Държавен вестник, бр. 101, 2006 г., стр. 106

С Т Р .  106
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  101
тел на лечебно заведение за СИМП, следова-
телно в тези му качества неговите права и за-
конни интереси могат да бъдат различни с тези
на БЛС като съсловна организация и съответно
засегнати.
Разгледана по същество, жалбата е частич-
но основателна.
На първо място, в производство по чл. 23
ЗВАС съдът не би могъл да осъществи конт-
рол за законосъобразност на т.нар. “регула-
тивни стандарти”. Видно от текста на чл. 166,
ал. 1 от НРД 2006, същите са променливи ве-
личини, утвърждавани за всяко от тримесе-
чията на годината от директора на НЗОК, след
становище на председателя на БЛС, съгласно
съвместна методика. Тези стандарти са в за-
висимост от бюджета на НЗОК, неговото ме-
сечно разпределение и очаквано изпълнение,
променят се периодично през годината, дока-
то според чл. 55, ал. 4 ЗЗО НРД при искане на
една от договарящите се страни може да се
променя само веднъж на шест месеца (освен
в случай на промяна на наредбата по чл. 45,
ал. 2 ЗЗО). Следователно РС имат характе-
ристика на прогнозна финансова рамка, ня-
мат траен правен характер и не могат да бъ-
дат част от нормативен акт, какъвто е НРД, а
само негово приложение.
От изложеното се налага изводът, че в нас-
тоящото производство предмет на съдебен кон-
трол са единствено сочените от жалбоподате-
лите текстове на НРД 2006, с оглед на твърде-
нията, че същите противоречат на законови
норми, подчинени на конституционни принци-
пи, които норми гарантират правата на задъл-
жително здравноосигурените лица.
Съгласно клаузата на чл. 119, ал. 6 от НРД
2006 общопрактикуващият лекар (ОПЛ) разпо-
лага с определен брой медицински направле-
ния за консултация или провеждане на съвмес-
тно лечение, медицински направления за висо-
коспециализирани дейности (само за пакет
“Анестезиология и интензивно лечение”), нап-
равления за медико-диагностични дейности
съобразно регулативните стандарти и потреб-
ностите на здравноосигурените лица.
Следователно ОПЛ следва да се съобрази
с две противоречиви фактически обстоятелс-
тва—от една страна “потребностите на здрав-
ноосигурените лица” и в същото време “опре-
делен брой медицински направления” съоб-
разно “регулативните стандарти”. Как обаче
на практика ОПЛ би могъл да се съобрази с
потребностите на тези ЗЗОЛ, доброволно из-
брали го за “личен лекар”, когато те потърсят
необходимата им медицинска помощ в хипо-
тезата на изчерпан брой медицински направ-
ления от предварително определения им та-
къв съобразно РС за съответното тримесечие.
Следователно лекарите, оказващи първична
извънболнична медицинска помощ (ПИМП),
са ограничени във възможността си при нуж-
да (която те като професионалисти считат за
обоснована) навреме да насочат пациентите
си към консултация със специалист или пък
да проведат необходимото им за конкретния
случай изследване.
Същото е положението и при изпълнители-
те на СИМП. Съгласно чл. 129, ал. 2 от НРД
2006 лечебното заведение за СИМП (където
специалистите са наети лица) разполага с опре-
делен брой (тоест ограничен) медицински нап-
равления за консултация или за провеждане на
съвместно лечение, медицински направления
за високоспециализирани дейности и направ-
ления за медико-диагностични изследвания
съобразно регулативните стандарти.
Дейността по диспансеризацията е аналогич-
но регламентирана и съответно отново ограни-
чена. Според разпоредбата на чл. 132, ал. 1 от
НРД 2006 максималният обем, видът и често-
тата на дейностите по диспансеризацията са
посочени в приложение № 9 в съответствие с
Наредба № 40 от 2004 г. за определяне на основ-
ния пакет от здравни дейности, гарантирани от
бюджета на НЗОК (обн., ДВ, бр. 112 от 2004 г.;
доп., бр. 61 от 2005 г.; изм. и доп., бр. 102 от
2005 г.; изм., бр. 88 от 2006 г.). Общият обем дис-
пансерни прегледи, консултации и изследвания
за диспансеризираните лица се определят за все-
ки изпълнител на СИМП тримесечно с регула-
тивни стандарти.
Последиците от евентуалното нарушаване на
така извършеното лимитиране на лекарската
помощ и медицинската дейност по отношение
на ЗЗОЛ са свързани със съответни санкции за
изпълнителите, предвидени в чл. 238, ал. 1, т. 8
от НРД 2006. В случаите на превишение на броя/
стойността на възложените СМД извън рамки-
те на чл. 167, ал. 1 или 2 (съответно регламен-
тиращи “втори лимит” от 20 на сто за дейности
извън профилактиката и диспансеризацията—
т.нар. “остри случаи”, и 15 на сто за останалите
дейности) и при неизпълнение на условието за
компенсация на превишението по чл. 167, ал. 2
(при неяснота през кое точно тримесечие след-
ва да се компенсират надвишените стандарти)
на ИМП се налага санкция—финансова неус-
тойка в размер на стойността на превишение-
то, изчислено по действащите в момента на
назначаването на дейността цени, по които
НЗОК заплаща.
При тази подзаконова нормативна уредба,
възприета в НРД 2006, ОПЛ или специалистът
към ЛЗ за СИМП има следните възможни ва-
рианти за действие при хипотезата на изчерпан
брой медицински направления. Той или ще
окаже лечение—извършване на необходима
дейност спрямо пациент, заплатил като ЗЗОЛ
вноските си към бюджета, дори и с риск не само
да не получи дължимата му сума от съответна-
та РЗОК, но и да бъде санкциониран, или ще
откаже лечение по линия на НЗОК. Последно-
то означава, че всяко едно от ЗЗОЛ (което не се