Държавен вестник, бр. 18, 2014 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  18
Не считам, че съществуват аргументи за 
отмяната на правната уредба за електронно-
то гласуване. Съображенията, изтъквани от 
противниците на дистанционното електронно 
гласуване, че би могло да се застраши тайната 
на вота, в още по-голяма степен може да се 
отнесе и до машинното гласуване, което е 
въведено с настоящия кодекс. С въвеждането 
на машинно гласуване се обръщаме към стари 
технологии, вместо да гледаме в перспектива 
напред към бъдещето.
Дебатът за електронното дистанционно 
гласуване се води вече няколко години. За 
да бъде реализиран успешно този начин на 
гласуване, е необходимо неговото въвеждане 
в реална изборна среда, макар и експери-
ментално в началото, за да бъдат отчетени 
технологично неговите възможности и да 
бъдат създадени гаранции за тайната на вота 
и свободното формиране на волята на изби-
рателите. Електронното дистанционно гласу-
ване ще повиши избирателната активност, ще 
даде по-голяма възможност на българите зад 
граница да упражняват правото си на глас, 
ще улесни и хората с трайни увреждания по 
време на избори. 
Не приемам тезата за противоречие на 
електронното гласуване с Конституцията. 
Много често се споменава, че този начин на 
гласуване е обявен от Конституционния съд 
за противоконституционен. Решение № 4 от 
2011 г. на конституционната юрисдикция не 
казва това. В мотивите си съдът отбелязва: 
„Само за себе си електронното гласуване 
не е противоконституционно, бидейки вид 
дистанционно гласуване, каквото е отдавна 
практикуваното в други държави гласуване 
по пощата; принципно не е в противоречие с 
международни договори, по които Република 
България е страна.“
„Конституционният съд е наясно, че елек-
тронното гласуване е адекватна на съвремен-
ните реалности възможност, която разширява 
и улеснява участието на гражданите в избо-
рите, но само ако ефикасно е гарантирана 
тайната на вота.“
Отново се отлага решаването на проблема 
с избирателните списъци. Една от възмож-
ностите за преодоляване на този проблем 
е да бъде направена крачка към активна 
регистрация на избирателите. Не съм съгла-
сен с това, че не беше възприета идеята на 
Обществения съвет към Временна комисия 
за обсъждане и приемане на нов Изборен 
кодекс за създаването на регистър на избира-
телите. Държавните и местните органи могат 
да създадат този регистър, като използват 
за основа информацията за гласувалите 
български граждани от последните няколко 
национални избора за народни представители 
и за президент и вицепрезидент. Този списък 
на избирателите може да бъде актуализиран 
чрез подаване на заявления от гражданите 
за включването им в него. 
Воденето от ЦИК на публичен регистър 
на избирателите, който се припокрива с 
информацията на Националния регистър на 
населението на Главна дирекция „Гражданска 
регистрация и административно обслужва-
не“, няма да реши въпроса с избирателните 
списъци. 
Не могат да бъдат споделени тезите, застъп-
вани в публичното пространство, че не бива да 
правим стъпки в посока активна гражданска 
регистрация, тъй като по този начин щял да 
бъде нарушен принципът на тайно гласуване. 
Трябва да правим разлика между гласуването 
и тайната на вота. Тайната на вота гарантира 
анонимността за кого си гласувал, а не дали 
си упражнил правото си на глас. 
Отстъпихме и от създаването на пребро-
ителни комисии в общини с население до 
30 000 избиратели. Тази мярка е добра и беше 
въведена, за да се преодолее контролирането 
на вота в малките населени места.
Въпреки стъпките в правилната посока, 
поради значимостта на обществените отно-
шения, които са предмет на правна уредба в 
Изборния кодекс, не могат да бъдат подминати 
недостатъци в конкретни текстове. За да бъде 
прецизирана правната уредба, връщам за ново 
обсъждане в Народното събрание следните 
разпоредби на Изборния кодекс: 
1. Член 46, ал. 4, 7 и 8, чл. 47, чл. 50, ал. 1, 
т. 2 и 3 и ал. 3.
Приетият Изборен кодекс предвижда нов 
начин на формиране на състава на ЦИК. 
Промяната на правилата за конституиране 
на ЦИК се мотивира с превръщането є 
в независим и професионален държавен 
орган. Като позитив мнозинството в пар-
ламента изтъква въвеждането за пръв път 
на изисквания относно професионализма на 
кандидата. Липсва логика при заявена воля 
за превръщане на ЦИК в професионален 
орган изискването за вида образование да 
е препоръчително. Към този недостатък 
следва да се добави и липсата на изисквания 
кандидатите да притежават специализиран 
професионален опит. Според нормата на 
чл. 50, ал. 1, т. 3 професионалният опит не е 
задължително да е свързан с придобиване на 
експертни познания, които да допринасят за 
компетентно осъществяване на правомощия-
та от Комисията. Съществува многообразие 
от професии, упражняването на които няма 
общо с изборния процес. Професионали-
зацията на ЦИК може да бъде постигната 
посредством установяването на изисквания 
за притежаването от нейните членове на 
определено образование и минимален стаж 
по специалността или опит в организацията