Държавен вестник, бр. 13, 2008 г., стр. 15

Б Р О Й  13
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  15
Чл. 15. (1) Гражданите на държава членка,
които временно предоставят услуги в областта
на архитектурата, се вписват служебно в регис-
търа на Камарата на архитектите и получават
удостоверение за вписване.
(2) В регистъра се отбелязва основанието за
вписване, като регистрацията може да се под-
новява ежегодно по същия ред.
Чл. 16. (1) Гражданите на държава членка,
които временно предоставят услуги в областта
на инвестиционното проектиране, се вписват
служебно в регистъра на Камарата на инжене-
рите в инвестиционното проектиране и получа-
ват удостоверение за вписване.
(2) В регистъра се отбелязва основанието за
вписване, като регистрацията може да се под-
новява ежегодно по същия ред.
Чл. 17. (1) Гражданите на държава членка,
които временно предоставят медицински услу-
ги, се вписват в регистъра на съответната район-
на (регионална) колегия на Българския лекарс-
ки съюз, на Българския зъболекарски съюз, на
Българския фармацевтичен съюз или на Бъл-
гарската асоциация на професионалистите по
здравни грижи въз основа на изпратено от ми-
нистъра на здравеопазването уведомление.
(2) Вписването се смята за извършено от
момента на получаване на уведомлението.
(3) В регистъра се отбелязва основанието за
вписване, като регистрацията може да се под-
новява ежегодно по същия ред.
Чл. 18. (1) Гражданите на държава членка,
които временно предоставят ветеринарномеди-
цински услуги, се вписват служебно в регистъ-
ра на съответната областна колегия на Българ-
ския ветеринарен съюз и получават удостове-
рение за вписване.
(2) Вписването се смята за извършено от
момента на получаване на уведомлението от
генералния директор на Националната вете-
ринарномедицинска служба.
(3) В регистъра се отбелязва основанието за
вписване, като регистрацията може да се под-
новява ежегодно по същия ред.
Чл. 19. (1) Услугите се предоставят под про-
фесионалното звание на държавата членка по
установяване, ако такова е предвидено в тази
държава членка за съответната професионал-
на дейност.
(2) Професионалното звание се посочва на
официалния език или на един от официалните
езици на държавата членка по установяване по
начин, който не допуска объркване с професи-
онално звание в Република България.
(3) Когато в държавата членка по установя-
ване не е предвидено такова професионално зва-
ние, предоставящият услуги посочва своята про-
фесионална квалификация на официалния език
или на един от официалните езици на тази дър-
жава членка.
(4) Услугите, свързани с професиите, за ко-
ито се прилага автоматично признаване, могат
да се предоставят под професионалното звание,
използвано в Република България.
Чл. 20. (1) При първоначалното предоставя-
не на услуги, свързани с професии в областта на
общественото здраве и безопасност, за които не
се прилага автоматично признаване по реда на
част трета, глава трета, органът по признаване
може да извърши проверка на документите, удос-
товеряващи професионалните квалификации на
декларатора, преди предоставянето на услугите.
(2) Проверката по ал. 1 се извършва, когато
липсата на съответната професионална квали-
фикация застрашава безопасността на гражда-
ните и може да доведе до сериозно увреждане
на здравето им, като не може да надхвърля
необходимото за постигане на тази цел.
Чл. 21. (1) В едномесечен срок от получава-
не на декларацията по чл. 13, ал. 1 и придружа-
ващите я документи органът по признаване
уведомява декларатора за решението си да не
извършва предварителна проверка на неговите
професионални квалификации или за резулта-
та от извършената проверка.
(2) Предоставянето на услугите трябва да
може да започне в срок до един месец от взема-
нето на решението за извършване или не на
проверката по ал. 1.
(3) В случай че възникне затруднение, което
би довело до неспазване на срока по ал. 1, орга-
нът по признаване в същия срок уведомява дек-
ларатора относно причините за закъснението и
срока за вземане на решение. В този случай
срокът е до два месеца от получаването на пъл-
ната документация.
(4) Когато се установи съществено несъот-
ветствие между професионалните квалифика-
ции на декларатора и обучението, провеждано
в Република България за упражняването на съ-
ответната професия, което може да застраши
безопасността на гражданите и да доведе до се-
риозно увреждане на здравето им, органът по
признаване предоставя на декларатора възмож-
ност да докаже, че е придобил липсващите му
знания или компетентност, като положи изпит
по реда на чл. 83, ал. 3.
(5) При непроизнасяне на органа по призна-
ване в сроковете по ал. 1—4 гражданинът на
държава членка може да започне да предоставя
съответните услуги.
(6) Когато професионалните квалификации
са проверени от органа по признаване по реда
на ал. 1, услугите могат да се предоставят под
професионалното звание, използвано в Репуб-
лика България за осъществяването на съответ-
ната дейност.
(7) Органът по признаване може да подаде
искане към компетентните органи на държава-
та членка по установяване за предоставяне на
информация относно законността на установя-
ването на предоставящия услуги, неговото доб-
ро професионално поведение, както и относно
липсата на дисциплинарни, административни
или наказателни санкции, свързани с упражня-
ването на професията.
Чл. 22. (1) При подадена жалба от получа-
тел на услуги срещу предоставящия услуги ор-