Държавен вестник, бр. 54, 2007 г., стр. 133

Б Р О Й  54
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  133
2.6.2. Изменението на запасите от готова продук-
ция като елемент на брутната продукция се изчисля-
ва на база средни продажни цени през отчетния пе-
риод.
2.6.3. Стойностният обем на незавършеното про-
изводство в края на отчетния период включва и раз-
ходите за труд съгласно действащите през периода
трудови договори на наетия персонал—т.е. преди да
бъде приложена наредбата за регулиране на средст-
вата за работна заплата. Такава е и процедурата по
отношение на разходите за придобиване на ДМА по
стопански начин.
2.7. Субсидии върху продуктите и услугите са
субсидии, изплащани на единица произведена стока
или услуга. Субсидията може да бъде с определен
паричен размер на единица количество стока или
услуга, а също и като определен процент от цената
на единица стока или услуга. Субсидията може да се
изчисли като разлика между определена производс-
твена цена и пазарната цена, фактически заплащана
от купувача.
2.7.1. За субсидии върху продуктите се прие-
мат: субсидии, свързани със загуби на държавни и
общински търговски организации, чиято функция
е закупуването на продукти от местни производи-
тели и след това продажбата им на по-ниски цени
на резиденти или на нерезиденти в резултат от оп-
ределена държавна икономическа и социална по-
литика; субсидии за обществени корпорации за
компенсиране на постоянни загуби, каквито би-
ват понасяни в производствените дейности на тези
корпорации в резултат на определянето на цени,
които са по-ниски от средната стойност на про-
дукцията им при провеждането на определена дър-
жавна икономическа и социална политика; преки
субсидии върху износа, изплащани пряко на мест-
ните производители, когато стоките напускат ико-
номическата територия или услугите се предоста-
вят на нерезиденти.
2.7.2. Не се отчитат като субсидии върху продук-
тите: субсидии върху нарастване на средствата за
работна заплата; субсидии за намаляване на замър-
сяването и опазването на околната среда, предназ-
начени да покрият някои или всички разходи по
допълнително преработване, предприето за нама-
ляване или елиминиране на изпускането на замър-
сители на околната среда; инвестиционни субси-
дии, трансфери от страна на държавното управле-
ние към нефинансови корпорации за покриване на
загуби, акумулирани за няколко финансови години,
или загуби по причина на фактори извън контрола
на предприятието; анулирането на дългове, които
производствените единици са натрупали към дър-
жавата (произтичащи например от заеми, отпусна-
ти от държавна институция на нефинансово пред-
приятие, което е натрупало търговски загуби за ня-
колко финансови години).
2.7.3. Финансиранията, свързани с преотстъпени
от страна на държавата данъчни и други задълже-
ния на нефинансовите предприятия (например: да-
нък печалба и дивиденти), използвани за инвести-
ционни разходи, се третират като субсидии върху
производствената дейност, а не като субсидии върху
цената на произвеждания продукт. В този смисъл
тези суми не следва да са част от стойността на про-
извежданата продукция.
2.8. Междинно потребление—състои се от стой-
ността (по цени на купувач) на продуктите и услуги-
те, потребени в процеса на производство, без пот-
реблението на основен капитал (начислените амор-
тизации). Изчислява се като сума от разходите за
материали, разходите за външни услуги (коригира-
ни с разходите за социални застраховки) и част от
другите разходи.
2.8.1. Социални застраховки са разходи на пред-
приятието за застраховки в полза на наетия персо-
нал. Такива могат да бъдат застраховки “Живот”,
други разходи по общо застраховане, които се тре-
тират като допълнителна компенсация на наетия
персонал. 
2.8.2. Статията “Други разходи” като елемент на
междинното потребление включва разходите за ко-
мандировки (без плащанията за дневни), за обуче-
ние и квалификация на персонала, за представител-
ни цели.
2.8.3. Дневните плащания в състава на разходите
за командировки са допълнителен доход за коман-
дирования и следва да се третират като елемент на
добавената стойност. За дружествата от строител-
но-монтажната индустрия, транспорт, търговия,
определени видове бизнес услуги отделянето на днев-
ните разходи е от съществено значение при изчисля-
ването на показателите “Междинно потребление” и
“Добавена стойност”.
2.8.4. Разходите за данъци по ЗКПО не се трети-
рат като текущи производствени разходи и са еле-
мент на добавената стойност.
2.8.5. Провизиите на трудносъбираеми вземания
следва да се изключат от показателя “Междинно
потребление”.
2.8.6. При изчисляването на междинното потреб-
ление от състава на другите разходи следва да се
изключат коригиращите счетоводни операции от-
носно: обезценка на дълготрайни активи, обезценка
на обездвижени повече от година материални запа-
си, обезценка на вземанията, разходи за въвеждане
в данъчна ставка на временни данъчни разлики,
отписани ДМА, отписани вземания.
2.9. Брутната добавена стойност по базисни цени
се определя като разлика между стойността на брут-
ната продукция по базисни цени (включваща субси-
диите върху продуктите и преди начисляването на
данъци върху продуктите) и междинното потребле-
ние, оценено по цени на купувач.
2.10. Средносписъчен брой на наетия персонал—
за всеки отчетен период съгласно чл. 1, ал. 4 и 5 и
чл. 13, ал. 2 от наредбата средносписъчният брой се
изчислява като средна аритметична непретеглена
величина от средносписъчния брой за всеки месец
от периода, т. е. за периодите съгласно чл. 1, ал. 4
и 5 сумата от средносписъчния брой за всеки месец
се раздели на 3. Средносписъчният брой на наетите
по трудово правоотношение за месец се изчислява
след сумирането на списъчния брой на персонала,
преизчислен на база пълна заетост (виж раздел III,
т. 6) за всеки календарен ден от месеца (включи-
телно празнични и почивни дни), като полученият
брой се раздели на броя календарни дни през месе-
ца. Списъчният брой на персонала през почивните
и празничните дни се приема за равен на списъчния
брой през последния работен ден. Съгласно чл. 6,
ал. 1 и чл. 12 от наредбата в състава на средноспи-