Държавен вестник, бр. 75, 2004 г., стр. 98

С Т Р .  98
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  75
ти. Стимулиране поведението на банката в условията
на вариативни параметри на макроикономическата
среда в страната се предопределя от необходимостта
да се планират изпреварващи събитията действия за
овладяване на потенциалните рискови ситуации. За
целта във всички взети решения на ръководството на
банката се обръща изключително внимание на риско-
вите индикатори—големи диспозиции на финансови и
нефинансови институции, създаващи условия за дека-
питализиране на “ЦКБ”—АД. При реализиране на този
тип банкова активност се очаква да се постигне осигу-
ряване на висока степен на защита интересите на кли-
ентите и акционерите на банката и утвърждаването є
като ползваща се с доверие, стабилна кредитна инсти-
туция. 1.2.5. Отчитане на риска. Оценката на риска от
операциите на банката се свързва пряко с прилагането
и стриктното изпълнение на заложените показатели,
нормативи и регулатори по Закона за банките и наред-
бите на БНБ по неговото прилагане. Управлението на
риска е свързано с възможността за неговото измерва-
не, елемент от което се явяват показателите за риско-
вия компонент на активите и адекватността на капи-
тала. Предприемат се мерки, създаващи предпостав-
ки за подобряване структурата на активите по степен
на риск, в резултат на което се отчита намаление на
капиталовия риск. 1.2.6. Управление на риска. Органи
за институционалното управление на риска по опера-
циите на банката са Съветът по ликвидност, Кредит-
ният съвет и Кредитният комитет на банката, дейността
на които е съсредоточена върху: стратегията за управ-
ление на общата ликвидност на банката; цялостната
политика по управление на активите и пасивите на
банката; ценовата и лихвената политика на банката;
развитието на позицията на банката във връзка със
съотношенията и параметрите на валутния, лихвения
и общия ликвиден риск; състоянието на разплащател-
ната сметка на банката при БНБ; състоянието на прив-
лечените средства, динамичните изменения в тяхната
структура, тенденции на развитие, срочност и цена;
състоянието и динамиката на инвестициите, тенден-
ции на развитие, срочност и цена; вземането на реше-
ния за най-ефективно управление на ресурсите на бан-
ката; прилагането на методи, инструменти и техники
за управление на лихвения и общия ликвиден риск;
правилата за кредитните процедури и тези за работа
със специалните клиенти; предложенията по реструк-
туриране и редуциране на кредити; изработването и
прилагането на условия за банкови сделки със специ-
ални клиенти; предлагане и следене за спазването на
правомощията за отделните клонове на банката за
кредитни и други банкови сделки с кредитен характер;
съдействие за прилагане на всички инструкции, мето-
дики и класификации, свързани с управлението на
кредитния процес. 1.3. Обща информация и перспек-
тиви пред дружеството за текущата финансова година.
Банката, както и досега, ще запази активната си пози-
ция на първичен дилър на държавни ценни книжа
(ДЦК). Структурирането и управлението на портфей-
ла от ДЦК ще бъде насочено към такова балансиране
на позициите в него, което да доведе до максимална
възвръщаемост при същевременно най-кратка мату-
ритетна структура на книжата. Управлението на пор-
тфейла от ценни книжа на чуждестранни емитенти е
подчинено на принципа за оптималната възвръщае-
мост при поемането на същевременно възможно най-
малък риск. Инвестиционната стратегия включва по-
купко-продажба на 10 и 30 г. облигации на САЩ (ре-
ална доставка и фючърси, базирани върху тях), както
и на книжа, емитирани от правителствени “агенции”
на САЩ; търговия с облигации на страни от Еврозона-
та, както и на български еврооблигации и на страни от
региона; покупко-продажби на книжа от емитенти, с
рейтинг по-нисък от този на България. 1.4. Брой на
акциите от новата емисия, размер на заявения за наби-
ране капитал и допустими отклонения, при които под-
което цели ограничаване не само на кредитния, но и
на валутния и ликвидния риск от операциите. Банката
е заложила като основополагащ момент в своята кре-
дитна политика и стратегия високата и надеждна сте-
пен на обезпеченост на кредитните ангажименти и съ-
образява обема на ресурсите за кредитиране с изиск-
ванията за оптимална ликвидност. Поддържането на
качествен кредитен портфейл е основа на стратегията
за управление на кредитния риск. Отделя се внимание
на гъвкавостта при формирането на кредитния порт-
фейл и оттам ограничаване на кредитния риск и оси-
гуряване на оптимална ликвидност и сигурност на ин-
вестициите, ангажираността им в конкретен вид кре-
дити и тяхната пазарна, отраслова и клиентска струк-
тура. Това предполага конкретни схеми за оптимизи-
ране на структурирането на кредитните ангажименти
на банката във времето, като целта е поддържане на
ефективно управление на матуритетната структура на
основата на ресурсната є обвързаност. Г) Капитало-
вият риск отразява степента на финансовата задлъж-
нялост на банката, тъй като капиталът изпълнява така
наречената защитна функция. Той е основата за защи-
та на кредиторите при евентуални загуби на банката.
Капиталовият риск от своя страна е в пряка зависи-
мост от кредитния, лихвения и ликвидния риск. Зна-
чително влияние върху него оказва кредитният риск и
затова неговото минимизиране е от особено значение
за качеството на активите на банката. 1.2.4. Политика
на банката за оптимизиране влиянието на рисковите
фактори, отчитането и управлението на риска. Раз-
личните елементи, очертаващи рамката на управле-
ние на отделните рискове, са пряко свързани с конк-
ретни схеми за решаване на възникналите проблеми в
дейността на банката. А) Оптимизиране структурата,
качеството и възвръщаемостта на активите. В своите
решения ръководството на банката обръща изключи-
телно внимание на: а) Усъвършенстване на кредитна-
та дейност на банката и на подобряване качеството на
кредитния портфейл чрез прилагане на съвкупност от
мерки: изолиране на нередовните длъжници от кре-
дитния процес и пристъпване към принудително съби-
ране на вземанията; въвеждане на допълнителни изиск-
вания при отпускането на нови кредити, включително
въвеждане на нормативи за съотношението новоот-
пуснати/погасени, достигащо до 50% от всички прив-
лечени средства на банката; оптимизиране отпускане-
то на нови валутни кредити. б) Преструктуриране на
финансовите дълготрайни активи и продажба на не-
перспективни капиталови инвестиции в съучастия,
дялове, акции и облигации във финансови и нефинан-
сови дружества. в) Оптимизиране на разходите за не-
финансови инвестиции в рамките на утвърдената Прог-
рама за развитие на “ЦКБ”—АД. Б) Оптимизиране на
структурата на привлечените средства. Оптимизира-
не структурата на привлечените средства е в непос-
редствена връзка с осигуряване ликвидността и въз-
можностите за намаляване на финансовите разходи
чрез поддържане на умерени и адекватни лихвени рав-
нища. Основните инструменти, които се използват в
това направление, са: а) Управление на ликвидността
и намаляване на риска чрез инвестиране на свободни-
те парични средства във високоликвидни и доходонос-
ни активи. б) Трансформация на вземания в предоста-
вени депозити на междубанковия паричен пазар, при
условия за първокласност и висока ликвидност, на
търговските банки и финансови институции. в) Създа-
ване организация за въвеждане на лихвен суап за хе-
джиране на лихвения риск. В) Целево прегрупиране на
ресурсите. При целевото прегрупиране на ресурсите
банката винаги се е ръководила от изискването за пос-
тигане на нормативите по наредбите на БНБ. Другата
основна цел при прегрупирането на ресурсите е създа-
ване на възможност за допълнително разширяване и
подобряване на капиталовите позиции на “ЦКБ”—АД,
чрез използване и на дългово-хибридните инструмен-