Държавен вестник, бр. 12, 2013 г., стр. 148

СТР.  148	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  12
Серумна глюкоза под 3.0 и над 20 ммол/литър
Серумен калций > 3.9 ммол/литър
Серумен лактат над 3 ммол/литър
Токсични нива на медикамент или друга химична субстанция при хемодинамична нестабилност или при 
болен с нарушено съзнание, сърдечен ритъм или хемодинамична нестабилност.
3. РЕЗУЛТАТИ ОТ ОБРАЗНИ ИЗСЛЕДВАНИЯ
Мозъчна хеморагия, мозъчна контузия, субарахноидална хеморагия с нарушения в съзнанието или фокален 
неврологичен дефицит и необходимост от интензивно лечение и мониторинг.
Руптурирани органи – жлъчен мехур, слезка, панкреас, пикочен мехур, черен дроб, езофагеални варици или 
матка, мезентериална тромбоза – с хемодинамична нестабилност.
Дисекираща аневризма на аортата с хемодинамична нестабилност.
4. ЕЛЕКТРОКАРДИОГРАФСКИ РЕЗУЛТАТИ
Миокарден инфаркт с тежки аритмии, хемодинамична нестабилност или тежка застойна сърдечна слабост
Камерна фибрилация/тахикардия
Пълен сърдечен блок с хемодинамична нестабилност.
5. СИМПТОМИ С ОСТРО НАЧАЛО
Анизокория при пациент с нарушения в съзнанието
Анурия с органна дисфункция
Заплашваща обструкция на дихателните пътища с начална дихателна недостатъчност
Кома с нарушение във виталните функции
Персистираща гърчова активност с нарушение във виталните функции
Цианоза, въпреки кислородотерапия
Сърдечна тампонада с хемодинамична нестабилност.
2. ДИАГНОСТИЧНО - ЛЕЧЕБЕН АЛГОРИТЪМ. 
ДИАГНОСТИЧНО – ЛЕЧЕБНИЯТ АЛГОРИТЪМ Е ЗАДЪЛЖИТЕЛЕН ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ 
И ОПРЕДЕЛЯ ПАКЕТА ОТ БОЛНИЧНИ ЗДРАВНИ ДЕЙНОСТИ, КОИТО СЕ ЗАПЛАЩАТ ПО ТАЗИ 
ПРОЦЕДУРА
ИНТЕНЗИВНОТО ЛЕЧЕНИЕ ЗАДЪЛЖИТЕЛНО ИЗИСКВА: 
•  Непрекъсната и равностойна 24 часа в денонощието организационна и материална готовност, както 
и налични човешки ресурси за осъществяване на интензивно лечение; 
• Непрекъсваема 24 часа в денонощието готовност за прием на индицирани за интензивно лечение 
пациенти в специализираните структури за интензивно лечение; 
• Непрекъсваемо и равностойно 24 часа в денонощието наблюдение, проследяване и поддържане 
(контрол) на основните жизнени функции на пациента. 
При интензивното лечение задължително се изисква поддържането на постоянна готовност и 
навременното приложение по индикации на: 
2.1. Мониториране по време на интензивно лечение: 
При всеки пациент - обект на интензивно лечение, за цялото време на пребиваването му в 
специализирана структура за интензивно лечение задължително се прилагат при наличието на индикации 
следните методи на мониториране по време на интензивно лечение: 
•  мониториране на пулс и ЕКГ; 
•  мониториране на централно венозно налягане, на налягания в пулмоналната артерия, минутен 
сърдечен обем (инвазивен или неинвазивен метод), на обем диуреза с отвеждане на урината в затворена 
система, събиране на 24-часова урина и измерване на относителното й тегло; 
•  мониториране на показателите на дихателните газове (кислород и въглероден двуокис) и на алкално-
киселинното състояние в проби от артериална кръв; 
•  мониториране на кръвни показатели; 
•  мониториране на показатели в урината: седимент в уринна проба, мониториране на резултатите 
от микробиологични изследвания на кръвни проби, уринни проби, проби от трахеобронхиален лаваж, от 
храчки, от дренажни системи и др.; 
•  мониториране (измерване и изчисление) на баланс на приети/отделени течности; 
•  мониториране на резултатите от образни изследвания; 
Резултатите от изследванията на дихателните газове (кислород и въглероден двуокис) и на алкално-
киселинното състояние в проби от артериална кръв трябва да са на разположение след не повече от 
15 минути от тяхното назначаване; на образните изследвания с рентгенова апаратура - до два часа след 
тяхното назначаване; на изследванията на основните кръвни показатели - след не повече от един час от 
тяхното назначаване. 
Стойностите на всички мониторирани параметри се регистрират задължително в медицинската 
документация на пациента в зависимост от тяхната специфична динамика, като задължително се 
регистрират техните екстремни (патологични) величини по дни, часове и минути в реанимаиционен лист 
или лист за интензивно лечение.
2.2. Кардиопулмонална ресусцитация по време на интензивно лечение; 
Кардиопулмоналната ресусцитация по време на интензивно лечение (реанимация) е неделима част 
от дейността интензивно лечение. Включва прилагане и/или готовност за прилагане на комплекс от 
диагностично-терапевтични мероприятия за възстановяване на преустановени основни жизнени функции 
при пациенти - обект на интензивно лечение в клинична смърт. 
Всички специализирани клинични структури за интензивно лечение задължително трябва да имат 
готовност и да прилагат при наличието на индикации: