Държавен вестник, бр. 100, 2025 г., стр. 14

СТР.  14	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  100
вители. Тъй като техният избор впоследствие 
е бил обявен за незаконен с Решение № 1 
от 2025 г. по к.д. № 33/2024 г. на Конститу­
ционния съд, вносителят поставя с първите 
два тълкувателни въпроса питане относно 
валидността и правните последици на взе­
тите с тяхно участие решения на Народното 
събрание. Третият поставен въпрос касае 
конституционосъобразността на решенията 
за избор на министър-председател, структура 
и състав Министерския съвет от 16.01.2025 г. 
и не може да бъде приет като тълкувателен 
въпрос.
Така очертаният правен проблем в първoто 
тълкувателно питане поставя не въпроса за 
необходимост от тълкуване на посочените 
в искането конституционни разпоредби, а 
въпроса за правното действие във времето 
на решенията на Съда по чл. 149, ал. 1, т. 7. 
Доколкото въпросът се отнася до настъпили 
юридически факти преди приемане на реше­
нието на Конституционния съд по чл. 149, 
ал. 1, т. 7, респ. чл. 66 от Конституцията, той 
има като изходна предпоставка действието във 
времето на решенията на Конституционния 
съд по чл. 151 от Конституцията, но само тези 
от тях, с които се упражняват правомощията 
му да се произнася по спорове за законност 
на избора на отделен народен представител 
или на Народното събрание.
Подобни аргументи в искането вносителят 
не излага.
С Тълкувателно решение № 14 от 2013 г. 
по к.д. № 17/2013 г. Конституционният съд 
постановява следното: „[…] решенията по 
спорове за законност на избора на президент, 
вицепрезидент или народен представител, за 
установяване на неизбираемост и несъвмес­
тимост на народен представител, както и за 
фактическа невъзможност за изпълнение на 
задълженията и несъвместимост на съдия 
влизат в сила от датата на постановяването 
им, преди тяхното обнародване (Решение 
№ 17/1995 г. по к.д. № 2/1995 г.). […]“ От раз­
поредбата на чл. 151, ал. 2 от Конституцията 
и допълнението, което се съдържа в чл. 14 
от Закона за Конституционен съд, се налага 
изводът, че специално по въпроса за действи­
ето на решенията на Конституционния съд 
във времето то е за в бъдеще или както казва 
Конституционният съд в Решение № 22 от 
1995 г. по к.д. № 25/1995 г. и Решение № 24 
от 1995 г. по к.д. № 30/1995 г., „занапред“.
С втория тълкувателен въпрос се отправя 
следното питане: „Могат ли такива решения да 
породят правни последици, ако без тези гласове 
не е налице изискуемото по Конституцията 
мнозинство за избор на министър-председател, 
структура и състав на Министерски съвет?“.
Разпоредбата на чл. 84, т. 8 от Конститу­
цията е неотносима към поставения тълкува­
телен въпрос, тъй като касае правомощието на 
Народното събрание да избира и освобождава 
ръководителите на Българската народна банка 
и на други институции, определени със закон. 
Видно от съдържанието на въпроса, той се 
отнася до правомощието на Народното съб­
рание по чл. 84, т. 6 и 7 от Конституцията, 
за които разпоредби не се иска тълкуване. 
Освен че въпросът не е мотивиран с твърдяна 
неяснота на конституционна разпоредба като 
една от предпоставките за даване на задъл­
жително тълкуване, следва да се отбележи и 
че разпоредбата не определя мнозинството 
(обикновено, абсолютно или квалифицирано), 
с което Народното събрание може да приема 
своите актове, в частност решенията за избор 
на министър-председател, структура и състав 
на Министерския съвет.
Поставеният от вносителя трети въпрос 
гласи: „Следва ли решенията за избор на 
министър-председател, структура и състав на 
Министерски съвет от 16.01.2025 г. да бъдат 
обявени за невалидни?“. С този въпрос по тъл­
кувателен път се търси отговор дали посочени 
решения на Народното събрание са противо­
конституционни и какъв би бил правният ефект 
на решение на Конституционния съд, което 
е в правомощията му по чл. 149, ал. 1, т. 2 
от Конституцията. Предвид това поставеният 
въпрос не е за тълкуване на Конституцията, 
а питане относно евентуални последици при 
упражняването на друго правомощие на Кон­
ституционния съд. „Конституционният съд 
намира за недопустимо чрез тълкуване да се 
търси или постига заобикаляне, подмяна или 
нарушаване на конституционно установени 
правомощия“ (Решение № 8 от 2005 г. по 
к.д. № 7/2005 г.; Определение № 16 от 2024 г. 
по к.д. № 41/2024 г.).
Контролът за конституционосъобразност 
на приетите от Народното събрание актове, 
който се осъществява от Конституционния 
съд на основание чл. 149, ал. 1, т. 2 от Кон­
ституцията, не може да се реализира чрез 
правомощието му за даване на задължително 
тълкуване по чл. 149, ал. 1, т. 1 от Конститу­
цията, към който ефект е насочено искането 
на вносителя.
Поради горните съображения искането за 
даване на задължително тълкуване на чл. 1, 
ал. 2, чл. 67, ал. 1 и чл. 84, т. 8 от Консти­
туцията е недопустимо, поради което следва 
да се отклони.
ІI. По искането за установяване на проти­
воконституционност на решенията на 51-вото 
Народно събрание от 16.01.2025 г. за избор на 
министър-председател, структура и състав на 
Министерския съвет.
Искането е направено от субект на ини­
циатива по смисъла на чл. 150, ал. 1 от Кон­
ституцията – 49 народни представители от 
51-вото Народно събрание, и е съобразено с