Държавен вестник, бр. 62, 2002 г., стр. 23

Б Р О Й  62
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
•
развитие и укрепване на регулаторните меха-
низми;
•
развитие и укрепване на институциите в сектора;
•
развитие, модернизация и обновяване на същес-
твуващата далекосъобщителна инфраструкту-
ра, повишаване качеството на далекосъобщи-
телните услуги;
•
навлизане на чужди инвестиции;
•
въвеждане на нови съвременни далекосъобщи-
телни услуги;
•
осигуряване на необходимата инфраструктура
за осъществяване на далекосъобщенията при
извънредни обстоятелства, аварии, стихийни
бедствия, катастрофи и др.;
•
развитие на далекосъобщителните и информа-
ционните системи по трасетата на общоевро-
пейските транспортни коридори на територия-
та на Република България;
•
преминаване към разходоориентирани цени за
далекосъобщителните услуги, предоставяни от
оператори със значително пазарно присъствие,
и недопускане на нелоялна конкуренция;
•
обогатяване на пазара с разнообразни и качес-
твени далекосъобщителни услуги, прогресив-
но намаляване на цените на услугите в услови-
ята на пълна либерализация и лоялни конку-
рентни взаимоотношения;
•
пълна либерализация на пазара след 31 декем-
ври 2002 г. (когато изтича срокът на монопола
на “БТК”—ЕАД);
•
осигуряване на възможности за навлизане на
пазара и за ползване услугите на конкурентни
далекосъобщителни оператори чрез въвежда-
не на избор на междуселищен и международен
далекосъобщителен оператор и избор на обс-
лужващ далекосъобщителен оператор в абонат-
ната мрежа;
•
поетапно въвеждане на преносимост на номе-
рата, където инфраструктурата позволява това;
•
съдействие при изграждане на информацион-
ното общество в страната.
При осъществяването на Секторната полити-
ка в далекосъобщенията се прилагат принципите
на консултативност и прозрачност между държав-
ните органи, неправителствените организации,
далекосъобщителните оператори, потребителите
на далекосъобщителни услуги и производителите.
3. Изграждане на нормативната база, съответ-
стваща на новите условия
 В областта на далекосъобщенията в Републи-
ка България политическата, правната и институ-
ционалната рамка се развиват в съответствие с
достиженията на европейското право. Постигна-
тото в тази област и ангажиментите, поети в рам-
ките на преговорите за присъединяване към ЕС по
глава 19 “Телекомуникации и информационни тех-
нологии”, съгласно които до 1 януари 2007 г. Ре-
публика България трябва да хармонизира своето
законодателство с това на ЕС и да осигури прила-
гането му, позволиха през октомври 2001 г. глава
19 да бъде затворена (съгласно преговорните про-
цедури затварянето на дадена глава е временно).
3.1. Закон за далекосъобщенията в условията
на либерализиран пазар
Законът за далекосъобщенията е в сила от 15
август 1998 г. (с последни изменения и допълне-
ния през 2001 г.) и е най-важната стъпка в привеж-
дането на българската нормативна база в област-
та на далекосъобщенията в съответствие с изиск-
ванията на ЕС.
Основната цел на ЗД е създаването на необхо-
димата правна и регулаторна рамка за развитие на
далекосъобщенията и задоволяване потребности-
те на обществото от далекосъобщителни услуги. С
този закон се осигуряват условия за:
•
създаване на свободен пазар и лоялна конку-
ренция;
•
равнопоставеност на далекосъобщителните
оператори;
•
предоставяне на всеобщо предлаганата услуга
на територията на цялата страна на достъпни
цени;
•
защита на интересите на националната сигур-
ност.
Съгласно ЗД далекосъобщителните дейности
и услуги са либерализирани, с изключение на пре-
доставянето на фиксирана гласова услуга (селищ-
на, междуселищна, международна и транзитна)
между крайни точки на фиксираната телефонна
мрежа, предоставянето на линии под наем и осъ-
ществяването на презграничен пренос на глас в
реално време за целите на предоставяне на между-
народни гласови услуги от обществени далекосъ-
общителни оператори. Върху тези дейности е ус-
тановен държавен монопол до 31 декември 2002 г.
Предвиденият срок е защитен и приет в Световна-
та търговска организация и утвърден от Народно-
то събрание със Закона за ратифициране на Чет-
въртия протокол към Общото споразумение по
търговия и услуги.
Основна постановка в ЗД е разделянето на фун-
кциите на държавно управление (в лицето на МТС,
Министерския съвет (МС) и Съвета по национал-
ния радиочестотен спектър (СНРЧС) от функции-
те на регулиране на далекосъобщителния пазар (в
лицето на КРС), ясно дефиниране на правата и
отговорностите на институциите, ангажирани с
формиране на политиката и осъществяване на
регулирането в далекосъобщенията.
С изменението на ЗД от декември 2001 г. бе
създадена Комисията за регулиране на съобщени-
ята, която значително се различава от закритата
Държавна комисия по далекосъобщения (ДКД) по
отношение на независимост, състав и мандат.
Въведени са нови функции на КРС—регулиране и
контрол на предоставянето на пощенски услуги,
регистриране и контрол на дейностите по предос-
тавяне на удостоверителни услуги, свързани с елек-
тронния подпис, и др.
Създаването на КРС е в посока на изпълнение на
изискванията на европейското законодателство по
отношение на националните регулаторни органи.
Законодателната рамка на създадения СНРЧС
за упражняване на суверенните права на държа-
вата върху радиочестотния спектър в съответст-
вие с изискванията на Конституцията предстои
да бъде усъвършенствана, за да се повиши него-
вата ефективност.
Други важни области, в които измененията в
ЗД от декември 2001 г. способстват за по-пълна
хармонизация с европейското законодателство, са: