Държавен вестник, бр. 104, 2004 г., стр. 86

С Т Р .  86
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  104
осъждащата държава, което спира или прекра-
тява давностния срок, се счита за пораждащо
същите последици при изчисляване на давнос-
тния срок в замолената държава съгласно ней-
ния закон.
Член 9
1. Осъдено лице, задържано в молещата
държава, което е било предадено на замолена-
та държава за целите на изпълнението, няма да
бъде преследвано, съдено или задържано във
връзка с изтърпяването на наказание или ре-
шение за задържане за деяние, извършено пре-
ди неговото предаване, различно от това, за
което му е наложена подлежащата на изпъл-
нение присъда, и свободата му няма да бъде
ограничавана по други причини освен в след-
ните случаи:
a) когато държавата, която го е предала, даде
съгласието си за това; за целта се изпраща иска-
не за нейното съгласие, придружено от всички
необходими документи и от съдебен протокол,
съдържащ всички обяснения на осъденото лице
във връзка със съответното деяние; съгласие се
дава, когато деянието, за което то се иска, би
било предмет на екстрадиция по закона на дър-
жавата, която прави искане за изпълнение, или
когато екстрадицията може да бъде отказана
единствено поради размера на наказанието;
b) когато осъденото лице е имало възмож-
ност да напусне територията на държавата, на
която е било предадено, но не е направило това
в 45-дневен срок от неговото освобождаване,
или ако то се е завърнало на тази територия,
след като я е било напуснало.
2. Държавата, замолена да приведе в изпъл-
нение присъдата, може обаче да предприеме
всички необходими мерки за извеждане на ли-
цето от своята територия или да предприеме
други мерки, необходими съгласно нейното
законодателство, включително да започне за-
дочно наказателно производство, за да предот-
врати правните последици от изтичане на дав-
ностния срок.
Член 10
1. Изпълнението се урежда от закона на за-
молената държава и единствено тази държава е
компетентна да вземе всички необходими ре-
шения, включително и решение за условно пред-
срочно освобождаване.
2. Само молещата държава има право да се
произнася по всяка жалба за преразглеждане
на присъдата.
3. Всяка една от държавите може да упраж-
ни правото на амнистия или помилване.
Член 11
1. От момента на подаване на искането за
изпълнение отпада възможността за осъжда-
щата държава да започне изпълнение на нака-
занието, което е предмет на това искане. Осъж-
дащата държава може обаче да започне изпъл-
нение на наказание, предвиждащо лишаване от
свобода, когато осъденото лице вече е задър-
жано на територията на тази държава в момен-
та на изпращането на искането.
2. Молещата държава си възстановява пра-
вото на изпълнение:
a) ако тя оттегли своето искане, преди замо-
лената държава да я е информирала за намере-
нието си да предприеме действия по искането;
b) ако замолената държава съобщи своя от-
каз да предприеме действия по искането;
c) ако замолената държава изрично се отка-
же от правото си на изпълнение; такъв отказ е
възможен само ако двете заинтересувани дър-
жави се съгласят или ако отпадне възможност-
та за изпълнение в замолената държава; в пос-
ледния случай отказът е задължителен, ако бъде
поискан от молещата държава.
Член 12
1. Компетентните органи в замолената дър-
жава прекратяват изпълнението веднага след
като узнаят за помилване, амнистия или жалба
с искане за преразглеждане на присъдата или за
всяко друго решение, на основание на което
наказанието престава да бъде изпълняемо. Съ-
щото се прилага по отношение на изпълнението
на глоба, която осъденото лице е платило на
компетентния орган в молещата държава.
2. Молещата държава информира незабавно
замолената държава за всяко решение или про-
цесуално действие, предприето на нейна тери-
тория, което прекратява правото на изпълне-
ние съгласно предходната алинея.
c—Други разпоредби
Член 13
1. Транзитното преминаване през територи-
ята на договаряща държава на задържано лице,
което трябва да бъде предадено в трета догова-
ряща държава в изпълнение на тази конвенция,
се разрешава по искане на държавата, в която
лицето е задържано. Държавата на транзитно
преминаване може да поиска да є се предоста-
вят необходимите документи, преди да вземе
решение по искането. Предаваното лице остава
задържано под стража на територията на дър-
жавата на транзитно преминаване, освен ако
държавата, от която то се предава, не поиска
неговото освобождаване.
2. Освен в случаите, когато предаването се
иска на основание чл. 34, всяка договаряща дър-
жава може да откаже транзитно преминаване:
a) на едно от основанията по чл. 6, букви
“b” и “с”;
b) на основание, че лицето е неин гражданин.
3. Ако се използва въздушен транспорт, се
прилагат следните разпоредби:
a) когато не се предвижда кацане, държава-
та, от която се предава лицето, може да уведо-
ми държавата, над чиято територия ще бъде
извършен полетът, че въпросното лице се пре-
дава в изпълнение на тази конвенция; в случай