Държавен вестник, бр. 97, 2009 г., стр. 10

СТР.  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  97
То е станало чак след изменението на закона 
през 1992 г., като е била „санирана“ разпоред­
бата на § 7 от допълнителните разпоредби, 
която при приемането на закона през 1991 г. 
е изисквала Министерският съвет да издаде 
правилник за прилагането му в едномесечен 
срок. Неприемането в срок на правилник за 
прилагане на закон не може да бъде основание 
за „отместване“ впоследствие във времето на 
неговото действие.
3. В искането се поддържа, че и § 11, ал. 3 
от преходните и заключителните разпоредби 
на ЗИДЗУПГМЖСВ е противоконституционен, 
защото според него не всички, а само лицата, 
включени в окончателните списъци, които са 
придобили или започнали жилище в срок до 
5 години от влизането в сила на този закон, 
могат да получат левова индексация. Консти­
туционният съд не приема този довод. Зако­
нодателят наистина въвежда ново изискване, 
но в същото време дава и достатъчен период 
от време гражданите да съобразят поведението 
си с него, който започва да тече от датата на 
влизане на ЗИДЗУПГМЖСВ в сила. Зако­
нодателят има право да преценява как да се 
уредят отношенията във времето, още повече 
че става въпрос за отношения, които са зава­
рени и целта е те да се ликвидират, а не да се 
точат във времето. Конституционният съд не 
може да преценява, както настоява в своето 
становище Националният компенсационен 
жилищен фонд, дали отпусканите от бюджета 
средства ще бъдат достатъчни. Това е задъл­
жение на държавата. Ето защо възприетото в 
§ 11, ал. 3 от преходните и заключителните 
разпоредби на ЗИДЗУПГМЖСВ решение не 
нарушава принципа на правовата държава. Но 
държавата ще трябва да бъде в състояние да 
посрещне финансовите претенции на гражда­
ните. Следователно чл. 7, ал. 3 ЗУПГМЖСВ 
не е противоконституционен.
4. В искането се поддържа, че трябва да 
бъдат отменени като противоконституционни и 
§ 10 от ЗИДЗУПГМЖСВ, както и свързаният 
с него § 12 от преходните и заключителните 
разпоредби на ЗИДЗУПГМЖСВ (ДВ, бр.100 от 
2008 г.). Тук е нужно уточнението, че очевидно 
става въпрос за § 10 от ЗИДЗУПГМЖСВ, който 
се отнася за § 9 от заключителните разпоредби 
на ЗИДЗУПГМЖСВ (обн., ДВ, бр. 62 от 1992 г.; 
изм., бр. 31 от 2003 г.; отм., бр. 100 от 2008 г.), 
защото в искането се посочва, че той е част 
от преходните и заключителните разпоредби 
на ЗИДЗУПГМЖСВ. С тези две разпоредби 
се обезсилват издадените преди това жилищни 
компенсаторни записи и съответно се урежда 
механизъм за тяхното изземване. С промяната 
в ЗУПГМЖСВ през 2000 г. законодателят е 
допуснал граждани, които попадат в групите по 
чл.3, ал.1 от закона, да поискат определените им 
към 31 декември 1990 г. спестовни числа да ги 
преобразуват в жилищни компенсаторни записи 
и с тях да купуват жилища и парцели, които 
са предназначени по плана за жилищно строи­
телство (§ 9 от заключителните разпоредби на 
ЗИД на Закона за обезщетяване на собственици 
на одържавени имоти – ДВ, бр. 9 от 2000 г.). 
Впоследствие през 2003 г. той разширява въз­
можностите и допуска най-общо с тези записи 
да се участва и в приватизационни сделки за 
закупуване на дялове и акции от търговски дру­
жества, включени в списъка по чл.11 от Закона 
за приватизация и следприватизационен контрол 
(§ 24, ал. 2 ЗИДЗПСПК, с който се променя § 
9, ал. 2 от преходните и заключителните разпо­
редби на ЗИДЗУПГМЖСВ – обн., ДВ, бр. 28 
от 2002 г.; изм., бр. 20 от 2003 г.). Параграф 
10 ЗИДЗУПГМЖСВ и § 12 от преходните и 
заключителните разпоредби на ЗИДЗУПГМЖСВ 
отменят тези възможности. 
В искането се твърди, че компенсаторните 
жилищни записи са ценни книжа и законода­
телят нарушава чл. 4, ал. 1 и чл. 17, ал. 5 от 
Конституцията, като ги обезсилва. В станови­
щата по делото на министъра на финансите, 
на министъра на регионалното развитие и 
благоустройството и на Националния компен­
сационен жилищен фонд се посочва, че жи­
лищните компенсаторни записи са непарични 
платежни средства, а не ценни книжа, понеже 
не са включени в изчерпателното изброяване 
на чл. 2 ЗСКИ. Те не са част и от държавния 
дълг. В полза на подобни изводи говори и об­
стоятелството, че когато се приема ЗСКИ през 
юни 2002 г., жилищно-компенсаторните записи 
са вече факт от една година, но този закон не 
намира за нужно да ги спомене. Промяната в 
закона, която допуска жилищните компенсатор­
ни записи да бъдат използвани в приватизаци­
ята, въобще не е била съпроводена с промяна 
в ЗСКИ, който е в сила от юни 2002 г., нещо, 
което е правело неясен режима на сключване 
на сделки и плащанията с тях. Тъкмо възмож­
ността за участие в приватизационни сделки 
за закупуване на дялове и акции от търговски 
дружества обаче е накарала ВАС, след като 
първоначално е застанал на друга позиция, 
да приеме в няколко свои решения (Решение 
№ 1867-06, 5-чл. с-в ВАС; Решение № 1707-06, 
5-чл.с-в ВАС), че за тях ще се прилагат по ана­
логия чл. 2 и чл. 3 от ЗСКИ и те ще трябва да 
се регистрират в Централния депозитар. По този 
начин ВАС е приел, че запълва една празнина 
в законодателството, доколкото липсва уредба 
относно сделките и плащанията с жилищните 
компенсаторни записи по ЗУПГМЖСВ, и така 
обявява нещо, което законодателят, макар и да 
е имал възможност, се е въздържал да каже. 
В процеса на правоприлагането също е имало 
проблеми, защото не е било уредено съот­