Държавен вестник, бр. 39, 2015 г., стр. 47

БРОЙ  39	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  47  
Наред с гореизложеното следва да посоча, 
че изпратеният на 6.04.2012 г. проект на Наред­
бата за нотификация значително се различава 
от внесения на заседанието на Министерския 
съвет на 9.05.2012 г. проект на Наредбата и 
приет окончателно на 19.06.2012 г. текст на 
Наредбата. По делото не е представен проектът 
на Наредбата, предмет на втората нотифика­
ция – 2012/0347/BG, заведена на 30.05.2012 г. 
Съгласно чл. 8, § 1, ал. 3 от Директива 98/34 
държавите членки предоставят отново про­
екта при условията на предходните алинеи, 
ако направят промени, с които значително се 
изменя обхватът му, съкращава се първона­
чално предвиденият срок за прилагането му, 
допълват се спецификации или изисквания, 
или последните се правят по-ограничителни.
При липса по делото на друг проект, който 
да е представен за нотификация, освен този 
по нотификация 2012/0218/BG от 6.04.2012 г., 
считам, че именно този проект е бил нотифи­
циран и по втората нотификация, в рамките 
на която Министерският съвет е приел Наред­
бата. Сравнението на текста на представения 
за нотифициране проект и текста на приетата 
Наредба показва, че Министерският съвет 
е приел разпоредби, с които значително се 
изменя обхватът на техническия регламент, 
като се допълват нови продукти – чл. 23 на­
именованието „плодов и/или ароматизиран, 
и/или концентриран млечнокисел продукт“, 
допълнени са спецификациите и изисквани­
ята – чл. 25 от Наредбата относно млякото 
за пиене, добавя се чл. 27 относно млечните 
продукти, отпаднали са изискванията по 
чл. 23, ал. 4 и 5 от проекта и са добавени 
ал. 5 и 6 на чл. 31.
Въпреки тези значителни промени Минис­
терският съвет не е изпълнил задължението 
си по чл. 8, § 1, т. 3 от Директива 98/34 и е 
приел наредбата, без да изчака становището 
на Комисията и държавите членки и без да 
им предостави отново изменения проект на 
Наредбата.
Това според мен прави приетата с Поста­
новление № 119 Наредба приета при същест­
вено нарушение на административнопроизвод­
ствените правила. Нарушението е съществено, 
защото става въпрос за нарушение на про­
цесуална норма, която е гарант за еднаквото 
прилагане на правото на Европейския съюз. 
Това нарушение, както сочи изрично в ста­
новището си от 29.08.2012 г. Комисията, е 
основание за процедура по чл. 258 ДФЕС 
срещу България. 
От доказателствата по делото е видно, че 
проектът за изменение на Наредбата, приет 
от Министерския съвет на 19.12.2012 г., фак­
тически е бил нотифициран на 2.10.2012 г. 
Но тази нотификация не е осъществена като 
самостоятелна нотификация, въпреки че 
става въпрос за изменението на вече дейст­
ващ нормативен акт. Тя е представена като 
съобразяване с направените становища на 
Комисията, Федерална република Германия, 
Френската република, Република Австрия, 
Словашката република и Кралство Испания 
по нотификация 2012/0347/BG, заведена на 
30.05.2012 г. и със срок 30.11.2012 г. – нотифи­
кация, становищата по която Министерският 
съвет не изчаква, преди да приеме проекта на 
Наредбата. По делото няма доказателства за 
становище на Комисията и държавите членки 
по допълнително представения „коригиран 
текст на проекта на Наредбата за специфичните 
изисквания към млечните продукти, нотифи­
циран под номер 2012/0347/BG.“ Видно е от 
публикацията в „Държавен вестник“ – бр. 48 
от 26.06.2012 г., че към датата на нотифици­
ране на направените изменения – 2.10.2012 г., 
за никакъв проект на Наредбата не може да 
става въпрос, а става въпрос за изменение на 
действащ нормативен административен акт. 
Гореизложеното според мен установява 
по безспорен начин, че Наредбата и нейното 
изменение са приети в нарушение на изис­
кванията на чл. 8 и 9 от Директива 98/34. 
Нарушените разпоредби са правни норми с 
адресат държавите членки. Те пряко създават 
задължения за държавите членки и Съдът на 
Европейския съюз неотклонно приема, че 
неспазването на изискванията на чл. 8 и 9 от 
Директива 98/34 е процесуално нарушение, 
което прави съответният акт непротивопос­
тавим на частни правни субекти и приет при 
допуснато съществено нарушение на произ­
водствените правила.
По чл. 3, ал. 2 ЗХ:
Разпоредбата на чл. 3, ал. 2 ЗХ изисква по 
предложение на браншовите организации с 
наредбите по чл. 4 да се утвърдят минимални­
те съдържания и съотношения на основните 
компоненти на утвърдения състав на храните 
по ал. 1. Органът твърди, а и в § 5 от На­
редбата изрично е посочено, че оспорената 
Наредба е приета на основание чл. 4 ЗХ и с 
нея се установяват изисквания към млякото 
и млечните продукти. 
Според мен по делото не са представени 
доказателства, че глава втора на Наредба­
та – „Специфични изисквания към млечните 
продукти“, е създадена по предложение на 
браншовите организации. Законът изисква не 
съгласуване на изготвен проект на наредба, а 
създаване на наредба в рамките на съвместна 
дейност между компетентния орган и браншо­
вите организации. Никакви доказателства за 
спазване на специалното изискване на закона 
за създаване на нормативния акт органът не 
е представил по делото. Представените по 
делото становища по проекта на Наредбата не 
са „предложение на браншовите организации“ 
за „минимални сдържания и съотношения на 
основните компоненти“ на състава на хра-