Държавен вестник, бр. 58, 2025 г., стр. 30

СТР.  30	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  58
(2) В случаите по ал. 1, когато военнослуже­
щият се явява при своя командир (началник) 
в присъствието на по-старши военнослужещ, 
той е длъжен да поиска разрешение за това от 
по-старшия, например: „Господин (госпожо) 
майор, явявам се по служба. Разрешете да 
се обърна към капитан Иванов (Иванова)“. 
След получаване на разрешение се обръща 
към по-младшия, например: „Господин (гос­
пожо) капитан, явявам се по служба (по за­
повед, по личен въпрос)“. След приключване 
на разговора военнослужещият е длъжен да 
иска от по-старшия разрешение да напусне, 
например: „Господин (госпожо) майор, раз­
решете да напусна“. 
(3) Военнослужещите, които командирът 
(началникът) не познава, са длъжни да му 
се представят с рапорт, например: „Госпо­
дин (госпожо) майор, командирът на 1 мр от 
101 мбр капитан Иванов (Иванова) се явява 
по заповед (по служба, по личен въпрос)“.
(4) Военнослужещите, които искат да влязат 
в строя или да останат в канцелария, учебен 
кабинет или в друго помещение, в което има 
по-старши, са длъжни да поискат разрешение, 
например: „Господин (госпожо) майор, разре­
шете да остана (да вляза в строя)“. В случай 
че командирът (началникът) не го познава, 
той е длъжен да поиска разрешение и да се 
представи, например: „Господин (госпожо) 
майор, ефрейтор Иванов (Иванова), разрешете 
да остана (да вляза в строя).“
(5) При рапорт рапортуващият и прие­
мащият рапорта отдават чест с ръка, която 
снемат със завършване на рапорта. Когато 
преди рапортуването е подадена команда 
„МИРНО!“, рапортуващият снема ръката си 
по командата „СВОБОДНО!“.
(6) Военнослужещият се явява при своя 
началник, който е цивилен служител (с из­
ключение на президента на Република Бъл­
гария, председателя на Народното събрание, 
министър-председателя на Република Бълга­
рия и министъра на отбраната), спазвайки 
общоприетата етика, без да му рапортува и 
иска разрешение за оставане или напускане. 
Например: „Добър ден, господин Петров (гос­
пожо Петрова)“, „Здравейте, господин Петров 
(госпожо Петрова)“, а когато началникът не 
го познава, се представя. Например: „Добър 
ден (здравейте), господин Петров (госпожо 
Петрова), аз съм капитан Иванов (Иванова)“ 
(след което съобщава и длъжността си).
Чл. 125. Военнослужещият е длъжен по 
служебни и лични въпроси да се обръща към 
своя непосредствен началник и само с негово 
разрешение към по-старшия пряк началник.
Чл. 126. (1) Военнослужещият дава утвър­
дителен отговор с думите „Тъй вярно“.
(2) Военнослужещият дава отрицателен 
отговор с думите „Съвсем не“.
Чл. 127. Военнослужещият трябва да бъде 
вежлив с гражданите и да им оказва помощ 
при инциденти и бедствия.
Чл. 128. (1) Всички военнослужещи, ко­
гато са с униформено облекло, при среща си 
отдават чест съгласно определени от уставите 
на въоръжените сили правила.
(2) Подчинените и младшите отдават чест 
първи.
(3) При среща и при невъзможност свободно 
да се разминат, подчиненият (младшият) е 
длъжен да даде път на началника (старшия) 
и да му отдаде чест.
(4) Когато подчиненият (младшият) е за­
труднен да се размине или да задмине началник 
(старши), той е длъжен да поиска разрешение 
за това. Например: „Господин майор (госпожо 
майор), разрешете да премина“. 
Чл. 129. (1) Военнослужещите, когато са в 
строй или извън него, са длъжни да отдават 
чест по определените правила в случаите:
1. при изпълнение на химна на Република 
България;
2. при вдигане и спускане на знамето на 
Република България;
3. на Гроба на Незнайния воин;
4. на гробовете на воините, загинали в 
боевете за свободата и независимостта на 
Република България;
5. на бойните знамена (военноморския 
флаг);
6. на погребални процесии, придружени 
от войски.
(2) Военнослужещите са длъжни да отдават 
чест и когато преминават покрай обектите по 
ал. 1 и ги виждат.
(3) Намиращите се в строя военнослу­
жещи са длъжни по команда, а тези извън 
строя – самостоятелно, да отдават чест на:
1. президента на Република България;
2. председателя на Народното събрание;
3. министър-председателя на Република 
България;
4. министъра на отбраната на Република 
България;
5. началника на отбраната;
6. генералите и адмиралите;
7. всички преки началници военнослужещи;
8. началника на комисията, назначена да из­
вършва проверка на военното формирование.
(4) Когато военнослужещите по ал. 1 и 
3 са с оръжие, се изпълнява командата „За 
почест!“.
Чл. 130. (1) Когато на занятия, съвещания 
или на други мероприятия извън строя при­
състват военнослужещи за среща на коман­
дира (началника), най-старшият от тях подава 
командите „СТАНИ!“ (при необходимост) и 
„МИРНО!“. Когато присъстващите са само 
офицери, командата е „ГОСПОДА ОФИ­
ЦЕРИ!“ („ГОСПОЖИ ОФИЦЕРИ!“ – при 
присъствие само на жени офицери, или