Държавен вестник, бр. 79, 2016 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  79
Омбудсманът счита, че правилото на 
чл. 78, ал. 8 ГПК нарушава изискването за 
равенство, защото поставя гражданите и 
юридическите лица в различно правно по­
ложение в зависимост от това, дали юриди­
ческите лица ползват, или не юрисконсулт. 
Поддържа се нарушение на чл. 121, ал. 1 от 
Конституцията, тъй като според вносителя 
на искането оспорените два текста на ГПК 
и ДОПК задължават съдилищата да нару­
шават посочения конституционен принцип, 
като позволяват на съда да присъди в про­
тиворечие с изискването за ефективност и 
доказаност на разноски за защита плащане 
на фиктивни – ненаправени, разноски. 
С определение от 22 март 2016 г. Кон­
ституционният съд е допуснал искането за 
разглеждане по същество.
В допълнение към искането от 13.05.2016 г. 
омбудсманът е развил допълнителни съо­
бражения.
От постъпилите по делото писмени ста­
новища на конституираните заинтересовани 
страни позиция за цялостна основателност на 
искането на омбудсмана и неговото уважава­
не са изразили министърът на правосъдието, 
Върховният касационен съд, Върховният адми­
нистративен съд, Висшият адвокатски съвет. 
Министерският съвет, министърът на фи­
нансите, главният прокурор и Националната 
агенция за приходите считат искането за 
неоснователно. 
Според Съюза на юристите в България 
и Националния съюз на юрисконсултите 
искането е неоснователно и следва да бъде 
отхвърлено. 
Арбитражният съд при Българската тър­
говско-промишлена палата и Арбитражният 
съд при Българската стопанска камара не са 
изразили становище по основателността на 
оспорването. 
Останалите конституирани по делото 
страни не са депозирали писмени становища 
в предоставения им срок. 
Конституционният съд, като обсъди дово­
дите в искането, с което е сезиран, изложените 
в него съображения, представените по делото 
становища и релевантната правна уредба, за 
да се произнесе, взе предвид следното:
За да се прецени по същество съответ­
ствието на оспорените две разпоредби с Кон­
ституцията следва да се обсъди същността 
на отговорността за разноски в съдебното 
производство през призмата на историческото 
развитие на законодателството и процесуал­
ните права на страните.
Разпоредбите на чл. 78, ал. 8 ГПК и чл. 161, 
ал. 1, изр. 3 ДОПК уреждат присъждане на въз­
награждение за адвокат в полза на юридически 
лица, еднолични търговци и администрации, 
ако те са били защитавани в съдебен процес 
от юрисконсулт. Същите вменяват на страната 
по развил се неблагоприятно за нея съдебен 
процес задължение да заплати разходите по 
водене на делото, включително и адвокатско 
възнаграждение, ако спечелилата страна е 
защитавана от юрисконсулт. 
Според цитираните процесуални закони 
присъжданото възнаграждение на страната 
за юрисконсултско процесуално представител­
ство е в размер на минималното възнагражде­
ние за един адвокат, съразмерно с отхвърлената 
или уважената част от иска, и се определя 
по Наредба № 1 от 2004 г. за минималните 
размери на адвокатските възнаграждения на 
Висшия адвокатски съвет (обн., ДВ, бр. 64 от 
2004 г.; посл. изм., бр. 10 от 2016 г.).
В исторически план отговорността за 
разноските е намерила своята процесуална 
уредба още в чл. 64 от Гражданския процесу­
ален кодекс (обн., Изв., бр. 12 от 8.02.1952 г., 
отм.). В първоначалната редакция на този 
текст (отм., ДВ, бр. 59 от 20.07.2007 г., в сила 
от 1.03.2008 г.) е предвидено при решение в 
полза на държавно учреждение, предприятие, 
кооперация или друга обществена органи­
зация, ако страната е била защитавана от 
юрисконсулт, да се присъжда адвокатско 
възнаграждение. С изменението на чл. 64, 
ал. 5 ГПК (отм.) (ДВ, бр. 105 от 8.11.2002 г.) 
към кръга на субектите са добавени и общи­
ните, в чиято полза при благоприятен изход 
на съдебното производство би могло да се 
присъди и адвокатско възнаграждение, ако 
са защитавани от юрисконсулт.
Действащият Граждански процесуален 
кодекс по сходен с отменения кодекс начин 
урежда присъждането на разноски на страна, 
защитавана от юрисконсулт в процеса. Спо­
ред чл. 78, ал. 8 ГПК в полза на юридически 
лица и еднолични търговци се присъжда и 
адвокатско възнаграждение, ако те са били 
защитавани от юрисконсулт. 
В първоначалната редакция на чл. 161, 
ал. 1, изр. 3 на Данъчно-осигурителния про­
цесуален кодекс е предвидено, че на админи­
страцията вместо възнаграждение за адвокат 
се присъжда юрисконсултско възнаграждение 
в размер до минималното възнаграждение за 
един адвокат. С изменението на чл. 161, ал. 1, 
изр. 3 на ДОПК (ДВ, бр. 94 от 4.12.2015 г.) се 
урежда, че на администрацията вместо въз­
награждение за адвокат се присъжда за всяка 
инстанция юрисконсултско възнаграждение 
в размер на минималното възнаграждение 
за един адвокат. 
И двата кодекса чрез оспорените разпоред­
би въвеждат задължение за съда при заявено 
искане от спечелилата правния спор страна, 
която е била защитавана от юрисконсулт, да 
бъдат присъдени разноски за правна защита за 
всяка инстанция, определени като минимално 
адвокатско възнаграждение. Това налага съв­
местното разглеждане на двата оспорени текста.