Държавен вестник, бр. 14, 2012 г., стр. 34

СТР.  34	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  14
„5. копие на документ, удостоверяващ пра-
вото на ползване на обекта, в който ще се 
осъществява дейността, с вписан точен адрес;“
д) досегашните т. 5 и 6 стават съответно 
т. 6 и 7.
2. В ал. 3:
а) основният текст се изменя така:
„(3) Лицата, регистрирани в държава – стра-
на по Споразумението за Европейското 
икономическо пространство, или в държава 
извън Европейския съюз, прилагат към заяв-
лението копие от документа за самоличност 
на лицето, което представлява заявителя, и 
следните документи в оригинал или заверено 
копие или снабдени с апостил:“; 
б) точка 2 се отменя;
в) точка 4 се отменя.
3. В ал. 5 думите „14-дневен срок от“ се 
заменят с „30-дневен срок след“.
4. В ал. 6 след думата „промяната“ се поста-
вя запетая и се добавя „да върнат оригинала 
на издаденото удостоверение за регистрация“.
5. В ал. 10 думите „7-дневен срок“ и „7-днев-
ния срок“ се заменят съответно с „14-дневен 
срок“ и „14-дневния срок“.
6. В ал. 11:
а) точка 2 се изменя така:
„2. на лицето е била налагана санкция за 
нарушения по Валутния закон, данъчното или 
осигурителното законодателство (вписването 
се заличава служебно след уведомление от 
съответните контролни органи);“
б) създава се т. 3:
„3. физическите лица – търговци, членове-
те на управителните и контролните органи 
и неограничено отговорните съдружници в 
юридическите лица, както и физическите 
лица, заявени за вписване в регистъра за 
осъществяване на заявените за регистрация 
дейности по наредбата, са осъдени с влязла 
в сила присъда за престъпления против соб-
ствеността, престъпления против паричната и 
кредитната система и за престъпления против 
финансовата, данъчната и осигурителната 
система съгласно Наказателния кодекс.“
7. В ал. 12 се създава изречение второ:
„Удостоверението трябва да бъде поставено 
в рамка на видно място в търговския обект 
или ателието.“
8. Алинея 13 се изменя така:
„(13) При изгубване или унищожаване на 
удостоверението по ал. 12 съществуващата 
регистрация се заличава и лицето подава 
документи за нова регистрация.“
§ 3. Създава се чл. 2а:
„Чл. 2а. (1) Лицата от държава – членка на 
Европейския съюз, които постоянно осъщест-
вяват в страната сделки с благородни метали 
и скъпоценни камъни и с изделия със и от 
тях и които са със статут на местни лица, 
прилагат към заявлението копия от следните 
документи, като тези по т. 1 – 3 са снабдени 
с апостил:
1. документ за самоличност на лицето, ко-
ето осъществява дейността или представлява 
търговското дружество;
2. документ за актуална регистрация по 
националното им законодателство, издаден от 
компетентен орган на съответната държава;
3. документ, удостоверяващ правото на 
лицата по националното им законодателство 
да извършват сделки и действия с благородни 
метали и скъпоценни камъни;
4. списък на търговските обекти в България, 
както и на наетите лица, които осъществяват 
дейността;
5. документ за платена държавна такса.
(2) За лицата от Европейския съюз, които 
имат право по националното им законодател-
ство да извършват сделки и действия с благо-
родни метали и скъпоценни камъни и които 
временно и еднократно предоставят услугите 
си на територията на Република България, 
изискванията на ал. 1 не се прилагат. Лицата 
уведомяват Министерството на финансите 
за дейността си при временно и еднократно 
пребиваване в страната чрез деклариране на:
а) времето, за което ще пребивават в 
страната;
б) вида на услугите и дейностите, които 
ще предоставят;
в) правното основание за упражняване на 
декларираната дейност.“
§ 4. Членове 3 – 5 се изменят така:
„Чл. 3. Добив на благородни метали е всяка 
дейност по:
1. извличане на благородни метали по 
промишлен начин от находища на подземни 
богатства по смисъла на § 1, т. 13 от допълни-
телните разпоредби на Закона за подземните 
богатства;
2. промиване на златоносен пясък от рус-
лата на реките;
3. извличане на благородни метали от 
технологични индустриални отпадъци.
Чл. 4. Добивът на благородни метали се 
извършва от търговци, вписани в регистъра 
по чл. 2, ал. 1:
1. по промишлен начин – след получаването 
на концесия по реда на Закона за подземните 
богатства;
2. чрез ръчно промиване на златоносен 
пясък с допълнителни дребни технически 
средства – след получаването по реда на Зако-
на за общинската собственост на разрешение 
от кмета на общината, на чиято територия 
се намира обектът;