Държавен вестник, бр. 65, 2000 г., стр. 38

С Т Р .  3 8
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й 65
б) едни и същи лица участват пряко или
непряко в управлението, контрола или капи-
тала на предприятие на едната договаряща
държава и предприятие на другата договаря-
ща държава, и
ако в двата случая са уговорени или наложе-
ни условия между двете предприятия в техните
търговски или финансови взаимоотношения,
които се различават от тези, които биха били
уговорени между две независими предприятия,
тогава всяка печалба, която, ако ги нямаше тези
условия, би възникнала за едно от предприяти-
ята, но поради тези условия не е възникнала,
може да бъде включена в печалбите на това
предприятие и съответно обложена.
2. Когато една от договарящите държави
включва в печалбите на предприятие на тази
държава и съответно обложи печалби, за които
предприятие на другата договаряща държава е
било обложено с данък върху печалбата в тази
друга държава и така включените печалби са
печалби, които биха възникнали за предприя-
тието на първата посочена държава, ако угово-
рените между двете предприятия условия биха
били тези, които щяха да бъдат сключени меж-
ду две независими предприятия, тогава тази
друга държава ще извърши необходимата ко-
рекция на размера на наложения от нея данък
върху тези печалби. При определяне на тази
корекция ще се вземат предвид другите разпо-
редби на тази спогодба и компетентните орга-
ни на договарящите държави при необходимост
ще се консултират един друг.
Член 10
Дивиденти
1. Дивидентите, изплатени от дружество,
което е местно лице на едната договаряща дър-
жава, на местно лице на другата догодваряща
държава, могат да се облагат с данък в тази
друга държава.
2. Въпреки това такива дивиденти могат да
се облагат с данък и в договарящата държава,
на която дружеството, изплащащо дивиденти-
те, е местно лице, и в съответствие със законо-
дателството на тази държава, но ако получате-
лят е и притежател на дивидентите, така нало-
женият данък няма да надвишава 10 процента
от брутната сума на дивидентите. Тази алинея
не засяга данъчното облагане на дружеството
по отношение на печалбите, от които са изпла-
тени дивидентите.
Компетентните органи на договарящите
държави ще уредят чрез взаимно споразумение
начина на прилагане на това ограничение.
3. Терминът “дивиденти”, както е употребен
в този член, означава доходи от акции или дру-
ги права, даващи основание за участие в печал-
бата, с изключение на вземанията за дълг, как-
то и доходи от други корпоративни права, кои-
то са подчинени на същия данъчен режим като
доходите от акции съгласно законодателството
на държавата, на която дружеството, извърш-
ващо разпределението, е местно лице.
4. Разпоредбите на ал. 1 и 2 не се прилагат,
ако притежателят на дивидентите, местно лице
на едната договаряща държава, извършва сто-
панска дейност чрез място на стопанска дейност,
разположено в другата договаряща държава, на
която дружеството, изплащащо дивидентите, е
местно лице или осъществява в тази друга дър-
жава независими лични услуги от определена
база, разположена там, и участието, във връзка
с което са изплатени дивидентите, е действител-
но свързано с такова място на стопанска дей-
ност или определена база. В такъв случай се
прилагат съответно разпоредбите на чл. 7 или
14 съобразно конкретния случай.
5. Когато дружество, което е местно лице на
едната договаряща държава, получава печалби
или доходи от другата договаряща държава, тази
друга държава не може да облага с данък изпла-
тените от дружеството дивиденти, освен докол-
кото тези дивиденти са изплатени на местно лице
на тази друга държава или доколкото участието,
във връзка с което са изплатени дивидентите, е
действително свързано с място на стопанска
дейност или определена база, намираща се в тази
друга държава, нито да облага неразпределени-
те печалби на дружеството с данък върху нераз-
пределените печалби, дори ако изплатените
дивиденти или неразпределените печалби се
състоят изцяло или частично от печалби или
доходи, произхождащи от тази друга държава.
Член 11
Лихви
1. Лихвите, произхождащи от едната догова-
ряща държава и изплатени на местно лице на
другата договаряща държава, могат да се обла-
гат с данък в тази друга държава.
2. Въпреки това такива лихви могат да се
облагат с данък и в договарящата държава, от
която произхождат лихвите, и съобразно зако-
нодателството на тази държава, но ако получа-
телят е и притежател на тези лихви, така нало-
женият данък няма да надвишава 10 процента
от брутната сума на лихвите.
Компетентните органи на договарящите
държави ще уредят чрез взаимно споразумение
начина на прилагане на това ограничение.
3. Независимо от разпоредбите на ал. 2 лих-
вите, произхождащи от едната договаряща дър-
жава и изплатени на правителството на другата
договаряща държава или на техен законоуста-
новен орган или на Националната банка на тази
друга държава, се освобождават от данъчно об-
лагане в първата посочена договаряща държава.
4. Терминът “лихви”, както е употребен в
този член, означава доходи от вземания за дълг
от всякакъв вид независимо от това дали са
обезпечени с ипотека и дали съдържат в себе си
правото на участие в печалбите на длъжника, и
по-специално доходи от държавни ценни кни-
жа и доходи от бонове и облигации, включител-
но от премии и бонуси, свързани с такива ценни
книжа, бонове или облигации. Неустойки и
други санкции за закъсняло плащане не се счи-
тат за лихви по смисъла на този член.