Държавен вестник, бр. 104, 2004 г., стр. 97

Б Р О Й  104
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  97
i) ако производството би противоречало на
международните задължения на замолената
държава;
j) ако производството би противоречало на
основните принципи на правото на замолената
държава;
k) ако молещата държава е нарушила проце-
дурно правило, предвидено в тази конвенция.
Член 12
1. Замолената държава оттегля приемането
на искането, ако след приемането възникне
основание съгласно чл. 10 на тази конвенция да
не бъде даден ход  на искането.
2. Замолената държава може да оттегли при-
емането на искането:
a) ако се окаже, че личното присъствие на
заподозряното лице не може да бъде осигурено
по време на производството в тази държава или
ако присъдата, която би могла да бъде постано-
вена, не може да бъде изпълнена в тази държава;
b) ако преди делото да бъде внесено за раз-
глеждане в съда възникне едно от основанията
за отказ по чл. 11; или
c) в други случаи, ако молещата държава даде
своето съгласие.
Раздел 2—Процедура по трансфера
Член 13
1. Всички искания, предвидени в тази кон-
венция, се правят писмено. Те и цялата корес-
понденция, необходима за прилагането на тази
конвенция, се изпращат или от Министерството
на правосъдието на молещата държава до Ми-
нистерството на правосъдието на замолената
държава или по силата на специални взаимни
договорености директно от органите на моле-
щата държава до тези на замолената държава.
Документите се връщат обратно по същия ред.
2. В спешни случаи исканията и съобщения-
та могат да бъдат изпращани чрез Междуна-
родната организация на криминалната полиция
(Интерпол).
3. Всяка договаряща държава може с декла-
рация до Генералния секретар на Съвета на
Европа да съобщи за намерението си да приеме
по отношение на своите действия правила за
трансфер, различни от правилата, предвидени
в ал. 1 на този член.
Член 14
Ако договарящата държава прецени, че ин-
формацията, предоставена от друга договаря-
ща държава, не е достатъчна и не дава възмож-
ност за прилагането на тази конвенция, тя изис-
ква от нея необходимата допълнителна инфор-
мация. Тя може да определи срок за получаване
на такава информация.
Член 15
1. Към искането за наказателно производс-
тво се прилага оригиналът или заверено копие
от наказателното дело и всички други необхо-
дими документи. Ако заподозряното лице е
задържано под стража съгласно разпоредбите
на раздел 5 и ако молещата държава не е в със-
тояние да приложи тези документи към иска-
нето за производство, документите могат да
бъдат изпратени по-късно.
2. Молещата държава информира писмено
замолената държава за всички предприети от
нея процесуални действия или мерки по нака-
зателното преследване след предаването на
искането. Към тази информация се прилагат
всички необходими документи.
Член 16
1. Замолената държава уведомява незабав-
но молещата държава за решението си по иска-
нето за започване на производство.
2. Замолената държава информира също така
молещата държава за отказ от производство или
за решението, постановено в резултат на произ-
водството. На молещата държава се изпраща за-
верено копие от всяко прието писмено решение.
Член 17
Ако компетентността на замолената държава
се основава изключително на чл. 2, тази държа-
ва информира заподозряното лице за искането
за започване на производство, за да му даде
възможност то да бъде изслушано, преди да
вземе решение по искането.
Член 18
1. При условията на ал. 2 на този член не се
изисква превод на документите във връзка с
прилагането на тази конвенция.
2. Всяка договаряща държава може при под-
писването или при депозирането на  инструмен-
тите си за ратификация, приемане или присъе-
диняване с декларация до Генералния секретар
на Съвета на Европа да си запази правото да
изисква посочените документи да бъдат прид-
ружавани от превод, с изключение на копието
от писменото решение, посочено в чл. 16, ал. 2.
Другите договарящи държави изпращат прево-
дите или на националния език на държавата
получател, или на един от официалните езици
на Съвета на Европа, който бъде посочен от
държавата получател. Такова посочване не е
задължително. Другите договарящи държави
могат да прилагат правилото за реципрочност.
3. Този член не накърнява други разпоредби,
отнасящи се до превода на искания и придружа-
ващи документи, които могат да се съдържат в
споразумения или договорености, които вече
са в сила или могат да бъдат сключени между
две или повече договарящи държави.
Член 19
Предаваните документи във връзка с прила-
гането на тази конвенция са освободени от
формалностите по тяхното легализиране.
Член 20
Договарящите държави се ангажират да не
предявяват претенции една към друга за въз-
становяване на разноски, направени в резултат
на прилагането на тази конвенция.