Държавен вестник, бр. 30, 2021 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  30
процедури, свързани със съдебната власт, 
поради което въпросът за подсъдността по 
принцип попада в изключителното поле на 
законодателна преценка. Няма основание да 
се поддържа, че производство пред граждански 
съд съдържа по-големи гаранции за правото 
на защита от тези, предоставени в производ­
ство, което се развива пред съдебни състави, 
разглеждащи наказателни дела. Вносителят не 
е навел съображения и доводи за нарушаване 
на конкретно право на гражданите. Във връзка 
с релевираното в искането противоречие с 
принципа за правова държава във формален 
смисъл Конституционният съд припомня, 
че Висшият адвокатски съвет може да иска 
установяване на противоконституционност 
на закон само на основания, които попадат 
в границите на правомощието му, определе­
ни в чл. 150, ал. 4 от Конституцията. Извън 
обхвата на неговата сезираща компетентност 
остават основания, които не са непосредствено 
свързани със защитата на правата и свободите 
на гражданите (Решение № 11 от 2018 г. по 
к. д. № 8/2018 г.).
По изложените съображения съдът нами­
ра, че искането като недопустимо следва да 
бъде отклонено и производството по делото 
прекратено, като искането заедно с препис от 
настоящото определение следва да се върне 
на вносителя.
На основание чл. 19 ЗКС във връзка с 
чл. 26, ал. 1 от Правилника за организацията 
на дейността на Конституционния съд съдът
О П Р Е Д Е Л И :
Отклонява искането на Висшия адвокатски 
съвет за установяване на противоконсти­
туционност на разпоредбите на чл. 4, т. 15, 
чл. 101, ал. 4, изречение второ, чл. 103, ал. 8 
и чл. 73, ал. 3, изречение второ от Закона за 
мерките срещу изпиране на пари (обн., ДВ, 
бр. 27 от 27.03.2018 г.; посл. изм. и доп., бр. 21 
от 12.03.2021 г.).
Прекратява производството по делото.
Връща на Висшия адвокатски съвет иска­
нето заедно с препис от определението.
Определението е подписано с особено 
мнение от съдиите Георги Ангелов, Филип 
Димитров и Атанас Семов.
Председател:
Борис Велчев
ОСОБЕНО МНЕНИЕ 
на съдията Георги Ангелов
по конституционно дело № 2 от 2021 г.
Оспорването, с изключение на частта срещу 
чл. 73, ал. 3, изр. 2 от Закона за мерките срещу 
изпирането на пари (ЗМИП), е допустимо.
1. Процесуалните легитимации на ом­
будсмана и на Висшия адвокатски съвет 
за оспорване в конституционния процес са 
ограничени предметно от чл. 150, ал. 3 и 4 
от Конституцията а) само до закони, с които 
б) се нарушават права и свободи на гражданите. 
Правата и свободите не са ограничени от 
Конституцията нито по вид, нито по норма­
тивна єерархия на своя източник. Те могат да 
произтичат както непосредствено от Конститу­
цията, така и от друг законов или подзаконов 
нормативен акт. Достатъчно е към момента 
на оспорването да са налични.
При оспорванията си омбудсманът и Висши­
ят адвокатски съвет действат като процесуални 
субститутиенти от вида на процесуалните за­
местници (процесуална суброгация). Те не са 
носители на засегнатите материални права и 
свободи, но разполагат с правото на консти­
туционно оспорване вместо техните субекти 
(„гражданите“). По тази причина оспорването 
би било допустимо винаги и само, ако би 
било допустимо и с несъществуващото към 
този момент индивидуално конституционно 
оспорване от гражданин за нарушено негово 
право или свобода. 
2. „Нарушаване“ по смисъла на двете кон­
ституционни норми е всяко прекратяване или 
ограничаване на съществуващо право или 
свобода. Такова е и създаването или разши­
ряването на правно задължение, защото то 
по необходимост ограничава свободата.
3. Член 4, т. 15 ЗМИП ограничава едно­
временно и поне: правото на гражданина 
на тайна на съобщенията му със защитника 
(чл. 30, ал. 5, изр. 2), което е част от по-об­
щите му права на защита (чл. 56) и на тайна 
на кореспонденцията и съобщенията (чл. 34, 
всичките от Конституцията). Проверката за 
конституционосъобразността на (поне) тези 
ограничения е следователно допустима.
4. Член 101, ал. 4 и чл. 103, ал. 8 ЗМИП 
създават правен механизъм (средството) за 
осъществяване на посоченото нарушаване. 
Проверката на конституционосъобразността 
му е допустима, защото:
а) той е свързан единствено и само с това 
нарушаване; няма как при евентуален извод 
за неговата неправомерност да остане да съ­
ществува средството, с което се осъществява; 
б) чл. 134 от Конституцията допуска само 
организационна, не и функционална намеса в 
дейността на адвокатурата, каквато въвеждат 
двата текста; макар и опосредствана, намесата 
на трета страна в правоотношението между 
гражданина и защитника/доверителя му е 
съществена за правото му на защита, за което 
свободата, независимостта и самоуправлени­
ето на адвокатурата са едно от средствата. 
5. Конституционният съд е обвързан само 
от искането в оспорването, не и от посочените 
в него основания за несъответствие с Консти­
туцията – чл. 22 от Закона за Конституцио­
нен съд. По тази причина при решаване на 
въпроса за допустимостта не могат да бъдат