiteljstvo, učiteljski stan; učeniki, učniki †, pl.

Lehrstelle, die, učnikova služba.

Lehrstreitigkeit, die, prepir zastran kaciga nauka.

Lehrstück, das, učni členek.

Lehrtube, f. Lehrsaal.

Lehrstuhl, der, leca ali stolica učiteljska; fig. učiteljska služba.

Lehrstunde, die, ura; die Lehrunternehmen bestimmen, odločiti, koliko ur ima kdo na dan, na teden učiti.

Lehrstyl, der, učivna pisava.

Lehrton, der, učenje, obnašanje pri učenji; im Lehrtonе etwas vorbringen, povedati kakaor učnik. ki pred učenci kaj razklada, učiteljski glas.

Lehrverbesserer, f. Reformator.

Lehrverbesserung, f. Reformation.

Lehrvortrag, der, ucha; er hat einen deutschen Lehrvertrag, razločno uči.

Lehrweg, f. Methode.

Lehrweise, f. Lehrart.

Lehrwesen, das, učne, Šolske zadeve sploh.

Lehrwert, das, novinsko delo, delo novinca.

Lehrwidrig, adj., nauku, veri nasproten.

Lehrwürde, f. Grad.

Lehrzeit, die, f. Lehrjahre.

Lehrzimmer, das, f. Lehrsaal.

Lehrzunft, f. Lehrkörper, Zette.

Lehrzwang, der, moranje, nuja v učenji ali glede na učenje.

Lei, das, f. Schirm, Decke.

Leib, der, ein Leib Brot, f. Laib; ein belecherter organischer Körper, telo, život; vergl. Körper; der Mensch besteht aus Leib und Serele, človek je iz duše in telesa; mit blessem Leibe geben, nag biti, hoditi; er hat nichts auf dem Leibe, gol je, nag je, razorgan hodi; sich alles auf den Leib hängen, vse na se natakniti, natikati; er hat es eben nicht auf dem Leibe, nima s čem; bei Leibes Leben, živ; einen schlanken Leib haben, tankiga života biti; einen um den Leib fassen, obseći, objeti koga (bez život); der Unterleib, trebuh, auch život; er hat Meisen im Leibe, po trebuhu, po života ga terga, kolje; ein aufsäutigebener Leib, napet trebuh; Numpf, f. dieves; Leib und Gut verlieren, življenje in premozenje zgubiti; seines Leibes keinen Math wissen, za Božji čas ne vediti, kam bi se djal; seinem Leibe gute se thun, goditi si, veselje, slasti uživati; bleib mir vom Leibel, proč od mene!; ne bližaj se mi, k hodi k meni; den Leib im Baumje halten, krviti, herzdati svoje poželenje, svoje meso; am Leibe strafen, kazniti na životu (tepsti); offenen Leib haben, iti lahko od sebe, k svoji potrebi; er hat verloupften Leib, zapeka se po njem; gut bei Leibe fein, životen biti, dobro rejen biti; j. Beleibt; gut bei Leibe werden, poživotiti se, zrediti se, popraviti se; vom Leibe fallen, zmedleti, shujšati; f. Fleisch (vom Fleische fallen), (nach V. a. omaleti, pre-

Leib.

pasti); das Herz zerspringt in meinem Leibe,
seree poka v meni; er hat kein Herz im
Leibe, nima serea, boječ kakor baba; er faulte
bei lebendigem Leibe, živ je gnjil; einen
großen Leib haben, gesegneten Leibes sein,
noseca biti, ne biti sama; ein Lehen auf
den dritten Leib, sevd na tri životo (V.);
bei Leibe nicht, po nobeni ceni! Bog eh-
vari tega! kratko nikar ne!; Cinem zu
Leibe gehen, pestiti koga, pritiskati koga;
f. Ansehen; an den Leib kommen, za kožo
priti; ein Kleidungstück, f. Schürleib; Brust-
leib; der Theil des Kleides, der den Leib be-
deckt, stan (auch russ., poln. u. serb.),
böhm. život.

Leib, Leibes, in Ibiša, životni, telesni.

Leibarzt, der, nach V. životni zdravnik, etwa
domaci, navadni zdravnik, osebni zdrav-
nik, vrać.

Leibbäcker, der, životni pek.

Leibbiene, die, panj, ul za pleme.

Leibbinde, die, pasivnik, pasica, opasivnica.

Leibchen, das, telesce; f. a. Brustleib.

Leibbuch, f. Lieblingsbuch.

Leibchirurg, der, životni ranoelec.

Leibdienst, der, roena tlaka.

Leibeigen, adj., zemlji pripisan (glebae
adstrictus), sužen; russ. rabskij u. kre-
postnyj; poln. niewolny (unfrei): ein Leib-
eigener, suženj rab; poln. u. böhm. ne-
voljnik, podložnik, zemlji pripisan, ki se
grunta derži, in od njega ne sme.

Leibeigenschaft, die, nesvobodno podlostvo,
sužnost, rabstvo (beides eig. Sklaverei), poln.
niewola, russ. krepost.

Leibeigenthum, das, telesna last, last
nad životam kaciga človeka.

Leiben, v. n., wie er leibt und lebt, ves
kakorsen je; was wohl leibet, seelct übel,
kar je dobro telesu, utegne duši biti škod-
ljivo; v. r., f. ch. leiben, rediti se. debeliti se.

Leibesarzt, der, zdravnik za telo.

Leibesbeschaffenheit, die, telesnost, last-
nost, kakšnost, sostava telesa, života,
auch bloš život; von dauerhafter, starker Leis-
besbeschaffenheit, terdniga, močniga života.

Leibesbewegung, die, sprehod.

Leibesbürde, die, materni, telesni sad,
otrok, dete; je, ist von der Leibesbürde ent-
bunden, povila je.

Leibesdicke, die, debelost človeškiga ži-
vota, životnost, debelost.

Leibeserbe, der, rojeni dednik, otrok; er
hat keine Leibeserben hinterlassen, ni bilo
otrok za njim, ni imel otrok; Allodialerbe,
dednik prostolastniga premoženja.

Leibesfehler, der, telesna napaka, ali
hiba, pomankljivost na telesu ali životu.

Leibesfrucht, die, f. Leibesbürde.

Leibesgabe, die, telesni dar.

Leibesgebrenchen, das, f. Leibesfehler.

Leibesgefahr, die, Leibez- und Lebensge-
fahr, nevarnost za život ali zdravje in živ-
ljenje.

Leibesgeschäftlichkeit, die, telesna gibč-
nost, ročnost, urnost.

Leiblich.

951

Leibesgestalt, die, telesna podoba, po-
stava, (zrast).

Leibesgröße, eibeshöhe, die, f. Lebens-
größe.

Leibeskonstitution, die, f. Leibesbeschaf-
senheit.

Leibeskraft, die, telesna moč; aus allen
Leibeskraften ruſen, na vso moč (kar gerlo
da) kricati.

Leibekrank, adj., bolan na telesi, bolni-
ga telesa.

Leibesleben, das, telesno življenje; bei
Leibesteben thue es nie. če ti je življenje
ljubo, ne delaj tega; bei Leibesleben, do-
kler je živ, za življenja, pri življenji.

Leibesnahrung, die, f. Leibespfelege.

Leibespfelege, die, hrana, živež, strežba
životu.

Leibessen, das, naj ljubši jed; das ist sein
Leibessen, to naj rajiš je.

Leibessorge, die, skerb za telo, za život.

Leibesstärke, die, krepost, moč telesa.

Leibestrafe, die, telesna, kazen, kazen.
ali pokora na životu (tepenje).

Leibesübung, die, telesno urjenje, vajenje,
vadba telesa, udov, telesno sukanje, obra-
ćanje.

Leibfall, der, odumertje, pripad po umertji.

Leibfällig, f. Caduc.

Leibfarbe, die, polt: f. Kleischfarbe; naj
ljubši barva.

Leibfrohne, die, f. Leibdienst.

Leibgarde, die, telesna, životna straža; poln.
przyboezna straž.

Leibgardist, der, telesni, životni stražnik,
nach V. životar.

Leibgedinge, das, dosmertni prideržek,
užitek; f. a. Ausgedinge, Witwengehalt.

Leibgeld, das, davšina, davšina, davek
nesvobodniga podložnika.

Leibgeleit, f. Geltet.

Leibgericht, das, f. Leibessen.

Leibgeschwader, f. Leibschlar.

Leibgetränk, das, naj ljubši, naj prijetniši
pijača, pitje, kar kdo naj rajiš pije.

Leibgewinn, f. Leibgedinge.

Leibgurt, der, Leibgurtel, der, f. Leibbinde.

Leibhaft, Leibhaftig, adj.. živ, telesen,
vtelesen; er ist es leibhaftig, on sam je,
prav on je; serb. glavom on; er ist ein
leibhafter Teufel, prav zlodej je; ves komu
podoben biti.

Leibhehe, die, gonjači (psi).

Leibhund, der, naj ljubši pes.

Leibig, adj., životnat.

Leibjäger, der, životni, lovec, ki mora
biti vedno okoli gospoda; poln. strzelec
przyboezny.

Leibkoch, f. Mundkoch.

Leibkuchen, der, kolač, ki ga kdo naj raji je.

Leibkutcher, der, gospodov, gospin kočijaž.

Leibtafel, der, priosebni † lokaj.

Leibtaus, die, uš v obleki.

Leiblich, adj., telesen, (M. teloven); leib-
licher Bruder, prav, prisen oder pristen brat,
lasten brat, rojeni brat; leibliche Nothdurft

952

Leibloß.

telesna potreba; leibliche Schwachheiten, telesne slabosti; in leiblicher Gestalt, v pravi, živi podobi; leiblicher Tod, f. Natürlich; leibliche Dinge, telesne. časne, minljive stvari; leiblicher Erbe, f. Leibeserbe; leiblicher Eid, osebno opravljena, lastna prisega; die leibliche Macht, moć telesa; die leibliche Uebung, vajenje telesa; leibliche Begierden, meseno, telesno, poltno poželenje.

Leiblos, adj., breztelesen.

Leibmedikуш, f. Leibwzt.

Leibpacht, der, f. Erbpacht; (nach V. najem na život od. nared na život).

Leibpierd, das, konj, ki ga ima kdo najrajši; konj, ki koga nosi.

Leibrecht, das, f. Leibeigenthum.

Leibregiment, das, osebni, pribočni, najljubsi regiment.

Leibrenten, pl., dosmertni dohodki ali prihodki.

Leibrentenvertrag, der, pogodba zastran dosmertnih prihodkov.

Leibrentner, der, uživavec dosmertnih prihodkov, nach V. naživotnik.

Leibrock, der, suknjica; des Frauenvolkes, leinener Leibrock, opleče, rokavi; wollenet Leibrock, jopač, jopica.

Leibschaden, der, f. Bruch.

Leibschar, die, životna straža, kerdelo vojakov, ki so vedno okoli gospoda.

Leibschmerz, der, bolečine v trebuhu. f. Banchweh.

Leibschneiden, das, zavijanje, ščipanje, šipanje po trebuhu; f. a. Kolik.

Leibschneider, der, osebni krojač.

Leibschuster, der, osebni čevljar.

Leibschüß, f. Leibjager.

Leibspeise, f. Leibessen.

Leibspiel, das, naj ljubsi jed.

Leibspruch, f. Devise.

Leibstock, f. Leibbiene.

Leibstückchen, das, naj ljubsi kosček (kake jedi).

Leibstuhl, der, stol za potrebo, nach dem Böhm. zahodni stol, kroat. odsebnica.

Leibträger, der, naj ljubsi nosič.

Leibtrank, f. Leibgetränk.

Leibwache, die, telesna straža, nach v. životni varbi. russ. telohranitelji; f. Leibgarde.

Leibwagen, der, osebna kočija.

Leibwäsche, die, pertenina ali perilo za na život.

Leibwäscherin, die, osebna perica.

Leibwassersucht, die, trebusna vodenica.

Leibweh, das, f. Leibschmerz, ich habe Leibweh, trebuh me holi.

Leibzeichen, das, znamenje na životu (truplo) ubitiga.

Leibzinjen, pl. dosmertne obresti.

Leibzucht, f. Leibgedinge.

Leibzüchter, der, užitkar.

Leibzwang, der, zapertje, zapečenje, kadar se komu zapeka po životu.

Leich, der, nach And. das, auch Laich, Same der Füße, ikra. der Frösche, krak, žabnjak, f. Froschaich; das Leichen selbst, f. Leiche;

Leichengedicht.

Leich, das, ravna ploščad; das Leich geben, znamenje postaviti (pri igri).

Leichbier, das, sedminski ol.

Leichdorn, der, im Hühnerange, kurje oko, (poln. nagniotek, twardzizna).

Leiche, die, auch Laiche, der leichenden Thiere, Fische, drestenje, drest, čas ribjiga drestenja ali ikrenja (böhm. čas treni von triti se); in die Leiche treten, začeti crestiti se; der entseelte menschliche Körper, merlič, truplo, (altsl. trup), mertvo telo, mertvec; altsl. auch nav-i; blaš wie eine Leiche, bled kakor merlič; še haben eine Leiche im Hause, merlica imajo v hiši; das Leichenbäugniß, pogreb, pokop; eine vornehme Leiche, imeniten pogreb; zur Leiche gehen, s pogrebam, za pogrebam, k pogrebu iti; er bat ihn zur Leiche, prosil ga je. naj bi šel za pogrebam.

Leichen-, in Zisgn. pogrebni, merliški, mertvaski.

Leichen, Laichen, v. n., streichen, drestiti se, nach M. ikriti se. serb. leči, böhm. u. poln. triti se. (von Froschen žabiti). russ. ikru metat; duh imeti po merlici, smerdeti; čehneti; v. a. Flachs leichen, treti.

Leichenabdankung, die, zahvala za spremljanje merliča k pogrebu.

Leichenacker, der, pokopalisče, pokopališe, f. übr. Friedrich.

Leichenartig, adj., mertvask, merličast.

Leichenbegängniß, das, pogreb, pokop. (-prevod merliča).

Leichenbegleiter, der, pogrebec.

Leichenbegleiterin, die, pogrebica.

Leichenbegleitung, die, hod za pogrebam, pogrebni sprevod; die Begleiter, pogrehei. pt.

Leichenberg, der, kup merličev.

Leichenbeschau, die, ogled merliča (-čev).

Leichenbestattung, die, pokop.

Leichenbett, das, f. Bahre.

Leichenbitter, der, pogrebski vabnik, vabnik k pogrebu, zovčin na pogreb.

Leichenbitterin, die, vabnica na pogreb.

Leichenblaß, adj., bled kakor merlič.

Leichenblässe, die, mertvaska bledoba, bledota. bledost.

Leichenbuch, das, mertvaške bukve, bukve mertvih.

Leichenduft, der, mertvaski duh, duh po merliči. čehnjenje.

Leichenessen, das, sedmina, pogrebščina, pogrebsina.

Leichenenele, f. Baumeute.

Leichenfahl, f. Leichenblaß.

Leichenfeier, die, bilje eigentl. villije (von Vigilia), pl., die mertvih.

Leichenfeld, das, bojišče, bojišje z mertvimi pokrito.

Leichenfest, das, slovesni pogreb.

Leichenfliege, die, mertvaška muha.

Leichenfolger, der, pogrebec.

Leichengebirge, f. Leichenberg.

Leichengedicht, das, pogrebna pesem (pogrebnica).

Leichengefährte.

Leichtgläubig.

953

Leichengefährte, f. Leichenfolger.

Leichengefilde, f. Friedhof.

Leichengeläute, das, zvonjenje pri pogrebu, pogrebno zvonilo.

Leichengepränge, das, slovesni, slavni pogreb.

Leichengeruch, der, mertvaški duh, duh (cuh) po merliči.

Leichengerüst, das, merliški, mertvaški oder.

Leichengefang, der, pogrebsko petje, petje pri (ob) pogrebu.

Leichengeschrei, das, vpitje pri pokopavanji, rok.

Leichengewand, das, mertvaška obleka.

Leichengewimmel, das, sila mertvecov.

Leichengewölbe, das, Leichengruft, die, raka, rake pl.

Leichenglocke, die, pogrebni zvon.

Leichenhaft, adj., f. Leichenartig.

Leichenhaujen, der, kup merlicev.

Leichenhaus, f. Leichenfammer.

Leichenhügel, f. Leichenhaujen, Grabhügel.

Leichenhuhn, f. Baumcule.

Leichenkalt, adj., merzel, kakor merlič.

Leichenkerze, die, mertvaška sveča.

Leichenleide, das, merliško oblacilo.

Leichenkosten, pl., pogrebni stroški, pogrebšcina, pogrebsina.

Leichenkraut, f. Wassergarbe.

Leichenläuten, f. Leichengeläute.

Leichenmahl, das, sedmina, pogrebščina, pogrebsina.

Leichenmusik, die, pogrebna, mervaška mužika.

Leichenöffnung, die, razparanje, odpertje merliča; f. a. Sektion.

Leichenpredigt, die, Leichenrede, die, govor, pridiga na grobu, pogrebni govor.

Leichenprozession, f. Leichenzug.

Leichenraub, der, rop, ukradba merliča.

Leichenrede, s. Leichenpredigt.

Leichenschleier, f. Leichenbuch.

Leichenschmäus, f. Leichenmahl.

Leichenschmucker, der, ktor merliče snaži.

Leichenstein, der, nagrobni kamen; f. Grabstein.

Leichenton, der, žalostni glas.

Leichenträger, der, gemietheter, nach V. zúlee; auf dem Lande, pogrebec.

Leichentuch, das, mertvaški pert.

Leichenuntersuchung, die, ogledovanje merliča.

Leichenverein, der, pogrebno drustvo.

Leichenversammlung, die, zbor pogreb-cov, žalujočih.

Leichenvoll, adj., pokrit z mertvimi.

Leichenwagen, der, merliški voz, mertvaske kola pl., pogrebni voz.

Leichenwall, f. Leichenhaujen.

Leichenweiß, f. Leichenblauß.

Leichenzug, der, pogrebei, pl.; pogrebni sprevod, obhod, pogrebna procesija.

Leichuhn, f. Leicheneule.

Leichkarpfen, der, karp za pleme.

Leichtorb, f. Bahre.

Leichnam, der, truplo, mertvo telo, merlič, mertvec.

Leicht, adj., lehek oder lehak, haußiger lahek, lahak statt lagek (altsl. Pg'k); nicht schwer, ne težak; leicht wie eine Feder, lahak kakor pero; Holz ist leichter wie Eisen, les je laši (lagleji, ložji) od železa; zu leicht, prelahak; leicht gekleidet, v tenkih, lahkih oblačilih; leichte Reiterei, lahki, urni konjiki; leichtes Gewicht, slaba vaga, auch ložji vaga; leichte Beschädigung, majhna, mala oškodba; f. a. Unbedeutend; geeignet, empfänglich, rad, z. B. was leicht Feuer fängt, kar se rado vname; leichtes Geld, slabši denar; das ist leicht zu machen, to se lahko, brez truda, brez težave napravi; leichtsünig, nestanoviten, lahak, vetrast, (minder gut) lahkomiseln; das Herz wird mir leicht, serce se mi je olahkotilo, kamen se mi je zvalil s serca; leichte Füße, lahke, urne noge; leichte Sprache, lahko razumljiv, umeven jezik; Cinem etwas leicht machen, olahkotiti, olajšati, olajševati komu kaj; man kann ihn leicht zornig machen, rad, kmali je jezen, hitro mu zavre, naglo zakipi; das ist leicht möglich, to je pač mogoče; das ist nicht leicht möglich zu glanben, to je tezko verjeti; leicht überstreichen, na tankem pomazati; eine leichte Suppe, ein leichter Nebel, redka juha, redka meglaja; es wäre gar leicht gejeichen, malo da se ni zgodilo.

Leichtbeslügelt, Leichtbeschwingt, adj., s lahkimi perutmi; lahak, uren.

Leichtblütig, adj., lahkokerven, lahke kervi; f. a. Sanquinisch.

Leichtblütigkeit, die, lahkokervnost.

Leichte, die, lahkota; rezanje jancov.

Leichteich, der, drestivni ribnik, drestnjak.

Leichten, v. a., leicht machen, zlajšati, zlajševati, lahkotiti; Lämmer leichten, rezati, skapljati.

Leichter, adv., f. Leicht; leichter machen, f. Erleichtern.

Leichterdings, adv., lahko, brez truda, brez težave.

Leichtern, f. Erleichtern.

Leichtfertig, adj., vetrast, vetren, lahkiga serca, berž na kaj pripravljen. brez premislika delajoc; presern, nestanoviten; geneigt Cinem mit Vorsicht einen Pfeissen zu spiesen, nagajiv; gem. serborit; leichfertiges Frauenzimmer, zanikerna, nesramožljiva ženska; f. a. Leicht.

Leichtfertigkeit, die, nepremišljenost, vetrenost, nestanovitnost, lahkomiselnost.

Leichtsingerig, adj., lahkih, urnih perstov.

Leichtflüssig, adj., kar se rado raztopi, raztali.

Leichtführig, f. Lenksam.

Leichtnur, der, lahkomiselnež.

Leichttjüg, adj., lahkonog, urnih nog.

Leichtgeflügelt, adj., lahkoperuten.

Leichtgewandt, adj., preuren, preročen.

Leichtgläubig, adj., lahkoveren, radoveren; ktor rad verjame, poln. auch wiariwy (vérljiv).

954

Leichtgläubigkeit.

Leichtgläubigkeit, tie, lahkovérnost, radovérnost.

Leichtigkeit, Leichtheit, die, lahkota, lahkost, lahnost; mit Leichtigkeit, z lagotjo, lahko, brez vse težave; er spricht mit Leichtigkeit russisch, gladko govori po rusko; ne spotika se mu jezik; die Leichtigkeit einer Schreibart, razumljivost; das ist für mich eine Leichtigkeit, to je kaj lahkiga za me, to mi ne prizadene (prizadeva) nikakiga truda.

Leichtlich, adv., lahno, zlahkama, lahko, brez vse težave; nach M. lahkić.

Leichtfinn, der, lahkomiselnost (auch in a. fl. M.); vetrenost, malomarnost, lahkomislije, nepremišljenost, vihravost, nestanovnitost, russ., a bezraksudnost; lahkomiselnno, brez premislika storjeno delo.

Leichtfinnig, adj., lakkomiseln, vetrast, vetren, vihrav, ferfrast, nepremišljen, brez premislika delajoc, nestanoviten; der Leichtfinnige, lahkomiselnik.

Leichtfinnigkeit, die, nemarnost, lahkomiselnost, malomarnost, vetrenost, nestanovitnost.

Leichzeit, die, drestenje, drest.

Leid, adv., žal, milo, inako, (milo storiti se, užaliti se als v. i.); es thut mir leid, ich lasse mir leid sein, žal (auch in allen a. fl. M.) mi je, inako mi je; es ist mir leid um ihn, žal mi je zanj. težko se mi zdi, smili se mi, auch bojim se za zanj; jeżt thut es ihm leid, aber es ist zu spät, zdaj se kesa, pa je prepozno; f. a. Bedauern.

Leid, das, Uebel, zlo, hudo, nach V. auch žal-i; Unbill, krivica; Trauer, zalost, žalovanje, černo; Unglück, nadloga, reva, britkost, težava, altsl. taga (— tega); Einem etwas zu Leide thun, komu kaj hudiga, žaliga, inaciga storiti, prizadeti, prizadevati, krivico storiti komu, žaliti koga; süget Niemanden ein Leid zu, nikomur ne delajte krivice, hudiga, nach M. nobene žali; Leid verursachend, žaliven; but Leid vergehen, od žalosti, od prevelikih rev konec jemati; es soll dir kein Leides, nichts zu Leide geschehen, nič zlega, žaliga (hudiga) se ti ne bode zgodilo; Neue und Leid, kesanje in žalovanje, kes in žalost, (pri sereci); Niemanden zu Liebe oder zu Leide die reine Wahrheit aussagen, govoriti čisto resnico brez nagnjenja ali sovražnosti do koga; Leid traqen um Zehanden, žalovati po komu; Einem das Leid klagen, komu nadlogo (terpljenje) potožiti, tožiti; ich habe dir nicht das Mindeste zu Leide gethan, nach V. ne žalice ti nisim prizadel; ich thue es ihm nicht zu Leide, nočem ga s tem žaliti; sich ein Leides thun, kaj hudiga storiti si, t. j. raniti se, ubiti se; f. a. Beileidbezeugung; mit Einem Leid traqen, užaliti se, usmiliti se koga

Leidbar, adj., preterpljiv.

Leidbitter, f. Leichenbitter.

Leidbrief, f. Condolenzschreiben.

Leiden, v. n. u. a., terpeti; preterpeti; prestati, prenesti, prenašati; altsl. stradati; ein wenig leiden, poterpeti; Schaden

Leidenstag.

leiden, škodo terpeti; na zgubi (si) biti; serb. štetovati, kvarovati; Hunger, Mangel leiden, lakoto. pomanjkanje terpeti. stradati. potrebniga ne imeti, (nach V. a. sirošiti); er ist in dem Hauße wohl gelitten, v ti hiši ga radi imajo; sie haben Schiffbruch gelitten, ladija se jim je razbila; leiden machen, terpinčiti, mučiti, trapiti; ich kann ihn nicht leiden, ne terpim ga, ne morem ga viditi, (prestati), ne morem ga, nočem ga; leidende Bedeutung, terpivni zalog; der Leidende, terpin, terpinee; er ist sehr leidend, prav slab, bolan je; dieses kann nicht gelitten werden, to se ne more dopustiti, dovoliti, terpeti; an den Augen leiden, bolne oči imeti, oči mu nagajajo; der leidende Theil, bolni ud, del telesa; die Felz der haben durch Freist gelitten, hudi mraz je poskodoval polja; die Sache leidet keinen Aufschub, to se ne da odlasati; to se mora zgoditi brez odlasanja; in dem Reiche werden alle Religionen gelitten, v tem kraljestvu se terpé, so dopuščene (dopušene) vse vere (vérstva); ich leide unrecht, krivica se mi godi.

Leiden, das, terpljenje; das Leiden unseres Herrn, terpljenje Gospodovo; Freunden und Leiden, sreča in nesreča, veselje in žalost; das waren Leiden! to so bile bolečine; geduldig in Leiden sein, voljno preterpeti, prenesti vso nadlogo.

Leidend, adj., terpéc. terpiven; bolehen, bolan.

Leidendlich, s. Leidentlich.

Leidengeübt, adj., vajen terpljenja.

Leidenlos, adj., brez terpljenja, težave.

Leidensbecher, f. Leidenskelch.

Leidenschaft, die, heftige, das Gemüth dauernd beherrschende Bewegung, strast-i, (auch altsl. russ. u. serb.); mit Leidenschaft lieben, hasfen, strastno ljubiti, čertiti; Begierde, polit, pohlep; ein einzelner Aufbruch der Leidenschaft, f. Affect.

Leidenschaftsrei, adj., brez strasti; brezstrasten.

Leidenschaftlich, adj., strasten; leidenschaftlich reden, f. Heftig; leidenschaftlicher Spieler, strastni kvartopiree; ki brez ige ne more živeti; nach Gutsm. nagloželjin.

Leidenschaftlichkeit, die, strastnost.

Leidenschaftlos, adj., brez strasti.

Leidenschaftlosigkeit, die, brezstrastnost.

Leidenschaftsfähig, adj., ktor je za terpljenje.

Leidenschaftsgesührte, der, tovariš v terpljenji, soterpin†.

Leidenschaftsgenoffe, f. Leidenschaftsgesührte.

Leidenschaftsgeschichte, die, terpljenje (Kristusovo).

Leidensjahr, das, leto terpljenje, nesreče, nadloge.

Leidenskelch, der, kelih terpljenja, terpljenje; den Leidenskelch bis auf die Hefen ausleeren, kelih terpljenja do zadnje kapje izpiti, izprazniti, vse hudo terpeti do zadnjiga izdihleje.

Leidensprobe, die, skušanje s terpljenjem.

Leidenstunde, die, ura terpljenja.

Leidenstag, der, dan terpljenja; veliki petek.

956

Leimkraut.

Leimkraut, das, (Silene natans), lepnica (poln.).

Leimfüche, die, klejivnica, klejavnica, (kjer se papir kleji).

Leimfumme, die, beček za klej ali lim.

Leimleder, das, usnje za klej, (usnjeni odrezki), mezdra.

Leimpinfel, der, pinzelj za lim\*, klejivnik†.

Leimruthe, die, Leimspindel, s klejem ali lepam namazani prot. gewöhnlt. limanica.

Leimschwalbe, f. Lehmischwalbe.

Leimsieder, der, kuhar lima, klejar, limar; kstor klej ali lim kuha, dela.

Leimspindel, f. Leimruthe.

Leimstange, die, drevce, v ktero se natikajo limanice.

Leimstein, der, okamnela kost.

Leimtasche, die, koža za limanice.

Leimtiegel, der, Leimtopf, kozica, poncea za klej ali lim.

Leimvogel, f. Pieplerche.

Leimwasser, das, klejeva voda, voda, v kteri je klej raztopljen.

Leimzwinge, die, bei den Tischlern, spona (V.), stiskavnica; böhm. svar stolarsky, russ. tiski.

Lein, der, (Linum), die Pflanze, lan, lén, (altsl. P'n); Springlein, prezlej; Winterlein, zimec oder ozimec; Sommerlein, jarec; Spätlein, ajdovsček, ajdovšek, jesensček, jesensek, poznjak; den Lein jäten, lan pleti; der Lein steht gut, dünne, lan lepo kaže, lan je redek; Lein rösten, lan goditi, rositi, mladiti; der Samle, laneno seme; Lein säen, lan sejati; f. a. einwand.

Lein-, in 3ßg., laneni.

Leinacker, der, solange der Lein steht, lan, njiva, na kteri je lan; nach der Ernte, lanisče, laniše; Rüben auf den Leinacker säen, repo na lanisče, lanise usejati.

Leinbau, der, ravnanje, sejanje lanú; sich mit Leinbau besaffen, lan sejati, pridelovati, z lanam se pečati.

Leinbaum, f. Leene.

Leinbeet, das, f. Leinacker.

Leinblatt, das, laneno pérce; f. a. Leinkraut.

Leinblüthe, die, laneno cvetje.

Leinblüthfarbe, die, lepo visnjevo, kakor je laneni cvet.

Leinboden, der, svet za lan; f. a. Leinacker; pertena osnova.

Leinbödig, adj., s pertenim osnutkam.

Leinbolle, die, f. Leinknoten.

Leinchen, f. Leine.

Leindamaſt, der, nek pisan damast.

Leindotter, der, (Miagrum sativum), riček.

Leindrucker, der, Leinwanddrucker, natikar na platno.

Leine, die, verv. konopec, vože; (serb. uže).

Leinchen, dim., vervea.

Leinen, v. n., es leinet, sneg kopni; jug je; v. a., die Sonne leinet den Schnee, solnse taja sneg; f. a. Lehnen.

Leinen, adj., lanen; aus Leinsäden, aus Leinwand verſertiget, platnen, perten, f. Leinwand; (altsl. pr't, pannus); ein leinenes Hemd, platpertena srajca.

Leinweber.

Leinen, das, leinenes Garn, lanena preja; Leinwand, platno, pertenina.

Leinengeräth, f. Leinzeug.

Leinentuch, i. Leintuch.

Leiner, f. Schnarrente.

Leinfeld, das, f. Leinacker.

Leinfink, der, (Linarius ruber), konopliščica, konoplišica, morska konopljicica.

Leinfisch, f. Schleiche.

Leiugarn, f. Leincu.

Leingriin, adj., lanenozelen.

Leinkaff, f. Leinspreu.

Leinfittel, der, pertena jankara.

Leinkoten, die, pl., glavice, pl.

Leinkraut, das, (Linaria vulg.), madronšica, žabri, zelenec; (Antirrhinum linaria), divji lan, majkalan; böhm. lan matere Božje, russ. divji lan.

Leinkuchen, der, in den Delmühlen, laneni krovajci, prešanje, lanene preše, pl., ali pogace; russ. žomki (ozemki), sbojna.

Leinling, der, f. Bluthänking, Hänling.

Leinochse, der, unanji vol, vol od rok, odročni vol (zum Unterſchiede v. Handoſchen).

Leinöl, das, laneno olje.

Leinpfad, der, f. Leinstrasse.

Leinfame, der, Leinsaat, die, laneno sem; lan.

Leinfpreu, die, lanene pleve pl., eine einzelne —, lanena pleva.

Leinstrasse, die, ein Weg am Ufer der Ströme für diejenigen, welche die Fahrzeuge auf denselben an Leinen ziehen, nach V. vlačugarska cesta; poln. trel.

Leinstrumpf, der, nogavica iz pertenih nit.

Leintuch, das, ein leinenes Tuch, pertena ruta; f. a. Leinwand; Betttuch, rjuha, ruha; ein großes, unter der Harsche ausgebreitetes, rantaha (?) nach Jarn. plakuta.

Leinwand, die, platno, nach Gutsm. u. M., so wie im Reſanischen und Preußischen Poln. pert, (sonft im Slov. Tischtuch) j. übr. Leincn); grobe Leinwand, hodnik, hodnično platno. (russ. holst. poln. samodział); seine Leinwand, pražnje platno; sehr seine Leinwand, tančica; (gedruckte Leinwand, russ. u. poln. nabojka); hänsene Leinwand, f. Hänfleinwand; eine Rolle Leinwand, troba, trobela platna.

Leinwanden, adj., perten, platnen.

Leinwandenden, pl., zaverniki.

Leinwandhandel, der, tergovina, kupčija s platnam, platnarija, platnarstvo; den Leinwandhandel betreiben, platnariti; damit erwerben, verlieren, priplatnariti, zaplatnariti.

Leinwandhändler, der, platnar, platničar, kstor s platnam kupčuje.

Leinwandhändlerin, die, platnarica.

Leinwandhosen, pl., pertene hlače.

Leinwandsbaum, der, nach V. spodnje vratilo.

Leinwandsbleiche, die, belež za platno.

Leinwandskram, der, štacuna platnarska.

Leinwandsmalerei, die, mal, malarija na platno.

Leinwandsrock, der, pertena suknja.

Leinweber, der, tkavec, tkač za platno; in J. Kr. a. kernevec (?)

Leinweberei.

Leiten.

957

Leinweberei, die, tkanje platna, tkavstvo; sie erlernen, tkavskiga se naučiti, naučiti se platno tkati.

Leinweberin, die, tkavka.

Leinweberhandwerk, f. Kleinweberei.

Leinweberknoten, der, tkavski vozel.

Leinweberstuhl, der, statve, pl., (za tkanje platna), stol.

Leinzeug, das, pertenina, platnina, lanena tkanina, poln. bielizna (belina, belo perilo).

Leinzieher, der, nach V. vlačugar (kdor barko vlači z vervjo).

Leife, adj., eigentlich tihoten, tih; leife sprechen, tiho govoriti, šumatiti (sapo na se vleči govoreć); septati; eine leife Stimme, slab, tih gas; leife treten, lahno, rahlo stopati, na perste stopati, po perstih hoditi, natihama, tiho hoditi, verächt. sta pati, tapati; leife auftreten, fig. sprevidno ravnati; fabig, den leisten Schall zu entspüden, ein leifes Gehör haben, tanek, dober, oster sluh imeti, tenko slišati; leife schlafen, ne terdno, na laganem oder lanhem spati, nach Zalok, lagno spati; ein leichter Schlaß, lagano (lahano) spanje, lahko spanje: leife Bedachtlichkeit, natančna pozljovst; leife gebacken, j. Weich.

Leife, die, i. Geleife.

Leisiegel, f. Beisiegel.

Leifetreter, der, Spion, ogleduh, polslušnik; počasnik, sila bojeć in previdin, človek, ki se na vse strani ozre, preden besedico zine.

Leifetritt, der, rahla, lagana stopinja.

Leischörig, adj., tankiga sluha.

Leißbar, adj., spolniven, kar se da storiti, opraviti; (von Pferden, lepe rasti).

Leißbürge, der, porok.

Leiſte, die, letvica, laſta *; nach Gutsm. rema; nach Pot. spojka; f. a. Hohleleiste; an einem Rüstwagen, kroat. upora; serb. levča; böhm. napravka; am Luche, kraj, okrajek, krajevina, krajevec; am Kleide, j. Borte; am menschlichen Körper, f. Kleide; (ligamentum Cuparticum), dimlje, nach V. dimeljsko vezilo; der Ring derselben, j. Banchring; an einem Koben, nach V. doga; eine Pferdetrankheit, podolgasta nadkost od podolgasta morska kost.

Leisten, der, kopito; den Schub über den Leisten geschlagen, cevelj na kopito nabitı, nabijati; der Schuster bleibe bei seinem Leisten, čevljar naj ostane pri kopitu; sie sind alle über einen Leisten geschlagen, vsi so po enem kopitu.

Leiſten, v. a., (praestare), jur., etwa opraviti, spolniti obljubljeno (t. j. dati, storiti, dopustiti, opustiti); in den einzelnen Redensarten wird es im Slev. meistens mit einem einzig, dem zu Leistenenden entipreenden Zeittworte ausgedrückt, als: Huldigung leisten, pokloniti se komu; den Eid leisten, priseči, prisegati (kaj, oder na kaj); Folge, Gehorsam leisten, poslušati, (udati se); Dienste leisten, služiti, streči; Schutz leisten, branniti, varovati koga; Hilfe leisten, pomoči, pomagati komu, na pomoć priti, iti; Zahnung leisten, placati; Genugthung leisten,

zadostiti, zadostovati; Miderstand leisten, upreti, upirati se, protiviti se komu; Einem Gesellschaft leisten, ostati, biti pri kom (za kratek čas); die Pflicht leisten, dolžnost storiti, opraviti, spolniti; Gewähr, Bürgschaft leisten, porok biti, zaporočiti se; Sicherheit leisten, varnost dati; er hat viel geleistet, mnogo je storil; Roboth leisten, raboto ali tako delati; Caution leisten, f. Erlegen; ein Gelübde leisten, obljubo spolniti; bei den Tuchmachern, okrajek narediti, tkati.

Leistenband, das, (anat.), nach V. dimeljni vezek.

Leistenbenle, j. Bubonen.

Leistenbruch, der, kila v dimljah, (nach dem Serb. v dimlji), dimeljna kila; ein gefklemmter Leistenbruch, zadergnjena dimeljna kila.

Leitendrüſe, die, žleza v dimljah.

Leitengegend, die, dimlje pl., serb. dimlje sing.

Leitenhobel, der, lastnik.

Leitenhode, die, jajce, (modo).

Leistenholz, f. Leichte.

Leitennägel, pl., nach Zal netki.

Leitenschein, f. Coupon.

Leitenschneider, der, kopitar. (kdor dela kopita).

Leistenstrang, der, (anat.). dimeljna verv.

Leistenzieher, der, bei den Schuſtern, wozmit man den Leisten aus dem Stiefel heranziehet, kljuka.

Leitung, die, etwa oprava (dolžnosti); seine Leistungen übertreffen meine Erwartungen, njegovo delo je boljni kakor sim pričakoval; kar kdo skaže, pokaže, da zna, da more; f. a. Gegenteilung; Abgabe, davšěina, davšina, odrajtovilo.

Leitungsfähigkeit, die, zmožnost, kaj storiti; die Leitungsfähigkeit erproben, pošušati, koliko kdo more ali zna (storiti, narediti i. t. d.).

Leitungspersidde, die, doba opravljanja (kake dolžnosti).

Leitungspflicht, die, dolžnost, kaj opraviti, storiti.

Leitarm, der, nach V. vojnica.

Leitbahn, die, pot. ki kam pelje.

Leitband, das, j. Gangelband.

Leite, die, ein Faß mit einer großen Doffnung anstatt des Spuntzes, voznica, lajta *; die sanft abhängige Seite eines Verges, položni breg, breg schlechnw., brezina; bei den Fischern, nach V. plavni, havtar.

Leiten, e. a., voditi, im Atsl. und andern stav. M. a. vesti; einen Blinden leiten, voditi, za roko peljati slepiga; einen Hund am Stricke leiten, peljati psa privezaniga; Einen auf den rechten Weg leiten, na pravo potripeljati, oberniti, napraviti, naravnati, napeljati koga; den Pfleg leiten, dervariti, drevo deržati; Gott leitet Alles, Bog vse vlada, viža, obrača; einen Fluß durch die Stadt leiten, napeljati, napeljavati reko skozi mesto; sich von der Vermunft leiten lassen, delati, ravnati po pameti, kakor pamet uči; geleitet von jenen Grundräßen

958

Leiter.

welche —, deržěc se tistih vodil, ravnaje
po tistih vodilih, ktere —; eine Verhand-
lung leiten, voditi obravnavo; Alles leitet
er den Seinen zum Besten, vse naklanja
svojeam na dobro; Zemanden zum Guten
leiten, koga k dobrimu voditi, napeljevati;
f. Anleiten; ein Geschäft leiten, oskerbovati,
opravljati; nach andern tav. M. upravljati;
leite mich in deiner Wahrheit, daj, da bom
hodil v tvoji resnici; sich nicht von Parthei-
lichteit leiten lassen, ne delati pristransko;
eine Sache an Zemand leiten, odpraviti, po-
slatı kaj na koga: f. a. Gängeln; ein lei-
tender Körper; f. Leiter.

Leiter, der, vodnik, vodee, vodivee, rav-
navee, napeljevavee; f. a. Führer; vodilo;
f. a. Conducteur.

Leiter, die, nach V. lestve, pl., auch serb.,
im Altstl. und nach M. in St. beinahe durch-
gehends lestvica; (russ. lěstnica, böhm.
rebrík, poln. drabina); gewöhnlt. lojtra ‚.
eine Art auch herbti pl., bei Valc. stop; aus
Stäben geslochtene Wagenleiter, lesa; eine
Leiter ansegen, lestvico postaviti; einem Siebe
die Leiter halten, pomagati krasti, lestvico
deržati; f. a. Gradleiter; Laufleiter.

Leiterbaum, der, lestvenica, lojternica*,
lesnik.

Leitersproße, die, klin lestvični, šprikla.
stopnja (poln. ščebel).

Leiterftange, die, j. Leiterbaum.

Leiterwagen, der, voz z lesami ali lest-
vicami; lojterni voz, voz z lojtrami; russ.
telega; in Kt. nach Gutsm. große, pl.

Leitfaden, der, vodilo, napeljevanje, na-
vod; (russ. u. böhm. pravilo, rukovodstvo);
j. Anleitung.

Leitfener, das, j. Lauffener, (russ. poro-
hovoj provod).

Leitgeb, j. Wirth.

Leitgraben, der, jarek za napeljevanje vode.

Leithaar, j. Flachsjeide.

Leithammel, der, oven z zvonecam, auch fig.
kdor zvonee nosi, po komur se ravnajo drugi.

Leithnud, der, vodivni pes, pes slednik;
russ iscejka (iskat).

Leittauß, j. Leitkauß.

Leitmittel, das, vodilo.

Leitnagel, der, (mont.), nach V. štekelj*.

Leitriemen, der, povodni remen, f. a. Kop-
pelriemen.

Leitquertram, der, Quertram in dem Mühl-
lembane, nach V. stranica, nach Zul. kriz.

Leitröhre, die, vodivna, napeljavna cev.

Leitteil, taß, povodee, vodee, nach M.
vojka; ledernes, vajet, auch vaje(-eta); russ.
vozi, pl. f.; Einen am Leitjetle haben, fuh-
ren, v svoji oblasti imeti za, na verwei
ali povodei imeti ga.

Leitseite, die, vnanja stran, priročna stran.

Leitsmann, j. Geleitschmann.

Leitfern, der, vodivna zvezda, zvezda vod-
nica, severna zvezda.

Leitstimme, die, vodivni glas.

Leitstrang, der, vodivna konopec.

Leituch, das, j. Betttuch.

Lenker.

Leitung, die, voditev, vodba, vladanje,
ravnanje, upravljanje; des Waffers, na-
peljava, napeljevanje vode; unter seiner Lei-
tung, pod njegovim vodstvam, napeljevanjem.

Leitungsdraht, der, napeljani, napeljavni
drat.

Leitungsfähigkeit, die, vodivnost.

Leitungsschregel, die, vodivno pravilo, vodilo.

Leitungsröhre, f. Leitröhre.

Leitungsvermögen, j. Leitungskraft.

Leitzbaum, j. Leitteil.

Leitzeichen, das, (Zonk.), vodnik.

Leitzeng, das, vodilo.

Leitzüre, f. Leütüre.

Lemma, j. Lehnfass.

Lemmern, j. Hindern.

Lemming, der, (Mus lemmus), russ. lap-
landska miš. pestruška.

Lemp, f. Scherben.

Len, j. Weich.

Lende, die, ledje, ledovje, stran, (lumbi),
ledje, pl., ledja, pl., kolek (als Knochen);
(altst. ledvi, pl. f. u. ledvije, pl.), die Len-
ten umažren, ledja opasati; j. Hüfte,
Seite, Schenkel.

Lenden, f. Landen.

Lendenader, die, (vena lumbaris), žila (od-
vodnica, privodnica) v ledjah, V. ledjiska žila.

Lendenbraten, der, nach V. skrito meso;
poltu. poledzwica.

Lendengegend, die, ledovje.

Lendengries, der, ledvični pesek.

Lendenknochen, f. Hüftknochen.

Lendenkrankheit, die, bolezen v ledjih, v
kolku.

Lendenkraut, das, konjska kislica.

Lendenlahm, adj., skoleen (skoleiti, lenden-
lahm machen), polomljen v kolku, russ. slabyj
v bedrah; f. a. Hüftenlahm; fig., len, glenov.

Lendenmuskel, der, mišica v ledovji.

Lendennerve, der, entnica v ledovji.

Lendenfchmer, der, Lendenweche, das, bo-
lecina v ledjah, v kolku.

Lendenstein, j. Nicrenstein.

Lendenwirbel, der, vertavka v ledovji.

Lendenwurz, die, ledvičnik.

Lenitiv, j. Linderungsmittel.

Leutbar, adj., kar se da voditi, vladati.

Leuten, v. a., voditi, (leiten), ravnati, vla-
dati, napotiti, napotovati, nagniti, nagibati,
oberniti, obraćati; den Willen lenken, na-
gniti, nagibati, nakloniti, naklanjati; einen
Wagen, ein Stück Holz lenken, ukreniti,
kreniti, kretati; das Pferd lenken, voziti,
koejaziti; das Geschprach lenken, besedo na-
peljati, oberniti na kaj; einen Kahn lenken,
coln stromljati, strumljati (in Oberlaibach),
j. Steuern; der Vienisch denkt, Gott lenkt,
clovek obraća. Bog oberne; der Weg lenkt
sich um einen Berg, pot se zavije, zasuce.
oberne —: sich zur Engend lenken, spreober-
niti se k ednosti, oberniti se na pravo pot;
er lenkt ihn nach seinem Belieben, dela ž
njim kar hoče, napravi ga k čemur hoče.

Lenker, der, vladavee, vodnik, voditelj; f.
a. Herrscher.

Lenkerin.

Lesen.

959

Lenkerin, die, vladavka, vižavka, vodnica.

Lenkgezaum, f. Leitsfeil.

Lentriemen, der, vajet iz remena.

Lenjam, adj., poslušen, vodljiv, ganljiv, kar se da voditi, ravnati, obracati, kar se rado uda, poda, voljan.

Lentsamkeit, die, poslušnost, vodljivost, volnost.

Lenfschämel, der, ein auf dem Rungstock liegenden bewegliches Holz am Bordertheile zum Lenken des Wagens, nach V. polza.

Lentfcheit, f. Langwelle.

Lentjeil, das, f. Leitsfeil; vodivna verv.

Lentzaum, der, berzda, ujzda.

Lento, adv., počasno.

Lenz, adj., f. Schwach, Matt.

Lenz, der, letina mlada; f. Frühling; jaro žito.

Lenzalter, das, mladost.

Lenzblume, die, spomladanska evetlica.

Lenzen, v. n., odmekati, tajati se, kopneti, razevesti, razevetati se.

Lenzfest, das, spomladnji god.

Lenzflur, die, trata v spomladanskem evetu.

Lenzgrün, das, spomladansko zelenje.

Lenzmonat, der, sušec; f. März.

Lenzschmind, der, pomladanski kinč.

Lenztag, der, spomladanski dan.

Lenzzeit, die, f. Lenz.

Leopard, der, (Felis leopardus), leopard.

Leopardenfell, das, leopardovina.

Lepidolith, der, lepidolith.

Lerche, die, (Alauda), škorjanec, škerjanec, (altsl. skovranč, poln. skowronek, böhm. skrivanek, serb. ševa, škerlac), nach M. a. škerlec; das Weibchen, škerjanka; die Lerchen streifen, škerjanci odhajajo; Lerchen streifen, loviti skerjance (v mreže); der Baum, f. Lärche.

Lerchen-, in Zbgn., škerjanski, škerjančji.

Lerchenammer, die, (Emberiza nivalis), beli sternad.

Lerchenbaum, der, f. Lärche.

Lerchenblume, der, Schlüsselblume.

Lerchenfalk, der, böhm. ostriz; poln. kobiec; f. Baumsfalk.

Lerchenfang, ter, lovlenje, lovija škerjancov. lov na škorjance.

Lerchenfanger, der, ktor lovi škerjance, škerjancar.

Lerchengarn, das, mreža za škerjance.

Lerchengeier, der, f. Lerchenfalk.

Lerchengesang, der, petje škerjancov.

Lerchenharz, das, mecesnova smola.

Lerchenherd, der, guben za škerjance.

Lerchenholz, das, f. Lärchenholz.

Lerchenschwamm, der, chbarer, nach V. gerca (?); gisfiger, nach V. čura.

Lerchenfoßer, f. Sperber.

Lerchenstreichen, f. Lerchenfang.

Lernbegierde, die, ukaželjnost, naukaželjnost, želja, kaj naučiti se, veselje za nauk.

Lernbegierig, adj., ukaželjen, željen. kaj naučiti se, hrepeneč po uku.

Lerneifer, der, vnetost v učenji.

Lernen, v. a. u. n., učiti se kaj očer cesa (rass. čemu); hat er etwaš gelernt? ali se

je česa naučil, navadil (eig. angewöhnt)?; etwas auswendig lernen, kaj iz glave, na pamet učiti se; das Maurerhandwerk lernen, zidarstva, zidarskiga se učiti, za zidarja se učiti; lerne schreiben, uci se pisati; wer gern lernt, mästet den Bauch nicht, poln. kto sie rad uczy, ciała (telesa) nie tuczy, (kdor se rad uci, života ne debeli); Bezanden kennen lernen, s kom se seznaniti, znaniti, seznanjati; eine Sache kennen lassen, spoznati, spoznavati kako stvar; man muß lernen, moramo se učiti; človek se mora učiti; das lernt sich bald, tega se človek kmali nauči; er schämt sich zu lassen, sram ga je kaj znati, česa naučiti se; er hat einiges gelernt, nekaj zna; von selbst lernen, sam od sebe naučiti se; seine Kinde der etwas lernen lassen, gledati, skerbeti, da se otroci česa nauče.

Lernen, das, učitev, učenje.

Lernsach, das, učni predelek.

Lernsleiß, der, marljivost v učenji.

Lernfreiheit, die, svoboda, učiti se.

Lerngebäude, das, učilnica; f. a. Lehrgebäude.

Lerntraft, die, zmožnost se česa naučiti.

Lernlust, die, veselje za uk.

Lernlustig, adj., ktor se rad uči, ima veselje do nauka.

Lernsam, adj., ktor se lahko, rad uči.

Lernstoff, der, reč, vse, česar se kdo uči.

Lerntüd, das, naloga za učenje.

Lernstunde, die, ura za učenje odločena.

Lernzeit, die, cas za učenje (odločen).

Lerchen, f. Šinten.

Lesbar, adj., kar je mogoče brati ali čitati; kar sme kdo brati!

Lese, die, bratev, branje, pobiranje, zbranje, obiranje; f. a. Aehrentese, Obstlese, Weinlese; bira, nabírek, zbirka.

Leseanstalt, die, bravnica, čitavnica.

Lejeart, die, nacin branja, drugačna beseda.

Lejebegier, die, Lesegier, želja, mik po branji.

Lejebegierig, adj., Lesegierig, ktor bi rad bral, kogar mika, žene brati.

Lejebibliothek, die, knjižnica, iz které se razdajajo bukve.

Lejebret, das, bei den Webern, nach V. snovavnica, spritla.

Lejebuch, das, bukve ali knjige za branje; werin man zum Vergnügen oder Erbauung liefet, berilo, čitanka †.

Lesecabinet, das, f. Leseanstalt.

Lejedurt, f. Lesebegier.

Lejefreund, der, ktor rad bukve bere.

Lejegeist, der, ktor rad v hukvah tiči.

Lejeholz, das, kratje, nabrane derva, dračji; f. Raffholz.

Lejetreis, der, bravei, občinstvo (bravsko).

Lejelust, die, veselje za branje.

Lejelustig, f. Lesebegierig.

Lesemeijter, der, f. Borleser; ktor zna mojstersko brati; in den Weinländern der Auffeher über die Weinlese, gornik.

Lesen, f. a. u. n., Zammeln, brati, pobrati, pobirati, zbrati, zbirati, nabrati, na-

960

Lesen.

birati, skupiti, skupljati; nehren lesen, klasje brati, pobirati auch lavkati, paberkovati; Wein lesen, tergati, brati, grozdje reine auch den Erbjen lesen, Erbjen lesen, grah prebrati, prebirati, izbirati; die Stene vom Acker lesen, kamnje z njive pobrati, pobirati, njive trebiti; den Salat lesen, salato obrati, obirati; reinigen, trebiti, čistiti, prebirati; Federn lesen, pérje trebiti, cinkati; sich satt lesen, nahrati se; ein Buch lesen, eine Schrift lesen, bei den ungar. u. troot. Slovenen (nach M.) steti, (im Böhm. čisti, u. čitati, hingegen počitati, zahlen, russ., poln. u. serb. citati. dessen Annahme auch im Slev. wünschenwerth erscheint), sonst brati; zu Ende lesen, izbrati, (izčitati), dobrati, do konea brati; ich kann lesen und schreiben, znam pisati in brati (čitati); nach V. znam pismo, znam slovenje; Wesse lesen, sv. mašo brati, peti; Einem den Tert lesen, resnico komu beliti; er liest Philosophie, filozofijo uči, razklada (tolmači); f. Tradiren; in einem Buche lesen, bukve prebirati, brati, čitati; lese mir den Brief, preberi mi (na glas) pismo; er hat viel geseljen, mnogo bukev je prebral, precital, mnogo zna iz bukev; ein viel gelesener Schriftsteller, pisavec, cigar bukve se rade hero; heute wird nicht geseljen, danes ni nauka, šole (za to ali uno znanstvo); in seinem Gesichte war Freude zu lesen, vidilo, znalo (bralo) se mu je na obrazu, da je vesel; in den Sternen lesen, v zvezdah brati. viditi; in der Hand lesen, prerokovati iz dlan. Lesen, das, branje, citanje. štenje; sich ins Lesen vertiesen, poln. zaczytać sie. Lesenswerth, Lesenswürdig, adj., branja vreden, čitanja vreden. Lesepöbel, der, bravska. čitavská druhal. Leseprobe, die, branje za poskušnjo. Lesepublikum, das, bravei. Lesepult, der, stojalo za branje, nach dem Böhm. podstavka za branje. Leser, der, eines Buches, stevece; nach antern slav. M. čitavee, gewöhnlt. bravee (anch ein Schöps, welches eben dieser mißlichen und für ant. Slav. ungeheuerlichen Zweckentigkeit wegen gemieden zu werden verdient; Cig.); er ist ein fernerter Leser, gladko čita, here; Sammler, herač, pobirač, verächtl. bernjavs. Leserinn, die, bravka, čitavka, heračica, bernjavslija.

Leserlich, adj., braven, čitaven; f. Lesbar.

Leserlichkeit, die, bravnost, čitavnost.

Leserlohn, der, plačilo za branje, terganje.

Leseraut, der, Lesestube, die, f. Leszimmern.

Leseschule, die, sola, v kteri se uci brati
ali čitati.

Leseschüler, der, učencek, ki se uči brati.

Lesestein, der, hogata železna ruda.

Lesestuhl, f. Lohristuhl.

Lesestunde, die, ura za branje odločena.

Lesekt, die, nezměrna želja, bukve brati.

Leseißung, die, vajnje, vaja v branji, čitanji.

Lesewelt, die, ljudje, ki bukve hero, bravstvo.

Lebtjahrig.

Lesewuth, f. Lesefucht.

Lejezeichen, i. Unterscheidungszeichen.

Lezezeit, die, branje, bratev; im Weinberge, tergatev. čas za branje (čitanje) odločen.

Lezeyimmer, das, bravnica, čitavnica, izba za branje.

Lezeszirtel, der, čitavno društvo.

Leste, der, j. Kernbeizler.

Lešlich, adj., kar se sme ali more čitati.

Lesung, die, branje, berilo. čitanje; nach Lejung des Briefes, prebravši, precitavspismo; j. a. Leze, Lecture.

Leswürdig, f. Lesenswerth.

Letyal, f. Tödtlich.

Lethargie, die, mertvica, mertvilo; lethargisch, mit lethargie beauftragt, mertvicen.

Letzch, j. Schief, Schlimm.

Letten, der, loncarski il. ilovica, f. a. Lehn, (nach Gutsm. glen, eigentl. ein schleimuchter Kehh.)

Lettengeib, adj., od ilovice rumen, kalen.

Lettenhaue, die, rovnica rudarska.

Lettenjchmich, j. Letten.

Lettern, pl., vlite ali tiskarske čerke, pismenke. nach dem Altsl. pismena (pisme).

Letthaue, j. Lettenhaue.

Letticht, adj., ilast, ilnast, glinast, ilovici podoben.

Lettig, adj., ilnat, glinat, ilovičnat.

Lehe, die, j. Erquidung; ein Geschenk bei dem Abschiede, odhodina; j. a. Landwehre.

Lehen, v. a., razveseliti, razveseljevati; e. v., sich, mit einem Freunde, slovo vzeti, jemati od koga, sloviti se. nach V. odhodino obhajati; für sich erfrenen, razveseliti se, razveseljevati se; j. a. Ergoheu, sich (an etwas).

Lehtkuß, j. Abschiedskluss u. dyl.

Lebt, adj., der seit nach, poslednji, auch zadnji; das lezte Wal, zum lesten Wale, poslednji krat, zadnjikrat; zu guter Lebt, auf die Lezte (als Hauptwert) poslednjic, zadnjic, na zadnje, russ. na konec; der lezte Wille, poslednja volja, zadnja volja; der Lezte, poslednji, nach V. poslednjik; in den letzten Zügen liegen, umirati, mreti, sveco mu derze; sklepati, pri konci biti, pojemati; tie lezte Delung, sveto (poslednje) olje; das lezte Gericht, sodnji dan; Einem die lezte Ehre erweisen, skazati komu poslednjo čast (iti za pogrebam); dem Lite, der Erdnung nach, zadnji; äußerst, skrajni, krajni; der lezte Entzweck, zadnji cilj in konec; Liebe und Freundschaft sind genau mit einanter verbunden, denn die Lezte kann ohne die Erste (eder: leżtere kann ohne erstere) nicht bestehen, jubeien in prijatelstvo ste si v tesni zvezi, kajti to brez une biti ne more; der erste war arm, der lezte aber reich, uni je bil ubog, ta pa bogat; ich habe ihn lebt er斯特, ni davno, kar sin ga vidil; es geht auf die Lebt, j. Ende, Neige.

Lehtens, adv., zulegt, poslednjič, zadnjič; jungst, nedavno, un dan, unkrat.

Lebthin, f. Lehtens.

Lebtjahrig, adj., v preteklem, snakem in letu.

962

Liberalizmus.

Liberalizmus, der, f. Freisinn.

Liberalität, f. Freigebigkeit.

Libertin, der, zanikernež, razuzdanec.

Libertinage, die, razuzdanost.

Licent, die, s. Accijsa, Verzehrungsbsteuer.

Licenz, die, s. Bewilligung; Freiheit; pri-
voljenje, dopušćenje, dopusenje.

Licentiat, der, licencijat.

Licht, adj., svetel, svitel, svetal; f. Hell;
licht machen, razsvetliti; einen Wald, izred-
čiti; es wird schon licht, svita (se), zori se.
dani se; es ist heller lichter Tag, beli dan
je že; lichte Hölzer, f. Laubholz; lichte Be-
griffe, razločni, jasni zapopadki; ein lichter
Verstand, bister um, jasna glava; ein lich-
ter Galgen, očitne, slednjimu vidne vislice;
lichte Bahn, odperta pot; ein Schiff hat 12
Ellen im Lichten, coln ima dvanajst vatlov
svetlobe (V.), t. j. notranjiga prostora;
en lichter Wald, redek gojzd; das Lichteim
Malde, golina, preseka.

Licht, das, der Sonne, des Tages, svetloba,
svetlo, altsl. svét, světilo; das Licht bren-
nender Körper, luč (nur im Slev., vergl.
jedoch das altsl. luča, russ. luč, Strahl,
böhm. luč oder luč, poln. lueziwo, russ.
lučina, auch luč, Kien, Kienfachel); Lichten,
das, dim., lučea; ein schwaches, schlechtrennen-
des, slepur (Jarn., n. V. Bechlicht); ein leuch-
tender Körver, svetilo; das Licht sällt durch
die Fenster, dan se sveti skozi okno; zu
wenig Licht haben, premalo svetlobe imeti,
pretemen biti; das Licht verbauen, svetlobo
zazidati; zwischen zwei Lichten, unter Licht,
vom somraku; gegen das Licht halten, k luči
deržati; etwas bei Lichte besehen, wörtl. pri
luči, pri svetlem ogledavati, fig. na tanko
ogledati; etwas ins rechte Licht stellen, na
svetlo, na gotovo postaviti; das Licht
der Welt erblicken, roditi se; das Licht nicht
ertragen können, ne moći terpeti svetlobe,
luči; das Licht schenen, bati se očitnosti;
bei Lichte arbeiten, pri luči (pri sveči, ter-
ski i. t.) delati; Zemanden im Lichte stehen,
nach V. u. andern St. M. zaslanjati komu;
v luči biti, na svetlem, na solnec stari,
senco delati, nach V. auch zaslepljati, z. B.
wenn man mit der linken Hand schreibt, steht
man sich selbst im Lichte, ako z levice pi-
šěs, si zaslepljas; sich selbst im Lichte ste-
hen, fig. sebi samimu škodo delati; na poti
biti; gehe mir aus dem Lichte, pojdi z luči;
ich sehe die Sache in einem andern Lichte,
meni se to vse drugari zdi. kaže, od druge
strani; Zemanden hinter das Licht führen,
prevariti koga, noriti, trapati koga; in ein
günstigeres Licht stellen, bolši strani poka-
zati; mit außrechentem Lichte, ob svitu, ob
zarji, ko se dan napoči; im falischen Lichte
sehen, ne prav soditi česa; napak razumeti;
ohne Licht, brez posveta; mit unberechtem
Lichte, z solo lucjo; Kerze, sveca, Talzlicht,
Wachslicht, lojena, vošćena sveča; žunde
ein Licht an, vžgi sveco; puje das Licht,
usekni luč; ans Holzpfänen, treska; Lichter
gießen, sveče liti, delati; das Licht auſſtecken,

Lichtfrei.

svečo natakniti, vtakniti (v svečnik); das
Licht halten, luč, svečo deržati, fig. pomag-
gati (pri napčnem delu); eine Lichtseite haben,
nekaj dobriga, hvale vredniga nad sabo imeti;
f. a. Lichtader; bei den Latern, svetloba; fig. im
Gegenjage der Verborgenheit, klare Erfennt-
niß, svetloba, dan, serb. videlo; ans Licht
kommen, na dan priti, prihajati; na svetlo
priti, zvediti se; ins Licht segen, razjasniti,
razložiti; ans Licht bringen, na svetlo, na
dan spraviti, razdaniti kaj; ježt erſt ging
ihm ein Licht auſ, zdaj se mu je še le za-
svetilo (posvetilo) v glavi, zdaj se je spre-
gledal, zavedil; das Licht des Verstandes,
luč našiga uma; ein Licht der Welt, luč,
russ. svetilo sveta; preučen človek; das
volle Licht, f. Vollmond; das neue Licht, zu-
nehmend Licht, pervi krajie, abnehmend Licht,
zadnji krajie; die Lichter des Himmels, ne-
beške svetlila (russ.); bei gutem Lichte
ſäen, dobre lune sejati.

Lichtabfluß, der, tok svetlobe.

Lichtader, die, serčna žila.

Lichtarbeit, die, delo pri luči, sveči.

Lichtarm, adj., kar ima malo svetlobe, uma.

Lichtange, das, bistro oko.

Lichtausfluß, der, izzok svetlobe.

Lichtbaum, der, ostrižnik †.

Lichtblatt, f. Folie.

Lichtblau, adj., svetlo višnjev.

Lichtblick, der, svetli, bistri pogled.

Lichtblume, i. Herbstjeitloſe.

Lichtbraten, der, pojedina, ki se daje de-
laveam, kadar pervikrat začno pri luči delati.

Lichtbraun, adj., svetlo rujav.

Lichtbrett, das, svečarska deska.

Lichtbruder, f. Illuminat.

Lichtdampfer, der, f. Lichtpünze.

Lichtdarstellung, die, očitna, jasna razložba.

Lichtdürftig, adj., svetlobe potreben.

Lichten, v. a., eine Tonne, Caffe lichten d. i.
anstrinfen, leeren, izprazniti, izpraznovati;
in die Höhe heben, einen Anker, sidro vzdig-
niti. poln. podniesć; odriniti; einen Wald
lichten, preredčiti, izredčiti, redčiti oder re-
čiti, posekati gojzd, pretrebiti, prebrati ga;
licht, hell machen, razsvetliti, svetliti, razda-
niti; razjasniti; v. r., razsvetliti, ujasniti se.

Lichtengel, f. Engel.

Lichter, ter, barcnea, barka, na ktero se
deva blago iz večjih bark.

Lichterloß, adr., s plamenam; böhm. plap-
olavy; lichterloß brennen, bakljati, s plame-
nam, na ves ogenj (O.) goreti; das Hans
breunt lichterloß, hisa gori s svetlim plamenam.

Lichterscheiung, die, prikazene svetlobe.

Lichtervoll, adj., poln luči, sveč.

Lichtfarben, adj., svetle farbe.

Lichtfeind, der, sovražnik, zavidnik svetlobe.

Lichtleichte, die, svečni lisaj.

Lichtteile, die, neka vesča, veša.

Lichtliege, f. Johannißkaser.

Lichtform, die, kalup, model* za sveče.

Lichtfrei, adj., brez luči; kstor ima svečavo
zastonj.

Lichtfreund.

Licitum.

963

Lichtfreund, der, prijatel svetlobe.

Lichtfuchſ, der, svetlo rujavkasti konj; nach
M. rižan.

Lichtfunken, der, svetla iskra.

Lichtgans, die, j. Lichtbraten; nach V. martinovanje; ſie geben, martinovati.

Lichtgarn, tas, preja za stenj.

Lichtgeboren, adj., v svetlobi rojen.

Lichtgefider, das, svetlo pérje.

Lichtgelb, adj., svetlözolt, svetlorumen.

Lichtgestalt, die, svetla podoba.

Lichtgeitell, das, svečarska kobila.

Lichtgewand, das, svetlo, bliščeče, blišeče oblacilo.

Lichtgewöll, das, svetal oblak.

Lichtgießer, der, svečar.

Lichtgießerei, die, svečarija, svečarstvo;
djeljbe betreiben, svečariti.

Lichtglanz, das, blišečeja, blišeča svetloba.

Lichtgrau, adj., svetlosiv.

Lichtgrün, adj., svetlozelen.

Lichthalter, der, svećnik.

Lichtheer, das, svetla množica.

Lichthell, adj., svetel, razsvetljen z lučjo;
svetel kakor luč.

Lichtholz, das, zu Spänen, lučnik, les za
treske ali terske, treskovec, svečavni les,
böhm. louč-i, loučevina; Laubholz, listno
drevje, listovci.

Lichthut, der, das Licht damit zu löschen,
gasivnik, (russ.) gasilo.

Lichtkammer, die, izba za sveče.

Lichtkncht, der, hlapec, svečnik.

Lichtkorb, der, košara za sveče.

Lichtkraut, j. Schößkraut.

Lichtkreiß, der, svetli kolobar; družo,
svetlilh bistev.

Lichtleer, adj., brez svetlobe; brez luči temen.

Lichtlehere, die, nauk od svetlobe.

Lichtleiter, der, nach dem Poln. prevodnik
svetlobe.

Lichtlöh, das, otvor, odpertina, skozi ktero
vpada svetloba, nach 1. svetlobnica †.

Lichtlos, adj., f. Lichtleer.

Lichtmarder, der, j. Baummarder.

Lichtmaffe, die, velika svetloba.

Lichtmaterie, j. Lichttoff.

Lichtmeer, das, morje svetlobe, nezmérno
svetlo.

Lichtmesſe, die, svečnica (poln. u. böhm.
gronnern. pl.).

Lichtmesser, der, svetlomér.

Lichtmeßkunft, die, svetlomérstvo.

Lichtmoos, Lichtscheute.

Lichtmotte, die, vesca, veša, ki se v luč
zaganja.

Lichtmücke, die, komar, ki se zaletuje v
tac, bohm. svetluska.

Lichtneike, die, (Lychnis), ušesna žličica;
(Lychnis visčosa). klegje.

Lichtpunct, der, svetla pika.

Lichtpuſe, die, Lichtschnaße, usekavnik,
usekalo, utrinjalo, utrinjalka, russ., poln.
u. bohm. spiice, pl. bohm. utrac.

Lichtpuſer, der, utrinjavec, usckovavec.

Lichtpuſerin, die, utrinjavka.

Lichtquell, der, izvir svetlobe.

Lichtrecht, das, pravica do svetlobe.

Lichtregen, der, svetloba, ki se kakor dež
razhva.

Lichtreich, adj., f. Lichtvoll.

Lichtreich, das, kraljestvo svetlobe.

Lichtrein, adj., čist kakor luč.

Lichtroth, adj., ognjeno rudeč, svetlo rudeč.

Lichtschein, der, odsij svetlobe, luči.

Lichtsere, die, f. Lichtpuſe.

Lichtscheu, adj., bojec se svetlobe, ktor
se skriva pred svetlobo, ktor se očitnosti
boji; potuhnjen, poniglav.

Lichtscheue, die, bojezen pred svetlobo.

Lichtsirm, der, senčilo, senčnik; zaslon
od sveče; an der Kappe, podstrešek.

Lichtschnaße, die, f. Lichtpuſe.

Lichtschnell, adj., nagel kakor svetloba.

Lichtschnuppe, die, otrnjek, utrinjek, uter-
njk; der Behälter derselben, nach 1. utrinšnica.

Lichtschen, das, ocesna bolezen, v kteri se
reci vidijo svetle.

Lichtscheite, die, stran proti svetlobi, luči ober-
nena; boljsi, lepši stran; lice; karima kaka
rec dobriga. koristniga, hvale vredniga na sebi.

Lichtspalter, j. Prišma.

Lichtspieß, der, bei den Lichtziehern die
Dochte tarauſ zu reißen, svečarska paličica,
svečni klinec, prot.

Lichtstok, der, svećnik, nach V. svečnjek.

Lichtstoff, der, etwa svetlina †, svetlo samo
na sebi, snova svetlobe.

Lichtstraht, der, žarek, žar (svetlobe, bei
Gutsm. trak, russ. luč; altsl. luča; böhm.
paprsek).

Lichtstrom, f. Lichtmaffe.

Lichtstumpſ, der, dogorek, konček sveče.

Lichttag, der, dan svetlobe.

Lichtthron, der, svetli, bliščeči ali blišeči
prestol.

Lichtträger, der, svetivec, svetlonosec †.

Lichtumſloßen, adj., obsijan.

Lichtverbreiter, der, ktor svetlobo, omi-
ko med ludstvam siri.

Lichtvoll, adj., presvetel, poln svetlobe;
um lichtvoller Vertraq, jasna, očitna, sled-
njimu umevna razložba.

Lichtwandler, der, ktor hodi v svetlobi.

Lichtweihe, die, hlagnoslov, žegnanje sveč.

Lichtweiß, j. Blendenweiß.

Lichtwolke, die, svetel oblak.

Lichtwurm, der, kresnica.

Lichtziehen, das, delanje sveč; sich damit
bedaßen, Lichtziehen, svece delati, omakati.

Lichtzieher, der, svecar.

Lichtzieherin, die, svečarica.

Lichtzuß, der, baklada †.

Licitant, der, drazivec; f. Meißtbiëtende.

Licitation, die, drazha †, licitacija; i Ver-
steigerung.

Licitationserlöß, der, drazbinu skupilo.

Licitationsweg, der, im Licitationsweg,
po drazbi.

Licitiren, j. Versteigeru.

Licitum, das, ponudek na drazbi; dopušče-
no, dopuseno.

61 *

964

Lictor.

Lictor, der, im alten Rom ein Scherge,
liktor (brič).

Lieb, adj., ljub, drag (mehr kroat.), in an-
dern slav. Spr. a. mil; es ist mir lieb zu
erfahren, veseli me, dobro se mi zdi, da
slišim —, rad slišim kaj taciga—; es ist mir
lieb, rad imam, rad sim tega, rad imam
da je tako; er hat mir Liebes erwiesen, mar-
sikako dobroto, ljubav mi je storil; Einem
twas zu Liebe thun, komu ljubav storiti;
das ist gar ein liebes Kind, to je prav
ljubeznjiv otrok; das liebe Brot, ljubi
kruh auch kruhek (krušek) schlechtweg;
ich möchte lieber, jez bi rajši; es wäre mir
lieber, ljubši bi mi bilo; jez bi rajši,
bi imel; das thut er am liebsten, kaj taciga
storiti mu je naj ljubši; mein Lieber! meine
Liebe! ljub moj! ljuba moja!; wem die Ge-
sundheit lieb ist, kurum je zdravje mar, ko-
mur je zdravje ljubo, drago; ich thäte dies
lieber selbst, to bi jez raji sam opravil; der
Liebke, ljubljenecc, ljubček; die Liebeke, lju-
bljenka; Cheliebster, druže; Cheliebste, dru-
ža (V.); Jemanden lieb haben, koga ljubiti,
koga rad imeti; er hat ihn lieb gewonnen,
priljubil, prikupil, omilil se mu je; mein
lieber, liebster Bruder! spreljubi brat!; jete
liebe Nacht, vsako božjo noč; die liebe Welt,
božji svet; lieber sollen hier Bäume wachsen,
mar naj raste tu drevje; der liebe Regen,
dezek; lieber schweigen als verläumden, mar
molčati kakor opravljati; ich habe meine
liebe Noth mit ihm, pravi križ imam ž njim
(mnogo skerbi); ich bitte fürt lieb zu neh-
men, prosim vzemite za ljubo, zadovolite
se s tem; ein liebes Benchmen, ljubeznjivo,
prijazno obnašanje; nimm lieber dieses, vzemi
rajši to; lieber wollen, rajši imeti, viditi,
serb. voleti.

Liebängeli, tie, namigovanje z očmi.

Liebängeln, v. n., z očmi sekljati (V.).
namigovati si, zaljubljeno spogledovati se, z
očmi vjeti, loviti se. poln. streljati z očmi.
böhm. oči metati; Gutsm. pomežkovati.

Liebchen, das, Gelichte, ljuba, ljubica.

Liebden, Euer Liebten! preljubeznjivi!; etwa
Vaša ljubeznjivost.

Liebe, die, ljubezen, Jabav, (nach V. in J.
Kt., altsl. ljub' v. l. ljubov), böhm. laska u.
milost; Liebe zu Jemanden, ljubezen do ko-
ga; Liebe zu Jemanden tragen, hegen, lju-
biti koga; in Liebe entbrennen, zaljubiti se,
ljubezni vneti se; die Liebe zum Leben, ve-
selje do življenja; Lut und Liebe zum Din-
ge macht Mühle und Arbeit geringe, veselo
sere kodelo prede; mit wahrer Liebe etw-
es thun, s serčnim veseljem, z radostjo
kaj početi; aus Liebe zu Jemand etwas thun,
iz ljubezni, nagnjenja do koga kaj storiti;
die finkliche Liebe, ljubezen otrok do star-
sev; finntliche Liebe, mesena, poltna ljube-
zen; die Liebe ist blind, ljubezen je slepa,
ne vidi; thun Sie mir die Liebe, storite mi
to ljubav, to dobroto in—; ein Sied der
Liebe, zaljubljena pesem; Liebe int Nebel,
f. Passionsblume.

Liebesbund.

Liebeängstlich, adj., sein, težave pri serci
čutiti zavolj ljubezni.

Liebebathmend, adj., v ljubezni, za lju-
bezen živeč.

Liebebang, f. Liebeängstlich.

Liebeblind, adj., od ljubezni slep.

Liebediener, f. Wohllüstling.

Liebedienerei, f. Wohlluft.

Liebefeßel, die, prena, pota ljubezni.

Liebegefühl, das, čut ljubezni.

Liebeglühend, adj., ljubezni vnet.

Liebeheilig, adj., ljubezni posvečen.

Liebeheiß, adj., goreč od ljubezni.

Liebekrank, adj., od ljubezni bolan, (Spr.
ljubezen bolezen).

Liebekrankt, das, f. Labkraut.

Liebelächelnd, adj., zaljubljeno smehljaje.

Liebeleer, adj., brez ljubezni.

Liebelchre, die, nauk od ljubezni (krist-
janska vera).

Liebelehrer, der, učenik ljubezni, duhoven.

Liebelci, die, kroat. dragovanje; russ. lju-
beznićanje, abotna ljubezen.

Liebeln, v. n., abotno ljubiti; f. a. Lieb-
kosen: es liebelt mir, als v. i., dobro mi
dě: der Hund liebelt seinen Herrn, pes se
radova okoli gospodarja.

Liebeloß, adj., brez ljubezni, ljubavi.

Lieben, v. u., ljubiti; böhm. milovati, poln.
anch kochać; die Ordnung lieben, biti pri-
jatel reda, rad imeti vse v redu; einen
Hund lieben, waidm. f. Streicheln; er liebt
es zuweilen groß zu thun, rad se časich po-
baha; den Wein lieben, rad piti ga.

Lieben, das, ljublenje, ljubezen.

Liebend, adj., ljubijoć.

Liebenswerth, f. Liebenswürdig.

Liebenswürdig, adj., ljubeznjiv, (russ.
ljubeznyj), ljubezni vreden.

Liebenšwürdigkeit, die, ljubeznjivost;
russ. u. serb. ljubeznost.

Lieber, comp. adv., rajši, raji; f. Liebe.

Liebesanger, f. Liebesdichter.

Liebesangst, die, britkost zavolj ljubezni.

Liebesantrag, f. Liebeserklärung.

Liebesapfel, der, (Solanum lycopersicum),
völje jabelko.

Liebesauge, das, ljubeznjivo oko, zaljub-
leno oko.

Liebesband, das, ljubezni vez.

Liebesbaum, f. Judasbaum.

Liebesbegierde, die, spolni pohot.

Liebesbetäubung, die, omamljenost od
ljubezni.

Liebesbeweis, der, dokaz ljubezni; ihn
geben, svojo ljubezen pokazati, izkazati.

Liebesbirt, f. Pündbirt.

Liebesblid, der, ljubeznjivi, zaljubljeni po-
gled.

Liebesblümchen, f. Maßlieben.

Liebesbote, der, prenešać zaljubljenih pisem.

Liebesbrief, der, zaljubljeno pismo, za-
ljubljeni list.

Liebesbrunkt, die, goreča ljubezen.

Liebesbuch, das, bukve od ljubezni.

Liebesbund, der, zaveza (v) ljubezni.

Liebeschwellend.

Liebeschwellend, adj., od ljubezni navdihjen.

Liebesdichter, der, pevec zaljubljenih.

Liebesdienst, der, delo za ljubo, dobrota,
dobro delo, ljubezen, ljubav; Semanden einen
Liebesdienst thun, komu kako ljubav storiti,
poln. przysluga (ustrežba) przyjacielska.

Liebesdrang, der, nagon ljubezni.

Liebesdurst, der, želja ljubezni.

Liebeserklärung, die, naznanilo, izrek
ljubezni.

Liebesfackel, die, Liebesfeuer, das, ogenj,
plamen ljubezni.

Liebesfieber, das, vročina ljubezni.

Liebesklamme, die, goreča ljubezen, plam
ljubezni.

Liebesgedicht, das, zaljubljena pesem.

Liebesgenuß, der, uživanje ljubezni.

Liebesgeschent, das, dar ljubezni.

Liebesgeschichte, die, zaljubljena pripovest.

Liebesgespräch, das, zaljubljeni pogovor.

Liebesgeständniß, das, izpoved, priznanje
(russ. ljubezni; f. a. Liebeserklärung.

Liebesglück, das, sreča ljubezni.

Liebesglut, die, plamen ljubezni.

Liebesgott, der, bei den alten Slaven, Lel,
Leljo; bei den Römern, Kupidon.

Liebesgöttin, die, bei den alten Slaven,
Lada, auch Prija; bei den Röm. Venera.

Liebesgras, f. Zittergras.

Liebeshandel, der, vasovanje, ljubezen;
kroat. dragovanje, milovanje.

Liebesherz, das, zaljubljeno serce.

Liebesfich, f. Liebeskrank.

Liebeskampf, der, boj z ljubeznijo.

Liebeskind, das, f. Bastard.

Liebesklage, die, tožba zaljubljene(ga).

Liebesknecht, der, sužnik ljubezni.

Liebeskraft, die, moč ljubezni.

Liebeskrantheit, die, bolezen (od) ljubezni.

Liebeskuß, der, kušljej, poljub (iz) ljubezni, poljubek miru.

Liebesleute, pl., zaljubljenci.

Liebeslied, das, pesem od ljubezni; f.
Liebesgedicht.

Liebeslohe, f. Liebesklamme.

Liebeslust, die, radost, veselje ljubezni.

Liebesmahl, das, (Agapae), bratovska mi-
za, večérja ljubezni, nach V. etwa auch lju-
beznica†; das Liebesmahl Christi, poslednja
večérja.

Liebesmiene, die, zaljubljeni pogled.

Liebesknarr, der, zatelebanec, zaljubljenec.

Liebeskney, das, mreža ljubezni.

Liebesnoth, Liebespein, die, terpljenje za-
volj ljubezni, v ljubezni.

Liebesopfer, das, dar ljubezni.

Liebespaar, das, zaljubljenca, zaljubljena
(dva).

Liebespfand, das, zastava ljubezni.

Liebespfeil, der, pušica, sulica ljubezni.

Liebesqual, f. Liebesnoth.

Liebesraferei, die, divjanje, besnost ljubezni.

Liebesrausch, der, pijana ljubezen.

Liebesring, der, persten, perstan ljubezni.

Liebesritter, der, zaljubljenec; f. Paladin.

Liebkosung.

965

Liebesschläge, pl., se austheilen, nach V.
z eno roko praskati, z drugo gladiti.

Liebeschmeichelei, die, (Fleurette), za-
ljubljeno prilizovanje.

Liebeschwur, der, prisega ljubezni.

Liebesseufzer, der, zdihljej iz ljubezni,
zdihljej zaljubljene(ga).

Liebesklave, f. Liebesknecht.

Liebessprache, die, jezik, besede zaljubljenih.

Liebesstrahl, der, žar ljubezni.

Liebesstück, das, zaljubljena; das war wie-
der ein lieberliches Liebesstück von ihnt, zo-
pet je eno zaljubljeno napako napravil.

Liebeständelei, die, dragovanje (kroat.).

Liebesthat, die, ljudomilo delo.

Liebesthan, der, rosa ljubezni.

Liebestrank, der, napitek ljubezni.

Liebestraum, der, zaljubljene sanje, sanje
zaljubljenih.

Liebestreue, die, zvestoba v ljubezni.

Liebesstrafen, adj., (od) ljubezni pijan.

Liebesstrafenheit, f. Liebesrausch.

Liebesvolk, das, zaljubljeni.

Liebeswerk, das, dobro delo, dobrota, delo
iz ljubezni, ljudomilo, miloserčno, bogoljubno
delo.

Liebeswonne, die, veselje, radost ljubezni.

Liebeswort, das, f. Schmeichelwort.

Liebeswunde, die, rana ljubezni.

Liebeswuth, die, besnilo iz ljubezni.

Liebeszeichen, das, znamenje ljubezni.

Liebeszunder, der, vžigalo ljubezni.

Liebetrunken, f. Liebestrunken.

Liebevoll, adj., ljubeznjiv, poln, ljubezni.

Liebewund, adj., od ljubezni ranjen, zadet.

Liebezitternd, adj., treseč se od ljubezni.

Liebezug, der, djanje, ki razodeva ljubezen.

Liebesfertig, adj., občutljiv za ljubezen.

Liebgedrungen, adj., kogar ljubezen žene.

Liebhabend, adj., ljubijoč, ljubiven.

Liebhaber, der, Dilettant, Käufer, prijatel,
ki kaj rad ima; kupec; poln. u. russ.
ohotnik; sonst ljubi, dragi, ljubljenec, mili;
er ist ein besonderer Liebhaber der Schwämme,
gobe posebno rad jé, (vulg.), volk je na
gobe; der erste Liebhaber (in der Büйнен-
sprache), etwa pervi ljubivec; eine Vorsfel-
lung von Liebhabern, igra dobrovoljcov.

Liebhaberei, die, posebno veselje, nag-
njenje do česa, strast; Blumen sind meine
Liebhaberei, evetlice imam kaj rad.

Liebhaberin, die, prijatlica česa; sonst
ljubica, ljuba, ljubljenka.

Liebhaberrolle, die, naloga ali rola lju-
bivca, ljubljenca.

Liebherzen, v. a., ljubiti, kroat. drago-
vati; f. Liebkosen.

Liebig, der, f. Gimpel.

Liebkosen, v. a., božati, gladiti, ljubkati,
ljubiti koga; schmeichelt, radovati se komu,
dobrikati se, sladkati se okoli koga, lizati
se, prilizovati se, priljubovati se, dober se
delati komu; russ. laskat.

Liebkofer, der, radovavec, prilizovavec,
ljubkavec.

Liebkosung, die, radovanje, ljubkanje, bo-

966

Liebkrifungswort.

žanje, glajenje, ljubljenje; kroat. drago-
vanje, milovanje.

Liebkrifungswort, f. Kosewort.

Liebler, der, ljubivec, ljubkavec.

Lieblichkeit, adj., ljubeznjiv, ljubljiv. Iju-
bek, sladek, prijeten, mil, ugoden, milen
(V.); ein lieblicher Geruch, prijeten, lep
duh; liebliche Töne, sladki glasi.

Lieblichkeit, die, ljubeznjiv. (V.), sladkost,
prijetnost, ugodnost, slast, milina, ljubkost.

Liebling, der, ljubljenee, ljubljenček, naj-
ljubši, ljube/njivek (V.), nach M. Ijuhi-
mee (russ), poln. ulubienee; er ist seit
Liebling, on je njegov ljubljenee, ga ima
pred vsimi rad.

Lieblings-, in Zfgg. naj ljubši, naj prijetniši.

Lieblingsarbeit, die, delo, s kterim se
kdo naj raji peča.

Lieblingsbild, das, naj ljubši podoba.

Lieblingsbuch, das, naj ljubši, naj prijetniši
bukve.

Lieblingsseffen, Lieblingsfarbe, f. Leib-
essen, Leibfarbe.

Lieblingsgang, der, kamor kdo naj raji
zahaja

Lieblingsgericht, f. Leibgericht.

Lieblingsgetränk, f. Leibgetränk.

Lieblingsidee, die, naj ljubši, naj drajši
misel.

Lieblingsstraum, der, naj ljubši sanje.

Lieblingswunsch, der, naj večji želja.

Lieblos, adj., brez ljubezni do bližnjiga, ne-
miloserčen. nemil; terd, nemilosten, nečuten.

Lieblichkeit, die, terdoserčnost, nemilost,
nemiloserčnost.

Liebreich, adj., ljubezni poln. blag, ljubeznjiv,
priljuden, milostljiv. dobrohoten, ljudomil.

Liebreiz, der, Schönheit der Beweungen,
Handlungen, u. f. f. sofern sie der Abganz
der sittlichen Schönheit ist, ljubeznjivost. Iju-
beznjiva snaga, milota, milina, dragost, mič-
nost, (poln. powabność).

Liebretzünd, adj., milen, preljubeznjiv,
milen. ljubeznjiv, sprelep.

Liedschaft, die, zaljubljeno znanje, ljubezen;
zaljubljenost.

Liebste, der, ljubi. preljubi dragi. ljubec, f. Rich.

Liebste, die, ljubica, ljuba; f. Rich.

Liebstöfel, das, (Ligusticum levisticum),
lustrek *; kroat. selen, poln. lubczyk, russ.
zorja.

Liebstödelkäfer, der, rivčkar, ki živi na
lustreku.

Liebthätig, adj., ktor v djanjih skazuje
ljubezen do bližnjiga.

Liebvoll, adj. ljubeznjiv.

Liebwerth, adj., spreljub, ljubeznjiv, Iju-
bezní vreden, drag.

Lied, das, pesem, (altsl. pésn-i), nach
Gutsm. das kroat. pévka, popévka; serb.
pesma; Gerang, petje, prepevanje; ein Lied
anstimmen, zapeti; Gott ist mein Lied, Boga
pojem, Bozjo čast prepevam; das frohe
Lied der Lerchen, veselo petje (costolenje,
žvergolenje) skerjančov; ein geistliches Lied,
duhovna, sveta pesem; ein weltliches Lied,

Liefern.

posvetna, okrogla (pesem); das hohe Lied,
f. Hohelied; und damit hat dies Lied ein
Ende, pa je konee, auch bloß pa je; weffen
Brot man ist, dessen Lied singt man, nach
dem Poln. na čijem vozičku sediš, tega
pesmico poj; du wirst mein Lied pfeifen, mojo
pesem hos pel; Liedchen, dim., pesmica; ich
fann ein Lied, ein Liedchen davon singen, jez sim
to skušal, cutil; eines andern Lied pfeifen,
po koga struni plesati; f. a. Glied; Deckel.

Liedeln, v. n., okrogle peti.

Liederbuch, das, pesemske bukve, pl.,
pesmi, bukve pesem, pesmarica (kroat.),
russ. pesennik.

Liederdichter, der, pesmenik, pevec, pes-
mar; Lieder dichten, (verăchl.) pesmariti.

Liederhaft, adj., pesemsk, pesmi podoben.

Liederkunde, die, pesmoznanstvo.

Liederkundig, adj., ktor vsaktere pesmi
ve in peti zna.

Liederlich, adj., ausschweifend, unordentlich,
razuzdan. (ne)poreden, zanikern, malopri-
den; eine liederliche Weibsperson, lajna, lajdra,
nach V. cajna, zanikernica, (ne)porednica;
(poln. lajdaczka); liederlicher Mensch, ne-
marnež, capin, zanikernež, (ne)porednež;
nachlössig, obenhin, nemarn, nepazljiv, za-
kernern. nemarljiv, len; liederlich arbeiten,
zanikerno, nemarno delati, foslati. šušma-
riti; slabo delati, da nič ne terpi, da nič
ne velja; poverhama onegati; liederlich wer-
den, spriditi se, popačiti se, nach V. auch
znemariti se; liederliche Kleidung, neredno,
capasto oblačilo; ein liederliches Leben süf-
ten, zanikerno živeti, razuzdano živeti; f.
a. Ansgelassen; russ. razvratnyj, rasputnyj.

Liederlichkeit, die, nemarnost, nemarlji-
vost, zanikernost, lenost, lenoba, razuzda-
nost, (ne)porednost.

Liedern, f. Ledern.

Liederreich, adj., poln pesem, petja.

Liedersammlung, die, pesmi. zbirka pesem.

Liederspiel, das, igra s petjem (vmesnim).

Liedersprache, die, jezik za petje dober.
ugoden.

Liedertafel, die, pévska družba.

Liedervers, der, versta pesmi.

Liedervoll, f. Liederreich.

Liedešilung, der, vzlet pesmi.

Liedešwerth, adj., vreden, da se v pesem
zloži, da se pesem zloži od njega.

Liedgewohnt, adj., vajen peti.

Liedlohn, der, zaslužek, mezda, plačilo
služabnika, dnina.

Liedlohnstreitigkeit, die, prepir zavolj
službine mezde.

Lieferant, der, zakladavec, zalagavec, pre-
vidnik, oskerbovavec.

Lieferer, der, f. Lieferant.

Liefern, v. a., beifssaffen, koga založiti,
zalagati, zakladati, previditi, previdovati s
cim, s kakim blagam, poslati, posiljati mu
ga; eine Arbeit, dogotoviti, dodelati; die
Arbeit liern, delo izgotovljeno oddati, iz-
ročiti, dati, dajati izdelek; Cineu liefern,
izročiti, nevarnosti prepustiti koga; er ist

968

Lilie.

Lilie, die, (Lilium). lilija, maselnica, nach
V. limbar (?), serb. nach Sul. ler, russ.
lilija u. krin, m.

Lilien-, in Zfsg. čisti. beli kakor lilija.

Lilienantliß, das, oblije belo kakor lilija.

Lilienarm, der, roka bela kakor lilija, pre-
hele ramena.

Lilienartig, Lilienförmig, adj., lilijast,
lilii podoben.

Lilienfüßchen, das, prebela nožica.

Liliengewand, das, prebela, blisceča, bli-
sča obleka.

Litiennaden, der, prebeli vrat, zatilec.

Lilienöl, das, limbarjevo olje, olje laško
z vdjanimi limbarjevimi peresei.

Lilienschlänen, pt., prebeli senci.

Lilienschulter, die, prebele rame.

Lilienstengel, der, maselnično stedlo.

Lilienweiß, adj., bel kakor lilija, prebel.

Lilischweide, f. Liene.

Lille, die, sline (malih otrok).

Limbaum, f. Vogelbeерbaum.

Lime, die, citrona.

Limitation, die, f. Beschränkung; Ein-
schränkung.

Limitativ, adj., utesnujoč.

Limitiren, f. Beschränken.

Limitopreis, der, ustanovljena cena, čez
ktero se ne sme iti.

Limonade, die, limonada, lemonada.

Limonc, die, limona, lemona, citrona, russ.
limon.

Limpf, der, (im Forstw.)f. Gipfel; Jahrestrichb.

Linbaum, der, f. Ahorn.

Lindebast, f. Umbe.

Linddrachc, der, f. Lindwurm.

Linde, adj., f. Gelinde; Feucht.

Linde, die, (Tilia), lipa; kleine Linde, lipica.

Lindel, f. Handbesetz.

Linden-, in Zib. auch als adj., lipov.

Lindenallee, die, lipove ulice.

Lindenbast, der, lipova lika, lipovo lijeje.

Lindenbaum, der, lipovo drevo; f. übr. Linde.

Lindenblätterpapier, das, papir iz li-
poviga pérja.

Lindenblüthe, die, lipov evet, lipovo evetje.

Lindenhang, f. Lindenallee.

Lindenholz, das, lipovina, lipov les; als
Brennmateriale, lipove derva.

Lindenhonig, der, lipov med.

Lindenkohle, die, lipovo ogleje.

Lindenaus, die, lipova uš (veš).

Lindenöl, das, lipovo olje.

Lindentraše, die, z lipami obsajena cesta.

Lindenwald, der, lipovje, lipov gojzd ali
listnik, russ. lipnjak.

Linderer, der, polajšavec, polajševavec,
olajševavec.

Linderin, die, polajšavka, polajševavka,
zlajševavka.

Lindern, v. a., polajšati, polajševati, zlaj-
sati, zlajševati, olajšati, olajševati, poleh-
citi, polehčevati; (nach M. oblahkotiti; bei
Gutsm. pomičiti?); utešiti, utoliti (stillen),
pomiriti; den Schmerz lindern, ohladiti, hla-
diti bolečino; v. r., der Schmerz lindert sich,

Link.

bolečina odjenjuje; es hat sich gelindert, od-
leglo je, pojenjalo je, auch omečiti se; f.
Nachlassen.

Linderung, die, polajšava, zlajšava, po-
lajševanje, oblajševanje, polajšek, hladilo,
mečilo, uteha; heute fühlt er eine Linderung,
danes se čuti boljsi, se mu zdi, da mu je
nekoliko odleglo; Linderung verschaffen, f.
Lindern.

Linderungsbalsam, der, hladivno mazilo.

Linderungsmittel, das, hladilo, mečilo.

Linderzeug, der, raša, rašavina.

Lindhard, f. Flachtfisch.

Lindwurm, der, ein erdichtetes Ungeheuer,
zmij (nar. pes., altsl. zmij, Schlange), lint-
vern*, serb. zmaj, pozoj, poln. smok.

Lineal, das, linir*, nach V. ravnilo †, nach
M. besenders Schneiderlineal, plajástro (?),
und smugavnik.

Lineamente, f. Gesichtszüge.

Linguist, der, jezikoznavec †, jezikoslovee †;
f. Sprachenkenner.

Linguistik, die, f. Sprachenkunde.

Linde, die, čerta (anch altsl. u. russ.), čer-
tica, poteza, smuga (V. u. M.), linija*;
böhm. čara; Zeile, redek, proga (Streif),
versta: Linie im Geschlechtsregister, versta,
rod, deblo; eine Linie ziehen, beschreiben,
certo potegniti, potegovati; die Linie passi-
ten, čez certo iti, certo prestopiti, mimo
ravnika peljati se; in gerader Linie stehen,
po versti, v ravni versti stati (zaporeda-
ma); Linie machen, v versto stopiti, sto-
pati; in gerader Linie abstammen, v ravni
versti izhajati; aufsteigende, absteigende Li-
nie, navzgornja, navzdolnja versta, versta
prednikov, versta zarojencov; in gerader
Linie, naravnost; in ungerader Linie, ne
naravnost; gerade, frumme Linie, ravna,
kriva poteza; bei den Schiffern, ravnik,
zwanzig Linien auf jeder Seite, dvajset verst,
redkov na slednji strani: weibliche Linie,
ženski rod, zarod; ein Seit, f. Leine; Linie,
(anat.) bei den Banchmusfeln, bela poteza;
am Hufe, bela rajda; Linie, Stadtabmarkung,
mestna meja, linija; ein Längenmaß, čerta.

Linienamt, das, mestnomejna colnija †.

Linienblatt, das, načertani, nalinirani list,
russ. podkladka.

Liniendienst, der, služba v redovni vojski
(v linii.)

Linienfeder, die, pero za liniranje.

Linienförmig, adj., čertast.

Lindenholz, das, f. Lincal.

Linienpapier, das, čertani, linirani papir.

Linienschiff, das, nach V. verstna ladija,
böhm. redna, redovna ladija.

Linientruppen, pl., redovna, redna vojska, armada.

Linienzieher, der, f. Lineal.

Liniment, die, tekoča maža.

Liniren, v. a., načertati, čertati, čerte delati,
potezati, gewöhnlt. linirati*, poln. liniować.

Linirfeder, f. Linienfeder.

Link, adj., lev, levičen (linkisch), šuji (anch
altsl.); die linke Hand, levica, leva roka,

970

Lispelton.

Löblichkeit.

reden, šeptati, čebljati; zu lispein anfangen,
zaſumljati. zašeptati; durch eine gewiſe
Zeit hindurch lispein, prečebljati, prešeptati
(n. p. tri noči); zur Genüge lispein,
našeptati se, načebljati se; im Reden mit
der Zunge anſtoſen, jeelati.

Lispelton, der, šepet.

Lispelwort, das, zašeptana beseda.

Lispſcrin, die, šeptavka; jeclavka.

List, die, zvijača, zvijaštvo, prevara, nach
dem Altſl. u. Böhm. Iest-i, altſl. auch ko-
var'stvo u. łakavstvo (nach Cuf wäre lokav
in St. gebr.?), poln. chyтроſć, podstep,
obroty (obrati).

Liste, die, zapisek, spisek, imenik; in die
Liste eintragen, zapisati, zapisovati v spi-
sek. imenik (russ. spisok u. rospis-i).

Listenreich, f. Listig.

Listgestalt, die, zviti človek.

Listgewebe, f. Intrigue.

Liftig, adj., zvit, zvijašk, prekanjen, za-
vert. prebrisan, premeten, šegav, im Altſl.
kovar'n, łakav, l'stn; ein lüſtiger Mensch,
zvit, prepeka človek, zvijačnik, lisica,
zvit ptič; er ſießt so lüſtig aus, vidi se mu,
da kako napčno snuje, kuje, tuhta; lüſtige
Anſchläge, zvijaški naklepi.

Litanei, die, litanija, oder litanije, pl.

Lithograph, der, litograf*, kamnopisec †,
kamnotiskar†.

Lithographie, die, kamnotisek, kamnopis,
kamnopisek; Anſtalt, kamnotiskarnica, kam-
nopisnica.

Lithographisch, adj., kamnopisen, kamno-
tisen; lithographische Anſtalt, f. Lithographic.

Lithophag, der, kamnojedec.

Lithophyten, pl. okamnjene zelišča, zelisa,
ali rastline.

Litis contestatio, pravdanje pravdnih stra-
ni; tožencov odgovor na tožbo.

Litorale, f. Küstenland.

Littera, L., die, f. Buchstabe.

Litterärisch, adj., književen, slovstven,
pismensk ali pismenstven.

Litteral, f. Buchstablich.

Litterat(or), der, f. Bücherkenner, Gelehrte.

Litteratur, die, pismenstvo, knjižestvo,
slovstvo, literatura*.

Litteraturgeschichte, die, pismenstvena,
slovstvena zgodovina, zgodovina pismen-
stva kaciga naroda.

Litteraturzeitung, die, učeni, slovstveni
časnik.

Liturgie, die, red Božje službe, obred-
stvo†. liturgija.

Liturgisch, adj., obreden, pri službi Božji
navaden.

Liturgif, die, liturgika, nauk cerkvenih
obredov.

Liże, die, eine dünne runde Schnur, vervica;
f. Biindfaden; bei den Seilern ein aus zwei
oder mehreren Fäden gedrehter Faden, wer-
aus Seile gezwirnet werden, stremen, prä-
men, cep, plet.

Lizenbruder, f. Packnecht.

Lizenzwirn, der, konci za vervice.

Liver, f. Pfund.

Livree, die, obleka, oprava služabnikov,
nach dem Russ. livreja.

Livreebediente, der, lokaj. ki livrejo no-
si; streže ali služabnik v livreji.

Lob, das, hvala, pohvala; Nuhm, dika, slava;
übertriebenes, prehvala; Lob geben, beile-
gen, pohvaliti, hvaliti, hvalo dati, dajati;
das muſz ihm zum Lobe nachjaen, v tem
ga moram pohvaliti, to hvalo mu moram
dati; eigenes Lob ſtint, hvala iz lastnih
ust smerdi, iz tujih diši; nach Volčić in Iſtr.
ki se časti, se omasti; du haſt bei ihm ein
gutes Lob, dobro misli od tebe, čisla te;
voll das Lobes, močno hvalijoć.

Lobbegierde, die, hvale željnost, želja,
biti pohvaljen.

Lobbegierig, adj., hvale željin, ktor hre-
peni po tem, da bi bil pohvaljen.

Lobbrief, der, pohvalno pismo.

Lobegeld, das, primšćina, primšina.

Loben, v. u. u. a., pohvaliti, hvaliti; sla-
viti, kroat. dičiti (?); ein jeder Krämer löbt
seine Waare, vsak berač svojo mavho hvali;
poln. vsaka lisica svoj rep hvali; ich lobe
mir die Mäßigkeit, moram pohvaliti, hvalim
zmérnost, deržim se zmérnosti; was recht ist
löbt Gott, kar je prav, je Bogu dopadljivo;
Gott loben, veličati, povelčati Boga, nje-
gove lastnosti slaviti; wie hoch löbt er das
Pfert? po čem ima derži konja? koliko
ga je zacenil?; bieten, objlubiti, obetati;
Mehrbelobt, obbelobt, zgoraj omenjen, zgo-
raj imenovan; man kann ihm nicht genug
loben, človek, ka ne more prehvaliti; über-
triebenen loben, serb. hvalisati; man löbt im-
mer die vergangene Zeit, vsako lani bolje.

Lobenswerth, Lobenswürdig, adj., hvale
vreden, pohvale vreden, časti vreden.

Lober, der, hvalivec, hvale, hvalec.

Loberin, die, hvalivka.

Lobesam, adj., f. Lobenswürdig.

Lobesserhebung, die, pohvala, hvaljenje,
povikševanje; viele Lobeserhebungen machen,
hvaliti in hvaliti, poviševati, veličati, pov-
zdigovati koga; verächtlich, nach V. hotel ga
je v hvalo podelati.

Lobgedicht, das, hvalna pesem.

Lobgesang, der, hvalno petje.

Lobgetön, das, glasna hvala.

Lobgier, die, hvale, časti lakomnost, po-
blep po hvali.

Lobbierig, adj, hvale lacen, željin, la-
komen.

Lobhudelei, die, nezmérna. prevelika, ne-
zaslužena hvala, serb. hvalisanje.

Lobhuden, v. a., serb hvalisati; z jalo-
vimi, praznimi pohvalami obsuti, obsipati
koga; kaditi mu. hvaliti ga nezmérno.

Lobhudler, der, hvalivec, hvalisavec.

Löblich, adj., hvale vreden, vreden pohva-
ljen biti, hvalovreden, nach Gutsm. hvalo-
viten; im Titel der Behörden, slaven; hoch-
löblich, preslaven.

Löblichkeit, die, hvalovrednost, vrednost
pohvale.

Loblied.

Lochholz.

971

Loblied, das, hvalna pesem, hvalnica, po-
hvalna pesem.

Lobopfer, das, hvalni dar; dar v pohvalo.

Lobprediger, f. Lobpreiser.

Lobpreisen, v. a., hvaliti, veličati, povel-
cevati, slaviti; bei den ungar. Slov. nach
M. dičiti (?), böhm. velebiti.

Lobpreiser, der, hvalivec, poveličevavec.

Lobpreisungssformel, die, povelicevavne
besede (konec Očenasa).

Lobrede, die, pohvalni govor, pohvala, hvala,
pohvalne besede; eine Lobrede halten, pohvalen
govor imeti, hvalo izreči komu, hvaliti koga.

Lobredner, der, hvalec, hvalivec, povelice-
vavec, verächtlich hvalun, hvalisun.

Lobrednerisch, adj., povelicevaven, hva-
livsk; kakor v pohvalnem govoru.

Lobreich, adj., hvalen, hvalovit.

Lobsagen, f. Lobpreisen.

Lobsjanger, f. Lobsinger.

Lobschrift, die, pohvalni spis ali sostavek,
pohvalne bukve; pisanje komu na hvalo.

Lobsingen, v. n., hvalo komu peti, pre-
pevati; komu na pohvalo peti; lobsinget dem
Herrn, pojte hvalo, slavo Gospodu.

Lobsinger, der, hvalopevec.

Lobsprecher, der, f. Lobredner.

Lobspruch, der, hvala, pohvala; große Lob-
spruche ertheilen, velike hvale dajati, močno
hvaliti, povzdigovati, velicati, poviševati.

Lobstimme, die, hvalni glas, hvaljenje.

Lobsucht, die, f. Lobgier; nezmeŕno nag-
njenje, druge hvaliti in povzdigovati, hvale
žešljnost, lakomnost.

Lobsüchtig, adj., hvale lakomen.

Lobwürdig, adj., f. Lobenswerth.

Local, der, mestnik, mestni sklon, padež.

Local, adj., f. Dertlich.

Localarmenfond, der, krajni ali mestni
zalog za uboge; zalog v posamnih krajih.

Localcommission, die, mestna, krajna
komisija.

Localdurchschnittspreußisch, der, srednja
cena v posamnih krajih.

Locale, das, f. Dertlichkeit; prostor, mesto,
prostorina †, russ. u. böhm. mestnost.

Localisirung, die, omišljenje prostora.

Localität, f. Locale.

Localmiethzins, der, najemnina v posam-
nih krajih.

Localiumstand, der, mestna ali krajna oko-
liscina, okolišina.

Localzuschuß, der, mestni doplaček, pri-
kladek.

Locatio, f. Vermicthnung.

Locator, f. Vermicther.

Locat, f. Schulchrer.

Loch, das, luknja (nur slov.), rupa, (auch
Kesselthal, Eisterne), jazba, (altsl. jaz'va,
Wunde); Höhle, jama, vohlina; f. a. Leff-
nung, Rieß; Löchelchen, luknjica, jamica;
das Thurmloch, der Theil des Thurnmes, wo
die Glocken hängen, nach V. in Reißniß, dir
(vergl. russ., böhm. u. poln. dira. Loch,
altsl. Spalte), nach Audern, tir; ein Loch
in etwas schlagen, luknjo v kaj prebiti, pre-

bijati; ein Loch machen, zluknjati, preluk-
njati, luknjati; ein Loch im Kleide, predi-
rek; ein Loch bohren, luknjo zvertati, ver-
tati; voll Löcher, luknjicast; ein flaches,
schwebendes Loch, (mont.), luknja na pošev
zvertana v kamnje; ein seigeres Loch, nav-
piena luknja; der Rock hat ein Loch, suk-
nja je pretergana, raztergana, (vulg. je
huda); er fauft wie ein Loch, pije kakor
krava; pije kakor hi vlival v brezdno; Einen
ins Loch werfen, vtakniti ga v luknjo, v je-
ćo; eine schlechte Wohnung, beznica, jama,
luknja: die hiefigen Stadt und rechte Lö-
cher, tukajsnje mesta so prave luknje; ješt
sieh, wo der Zimmermann das Loch gelassen
hat, pobiraj se odtod; glej, kje so vrata;
er pfeift auf (aus) dem letzten Loch; nje-
gova zadnja (ura) je ta; na zadnjo za-
rezo je prisel; die Sache bekam ein Loch,
rec, die običala, spodletelo je; die Kaffe
befam ein Loch, dnarnica se die posušila.
izpraznila; ein Loch zu und das andere auf-
machen, dolg z dolgam odpravljati; ein
Loch stopfen, dolg odriniti; Munde, rana;
sich ein Loch in den Kopf fallen, glavo si
prebiti, prebijati; ein Loch ins Eis hanen,
led presekati, prebiti; Loch, der, f. Loch-
baum; auch sok iz sadja.

Lochbaum, eigent. Lachbaum, der, mejno
drevo; f. Lachbaum.

Lochbaumen, v. a., drevy občert za mejo.

Lochberg, (mont.), f. Kamm.

Lochbentel, der, ein Meißel bei den Tischlern
mit schmaler, tiefer Schneide, nach V. jeran.

Lochbohrer, der, ein Bohrer, womit die Mabe
zum ersten Male geöffnet wird, nach V. ličivnik.

Loche, f. Lachbaum.

Locheiche, f. Loheiche.

Locheisen, das, vóttle dleto; dleto za luknje.

Löchel, das, luknjica.

Löcheln, v. a., preluknjicati, luknjičati;
luknjice delati, vertati; gelöchelte Haselnuß,
luknjicasti lešćnik, lešnik, piškav lešnik.

Lochen, v. a., Loch machen, zluknjati, pre-
luknjati, luknjati, luknjo narediti, delati,
zvertati, vertati; nach V. tulhati (?), zvot-
liti, votliti; einen Baum lochen, luknjo iz-
sekati za běele; f. a. Lachen, (einen Baum);
ein Feld lochen, mejnik postaviti, postav-
ljati; serb, bušiti, supiti.

Locher, der, sveder kolarski za luknje v
platišči, platiši.

Löcherbaum, der, in Papiermühlen, n. V. klada.

Löcherig, adj., luknjat, luknjast, jamast.
prebit. jamičast, lu'ničiast; löcherige Strüm-
vie, raztergane nogavice; serb. šupalj, šup-
ljikast, russ. diravyj; löcheriger Brunnen,
ki ne derži vode.

Löchern, v. n., prestakniti, prestikati vse,
vohati okoli.

Löcherschwamm, der, (Boletus), luknjasta
goba, jurji, gobajne.

Lochgans, f. Erdgans.

Lochholz, das, bei den Schustern ein vierecke-
ges Holz, mit länglich runden Vertiefungen,
das Schlleder darin zu słoßen, stopa.

Löffel.

Lohnbauer.

973

Löffel, der, žlica; f. a. Kochlöffel, Schaum-
löffel; waidm. das Dhr des Hasen, zajěje
uho; auf den Schiffen, lopata (žličasta);
nicht mit Scheffeln, doch mit Löffel, če ne tece,
vsaj kapa; Löffelchen, dim. žličica, žlička.

Löffelbaum, der, žličnik † (neko ameri-
kansko drevo).

Löffelblech, das, žličnik.

Löffetblume, f. Taubneseffel.

Löffelei, die, (Läffelei), sladkosnedstvo; va-
sovanje, sladkanje okoli ženstva.

Löffelente, die, (Anas clypeata), žličarica
(raca), bobatulja, širokokljunasta raca,
gos; raca.

Löffelfohre, f. Krummholz.

Löffelförmig, adj., žličast, žliči podoben.

Löffelgans, die, f. Löffelente.

Löffelgesteck, das, žličnik.

Löffelkraut, das, (Cochlearia), žličnik.

Löffeltresse, die, hrin.

Löffelmacher, der, žličar (a. Löffelverfäußer).

Löffeln, v. n. u. a., z žlico zajemati; gern
löffeln, rad jesti, pojedati; löffeln, oder läf-
seln, bei einem Mädchen löffeln, sukati se,
verteti se, lizati se, sladkati se. (niedr.
gajsnati se) okoli dekleta, (nach Gutsm.
vasovati); sich bei Zemand einlöffeln, prili-
zati se komu.

Löffelreißer, der, (Platalea leucorodia),
bela lopatka, kalpetra, (V).

Löffelsame, f. Schwalbenkraut.

Löffelspeife, die, kar se je z žlico.

Löffelstiel, der, recel, žlični rep.

Löffelweise, adv., v žlicah, z žlicami.

Löffler, der, f. Löffelreißer; persmoda, kdar
se rad liže, suće okoli ženstva.

Logarithmus, der, logaritem, (gen. loga-
ritma); razmerno število.

Logarithmentafel, die, logaritmenica †.

Logarithmik, die, nauk od lagoritmov.

Logarithmisch, adj., logaritemsk.

Loge, die, im Schauspielhauje, predelek, loža*,
wo Zusammenfünfte geyflogen werden, snid-
nica; f. a. Halle, Börſe.

Logeable, f. Wohnbар.

Logement, das, j. Wohnung.

Logenbruder, der, svobodni zidar †.

Logenhaus, das, snidnica svobodnih zid-
darjev, (poln. loža masonska).

Logenmeister, der, višji lože svobodnih
zidarjev.

Voggen, v. n., naglost ladjiniga teka meriti.

Logik, die, umoslovje †, logika.

Logiker, der, umoslovec †, logikar (in aud.
fl. M. logik).

Logiren, v. n., f. Wohnen; v. a., f. Be-
herbergen.

Logis, j. Wohnung.

Logisch, adj., umosloven, logičen.

Logogryph, der, ein Wort- oder Buchsta-
benrathſel, logogrif*, besedna uganjka.

Logomachie, f. Wortstreit.

Loh, adj., svetel, plameneč; f. a. Lichterloh.

Loh, das, lužje, močverje, mlake; sota; f. a.
Lode (Trieb).

Lohbad, das, sušivnica za lubje, čreslo.

Lohballen, f. Lohtkuchen.

Lohbeize, die, stroj s čreslam; die Grube,
strojnică, kožarska jama, kjer se kože lužijo.

Lohblume, f. Schimmel.

Lohboden, der, j. Loh.

Lohbrühe, die, čreslenica (voda).

Lohe, die, ehemals, mladi listnik; ješt bei
den Gerbern, čereslo, čreslo, čreslovina,
strojilo, sephano lubje (hrastovo, jelšivo,
brezovo, smrekovo), böhm. trislo, dubnice
(dobnica); die Flamme, zubelj, plamen, nach
V. puh, žar; j. a. Getreidebrand, Hize.

Loheize, die, navadni hrast.

Lohen, v. a., strojiti s čreslam; böhm. du-
biti (von dub = dob); vom Holze, Eichen-
holz lohet das Wasser, hrastovina černi,
barva vodo; v. n., f. Lodern; c. a., v pla-
menu izdelovati.

Loher, der, f. Lohgerber.

Loherde, die, s čreslam gnojena perst,
perst čreslenica.

Lohfarben, f. Rothbraun.

Lohseuer, das, ogenj s plamenam, plamen.

Lohfink, der, f. Blutfink.

Lohgar, adj., s čreslam strojen, schlechtweg
strojen, dostrojen, nach V. auch rudeče
strojen (zum Unterschied von: weißgar).

Lohgerber, der, strojar, auch kožar, (eig.
Häuteverfäußer).

Lohgerberei, die, strojarija, strojarstvo (s
čreslam); Gerbehauz, strojarnica.

Lohgerberin, die, strojarica.

Lohgrube, die, f. Lohbeize.

Lohkübel, der, brenta zemlje čreslenice za
rastline.

Lohkuchen, der, čreslen hlebec.

Lohkumm, der, korito za čreslo.

Lohme, f. Halbente.

Lohmühle, die, mlin ali stopa za čreslo,
(russ. tolčeja).

Lohn, der, im Allg. plačilo, povračilo, f.
Belohnung; zaslužena plaća, zaslužek,
Dienstlohn, auch das Lohn, nach Gutsm. u.
V. mezda (auch altsl., russ. u. böhm.),
poln. u. serb. myto (mito); Undank ist der
Welt Lohn, svet plačuje z nehvaležnostjo;
noch immer ist ein heiteres Gemüth der Lohn
der Mäßigkeit, nach V. se dan današnji
daje treznost ali zderžnost dušo veselo;
für Lohn arbeiten, za dnar delati; die Fracht
ist hoch im Lohn, vožnja je draga; er wird
schon seinen Lohn friegen, plačilo, t. j. ka-
zen mu ne odide: verne se mu ta; was
hat er für einen Lohn dafür? kaj je dobil
za to, kakšen dobiček? Vorenthaltung des
Lohnes, priderževanje zaslužka; Taglohn,
dnina, Fubrlohn, voznina, u. drgl. durch
analoge Formation, auf — ina.

Lohnarbeit, die, delo za mezdo, najemno
delo.

Lohnarbeiter, der, najemnik, delavec za
mezdo.

Lohnarbeiterin, die, najemnica, delavka
za mezdo aki plačo.

Lohubar, adj., plačljiv: plačila vreden.

Lohnbauer, der, najeti poljodelee.

974

Lohnbrod.

Lohnbrod, das, hrana za mezdo, namesti mezde.

Lohndiener, der, najeti služabnik ali lokaj (za nekaj časa).

Lohnen, v. a., plačati, plačevati, povernití, povračevati; nach M. pomezditi; der Herr lohne ihnnen, Bog vam poverni; mir ist das für schlecht gelohnt worden, slabo plačilo sim prejel za to; mit Undank lohnen, z nehvaležnostjo plačati; s. a. Belohnen; das Gesinde lohnen, plačati poslam mezdo ali zaslužek; v. n., das Getreide lohnet gut, žito plenja, dobro plenja, izdaja, je obilniga zerna; es lohnt nicht davon zu sprechen, škoda besedi; es lohnt sich der Mühne nicht, ne izplača se delo, trud, ni truda (muje*) vredno; škoda se s tem pečati; es lohnt sich der Mühne, vredno je (truda).

Lohner, der, s. Belohner; Achsnagel.

Löhner, s. Taglöhnern.

Löhnerin, s. Taglöhnern.

Löhnerisch, adj., nadničarsk.

Lohnhandwerk, das, rokodelstvo, ki se peča z naročenim delam.

Lohnhandwerker, der, rokodelec, ki dela, kar se mu naroča, in ne za na prodaj.

Lohnherr, der, ktor kaj delati dá za plačilo; naročnik dela.

Lohnjunge, der, učenec z (nekolikim) plačitam.

Lohnfuecht, der, hlapec, (ki služi za plačilo).

Lohnkutsche, die, najeta kočija, najemna kočija.

Lohnkutscher, der, majemni voznik, (nach V. konjar?)

Lohnlakci, der; najeti strežnik, najemni lokaj.

Löhning, der, najemnik.

Lohnregister, das, zapisek zaslužka (rudokopov).

Lohnrest, der, zastali zaslužek rudokopov, nach V. cep.

Lohnschaf, das, ovca ovčarju za plačo odlocena.

Lohnschäfer, der, najeti ovčar, ovčar, ki za placo dobiva nekoliko ovac.

Lohnschnitter, der, najemni žnjec.

Lohnschnitterin, die, najemna žnjica, ženjica.

Lohnspinner, der, najemni predec.

Lohnspinnerin, die, najemna predica.

Lohnsucht, die, placozelja, lakomnost po placilu. pohlep, nezmerno hrep'enjen po placilu (za kako delo), placilozeljnost.

Lohnsüchtig, adj., placilozelyen, dobickoželjen; poln. dusza najemna.

Lohnstretigkeit, die, prepir, razpertija zastran mezde, zastran zaslužka.

Lohntag, der, Lohnungstag, placilni dan, dan. kteriga kdo dela za plačilo.

Löhnung, die, placilo, plača sosebno vojakov.

Lohnvertrag, der, mezdna pogodba.

Lohnwachter, der, najemni cuvaj, najeti varh.

Lohnwagen, der, najemni voz.

Lohuzettel, das, zapisek plačila, plačilni zapisek.

Löhren, s. Plärren.

Los.

Lohroth, s. Lohfarben.

Lohvogel, s. Lohsink.

Lohziegel, s. Lohtfuchen.

Lotal, t. Local, usf.

Lokalie, die, podkara, mala fara, lokalija.

Lolch, der, (Lolium), Lösch, Iulika; serb. Iulj; i. a. Kornraden.

Lombard, das, j. Lichhans, Versatzamt.

Longimetrie, j. Langemessung.

Losos, j. Los, (das).

Lootse, s. Lothfe.

Lor, das, s. Band.

Lorbeer, der, (Laurus nobilis), nach Gutsm. lavorika, javorika od. lavorika; russ. lavrovoe derevo; böhm. u. poln. vavřin, bobkowe drzemo, im Slow. gew. lorbar *.

Lorbeer-, in Zbßg. nach dem Russ. u. Poln. lavrov; nach dem Serb. lavorjev, lovorjev.

Lorbeerbaum, j. Lorbeer.

Lorbeerblatt, das, lavrovo pero, lavorjev list, (Gutsm. javoriški lepen).

Lorbeerbusch, der, lavrov, lovorjev, lorbarjev germ.

Lorbeere, die, nach dem Russ. laver, lavorjev hobek, lavorjeva jagoda; Schafsmitt, ověji hobek; er ist voller Complimente, wie der Bock voll Lorbeeren, poln. peken komplimentow. jak kozioł bobkow; sich Lorbeeren erwerben, zmagati, slavo dobiti; auf seinen Lorbeeren ruhen, zadovoljin biti z zadobljeno slavo.

Lorbeergrün, adj., zelenkljat kakor lavorika.

Lorbeerhain, der, lavorjeje.

Lorbeerholz, das, lavrovina, javorični, lavorjev les.

Lorbeerkirsche, s. Kirschlorbeerbaum.

Lorbeerkranz, der, Lorbeertrone, die, lavrov ali lovorjev venece.

Lorbeerkraut, s. Kellerhals.

Lorbeeröl, das, lavrovo, lovorjevo olje.

Lorbeersüßtig, j. Ruhmsüßtig.

Lorbeerwald, der, s. Lorbeerhatn.

Lorbeerweide, s. Baumwollenweide.

Lorbeerwinde, j. Immergrün.

Lorbeerpfweig, der, lavorjeva veja.

Lorch, j. Haubentancher.

Lorchbaum, j. Lorchenbaum.

Lorchc, j. Morchel.

Lord, der, lord.

Lorgnette, die, Handfernglas, kukalo, lornjet*.

Lort, j. Kröte.

Lorte, j. Lauer, Grille.

Los, Losos, das, Wahl, Entscheidung durch das Ungefahr, sreca; das Los über etwas werden, srečo skusti, skušati, koeko (kostko, Wünfel) vrei; nach Gutsm. zdrib, altsl. u. serb. ždrěb u. žřeb u. žreby (anch russ.), gewöhnt. loz. srecka †; das Los in der Lotterie, lotrijski list. loz*; russ. žřebij, serb. ždrěb; Schickjal, Ungfahr, osoda od. usoda. sreča; was auch mein Los sein mag, bodl že usojeno, uměrjeno, namenjeno kar-koli; Lose žrhen, loze vzdigovati, srečati †; das große Los, j. Haupttreffer; das Los ist gefallen, kostka je padla, (poln.). je verzena; nach dem Losc, altsl. po žřebu.

Los.

Los, adj. u. adv., locker, nicht fest, der Zahn
wird allmählig los, zob se omajava; der
Zahn ist los, zob se maja, guglje, se je
omajal, ogugal; nicht dicht, rahel, leicht-
fertig, s. dieses und Los, Locker; einer Sache
beraubt, Mangel leidend, prost, brez česa;
nun ist er seiner (ihm) los, zdaj se ga je
znebil, izlečil, odkrižal; der Anker ist los,
maček ne derži, se vleče po dnu; loses
Gut, potrebščina, potrebšina na ladii; der
Gefangene ist los, jetnik je izpuščen; ich
bin das Zieber los, merzlica me je pustila;
fruch darauf los, udri, udrite, hajdi; der
Waare los werden, oddati, iz esti (V.) blago,
specati blago; in Zibgn. der adj. (u. subst.
- losigfeit), wo es hinten angehängt wird,
wird es im Slov. durch brez, brez —, ne—,
(ž. B. hilslos, brez pomoci, hoffnungslos,
brez upanja, sorglos, brezskerben, nesker-
ben, brez skerbi, gewissenlos, nevezten,
brezvesten, n. drgl.), in der Verbindung mit
Zeitwörtern hingegen, (in der Bedeutung von
ab), durch od —, u —, iz —, (in der Bedeu-
tung von auseinander), durch raz —. (in
der Bedeutung von zu), durch za — ausgedrückt.

Losackern, v. a., razorati, razoravati.

Losarbeiten, v. a., odpraviti, odtergati,
tergati kaj od česa; v. r., s silo rešiti
se, oteti se, izviti se čemu.

Losbacken, v. n., von der Brotrinde im
Backen, ostopiti, skorja je odstopila.

Losbäcker, f. Weißbäcker.

Losbegehren, v. a., tirjati, naj se kaj izpusti.

Losbeichten, v. n. u. a., vsega po versti
izpovedati se.

Losbeißen, v. a., odgrizniti, odgristi, gri-
sti; v. r., odgristi konopec, vezilo in opro-
stiti se, izgristi se.

Losbekommen, f. Losbringen.

Losberisten, v. n., razpociti se, pokati.

Losbetteln, v. a., koga (prostost komu)
izmoledvati.

Losbinden, v. a., odvezati, odvezovati, raz-
vezati, razvezovati, razrešiti.

Losbitten, v. a., izprositi koga, prositi, da
bi koga izpustili.

Losblattern, v. r., list za listam odpasti,
odleteti.

Losbrechen, v. a., f. Ausbrechen; nepre-
misljeno blekniti in izgovoriti kaj; waidm.,
skociti iz —, v tek ali beg spustiti se (od
zverin); v a., odlomiti, odlamati.

Losbrennen, v. a., zažgati, zažigati,
vžgati, vžigmat; in Gewehr, ustreliti, sprožiti
(puško). nach M. in St. omersiti, podreti;
v. n., sprožiti se (od puške).

Losbringen, v. a., odpraviti, odpravljati
kaj od česa.

Losbrockeln, v. a., oddrobiti, odlomiti (v
mahh koseih).

Losbürgen, v. a., porok za koga biti in s
tem restiti ga, s svojim porostvam koga oteti.

Losbrot, das, beli kruh, llebec, pogača.

Losbruch, der, f. Ausbruch; odlom.

Losbrüchtg, adj., waidm., iz ležišča prepo-
jen, pregnan (od divjiga presiča).

Losé.

975

Lösch, der, f. Bienenenschwarm; (in Kt. nach
Gutsm. mladić).

Lösch-, in Zibg. gasivni.

Löschanstalt, die, gasivna naprava.

Löschbank, die, truga za gasenje apna.

Löschblatt, das, list pivniga papirja.

Löschblei, f. Bleistift.

Löschbrand, der, ogorek, opalek (poln.),
mertva glavnja.

Lösche, die, f. Löschtrog; bei Kohlenbrennern,
Kohlenraub, praska; die Lösche abtischen,
praško ogrebati; mit Lösche (d. i. schwarzge-
brannter Erde) bedecken, černiti; drobne škaje.

Löschen, v. a., ein Schiff, f. Ausladen; (ex-
stinguere), das Feuer, den Kalt, Durft lös-
schen, pogasiti, ogasiti, ugasiti, gasiti, po-
gasati; ein Feuer löschen, auch pomoriti ogenj;
helst löschen, pomagajte gasiti; ein Licht
löchen, f. Auslöschen; den Durft löschen, auch
utolaziti žego, odžejati se; Eizen löschen,
ukaliti, kaliti železo; geschriebene Buchsta-
ben oder Worte löschen, izbrisati, izbriso-
vati; poln. wymazac (izmazati); eine Schuld
löchen, (placan) dolg izbrisati; ertabuliren,
f. dieses; v. n., f. Erlöschen, Auslöschen
(v. n.); der Bergmann löscht, luč se ugaša,
hče ugasniti.

Löscher, der, gasivec, brisač; ein Werkzeug,
gasilo, gasilnik.

Löschfass, das, gasivnik, hladivnik.

Löschgeräthe, das, gasilno orodje, gasila
pl., priprava za gašenje ognja.

Löschhorn, Löschhüttein, das, gasilo, ga-
silce za svece, gasilnik (russ.)

Löschkohle, die, kovaški ogel, ugašeno oglje.

Löschmannschaft, die, gasivei.

Löschmaterial, das, besonders bei Töpfern,
nach V. gas.

Löschmittel, das, gasilo.

Löschnapsf, der, f. Löschhorn.

Löschordnung, die, postava za gašenje ognja.

Löschpapier, das, pivni papir, sušivni pap-
pir, (poln. papier przebjacy).

Löschplatz, f. Abladungsort.

Löschhaukel, die, ogrebalo za praško.

Löschpieß, der, in Huttenwerken, popravljac.

Löschtrog, der, nach V. kalež, korito, kal-
nik, kopanja.

Löschung, die, gašenje, gasitev, gasilo.

Löschwasser, das, Hartwasser, kalivnica;
voda za gašenje ognja.

Löschwedel, der, metlica, kropilo.

Löschwisch, der, f. Löschwedel.

Losdouneru, v. n., zagermeti nad kom,
zarenčati.

Losdrehen, v. a., odsukati, odvihati.

Losdrehen, v. n., auf Zemand, mlatiti
koga v eno mér.

Losdrücken, v. a., ein Gewehr, sprožiti.

Losdürjen, v. n., smeti od česa (iti).

Losfe, adj., f. Los; lose binden, f. Locker;
loses Gut, potrebščine, potrebšine, orodje
na ladii za kako silo; loses Geld, slab,
prelahak dnar: loses Gefindel, potepini, vlá-
cugarji, brez stanovitniga doma; lose Worte,
klafarske, prederzne, napčne besede, žal

976

Lösegeld.

besede; ein loses Maul haben. dolg jezik imeti, jezičen biti, rad jezikovati in druge žaliti; leichtfertig, nagajiv, prešeren. šaljiv; ein loser Vogel, pravi ptic, ki rad komu kako naprede za šalo; liederlich, malopri- den, razuzdan; loses Geschwäb, prazne, ne- premišljene kvante.

Lösegeld, das, odkupščina, odkupšina, od- kupnina, resilo; russ. vykup (izkup, odkup).

Löseggen, v. a., razbranati, razvlačiti.

Lösegessenk, das, izpustno darilo †.

Löseisen, v. a., iz ledu spraviti barko.

Löfekeil, der, bei den Oehlschlägern, za- gojzda.

Lossekugel, die, etwa ždrebna oblica.

Lösemittel, das, resilo; als Arzneimittel, mečilo, hladilo.

Losen, v. n., von Los, (sors), kockati (wür- feln), ždreb vreči, metati, (neu srečati), lozati *, po ždrebu dobiti kaj; s. Los (wer- den); Horchen, (taher bei den Jägern Lösel, uho).

Lösen, v. a., den Zusammenhang aufheben; odvezati, odvezovati, razvezati, razvezovati, auch odrešiti, razrešiti, odjenjati, popustiti; einen Knoten lösen, razvozlati, odvozlati, nach dem Poln. vozel razplesti; als loskau- sen, odkupiti, odkupovati, izkupiti, resiti; ein Pfand lösen, zastavo resiti, odkupiti; eine Büchse, Kanone lösen, s puško, topam ustremiti, streljati, puško sproziti; nach M. omersiti, podreti, podirati; ein Räthsel lö- sen, uganiti, ugibati (russ. otgadat, razga- dat); von einer Einschränkung befreien, osvo- boditi, resiti; eine Aufgabe lösen, inologo izdelati; russ. resit; ein Gesetz lösen, f. Aufheben; die Sünde lösen, greh odvezati, odvezovati, koga grehov odvezati; f. a. Sihnen; den Gürtel lösen, f. Gürtel; Geld lösen, denarje izkupiti, izkupovati; heute habe ich noch nichts gelös, danas še nisim nič prodal; še nisim dobil, iskupil krajcerja ne; serb. uteržiti, teržiti; geben Sie mir etwas zu lösen, kupite kaj pri meni, dajte, da kaj izkupim; das gelöste Geld, nach V. skupiček; eine Karte lösen, kupiti list (vstopni); etwas an sich lösen, dobiti kaj, na se pripraviti za plačilo; vernichten, uničiti, razdreti, razdirati; eine Frage lösen, resiti, razsoduti vprašanje; Zweifel lösen, sumnjo al dvom odpraviti, resiti, pojasniti; die Bunge lösen, spodrezati vezek, vezilo je- zika, spodrezati jezik; fig. jezik ogugati komu, napraviti ga, da spregovori; die Hunde lösen, f. Losbinden; die Gewalt zu lösen und zu binden, oblast razvezovati in zavezevati; v. n., waidm. posrati se, po- delati se, (od čveternožnih žival).

Losfer, s. Horcher; Chr.

Löser, der, odvezovavec, odresnik; f. a. Nunt- telslede.

Löferdürre, die, (Rinderpeſt), devetogub- nica, devotnogubna bolezen, goveja kuga.

Löjeschlüssel, der, razvezni, odvezni ključ.

Löſekunde, die, ura, ob kteri se rudokopi premenjavajo.

Loskrallen.

Loſſfahren, v. n., naglo odtergati se; naglo kaj butiti in reči kaj; auf Einen, zaprašiti se † koga.

Loſſaulen, v. n., odgnjiti, pregnjiti, da odpade.

Loſſcilen, v. a., odpiliti kaj.

Loſſesseln, f. Entſesseln.

Loſſeuern, v. a., ustremiti, streljati s čem; sprožiti, prožiti kaj, nach M. omersiti, po- dreti, podirati.

Loſgeben, v. a., izpustiti, izpuščati, izpu- sati, f. Freigeben.

Loſgebung, die, izpust.

Loſgeben, v. n., odpasti, odpadati, tergati se od česa; von Gewehren, sprožiti se, nach M. omersiti se; auf Einen losgehen, napasti koga, iti nad (na) koga, lotiti se ga; zakaditi se, zagnati se va-nj; den Anfang nehmen, začeti se, začenjati se; nun geht es los, zdaj se začne; der Zank ging nun los, na to se je vnel, začel prepir, da je bilo joj; der Strumpfstand iſt losgegangen, spodveza se je odvezala; von angeleimten Gegenständen, razklejati se (russ.), odje- njati, odstopiti.

Loſgurgeln, f. Ausgurgeln.

Loſgürteln, Loſgürtten, v. a., razpasati, odpasati, razpasovati, razpodrecati.

Loſgürtung, die, odpasovanje, razpaso- vanje.

Loſhaken, v. a., odsekati, razsekati, se- kati narazen.

Loſhaken, v. a., s kljuke sneti, snemati.

Loſhalbtern, v. a., razuzdati, razhomatati.

Loſhämmern, v. a., s kladvam odbiti, od- bijati; auf etwas loshämmern, v. n., raz- bijati, toleč, da je kaj.

Loſhaspeln, v. a. u. r., odmotati kaj, se, izmotati se.

Loſhauen, v. a., odse*ati; v. n., auf et- was loshauen, mahati in sekati v eno mér.

Loſheilten, v. n., zaceliti se in odpasti.

Loſhelfen, v. n., Einen loshelfen, pomoči komu, da se iz česa izvije, izmakne.

Loſhusten, v. a., izkašljati, izherkati, od- kašljati kaj.

Loſigkeit, die, ohlapnost, prešernost, f. übr. Losc.

Loſkaufen, v. a., odkupiti, odkupovati; nach dem Altsl. u. andern slav. M. izku- piti, izkupovati, auch resiti; v. r.; odkupiti se, izkupiti se.

Loſkeilen, v. a., z zagojzdo ali klinam razbiti, razbijati, razgnati, razganjati.

Loſketten, v. a., razkleniti, razklepati, od- klepati, z verig djati, izpustiti.

Loſknallen, v. n., počiti; v. a., ustremiti (s pokam).

Loſknüpfen, v. a., odvozlati, razvozlati, razvozlovati, odvezati, odvezovati.

Loſkommen, v. n., uiti, uhajati, uteči, utekati; izviti se čemu; odtergati se.

Loſkönnen, v. n., er kommt nicht los, ne more uiti.

Loſkrallen, Loſkrahen, v. a., odpraskati, s krempli odtergati kaj, se.

Loskriegen.

Loskriegen, f. Losbringen; ich kann davon
nichts loskriegen, tega ne razumem čisto nič.

Loskündigen, f. Aufsündigen.

Loslassen, v. a., izpustiti, izpušćati, iz-
pušati, odpustiti, oprostiti, osvoboditi; ein
Gewehr loslassen, sprožiti puško; iz rok
pustiti, spustiti, pušćati, pušati.

Loslegen, f. Lösen; v. n., f. Anfangen.

Löslich, adj., odvezljiv, odrešljiv.

Loslügen, v. a. u. r., z lažmi odpraviti,
oprostiti, izlagati se.

Losmachen, v. a., odvezati, razvezati, re-
šiti, oteti; v. r., odvezati se, odtergati se,
osvoboditi se; spraviti se iz česa; sich von
Jemanden losmachen, koga znebiti, znebo-
vati se, lečiti se; die Rinde vom Stamme
losmachen, olupiti, obeliti, beliti deblo.

Losmeißeln, v. a., z dletam odsekati, od-
praviti.

Losmögen, f. Loswollen.

Losmüssen, v. n., ich muß los, moram se
znebiti, spraviti iz tega.

Lospeitschen, v. n., z bičem šleni.

Lospicken, v. a., odkljevati.

Losplügen, f. Losakern.

Losplay, f. Abladungsplatz.

Losplagen, v. n., izblekni kaj, brez pre-
mislika povedati kaj; póciti in odtergati se;
bald wäre ich losgeplast, kmali bi bil iz-
bleknil.

Losprügeln, v. n., auf Einen, pretepati
koga v eno mér.

Losraspeln, v. a., odpiliti.

Losrassehn, v. n., odrožljati od česa.

Losrauschen, v. n., zašumeti, s šumam
začeti se.

Losreißen, v. n., utergati se, pretergati
se; v. a., odtergati, tergati; odkerhiniti, od-
lomiti; v. r., sich losreißen, odtergati se,
utergati se.

Losreißung, die, odterganje.

Losrennen, v. n., zakaditi se.

Losretten, f. Retten.

Losringen, sich, v. r., izviti se čemu.

Losrupsen, v. a., odpuliti.

Losrütteln, v. a., odtresti, otresti, odtresati.

Lossäbeln, v. a., odsalbjati.

Losfagen, v. a., f. Losprechen, sich, v. r.,
opovedati se čemu oder česa, odreči se.

Losfügen, v. a., odžagieren.

Losſchaben, v. a., odstergati.

Losſcharren, v. a., odgrebsti.

Losſchanfeln, v. a., odkidati.

Losſchießen, v. n., zagnati se, puhniti,
všvigniti; v. a., f. Losbrennen; odstreliti.

Losſchlagen, v. a., odbiti, odhijati; sich
von Etwas losschlagen, tvegati se česa; eine
Waaré losschlagen, prodati (bodi si tudi z
zgubo), pod nič prodati; v. n., darauf los-
schlagen, tolči in tolči, ne maraje za nič;
udariti se, boj začeti.

Losſchließen, v. a., odkleniti, odklepati,
odkovati, odkovavati, razkleniti, razklepati,
razklepovati.

Losſchlingen, v. a., razpetljati, odmotati.

Losſchmeißen, f. Loswerfen.

Losung.

977

Losſchmelzen, v. n., odtopiti se.

Losſschnallen, v. a., odpeti, odpenjati.

Losſchneiden, v. a., odrezati, odrezovati.

Losſchnellen, v. n., bersniti, puhniti iz-;
zadegati.

Losſchnüren, v. a., odpeti.

Losſchrauben, v. a., odvintati, odvintovati.

Losſchreien, v. n., zakričati, zavpiti.

Losſchütteln, v. a., otresti, stresti s česa.

Losſchwören, v. a., s prisego rešiti, oteti.

Losſein, v. n., znebiti se česa; izlečiti se, od-
krizati se česa (čemu); odpraviti, odri-
niti kaj; ich bin der Last los, teže, butare,
bremena sim se znebil; nun bin ich los,
d. i. frei, prost, svoboden sim.

Losſpalten, v. n., odklati.

Losſpannen, f. Abspülen.

Losſpielen, v. a., z godenjem odguliti
(kozo); z igro odpraviti (dolg).

Losſprechen, v. a., odvezati, oprostiti,
osvoboditi, izreči, da je kdo nedolžen; et-
nen Lehrung, f. Freisprechen; in der Beichte,
odvezati, odvezovati grehov; nach dem
Böhm. u. Poln. razgrešiti; v. r., sich los-
sprechen, f. Losſagen, sich.

Losſprechung, die, odveza, odrešenje,
osvobodba; f. a. Freisprechung.

Losſprengen, v. a., razpreliti.

Losſpringen, v. n., razpočiti se; auf Ein,
zaprašiti se v koga.

Losſprißen, v. n., začeti sikati, šterkati.

Losſspruch, der, odveza, odvezna razsodba.

Losſpülen, f. Abspülen.

Losſtampfen, v. a., odteptati.

Losſteuern, v. n., auf etwas, ladijati proti
čemu; meriti na kaj.

Losſtreben, v. n., poganjati se, da bi proč
prisel, auf etwas, meriti kam, na kaj.

Losſtricken, f. Lösen.

Losſtufen, v. a., mont. velike kose odbijati.

Losſtürmen, v. n., lomastiti v kaj; na-
skočiti, naskakovati kaj, navaliti na kaj.

Losſtürzen, v. n., auf etwas, zapoditi se,
zagnati se v kaj.

Losſtopf, der, etwa ždrebnik † (piskrec).

Losſtrennen, v. n., odparati, razparati,
parati (kar je sešito); odločiti, odtergati;
v. r., parati se, tergati se.

Losung, die, Losungswort, Parole, beseda,
(odločena); nach Gutsm., dem Böhm. u.
Poln. geslo, nach dem Russ. vojaško zna-
menje; Losung, die Handlung, da man Lose
zieht, vzdigovanje ždrebov, lozanje*, neu
srečkanje; kroat. ždrebanje†; ein Körper
zum Merkmale der Grenze, die Signale, Lo-
zungsfeuer, znamenje; Geld ist die Losung,
dnar je gospodar; vsak le dnarja isče, ise;
der Auswurf aller vierfüßigen Thiere, bei den
Jägern, gnojni sled; blato; mont. praznija;
auch rešitev; odkupščina; odkupšina; Ab-
gabe, davščina; davšina; Antheil, Rate,
Deute, del, odplačilo; das für seine Waare
gelöste Geld, f. Erlös.

Losung, die, razveza, odveza, razvezovanje,
odvezovanje; eines Geschükes, ustrel, stre-
lianje; Loskaufung, odkup, izkup.

62

978

Losungsaamt.

Losungsamt, das, zakladni ured.

LosungsfEUer, das, ogenj, strel za znamnje.

Losungßlagge, f. Signalflagge.

Losungsgeld, das, stava.

Losungsgewinnst, f. Lotteriegewinnst.

Losungsplan, f. Lotterieplan.

Losungspieß, f. Lotteriespiel.

Losungsverwaltung, f. Lotteriedirektion.

Losungswesen, f. Lotteriewesen.

Loswaschen, v. a., izprati, odprati.

Loswerden, v. n., znebiti se česa; osvo-
boditi se, oprostiti se, lečiti se, odkrižati
se; einer Waare los werden, spečati blago.

Loswerfen, v. u., z metanjem odpraviti.

Loswickelu, v. a., odmotati, razmotati.

Loswinden, v. a. u. r., sie wand sich aus
seinen Händen langsam los, iz njega rok
izsmakne se počasi.

Loswirken, f. Befreien.

Loswollen, v. n., želeti si. hoteti proč.

Loswühlen, v. a., izriti kaj, se.

Loszählen, f. Loszprechen.

Losztaubern, v. a., odcarati koga.

Loszeichen, das, kar se pod mejnik za
znamenje dene; f. Losung.

Losziehen, v. a., potegniti in odtergati od
česa; v. n., auf Einen losziehen, hudo gra-
jati, ogovarjati koga.

Loszünden, f. Losbrennen.

Loszwicken, v. a., odšepniti, odšipniti,
odšipovati, odšičeniti, odšeniti.

Lot, das, lopata ali greblja za čiščenje, čiš-
nje jarkov.

Loten, v. a., čistiti jarke ali rove z lopato.

Loth, das, Bleiloth, svinec, kalamir. f. a.
Senkblei; dem Soldaten Kraut und Loth
austheilen, vojakam smodnik in svineo de-
liti; falsches Loth, kriva vaga; ein Gewicht,
eine halbe Unze, lot. (in allen slav. M.);
der metallische Körper, womit man löthet,
lotanje*, var, varilo.

Lothaſche, Löthaſche, die, varivni pepel.

Lothbüchſe, die, lotnica† (puſka).

Löthe, die, Löthung, varjenje. lotanje; f. a.
Schneuloth; bot. ječmenova trava.

Lothen, v. a., mit dem Bleiloth messen, s
svineam meriti; v. n., lot vagati; das Erz
löthet, ruda gre v lote, ruda daje lote (t.
j. daje pri vsakem centu več lotov srebra).

Löthen, v. a., f. Zusammensügeu; mittelst
eines leichtfüssigen Metallgemisches zusammen-
schmelzen, zvariti, zavariti, variti, zalotati, lo-
tati*, russ. pajat, bōhm. pajeti, serb. spo-
jiti, spajati; fig., tesno zvezati eno z drugim.

Vöther, der, varivec.

Vötherde, die, varež, varivna perst.

Löthfeuer, das, ogenj za varjenje.

Löthhammer, f. Löthkoſben.

Löthig, adj., loten, lot težak; löthiges Gold,
čisto (sestnajst lotov) zlato; ein löthiges
Erz, ruda, ki daje na cent en lot srebra.

Lothkirsche, die, neke černikaste debele
cěsnje.

Löthkoſben, der, nach V. varivni glavič.

Löthleim, der, varivni lep.

Lothleine, die, grezilna verv.

Löwenhaut.

Löthofen, der, pečica.

Lothperle, die, biser na vago.

Lothrecht, adj., navpik, navpičen, nach dem
Poln. prostopaden, ravnotežen, (nach V. na
vtop?).

Löthrohr, das, varivna cev, pihavnik.

Lothje, der, Lothsmann, vodič, vodnik la-
dij, pilot*, ladijni privodnik.

Lothjen, v. a., ladijo voditi, pot kazati la-
dii (v pristan, ladijo voziti).

Lothsengeld, Lothsgeld, das, pilotnina, pla-
cio za privod ladije v pristan.

Löthung, f. Löthe.

Löthzange, die, varivne klešeče, kleše.

Löthzinn, das, varivni kositar, ali ein.

Lotte, die, Lütte, rake pl., kanal iz desek.

Lotter, adj., f. Locker.

Lotterbett, f. Sopha.

Lotterbube, der, ein mit allen Lastern besfeckter
Mensch, zanikernež, malopridnež, potepuh.

Lottergesindel, das, zanikerna žłota.

Lotterie, die, loterija (in allen sl. M.).

Lotteriedirektion, die, loterijsko vodstvo.

Lotteriegewinnst, der, loterijski dobiček.
priigra.

Lotteriehaus, das, loterija.

Lotterielos, das, loterijski list, ždreb.

Lotterieplan, der, loterijski osnutek.

Lotteriespiel, das, stavljenje v loterijo,
loterijska igra.

Lotteriewesen, das, loterija, loterijštvo.

Lotterig, f. Liederlich.

Lottern, v. n., zanikerno, capasto oblečen
biti, hoditi.

Lotto, f. Lotterie.

Lottoamt, das, loterijski ured.

Lottoanlehen, das, loterijski zajem.

Lottogefälle, pl., loterijski dohodki.

Lottospieß, f. Lotteriespiel.

Lotus, der, (Lotus cornicolatus), škro-
vada, device Marije kožušček, kožušek;
Lotusbaum, lotus, russ. ledvenec.

Louisd'or, der, luidor*.

Loupe, die, lupa*, kukalo.

Löwe, der, (Felis leo). lev, (altsl. l'v), bei
Gutsm. a. das orient. oroslan*; ein jun-
ger, kleiner, levček, levič; (altsl. l'višt); den
schlaufen Löwen wecken, spečiga leva zbuditi.

Löwen-, inßßgu. eines Löwen, levov, der
Löwen, levji.

Löwenartig, adj., levast, levu podoben.

Löwenange, das, ostro oko.

Löwenbändiger, der, krotivec levov.

Löwenbeherzt, adj., serčen kakor lev.

Löweneidechſe, die, neka karolinska jaše-
rica, jaſeica.

Löwenfohre, j. drummholzbaum

Löwenfuß, der, (Alchemilla vulg.), hribja
resa; device Marije plaſſcek. plaſſk; f. a.
Wärlapp.

Löwengeſlüſt, das, čut velike moči.

Löwengleich, adj., levu enak.

Löwengrube, die, levnjak, levja jama.

Löwenhaft, j. Löwenartig.

Löwenhaus, das, levnjak.

Löwenhaut, die, levina, levova, levja koža.

Löwenherz.

Löwenherz, das, levji ali levovo serce, levova serčnost.

Löwenherzig, adj., serčen kakor lev.

Löwenhündchen, das, levček (psiček).

Löwenjagd, die, lov na leve.

Löwenklane, f. Bärenflau.

Löwenkopf, der, levja glava.

Löwenkraft, die, fig., velika moc.

Löwenkühn, f. Löwenherzig.

Löwenmähne, die, levova, levja griva.

Löwenmantl, das, odolin.

Löwenmuth, der, levja serčnost.

Löwenmutter, f. Löwin.

Löwennacken, der, fig. pravi korenjak.

Löwenohr, das, levje uho.

Löwenpanzer, der, levja koža za oklop.

Löwenrobbe, f. Seelöwe.

Löwenschütze, der, levostrelec †, lovec, ali strelec, ki hodi nad leve.

Löwenschwanz, der, levov, levji rep.

Löwenzieger, der, premagavec leva.

Löwensinn, der, fig. velikodušnost, velikoserčnost.

Löwensohn, der, fig. serčni junak.

Löwenstark, adj., močen kakor lev.

Löwenstimme, die, strašan, močan glas.

Löwentapferkeit, die, veliko junaštvo, preserčnost.

Löwentappe, Löwentaze, die, levja noga, copata, taca.

Löwentheil, der, levov, t. j. naj veči delež.

Löwenwärter, der, levov strežee.

Löwenzahn, der, levji, levov zob; (Leon-todon taraxacum), regrat, mlič (böhm. u. bei Jan.).

Löwenzahnraupe, die, regratova gosenica.

Löwin, die, levinja, levica (im Altsl. u. all. fl. M.).

Loyal, (franz.), adj., f. Gesetzmäßig, Redlich.

Loyalität, die, f. Gesetzmäßigkeit; Redlichkeit.

Lubricität, f. Schlußfrigkeit.

Lucerne, die, f. Leuchte, Kerze; Lucernerflevečna detelja, meletika, poln. koniczyna.

Luch, das, lužje, močvirje.

Luchs, der, (Felis lynx), ris, (altsl. rys, Panther), auch risev, nach dem Poln. neben ris auch bistrovid, ojstrovid.

Luchsauge, das, risovo, risje oko; fig. ostri, bistri vid, pogled; Luchsaugen hajend, bistrook, ostrovid.

Luchsbalg, der, risji meh, risina, risja koža (na meh).

Luchsfell, das, risja koža.

Luchskafe, f. Luchs.

Luchstein, der, nek ahat, f. a. Belemnit.

Lucifer, der, wörtl. svetlonos, luč, svetloba; als Ldorgenfernst, danica; als Abendfernst, večernica; in der christlichen Kirche der Name des Teufels, hudoba, lucifer.

Lücke, die, eine Scharte an der Schneide eines Messers, plen. skerhanina, kerhina, škerba; Lücke in einer Mauer, luknja, presledje; fehlerhafte Desſnung, nach V. preduh; eine Lücke schießen, f. Bresche; eine Lücke in einer Schrift, prazno mesto, presledek; Lücke in

Luſt.

979

der Caffe, primanjklijej; Zahnlücke, škerhina, skerba; Spalte, grapa, razpoklina, reža, rega; eine Desſnung des Jaunes, verzel; ein eingefriedetes Stück Feld, zaloka, ograja; die Lücken büssen, ausfüllen, luknjo zamašiti, masiti, gatiti; die Lücken büssen müssen, na mesti koga terpeti; durch eine Lücke schauen, lukati, prežati skozi predor; es gibt noch viele Lücken, se manjka tega pa uniga.

Lücken, v.n., svigatisem ter tje (od plamena).

Lückenbüßer, der, Flickwort, f. dieses; russ. vstavka, eine Person, welche in der Moth die Stelle einer aufern besfer vertritt, namestnik za potrebo. za silo; zum Lückenbüßer ist er gut, za silo bo dober (namesti—); zatikalo, masilo v potrebi; dopolnilo.

Lückenhaft, adj., luknjat, škerbav, škerbast; ne cel, nedognan; pomanjkljiv, nepopoln.

Lückenhaftigkeit, die, škerbavost, pomanjkljivost.

Lüdig, adj., luknjast, škerbast, škerbinast, razpokel, pomanjkljiv. skerhan, plenast (od noža).

Lucrativ, adj., kar daje dobiček.

Ludel, die, sesulja, sesuljica, piskrec savnik.

Ludellerche, f. Baumlerche.

Ludelmacher, der, súšmar, (tkavski) pačuh.

Ludeln, f. Saugen; Lullen.

Luder, das, meso tistih žival, ki se ne jedo; das Pferd bekommt Luder, konj se redi, debeli; Aasſleisch, mercina, merha, merhovina, cerknina; f. übr. Aas; sich dem Luder ergeben, gerdo, nesramno živeti; vada, nastavljena merha; fig. merha; Luder treiben mit Jemand, pestiti in za norca imeti koga.

Luderhütte, die, lovska kočica, nach V. čakanje, čakališe, čakališe.

Luderträhe, f. Schwarzplecht.

Luderleben, das, razuzdano, nesramno, merhasto življenje, lajdranje.

Lüderlich, adj., f. Liederlich.

Ludern, v. n., in Schwelgerei leben, lajdrati* se, nesramno živeti; waidm. vado, merho jesti; v. a., z vado vabiti.

Luderplab, der, nastava.

Luderrabe, f. Aasgeier.

Ludimagister, der, f. Schulmeister.

Ludler, der, f. Ludelmacher.

Ludwigsorden, der, red sv. Ludovika.

Luſt, Luffseite, f. Windseite.

Luſt, die, (aër), zrak (schon bei Gutsm. u. serb.; zrak im Altsl. u. Russ. Gesicht), altsl. u. russ. v'zduh; poln. u. böhm. powietrze, u. luſt*, ajer*; Luft in der Bewegung, sapa, veter; Lüſtchen, vetreec, ventriček, sapica; wenn sich ein Lüſtchen regt, će vetreec potegne; falte Luft, merzla sapa; kühlende Luft, hladna sapa; Luft schöpfen, sopsti, dihati; in die Luft schen, schlagen, mahati v veter, v zrak; die Schwere der Luft, teža zraka; in die Luft reden, zastonj govoriti, bob v steno metati; schöpfen frische Luft, na vetru biti; die Atmosphäre, ozračje, nach V. hlep; ich gehe frische Luft schöpfen, grem na veter; in der freien Luft,

62*

980

Lufttader.

pod milim Bogam, pod nebam, na planem; an die Luft legen, na sapo djati, obesiti; etwas vor der Luft bewahren, hraniti, da zraka ni do njega; in die Luft gehen, na zrak, sapo iti; Luft (sinem einblafen, nach V. viphati, pihati koga; sich in der freien Luft aufhalten, na planem hiti, zunaj biti, na sapi; einem Baume Luft machen, vege zredčiti, otrebiti drevesu; der Murzel des Bau-mes Luft machen, razpeljati, razprostreti korenine; Luft machen, prevetriti, presapiti; dem Blute Luft machen, pušćati, pušati, nach V. dušek storiti; dem Herzen Luft machen, serce polajšati, zlajšati. povedati vše, kar koga teži; etwas aus der Luft greifen, govoriti v en dan, prazne besede; sich durch Reden Luft machen, izgovoriti se, izlahkotiti si serce z govorjenjem; nach Luft schnappen, hliptati; nach gesperrter Luft reichen, imeti duh po zadajnenjem; Luft bekommen, k sebi priti; oddahniti se, svoboden biti, prostost dobiti; gesunde, reine Luft, zdrava, čista sapa; trübe Luft, kalno nebo; schwere Luft, zagatno, soparično; die Vögel in der Luft, tice pod nebam; sich in die Luft erheben, vzdigniti se pod oblake, kviško; eine Fe-Stung in die Luft sprengen, terdnjavo raz-gnati, razganjati, razstreljati, da jo zranes; das Schiff flog in die Luft, barka se je raz-letela. barko je razneslo; Schloßer in die Luft bauen, zlate hribe. grade si obetati, staviti si v oblake; j. a. Gas; auf die Luft kommen, na prosto priti; die Luft kommt von Mittag, veter vleče od juga; der Luft, s. Windbeutel.

Lufttader, die, s. Schlagader.

Luftart, die, s. Gas.

Luftbad, das, kopelj v zraku.

Luftball, Luftballon, der, balon*, oblon †.

Luftbau, der, stavljenje v oblake, zidanje brez podstave.

Luftbeschaffenheit, die, kakošnost, last-nost zraka, sape.

Luftbewohner, s. Vogel.

Luftbild, das, prividek.

Luftblase, die, mehrur, napihnjeni mehrur, ki se v zraku razpoči in zgine; prazni up.

Luftchen, s. Luft.

Luftdentung, die, prerokovanje iz zraka.

Luftdicht, adj. ne prepuščačoj, prepušajočo zraka; luftdicht verschließen, (nach Drobnic) zabertviti kaj.

Luftdruckwerk, j. Druckpumpe.

Lüften, v. a., prevetriti, prevetrovati, ventriti. odpreti, odpirati, da more sapa do —, presapiti, presapljati, odkriti, odkrivati; na sapo ali zrak postaviti, obesiti, djati; die Bäume lüften, drevesam dušek dati, obkopavati jih; zredčiti jim veje; einen Stein lüften, privzdigniti, privzdigovati kamen; sich lüften, odpeti se; sein Herz lüften, izlahkotiti serce; s. Luft (machen); ein Faß lüften, privzdigniti sod (na enem konci). poln. podnieść; v. n., es luftet, sapa vleče, piše; den Auf lüften, kopitno dilo prerezati.

Lufterscheinung, die, prikazek na nebu,

Luftperspektive.

v ozračiji, podnebji, zračni prikazek, zračnina †, znamenje v zraku.

Lufterscheinungslehre, s. Meteorologie.

Luftesse, die, napeljava čistiga zraka, s. a. Luftloch.

Luftfang, der, s. Luftloch.

Luftfähre, s. Luftball.

Luftfahrer, der, s. Luftschiffer.

Luftfahrt, die, vožnja po zraku.

Luftfarbe, nebna barva, s. Himmelblau.

Luftfenster, s. Luftloch.

Luftfest, s. Luftdicht.

Luftfeuer, s. Nakete.

Luftgattung, die, s. Gas.

Luftgebäude, Luftgebilde, das, izmišljena reč; prividek.

Luftgefäß, das, zračna, zrakonosna posoda

Luftgefieder, das, ptiči.

Luftgegend, die, zračna stran, stran ozračja.

Luftgeschöpf, das, zračna stvar. zlastiča, ptica.

Luftgeschwulst, die, sapni, napihnjeni otok, zabuhlost, sapna zabuhlina.

Luftgefischt, das, s. Lufterscheinung.

Luftgestalt, s. Luftgebilde.

Luftgetümmel, das, oblaki, ki se pode pod nebam.

Luftgewölbe, das, podnebje, s. Firmament.

Luftgürtei, der, podnebje.

Luftgütemessung, die, mérjenje dobrote zraka.

Lufthahn, der, zaklopka, pipa; s. a. Ventil.

Lufthauch, der, sapa.

Lufthimmel, der, s. Luftkreis.

Lufthonig, der, nach V. divji med, divja sterd; s. Honigthau.

Luftig, adj., vetroven (V.), hlipoven (V.), ohlipen, sapen, zračen, hladen, kar je na vetru, na sapi; visok, prostoren, fig. lahek, skočan; ein luftiger Mensch, s. Flatsterhaft.

Luftigkeit, die, vetrovnost, sapnost.

Luftklappe, die, zaklopnica, s. Ventil, Klappe.

Luftkleid, das, lahko oblačilo.

Luftkopper, der, (bei Pferden), žlebogrizec.

Luftkreis, der, ozračje, ohlipje, s. a. Atmošphäre.

Luftkugel, die, obla zračna, poln. pědžiwiatr (podiveter).

Luftkunde, die, zrakoznanstvo †, zrakoslovje †; nauk od lastnosti zraka.

Luftläuterung, die, čišćenje, čišenje, snaženje zraka.

Luftlcer, adj., brezzračen, brez zraka, kar nima v sebi zraka.

Luftlerche, s. Feldlerche.

Luftloch, das, dušek, oddušek, oduška, hladnica; nach Gutsm. dušnik, russ. otdušina; bei den Töpferbrennofen, nach V. žovtina; a. e. Schweißloch.

Luftmalz, das, na sapi (po)sušeni slad.

Luftmeer, s. Atmošphäre.

Luftmessler, der, zrakomér †.

Luftmessfunkt, die, zrakomérstvo.

Luftperspektive, die, zračna perspektiva*.

982

Lügenprediger.

Lügenprediger, f. Lügenlehrer.

Lügenprophet, der, lažnjivi prerok.

Lügenredner, f. Lügner.

Lügenreich, das, kraljestvo laži, goljuſje.

Lügensack, der, f. Lügenmaul.

Lügenschmied, der, kdor si leži izmišljuje.

Lügenträger, der, raznasaſee, trosivee laži.

Lügenzeiſung, die, obdolžha, dolženje laži.

Lugger, f. Meldelschiff.

Luggestalt, die, lažna, izmišljena podoba, izmiſlik.

Luggeträſch, das, lažnjive besede.

Luginſland, der, f. Warte.

Lügner, der, lažnjivee, lažnik, ležnik, M. ležee (ruſs. u. serb.), poln. Igarz (legar); ein Lügner sein, lagati; Einen zum Lügner machen, stempeln, na laž postavljati koga, dolžiti laži; ich muſs an Ihnen zum Lügner werden, ne morem Yam spolniti objabe; f. a. Heuchler; der Lügner muſs ein gutes Gedächtniß haben, lažnjivee ne sme biti pozabljiv; ein großer Lügner, lažnik od podplatov do temena.

Lügnerin, die, lažnjivka, lažnica, ležica, russ. Igunja.

Lügneriſch, adj., f. Lügenhaft.

Lühwasser, das, voda za splakovanje perila že čistiga.

Luſe, die, lina, okence, luknja, verzel-i.

Lukubration, f. Nachtarbeit.

Lukubriren, v. n., pri luči glavo ubijati si z učenimi rečmi.

Lulei, f. Faulenzcr.

Lullen, v. n. u., ein Kind einschläfern, ululjati, uspavati otroka, poln. usypiač; f. a. Befünftigen; ein Kind lullen, dati otroku sesati, da utihne.

Luller, Lullerin, kdrd otroka lulja, uspava.

Lumen mundi, f. Licht (der Welt).

Lummel, die, stari, skerhani nožič.

Lümmel, der, teslo, slonč, teleban, cepec, okornež, štorklin, bedak, nach Gutsm. zijač, terban (?).

Lümmelei, die, bedaštvo, okorno, štorklasto, cepasto obnašanje, prostaštvo.

Lümmelhaft, adj., neotesan, telebansk; okorn, štorklast; ein lümmelhafter Mensch, f. Lümmel.

Lummeln, v. n., zanikern, capast biti.

Lümmeln, v. n., vesti se kakor teleban ali štorklež, neotesano, debelo, okorno.

Lump, der, ein armer, schmußiger Mensch, capež, capin, cap, capavec, cunjavec, sterganec, klatež, potepuh, potepin; ein Filz, grabez, stiskavt; ein elender Mensch überhaupt, malovrednež, zanikernež, malopridnež.

Lümpchen, das, cunjica, capica.

Lumpen, der, cunja, capa, candra, starina, kerpina, nach Gutsm. banjuza.

Lumpen, v. a., Einen lumpen, gerdo ravnati s kom, s capinam, zanikernežem pitati koga; er läſt sich nicht lumpen, hoče pokazati, da kaj ima, in da ni skop; v. n., (Provinzial.) klatiti se, potepati se okoli in zanikerno živeti.

Lungengeſtecht.

Lumpending, das, reč za nič.

Lumpenfrau, die, cunjarica.

Lumpengeld, das, malo dnarja; malo da ni nič; für Lumpengeld kaſen, na pol zastonj, pod nič kupiti.

Lumpengeſindel, das, malovredna derhal; eunjavei, capezi. klateži. potepuhi; f. a. Gefindel.

Lumpengewebe, das, tkanina za nič.

Lumpenhandel, der, kupčija s cunjami, cunjarija; denselben betreiben, cunjariti.

Lumpenhändler, der, cunjar, kupčevavec, s cunjami.

Lumpenhund, Lumpenkerl, f. Lump.

Lumpenkönig, der, revni kralj.

Lumpenmann, f. Lumpenjammler.

Lumpenpack, f. Lumpengeſindel.

Lumpenpapier, das, papir iz cunj.

Lumpensache, f. Lumpending.

Lumpenjammler, der, canjar.

Lumpenjammlerin, die, cunjarica.

Lumpenschneider, der, cunjoreznica.

Lumpensold, der, mala, revna plača.

Lumpenvolk, f. Lumpengeſindel.

Lumpenware, die, malovredno, sprideno blago, blago za nič.

Lumpenwust, der, kup gerdih cunj ali cap.

Lumpenzeug, f. Lumpengeſindel.

Lumpenzucker, der, grobi neočiščeni, neočišeni euker (v debelih kosih).

Lumperei, die, f. Lapperei, nevredna reč. nič; um eine Lumperei streiten, za nič se prepirati.

Lumpicht, adj., Lumven ähnlich, cunjast, capast, nič vreden, reven, malovreden, za nič; f. a. Knaufertig.

Lumpig, adj., zerlumpt, cunjav, stergan, razeapan; ſich lumpig aufführen, zanikerno, gerdo vesti se.

Luna, f. Mond.

Lunambulismus, f. Nachtwandelei.

Lunatich, f. Modfüchtig.

Lünekrant, f. Bachbunge.

Lunetten, f. Augengläſer.

Lunge, die, pluča, (altsl. plušta. poln. pluča, also nicht pljuča), nach Gutsm. u. M. auch pluče; er hat eine gute Lunge, ima zdrave, terdne persi, zdrave pluča; aus voller Lunge, na vse gerlo; frei von der Lunge, f. Leber.

Lungen-, in Zisgn. plučni.

Lungenader, die, plučna žila, plučna privodnica, odvodnica.

Lungenbläſchen, das, plučni mehurček.

Lungenblume, f. Mutterkraut.

Lungenblutader, die, plučna privodnica.

Lungendrüſe, die, plučna žleza.

Lungenentzündung, die, bei Menschen, plučnica, plučna vnetica; auch plučni prisad.

Lungenfanl, adj., gnjilih pluč; komur pluča gnijijo.

Lungenfänle, die, gnjile pluča, plučna gnjiloba.

Lungenſieber, f. Zehrfieber.

Lungenſlechte, die, f. Lungenkraut.

Lungenflügel, der, plučno krilo.

Lungengeſlecht, das, plučna pletenina čutnic.

Lungen geschwür.

Lungen geschwür, das, plučna ugnjida,
plučni vred.

Lungenhieb, der, udar, usek v pluča; Ei-
nem einen Lungenhieb versehen, resnico po-
vedati komu na vse usta.

Lungenklee, f. Bitterklee.

Lungenkrampf, der, plučni kerč.

Lungenkrauheit, die, plučna bolezen, bo-
lezen na plučih.

Lungenkraut, das, (Pulmonaria), plučnik,
plučnjak; f. a. Lungenmoos, Andorn, Ha-
bichtskraut; die weiße Kleeblume, (Nymphaea
alba), beli plučnik; Eichlungenkraut, (Ly-
chen arboreus), plučnik.

Lungenkappen, der, plučno krilo.

Lungenmittel, das, zdravilo za pluča.

Lungenmoos, das, plučni mah (lišaj).

Lungenmuß, das, telecje pluča sesekane,
seć iz pluč.

Lungenödem, das, (Lungenwassersucht), plu-
čna vodenica.

Lungenprobe, die, skušanje, skusba pluč.

Lungenfaugader, die, plučna (žila) sesavka.

Lungenflagader, die, plučna odvodnica.

Lungenfensehe, die, bm. Rindvieh, plučna kuga.

Lungenfucht, die, n. Gutsm. susica (pluč-
na). suha bolezen, (serb. suhobolja);
gewöhnl. jetika* (Heftik), böhm. u. poln.
suchotiny, pl., russ. čahotka.

Lungenfüchtig, adj., sušičen, jetičen, ki
uma plučno susico; polu. suchotnik.

Lungenwurz, die, f. Lungenkraut.

Lungerer, der, slinocedivec; kdor sline cedi
za čem, ktor hrepeni po čem.

Lungerig, adj., len; hrepeneč.

Lungerigkeit, f. Fauheit.

Lungern, v. n., len biti; f. Faulenzen;
sline cediti po čem. za čem.

Lungwurz, f. Heinrich, guter.

Lüning, f. Hausperling.

Lünfe, die, (Oberd. a. Lünn, Lönn), der Achs-
nagel, osnik, vojnik, jünek. (poln. lon),
nach dem Serb. jedoch lunjek, nach Zal. a,
oplenik, (böhm. zakolnik).

Lunfchen, f. Hinken.

Lunte, die, etwa prižigavnica, lunta*, (böhm.
lunt, poln. lont, russ. sitilj); die Lunte rie-
chen, čutiti nevarnost.

Luntenstock, der, luntnik, prižigavnik.

Lüpfen, privzdigniti, f. Lüften.

Lupine, f. Wolfsbohne.

Luppe, die, nach I. volk. t. j. ejok, gruda
stopljeniga železa (okoli 100 funtov težka).

Luppен, f. Verschümmeln.

Luppenseuer, das, topilnica za železno rudo.

Lupus in fabula. volk v basni; im gew.
Leb. ravno smo te v mislih imeli.

Lurde, die, getheerter Strick, womit Schiff-
seile umwunden und vor dem Reiben ver-
waht werden, ovezivnica; f. a. Strick.

Lurf, f. Link, Kröte.

Lurken, f. Saugen.

Lns, der, österr. delež gojzda (cfr. das slov. laz).

Lufsche, die, f. Lauer.

Luſt, die, Vergnügen, angenehme Empfindung,
radost, sla, nach Andern slja, veselje (eig.

Lustgarten.

983

Freude), nach V. oslad, poslast; bei Gutsm.
nasladnost, (altsl. slast, deliciae, slastvo,
voluptas); etwas zur Luft thun, Luft tragen
es zu thun, kaj rad storiti, iz veselja sto-
riti; Neigung, Begierde, sla, pohot, mik,
želja, volja, poželenje; ich habe Luft, (Neiz
tazu, mika me, sla me je do tega, volja
me je do tega, imam slo na to, hoče se
meni to, (n. p. jesti, piti); ich habe Luft
zur Arbeit, delo me veseli, rad delam; ich
habe keine Luft, noče se mi, ne mika me,
toži se mi, ne ljubi se mi, sitno se mi zdi;
Luft haben nach etwa*, poželeti, zaželeti,
želeti kaj, hoteti kaj, zahtelo se mu je
česa; f. a. Gellüsten; er hat seine Luft dar-
an, to ga veseli, s tem si dela veselje.
kratek čas; f. Freude; das war eine Luft,
to je bilo veselje, to je bila radost! es
ist lauter Luft an ihm, vse da veseli; seine
Luft bühren, željo, slo dopolniti, dopolnovati,
spolniti, željam zadovoliti, dovoliti, ugoditi;
die Luft ist ihm vergangen, želja mu je prešla,
ga je minila; (polu. odechciec sie;—odhteti
se); die Luft des Herzen, česar serce poželi;
ſtehliche Luft, Lüſte, pl., mesena poželji-
vost, meseno poželenje, nach V. slasti,
sladnosti; seinen Lüſten fröhnen, f. Fröhnen.

Lutanwandlung, die, nach M. teza.

Lustbad, das, kopanje za kratek čas, za veselje.

Luttkar, adj., prijeten, razveseliven, mil,
ljubek.

Luftbarkeit, die, veselica, veselje, kratko-
časnost, radovanje, dobre volje, zabava
(serb. u. in U. Kr.).

Luftbegier, die, poželjivost, meseno po-
želenje.

Luftbegierde, die, poželjivost.

Lustberauffen, v. a., s sladnostmi omamiti.

Lustdirne, die, nečistnica; f. a. Hure.

Lüstelei, die, sljavost, laskernost.

Lüstein, f. Lüsten.

Lüsten, v. n. u. ž., es istet mich, ljubi se
mi, hoče se mi, slo imam do česa, sla me
je kakšne stvari, rad bi, slav biti; f. Ge-
lüsten; v. a., poželeti česa.

Lüter, der, lestenec, f. Kronleuchter; Glanz.

Lüstern, v. a. u. i., slo imeti; sline cediti za
čim, dert biti na kaj; lüstert! (auf Schiffen),
pazite, poslušajte! f. Gellüsten, Begehren.

Lüftern, adj., poželjiv, pohotljiv, pohoten,
slav, željin, preželjan, slasten. lakomen,
nasladen, dert; lüſtern sein, polakniti se;
f. Gellüsten.

Lüſternheit, die, poželjivost, slavost, po-
hotljivost. pohotnost. slast, nasladnost.

Lustfahren, v. u., peljati se, voziti se kam
za kratek čas.

Lustfahrt, die, vožnja za kratek čas.

Lüſſenr, das, umetni ogenj za kratek
čas in oveseljenje; f. a. Feuerwerk.

Lustgang, der, spruhod za kratek čas.

Lustgänger, der, sprechajavec, šetavec.

Lustgängerin, die, sprechajavka.

Lustgarten, der, vert za sprehajanje in
razveslejevanje (in ne za kuho. sadje in
drugi užitek).

984

Lustgärtner.

Lustgärtner, der, umetni vertnar.

Lustgebände, f. Lusthaus.

Lustgefecht, das, hivva za kratek čas.

Lustgefühl, das, cut radosti.

Lustgegend, die, prijetni kraj.

Lustgehen, f. Lustwandeln.

Lustgehölz, das, gaj, dobrava, gojzdic za kratek čas.

Lustgesang, der, radostno petje.

Lustgeschrei, das, ukanje, krik veselja.

Lustgewächs, das, rastlina za kratek čas (ne za dobiček).

Lusthain, f. Lustgehölz.

Lusthauend, adj., veselje dihajoč. poln radosti.

Lusthaus, das, (vertna) hišica, kratkočasna lopa, poln. letnica; f. a. Laube.

Lustholz, f. Lustgehölz.

Lustig, adj., vesel, dobre. židane volje, radosten, kratkočasen; veseliven; er lebt lustig und in Freuden, vsak dan mu je god, je god njegov, vsak dan ima praznik; sich lustig machen, smejati se komu, šaliti se, norca delati se iz koga; es geht lustig zu, drajna je; dobre volje so; vse je živo in veselo; Zemanden lustig machen, koga v dobro voljo pripraviti, razveseliti ga; lüstiger Muth macht gutes Blut, etwa židane volje biti dobro tekne; veselo serce pol zdravja; wer lustig gelebt, hat lange gelebt, ktor je živel veselo, je živel dolgo; lustig, v. i. Lachen erregend, smešen; ein lüstiger Streich, smešna; eſtligst, ješč, ješ; arbeitslustig, delaven.

Lustigkeit, die, veselost, veselje, radost.

Lustigleber, der, lahkoživec, dobroživec.

Lustigmacher, der, veseljak, burkež, šalavec, smešnik, godec, norčavec, russ. u. poln. zabavnik.

Lustinsel, die, otok za veselje ali kratek čas napavljen.

Lustjagd, die, lov za kratek čas.

Lustlager, das, tabor za kratek čas.

Lüdtich, f. Appetitlich.

Lüdtlied, das, kratkočasna, vesela, okrogla pesem.

Lüdtling, der, f. Wohllüstling.

Lustort, Lustplaß, der, prijetni kraj; kraj veselja in radosti.

Lustpfuhl, der, kaluža mesene nasladnosti.

Lustration, die, pregled; očišćanje, očišanje.

Lustreich, adj., radosten, poln veselja, radosti.

Lustreise, die, pot, potovanje za kratek čas, za razveseljenje.

Lustreiten, v. n.. jezditi za kratek čas.

Lustreiz, der, mik.

Lustreizend, adj., mikaven.

Lustriren, f. Durchsehen, Reinigen.

Lysimache.

Lustritt, der, jahanje za kratek čas.

Lustrum, das, petoletje (russ. pjatilétie).

Lustschiff, das, ladija za kratek čas, ladija za kratkočasno vožnjo.

Lustschlacht, f. Luftgefecht.

Lustschloß, das, grad za veselje in kratek čas, lepi grad.

Lustseuche, die, venerische, sramna kuga, vulg. francozi.

Lustsied, adj., francozljiv. sramnokužen.

Lustspiel, das, vesela igra, komedija; ein Lüstspiel aufführen, igrati veselo igro.

Lustspielig, f. Komisch.

Lusttrank, der, pohotna pijaca.

Lusttrucken, adj., mesene nasladnosti pijan.

Lustwald, der, gaj, log, (nach V. Ljubno).

Lustwallen, Lustwandeln, v. n., spazieren, sprehajati se, šetati (se); mehr im nachtheiligen Verstande, postopati, pohajkovati.

Lustwandler, f. Spaziergänger.

Lustwarte, f. Belvedere.

Lustweg, der, radostna, sprelepa pot.

Lutheraner, der, luteran(ar).

Lutherisch, adj., luteransk, lutersk.

Lutherthum, das, luteranstvo, luterstvo.

Lutschbeutel, der, sesulja.

Lutschten, f. Trinken.

Lutzcher, der, pivec; f. a. Lutschbeutel.

Lutte, die, žlota.

Lutter, der, Branntwein, welcher im ersten Feuer abgezogen wird, und erſt im zweiten Feuer geläutert werden muß, ehe er Branntwein heisbt, pervo žgano vino, nanga, žonta, (russ. vodka, pervoj gonki, poln. prostuch).

Lüdel, der, cucek.

Luxuriös, f. Ueppig, Prunkend.

Luxuš, der, gizdost, gizdavost, nagizda, preobilni lišp; potrata; poln. u. böhm. přepych russ. roskos-i (altsl. raskoš, Wohlluft).

Luxusware, die, nagizdno blago.

Luzernerflee, f. Lucerne.

Luzienholz, f. Vogelkirschbaum.

Liceal= in Züggn. licejni. licealni.

Lyeum, das, licej.

Lymphatisch, adj., lymphatische Gefäße, serkavne oder popiavne, limfatične žile, russ. pasočnyj, poln. lypkowodny.

Lymphhe, die, (phisiol.), limfa, (pathol.) auch méza, ausgeschüttte Lymphhe, razlita méza; russ. pasoka; Wasser, voda oder vodica; Duellwasser, studenčnica, Regenwasser, deževnica, nach V. vlaga.

Lhra, die, lira, (altböhm. varyto).

Lhyriker, der, lirikar, nach and. slav. M. lirik.

Lyrisch, adj., liričen, za petje.

Lysimache, die, (Lysimachia ephemerum), gojzdna mavrica; (Lysimachia nummularia), pijavčno zelje, vinarsko zelce.