Държавен вестник, бр. 8, 2016 г., стр. 158

СТР.  158	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  8
2) „Изходен портал“: краят на покритата част 
на тунела или краят на открит слънцезасенчващ 
екран, когато се използва такъв.
3) „Зона на приближаване“: частта от открития 
път непосредствено пред входа на тунела, при ко-
ято приближаващият се водач на МПС може да 
гледа в тунела. 
4) „Дължина на зоната на приближаване“: зо-
ната на приближаване започва от началото на 
спирачния път пред входния портал и свършва до 
този портал.
5) „Входна (прагова) зона“: това е първата част 
на тунела, която започва веднага след неговия вхо-
ден портал.
6) „Преходна зона“: частта от тунела, която за-
почва директно от края на входната зона и дости-
га до началото на вътрешната зона. В преходната 
зона яркостта се намалява от нивото на яркостта 
в края на входната зона и достига до нивото на 
яркостта във вътрешната зона.
7) „Начална зона“: комбинацията от входната 
и преходната зона.
8) „Вътрешна зона“: започва от края на преход-
ната зона и достига до началото на изходната зона.
9) „Изходна зона“: частта от тунела, в която 
през деня водачът на МПС визуално се адаптира 
предимно към яркостта извън тунела. Тази зона 
започва от края на вътрешната зона и свършва 
при изходния тунелен портал.
10) „Напускаща зона“: първата част от откри-
тия път директно след изходния портал на тунела. 
Тази зона не е част от тунела, но е тясно свързана 
с осветлението на тунела. Тя започва от изходния 
портал.
11) „Визуално водене (насочване)“: оптично и 
геометрично обкръжение, което дава на шофьо- 
рите достатъчна информация за посоката на пътя 
в тунела.
12) „Осветление на входната зона“: осветление 
във входната зона на тунела, което позволява на 
водача на МПС да вижда в тунела, когато е в зо-
ната на приближаване.
13) „Осветление на преходната зона“: осветле-
нието на преходната зона позволява на шофьорите 
постепенно да се адаптират към по-слабото освет-
ление във вътрешната зона на тунела.
14) „Осветление на вътрешната зона“: освет-
лението на вътрешната зона на тунела осигурява 
достатъчна видимост, независимо от осветлението 
на фаровете на МПС.
15) „Осветление на изходната зона“: осветлени-
ето на изходната зона подобрява видимостта при 
преминаване от вътрешната зона на тунела в от-
критото пространство след изхода на тунела.
16) „Аварийно осветление“: осветление, което 
се включва след изключване на работното (нор-
малното) осветление. 
17) „Евакуационно насочващо осветление при 
пожар“: осветление, осигуряващо визуално насоч-
ване при пожар и задимяване.
18) „Решетки и прозрачни навеси“: средства, 
които пропускат дневна светлина в тунела. Те мо-
гат да бъдат използвани за осветление на входната 
зона и/или в началната зона на тунела.
19) „Слънцезасенчващ екран“: непрозрачен 
екран, така оформен, че да не пропуска директ-
но слънчева светлина на повърхността на пътя 
под екрана.
20) „L20 в зоната на приближаване“: средна-
та яркост в коничното зрително поле на конус 
с ъгъл 20° и връх в окото на приближаващ се 
водач на МПС, чиято ос е насочена в центъра на 
отвора на тунелния портал. L20 е определена за 
наблюдател, разположен в средата на транспорт-
ната лента на разстояние, равно на спирачния 
път от входа на тунела.
21) „Еквивалентната очна воалираща яркост 
(Lseq)“: светлинният воал в резултат на разсеяната 
в окото Lseq, оценен като яркост.
22) „Атмосферна яркост (Latm)“: светлинен воал 
в резултат на разсеяната светлина в атмосферата, 
изразен като яркост.
23) „Яркост на стъклото пред водача (Lwinds)“: 
светлинен воал в резултат на разсеяната от стък-
лото светлина, представен като яркост.
24) „Яркост във входната зона (Lth)“: средна яр-
кост на повърхността на напречна част от пътя 
за определено място във входната зона на тунела.
25) „Яркост в преходната зона (Ltr)“: средна яр-
кост на повърхността на напречната част от пътя 
за определено място в преходната зона на тунела 
(като функция на мрежата за измерване).
26) „Яркост във вътрешната зона (Lin)“: средна 
яркост на повърхността на напречна част от пътя 
за определено място във вътрешната зона на туне-
ла (като функция на мрежата за измерване).
27) „Вертикална осветеност (ЕV+)“: локална 
осветеност на височина 0,1 m над пътната повърх-
ност в равнина срещу посоката на приближава-
щия се трафик. Височината 0,1 m над пътната 
повърхност е избрана като център на обект с раз-
мери 0,2 m x 0,2 m.
28) „Контрастен коефициент на открива-
не (qc)“: коефициент, представляващ отношение 
между яркостта на пътната повърхност и верти-
калната осветеност (ЕV+) в тази точка:
v
c
E
L
q =
,
(1)
където qc е контрастен коефициент на откриване, 
(cd. m-2). lx-1.
29) „Яркостно отношение (k) в точка от входна-
та зона“: отношение между яркостите във входната 
зона Lth и яркостта в зоната на приближаване L20:

(2)
30) „Обща равномерност (на яркостта на път-
ната повърхност, на яркостта на стените) (U0)“: 
отношение между най-ниската и средната яркост 
на указаното (препоръчаното) поле за изчисление 
или измерване.
31) „Надлъжна равномерност (на яркостта 
на пътната повърхност на транспортната лента) 
(Ul)“: отношение на най-ниската към най-висока-
та яркост на пътната повърхност, установено по 
протежение на централната линия на транспорт-
ната лента.
32) „Воалираща яркост (LV)“: яркостта, която, 
добавена чрез наслагване към яркостта на адап-
тационния фон и обекта, формира яркостния праг 
или яркостната прагова разлика между същите 
при следните две условия:
– има заслепяване, но няма допълнителна  
яркост;
– има 
допълнителна 
яркост, 
но 
няма  
заслепяване.