Държавен вестник, бр. 68, 2005 г., стр. 5

Б Р О Й  68
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  5
Член 1
Определения
По смисъла на тази конвенция:
1. “Неблагоприятни последици от измене-
ние на климата” означава промени във физи-
ческата среда или флората и фауната в резул-
тат от изменението на климата, които имат
значителни вредни въздействия върху съста-
ва, устойчивостта или продуктивността на ес-
тествените и на управляваните екосистеми или
върху функционирането на социално-икономи-
ческите системи, или върху човешкото здраве
и благосъстояние.
2. “Изменение на климата” означава измене-
ние на климата, пряко или непряко свързано с
човешка дейност, което променя състава на гло-
балната атмосфера и което се явява в допълне-
ние към естественото вариране на климата, на-
блюдавано за сравними периоди от време.
3. “Климатична система” означава съвкуп-
ността от атмосферата, хидросферата, биосфе-
рата и геосферата и тяхното взаимодействие.
4. “Емисии” означава изпускане на парнико-
ви газове и/или техни прекурсори в атмосферата
за дадено място и за определен период от време.
5. “Парникови газове” са естествени и ан-
тропогенни газообразни компоненти на атмос-
ферата, които абсорбират и повторно излъчват
инфрачервена радиация.
6. “Регионална организация за икономи-
ческа интеграция” означава организация, уч-
редена от суверенни държави в даден регион,
която е компетентна по отношение на въпро-
сите, регламентирани от тази конвенция или
от протоколите към нея, и е надлежно упъл-
номощена в съответствие с вътрешните є
процедури да подписва, ратифицира, одобря-
ва или да се присъединява към съответните
документи.
7. “Резервоар” означава компонент или ком-
поненти от климатичната система, където се
натрупват парникови газове или прекурсори на
парникови газове.
8. “Поглътител” означава всякакъв процес,
дейност или механизъм, които абсорбират пар-
ников газ, аерозол или прекурсор на парников
газ от атмосферата.
9. “Източник” означава какъвто и да е про-
цес или дейност, при които се освобождава пар-
ников газ, аерозол или прекурсор на парников
газ в атмосферата.
Член 2
Цел
Крайната цел на тази конвенция и на свърза-
ните с нея правни актове, които Конференцията
на страните може да приеме, е да постигне съг-
ласно съответните разпоредби на конвенцията
стабилизация на концентрациите на парникови
газове в атмосферата на ниво, което би предот-
вратило опасна антропогенна намеса върху кли-
матичната система. Такова ниво трябва да бъде
достигнато в рамките на период от време, който
да е достатъчен за естественото приспособяване
на екосистемите към изменението на климата,
да не застрашава производството на храни и да
дава възможност за осъществяване на устойчи-
во икономическо развитие.
Член 3
Принципи
Страните по конвенцията в техните дейст-
вия за постигане целта на конвенцията и за
изпълнение на нейните разпоредби се ръково-
дят между другото от следното:
1. Страните следва да опазват климатична-
та система за доброто на днешното и бъдещите
поколения на човечеството на основата на ра-
венството и в съответствие с техните общи, но
диференцирани отговорности и съответните им
възможности. В съответствие с това развитите
страни членки трябва да поемат водеща роля в
борбата с изменението на климата и неблаго-
приятните последици от него.
2. Специфичните нужди и особеното поло-
жение на развиващите се страни членки и по-
специално на онези, които са най-уязвими от
неблагоприятните последици от изменението
на климата, както и на онези страни, особено
развиващите се страни членки, които биха по-
несли непропорционално или непосилно бреме
по силата на конвенцията, следва да се раз-
глеждат със специално внимание.
3. Страните следва да предприемат предпазни
мерки, за да предвидят, предотвратят или нама-
лят до минимум причините за изменение на кли-
мата и да смекчат неблагоприятните последици
от него. Там, където има заплаха за сериозно или
необратимо увреждане, липсата на цялостна на-
учна яснота не трябва да се използва като причи-
на за отлагане на такива мерки, като се има пред-
вид, че политиките и мерките за предотвратява-
не на изменението на климата трябва да бъдат
икономически ефективни, така че да осигуряват
глобални ползи при възможно най-ниски разхо-
ди. За да се постигне това, тези политики и мерки
следва да отчитат различните социално-иконо-
мически условия, да бъдат комплексни, да обхва-
щат всички съответни източници, поглътители,
резервоари на парникови газове и адаптация и да
включват всички сектори на икономиката. Уси-
лията за адресиране изменението на климата
могат да се осъществяват в сътрудничество меж-
ду заинтересованите страни.
4. Страните имат право и следва да подпома-
гат устойчивото развитие. Политиките и мер-
ките за опазване на климатичната система от
изменения, предизвикани от човека, следва да
са съобразени със специфичните условия на
всяка страна и следва да се интегрират в нацио-