Държавен вестник, бр. 60, 2012 г., стр. 93

БРОЙ  60	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  93  
определящи подаването на такава молба, не 
трябва да бъдат по-строги от условията, изло­
жени в точка 2 на член 1 от тази Конвенция.
Член 6
Ако законодателството на договаряща се 
държава предвижда загуба на гражданството 
на тази държава от съпруг(а) или децата на 
едно лице вследствие на загубата или лиша­
ването на това лице от гражданство, такава 
загуба възниква при условие на наличие или 
придобиване на друго гражданство.
Член 7
1. а) Ако законодателството на договаряща 
се държава предвижда загуба или отказване от 
гражданство, такова отказване води до загуба 
на гражданство само ако заинтересованото 
лице има или придобива друго гражданство.
б) Разпоредбите на подточка „а“ на тази 
точка не се прилагат в случаите, когато тях­
ното приложение би било в противоречие с 
принципите, изложени в членове 13 и 14 на 
Всеобщата декларация за правата на човека, 
одобрена от Общото събрание на ООН на 10 
декември 1948 г.
2. Гражданин на договаряща се държава, 
който моли за натурализация в чужда страна, 
не губи гражданството си, освен когато по­
лучава гражданството на тази чужда страна 
или му е дадено уверение, че ще го получи.
3. Като се спазват разпоредбите на точки 4 
и 5 на този член, гражданин на договаряща се 
държава не губи гражданството си, при което 
би станал лице без гражданство, вследствие 
на отпътуване, пребиваване в чужбина, про­
пуск да се регистрира или на друго подобно 
основание.
4. Ако натурализирано лице не декларира 
пред съответните власти намерението си 
да запази своето гражданство, то може да 
го загуби в резултат на това, че е живяло в 
чужбина в течение на период от време, зако­
нодателно определен от засегнатата догова­
ряща се държава, но не по-малък от седем 
последователни години.
5. Ако гражданин на договаряща се държава 
е роден извън нейната територия, тази държава 
може законодателно да обуслови запазването 
на нейното гражданство от това лице една 
година след като то достигне пълнолетие или 
от това, дали то живее на нейна територия 
по това време, или дали е регистрирано пред 
съответните власти.
6. С изключение на обстоятелствата, из­
броени в този член, едно лице не губи граж­
данството на договаряща се държава, ако 
това би го направило лице без гражданство, 
независимо от това, че такава загуба не е 
изрично забранена с друга разпоредба на тази 
Конвенция.
Член 8
1. Договарящите се държави не лишават, 
ако това лишаване би го направило лице без 
гражданство.
2. Независимо от разпоредбите на точка 1 
на този член едно лице може да бъде лишено 
от гражданството на договаряща се страна:
а) при обстоятелствата, при които в съот­
ветствие с точки 4 и 5 на член 7 се допуска 
загуба на гражданство от лицето;
б) в случаите, когато гражданството е било 
получено чрез заблуда или измама.
3. Независимо от разпоредбите на точ­
ка 1 на този член всяка от договарящите се 
страни може да си запази правото да лишава 
лице от неговото гражданство, ако по време 
на подписването, ратифицирането или при­
съединяването тя си запази това право по 
силата на едно и няколко от следните усло­
вия, съществували по това време в нейното 
законодателство:
а) в противоречие с дълга си за вярност 
към договарящата се държава лицето:
i) игнорирайки пряката забрана на догова­
рящата се държава, оказва или продължава 
да оказва услуги на друга държава или е 
получавало и продължава да получава въз­
награждение от друга държава, или
ii) се е държало по начин, нанасящ сериозна 
вреда на интересите на държавата;
б) лицето се е заклело или е направило 
официална декларация за вярност към друга 
държава, или е дало определени доказателства 
за своята решимост да се откаже от своята 
вярност към договарящата се държава.
4. Договарящата се държава няма да уп­
ражнява властта си да лишава от гражданство 
съгласно точки 2 и 3 на този член, освен 
когато тя действа в съответствие със закон, 
в който трябва да е предвидено правото на 
лицето да бъде изслушано безпристрастно от 
съд или друг независим орган.
Член 9
Договарящите се държави не могат да 
лишават лице или група от лица от тяхното 
гражданство на расови, етнически, религиозни 
или политически основания.
Член 10
1. Всеки договор между договарящите се 
държави, предвиждащ предаване на терито­
рия, трябва да съдържа разпоредби, които да 
гарантират, че никое лице няма да стане лице 
без гражданство вследствие на предаването. 
Всяка от договарящите се страни трябва да 
направи всичко възможно, за да гарантира, 
че всеки такъв договор, сключен от нея, с 
държава, която не е страна по тази конвенция, 
съдържа такива разпоредби.