Държавен вестник, бр. 46, 2022 г., стр. 2

СТР.  2	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  46
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 5
от 14 юни 2022 г.
по конституционно дело № 13 от 2021 г.
Конституционният съд в състав: предсе­
дател – Павлина Панова, членове: Мариана 
Карагьозова-Финкова, Константин Пенчев, 
Филип Димитров, Таня Райковска, Надежда 
Джелепова, Атанас Семов, Красимир Влахов, 
Янаки Стоилов, Соня Янкулова, при участи­
ето на секретар-протоколиста Росица Симова 
разгледа в закрито заседание на 14 юни 2022 г. 
конституционно дело № 13 от 2021 г., доклад-
вано от съдията Атанас Семов.
Делото е допуснато за разглеждане с 
определение на Конституционния съд от
14 септември 2021 г.
Конституционното производство е по 
чл. 150, ал. 2 във връзка с чл. 149, ал. 1, т. 2 
от Конституцията и е във фазата на произна­
сяне по същество.
Конституционното дело е образувано по 
искане на тричленен състав на Върховния 
административен съд (ВАС) за установяване 
на противоконституционност на чл. 194, ал. 4, 
т. 1 от Закона за водите (обн., ДВ, бр. 67 от 
27 юли 1999 г.; посл. изм. и доп., бр. 20 от 11 
март 2022 г.).
С определение от 15 юни 2021 г., постано­
вено по адм. дело № 12312/2020, тричленен 
състав на ВАС, Второ отделение, е установил 
несъответствие между разпоредбата на чл. 194, 
ал. 4, т. 1 от Закона за водите и чл. 19, ал. 2 
от Конституцията и е постановил спиране на 
производството по делото.
Член 194, ал. 4, т. 1 от Закона за водите 
(ЗВ) предвижда таксата за ползване на воден 
обект за изземване на наносни отложения от 
река Дунав и водохранилища да се определя 
на базата на разрешения обем за изземване. 
За други такси, уредени в същата норма, е 
предвиден различен начин на определяне, като 
например таксата за водовземане от повърх­
ностни и от подземни води съгласно чл. 194, 
ал. 2 ЗВ се определя на основата на реално от­
нетия обем вода. Според вносителя на искането 
този диференциращ подход по отношение на 
таксите за различните икономически дейности, 
свързани с водоползване, поставя стопанските 
субекти, осъществяващи изземване на наносни 
отложения от река Дунав, в неравностойно 
положение спрямо останалите ползватели на 
водите и поради това противоречи на прин­
ципа на еднакви правни условия за стопанска 
дейност на гражданите и юридическите лица 
и на забраната на нелоялната конкуренция, 
прогласени в чл. 19, ал. 2 от Конституцията.
От поканените на основание чл. 20а от 
Правилника за организацията на дейността 
на Конституционния съд (ПОДКС) заинтере­
сувани институции и организации подкрепа на 
твърдението за противоречие на оспорената 
разпоредба с Конституцията е изразена в ста­
новищата на Съюза за стопанска инициатива, 
Българската стопанска камара и Българската 
асоциация на дунавските драгажни предпри­
ятия.
Съюзът за стопанска инициатива и Бъл­
гарската стопанска камара изтъкват липса на 
основание за определянето на таксите не въз 
основа на реално потребеното, а въз основа 
на предварително разрешеното количество, 
като отбелязват, че Директива 2000/60/ЕО не 
предполага различно третиране на различните 
видове водоползване и диференциращ подход 
при определянето на таксите.
Българската асоциация на дунавските дра­
гажни предприятия подчертава, че множество 
фактори могат да препятстват достигането 
на „разрешения“ обем добив, поради което 
определянето на таксата в зависимост не от 
реалния, а от разрешения обем води до неси­
гурност и загуби. Посочва и риск да се наруши 
прочистването на водните пътища, ако вместо 
да събира такси, държавата се окаже в поло­
жение да плаща, за да осигурява плаваемост 
по р. Дунав. 
От поканените на основание чл. 20а ПОДКС 
заинтересувани институции и организации и 
изтъкнати специалисти несъгласие с виждането 
за противоречие на оспорената разпоредба с 
Конституцията е изразено в становищата на 
Министерския съвет, министъра на околната 
среда и водите, главния прокурор, сдружение 
„Зелени Балкани“, Българската асоциация на 
водите и в правното мнение на проф. д. ю. н. 
Георги Пенчев.
Министерският съвет и министърът на окол­
ната среда и водите настояват, че дейността 
по водовземане и дейността по изземване на 
наносни отложения от река Дунав и водохрани­
лища не са еднакви или сходни поради основни 
и съществени различия и затова законодателят 
ясно ги е разграничил и обособил самостоя­
телно и в отделни групи правни основания. За 
стопанските субекти, осъществяващи иззем­
ване на наносни отложения, не са предвидени 
различни правни условия при определяне на 
таксите и няма предпоставки за субективизъм 
и предоставяне на предимства на едни правни 
субекти спрямо други. Министерският съвет 
подчертава, че за разлика от дейността по 
водовземане при определяне на възстановя­
ването на екологичните разходи по дейността 
по изземване на наносни отложения предвид 
спецификата на дейността тежестта се пада 
на принципа „замърсителят плаща“. Посочва