Държавен вестник, бр. 56, 2022 г., стр. 23

БРОЙ  56	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  23  
наказателни съдилища и прокуратури. По-
сочената разпоредба предпазва служителите 
от прекратяване на правоотношенията им на 
основание закриване на съответния орган, в 
който са били назначени. Наличието на трудово 
правоотношение е условие за прилагането на 
чл. 341, ал. 2 и чл. 343, ал. 2 ЗСВ, с които се 
предоставя възможност служителите в закри-
тите специализирани съдилища и прокуратури 
да бъдат преназначени без конкурс в други 
органи на съдебната власт.
Това законодателно решение създава гаран-
ции, че при закриването на специализираните 
съдилища и прокуратури трудовите правоотно-
шения на работещите в тях служители няма да 
бъдат прекратени, а при отчитане степента на 
натовареност на органите на съдебната власт 
в резултат на извършена от ВСС преценка 
те ще бъдат назначени без конкурс съгласно 
предвидените в ЗСВ условия и ред в различни 
структури на съдебната власт. Изключването 
на приложението на § 59 ПЗР на ЗИДЗСВ, 
който урежда правоприемството по отношение 
на закритите специализирани съдилища, при 
уреждането на трудовите правоотношения на 
служителите позволява тяхното преназнача-
ване в различни органи на съдебната власт, 
включително в администрацията на ВСС, на 
Инспектората към ВСС и на Националния 
институт на правосъдието, с което се избягва 
концентрирането им единствено в Софийския 
градски съд и в Софийския апелативен съд, 
което е възможна предпоставка за следващото 
им съкращаване.
По отношение на последиците от закри-
ването на специализираните съдилища и 
прокуратури, свързани с разглеждането на 
неприключилите до влизане в сила на ЗИДЗСВ 
наказателни производства и създаването на 
организация за предаване на делата и пре-
писките – § 48, 49, 50, 51, 52, 53 и 55 ПЗР на 
ЗИДЗСВ:
В § 48, 49, 50, 51 и 52 ПЗР на ЗИДЗСВ е 
уреден режимът за разглеждане на непри-
ключилите до влизане в сила на закона нака-
зателни производства, като в посочените от 
закона случаи съдиите се командироват, за да 
довършват започналите с тяхно участие нака-
зателни дела, когато се преназначават в друг 
орган на съдебната власт. С § 55 се създава 
организация между закриваните и приемащите 
органи на съдебната власт за изпращане на 
делата и преписките.
Според вносителя разпоредбите, които 
уреждат подсъдността и реда за предаването 
на делата, създават условия за застрашаване 
на правната сигурност, влизат в противоречие 
с разпоредби от Наказателно-процесуалния 
кодекс, с което се нарушава чл. 4, ал. 1 от 
Конституцията, рефлектират върху бързината 
и ефективността на наказателния процес и 
не гарантират правата и интересите на стра-
ните. В искането се посочва, че създаването 
на временна подсъдност за конкретни дела 
противоречи на принципите на разделение на 
властите (чл. 8 от Конституцията) и на неза-
висимост на съдебната власт (чл. 117, ал. 2 от 
Конституцията).
Конституционният съд приема, че изложе-
ните от него аргументи, които обосновават 
извод за неоснователност на искането по от-
ношение на § 60 ПЗР на ЗИДЗСВ, са относими 
и към § 48, 49, 50, 51 и 52 ПЗР на ЗИДЗСВ. 
Оспорените разпоредби целят да не се допусне 
прекратяване на започналите пред закритите 
органи на съдебната власт наказателни произ-
водства. Направеното от Народното събрание 
в рамките на законодателната целесъобразност 
разграничение при определяне на подсъдността 
по отношение на неприключилите производ-
ства и командироване на съдии за участие в 
делата е съобразено с необходимостта да бъде 
гарантирано законосъобразното им приключ-
ване при спазване на принципа за неизменност 
на съдебния състав. Съдебните органи, пред 
които следва да продължат производствата, 
са ясно и недвусмислено определени, без да 
се накърнява принципът на независимост на 
съдебната власт. Изложените от вносителя 
аргументи за създадени неудобства от органи-
зационен характер не могат да обосноват про-
тиворечие на разпоредбите с Основния закон, 
поради което Конституционният съд намира 
за неоснователно искането и по отношение на 
§ 48, 49, 50, 51 и 52 ПЗР на ЗИДЗСВ.
Параграф 55 ПЗР на ЗИДЗСВ възлага на 
административните ръководители създаването 
на организация за приемането на делата, пре-
писките и архива на закритите органи на съ-
дебната власт. С тази разпоредба се предвижда 
извършването на обичайни деловодни действия, 
свързани с организационното преустройство и 
необходимостта от продължаване на процесу-
алната дейност на специализираните съдилища 
и прокуратури. Чрез § 55 законодателят създава 
правна възможност да бъде предотвратена не-
оправданата продължителност на делата извън 
разумните срокове като възможна отрицателна 
последица от преустановяване на дейността на 
тези органи. Закриването на специализираните 
наказателни органи неминуемо създава труд-
ности от организационно-административен 
характер, което обаче не може да бъде основа-
ние за противоконституционност на § 55 ПЗР 
на ЗИДЗСВ, поради което Конституционният 
съд приема, че следва да отхвърли искането 
по отношение на тази разпоредба.
По изложените съображения и на основание 
чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията Консти-
туционният съд
Р Е Ш И :
Обявява за противоконституционни раз-
поредбите на § 44, ал. 3, изречение второ, на 
§ 45, ал. 3, изречение второ и ал. 6, изречение 
второ от преходните и заключителните разпо-