Държавен вестник, бр. 25, 2021 г., стр. 11

БРОЙ  25	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
нормативни решения, каквото е и Решението 
от 6 ноември 2020 г., с които се приема, из­
меня, допълва уредбата на ПОДНС. 
Многообразието на парламентарната дей­
ност е наложило през десетилетията приемане 
на правила с временен характер, конкрети­
зиращи упражняването на правомощията по 
различни въпроси. Конституцията не изисква 
всички видове процедурни правила да са 
нормативно установени в ПОДНС. Когато 
приеманите правила и процедури имат вре­
менен характер или са свързани с решаване 
на конкретен случай, не се налага да бъдат 
приети в основния организационен нормативен 
акт, какъвто се явява ПОДНС. Решението от 6 
ноември 2020 г. дава разрешение за един кон­
кретен и временен проблем в парламентарната 
дейност, като урежда правила с процедурен 
характер относно дистанционното участие по 
електронен път на народни представители, 
по отношение на които временно действат 
ограничителни мерки, свързани със задължи­
телна изолация или задължителна карантина 
в рамките на обявена извънредна епидемична 
обстановка. С отпадането на обстоятелствата, 
наложили приемането на оспореното решение, 
установените с него правила изчерпват дейст­
вието си – преустановява се възможността за 
дистанционно участие по електронен път на 
народните представители, по отношение на 
които са приложени по медицински причи­
ни ограничителните мерки. От изложеното 
следва, че като не е изменил ПОДНС в съот­
ветните правно релевантни части, а е сторил 
това с приемане на оспорените правила с 
отделно нормативно решение, парламентът 
не е допуснал противоречие с разпоредбата 
на чл. 73 от Конституцията. 
Твърдението за допуснато нарушение на 
чл. 73 ПОДНС при приемане на оспореното 
решение поради противоречие с разпоредбите 
на чл. 52, 54, 56, 59, 60 и 66 от ПОДНС също е 
неоснователно. Твърдят се нарушения на посо­
чените разпоредби, които уреждат процедурни 
правила, свързани с дейността на Народното 
събрание, както следва: чл. 52 – отчитане на 
кворум в пленарна зала; чл. 54 – ред за иска­
не и получаване на думата; чл. 56 – правила 
за мястото за изказване; чл. 59 – правила за 
реплики; чл. 60 – правила за лично обяснение; 
чл. 66 – начин за провеждане на явно гласу­
ване. Видно от съдържателната им част, става 
дума за такива процедурни правила, които са 
предоставени в широката дискреционна власт 
по тази материя на Народното събрание, стига 
да са удовлетворени конституционно устано­
вените параметри на същата. Поради това 
Конституционният съд няма основание да се 
отклони от своята последователна практика 
и да приеме, че оспореното решение е про­
тивоконституционно поради противоречие с 
Правилника за организацията и дейността на 
Народното събрание. Конституционният съд 
също следва разбирането, че нарушаването 
на процедурни правила, въведени с ПОДНС, 
само по себе си не може да бъде основание 
разпоредба на приет закон или решение да 
бъде обявена за противоконституционна (Ре­
шение № 1 от 1999 г. по к.д. № 34 от 1998 г.; 
Решение №14 от 2001 г. по к.д. № 7/2001 г.; 
Решение № 5 от 2003 г. по к.д. № 5/2003 г.). 
С Решението от 6 ноември 2020 г. НС до­
казва висока степен на гъвкавост и капацитет 
да се адаптира и преобрази своята дейност 
по начин, отговарящ на безпрецедентната по 
своя характер пандемия от COVID-19. 
Неоснователно е искането и в частта, в 
която се поддържат доводи за наличие на 
противоречие с разпоредбата на чл. 73 от 
Конституцията във връзка с чл. 53 ПОДНС 
поради неспазване на процедурата за включ­
ване на Решението от 6 ноември 2020 г. в 
работната програма за пленарното заседание 
на Народното събрание. 
Както бе посочено по-горе, Конституцията 
признава значителна самостоятелност на На­
родното събрание относно организационните и 
процедурните аспекти на неговата дейност. На­
родното събрание провежда своите заседания 
съгласно програма (дневен ред) по правила, 
уредени в чл.53 ПОДНС. Извършването на 
действия, с които се нарушават процедурни 
правила, непредвидени в Конституцията, а 
единствено в ПОДНС, не налагат извод за 
противоконституционност на оспореното 
решение. Ирелевантни по отношение на из­
искването за конституционосъобразност на 
решението са твърденията, че нарушенията на 
дневния ред при приемането на решението са 
плод на умишлени, конюнктурни и укорими 
действия от страна на парламентарното мно­
зинство. Негативните последици на подобно 
парламентарно поведение могат да се търсят 
в други измерения, но не и по отношение 
поддържаната противоконституционност на 
Решението от 6 ноември 2020 г.
Въз основа на изложеното и на основание 
чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията във връз­
ка с чл. 14, ал. 2 и чл. 22, ал. 1 от Закона за 
Конституционен съд Конституционният съд 
Р Е Ш И :
Отхвърля искането на 54 народни пред­
ставители от 44-то Народно събрание за 
установяване на противоконституционност 
на Решението на Народното събрание от 
6 ноември 2020 г. за приемане на Правила за 
участие в пленарните заседания на Народното 
събрание на народни представители, поставени 
под задължителна изолация или карантина 
поради COVID-19 с акт на орган по чл. 61, 
ал. 2 и 3 от Закона за здравето (ДВ, бр. 96 от 
10 ноември 2020 г.). 
Председател:
Борис Велчев
1680