Държавен вестник, бр. 30, 2006 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  30
Представителство на административните
органи
Чл. 17. (1) Колективните административни
органи се представляват от своите председате-
ли или от овластени от тях други членове на
органа.
(2) Едноличните административни органи
действат лично или се представляват от овлас-
тени от тях заместници.
(3) Пред съда административните органи
могат да се представляват по пълномощие по
реда на Гражданския процесуален кодекс.
Представителство на граждани и организации
Чл. 18. (1) Гражданите и организациите се
представляват по закон и по пълномощие по
реда на Гражданския процесуален кодекс.
(2) Пред административните органи граж-
даните и организациите могат да се представ-
ляват с писмено пълномощно с нотариална за-
верка на подписа и от други граждани или орга-
низации.
Д Я Л  В Т О Р И
ПРОИЗВОДСТВА ПРЕД АДМИНИСТРАТИВ-
НИ ОРГАНИ
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ОБЩИ РАЗПОРЕДБИ
Спорове за компетентност
Чл. 19. (1) Споровете за компетентност меж-
ду административни органи се решават от об-
щия им по-горен административен орган. Ко-
гато няма такъв, спорът се решава с определе-
ние от съответния административен съд, а ако
органите са от различни съдебни райони—от
Административния съд—град София.
(2) Актовете по ал. 1 не подлежат на об-
жалване.
Споразумение
Чл. 20. (1) В производство пред администра-
тивните органи страните могат да сключат спо-
разумение, ако то не противоречи на закона.
(2) Споразумението може да бъде сключено
между административния орган и страните в
производството или само между страните в
производството. В последния случай админис-
тративният орган одобрява писмено споразу-
мението.
(3) Споразумението може да бъде сключено
до влизането в сила или до оспорването на ад-
министративния акт пред съд.
(4) Със сключването, съответно с одобрява-
нето на споразумението по ал. 2 администра-
тивният акт се обезсилва.
(5) Споразумението се сключва в писмена
форма и съдържа: обозначаване на органа, пред
който е сключено, дата на сключване, страни,
предмет и съдържание на споразумението, бе-
лежка за изчитането и приемането му и подпи-
си на страните, както и име и подпис на длъж-
ностното лице.
(6) Ако споразумението засяга въпроси, чи-
ето разрешаване изисква мнението или съгла-
сието на друг орган, то се сключва, след като
това мнение или съгласие бъде дадено.
(7) Ако със споразумението се засягат права
или законни интереси на лице, което не е учас-
твало в сключването му, споразумението не
произвежда действие, докато не бъде одобрено
от него писмено. Писменото одобрение става
неразделна част от споразумението.
(8) Споразумението замества администра-
тивния акт.
Г л а в а  п е т а
ИЗДАВАНЕ НА АДМИНИСТРАТИВНИ
АКТОВЕ
Раздел I
Индивидуални административни актове
Определение на индивидуален администрати-
вен акт
Чл. 21. (1) Индивидуален административен
акт е изричното волеизявление или изразеното
с действие или бездействие волеизявление на
административен орган или на друг овластен със
закон за това орган или организация, с което се
създават права или задължения или непосредс-
твено се засягат права, свободи или законни
интереси на отделни граждани или организации,
както и отказът да се издаде такъв акт.
(2) Индивидуален административен акт е
и волеизявлението, с което се декларират или
констатират вече възникнали права или за-
дължения.
(3) Индивидуален административен акт е и
волеизявлението за издаване на документ от
значение за признаване, упражняване или по-
гасяване на права или задължения, както и от-
казът да се издаде такъв документ.
(4) Индивидуален административен акт е и
отказът на административен орган да извърши
или да се въздържи от определено действие.
(5) Не са индивидуални административни
актове волеизявленията, действията и бездейст-
вията, когато са част от производствата по изда-
ване или изпълнение на индивидуални или общи
административни актове или са част от произ-
водствата по издаване на нормативни актове.
Неприложимост на производството
Чл. 22. Производството по този раздел не се
прилага за:
1. административни актове, които по силата
на специален закон се издават и изпълняват
незабавно или е предвидено специално произ-
водство с оглед на естеството им;
2. индивидуалните административни актове
на Министерския съвет.
Обща компетентност
Чл. 23. (1) Когато нормативен акт не опре-
деля органа, който трябва да издаде админис-
тративен акт по въпроси от компетентността