Държавен вестник, бр. 93, 2011 г., стр. 35

БРОЙ  93	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  35  
стандарти от предвидените за останалите орга­
ни на съдебната власт, защото се предполага, 
че по-дългият стаж е гаранция за по-доброто 
познаване на спецификите на конкретната 
дейност, макар и да не е абсолютна гаранция 
за това. Изискването за общ и специален стаж 
е подход и критерий на законодателя за по-
висок професионализъм и не представлява 
нарушение на чл. 6, ал. 2 от Конституцията, 
защото признакът професионализъм не е меж­
ду изчерпателно изброените в него социални 
признаци за недопускане на ограничение на 
правата (в този смисъл Решение № 9 от 1994 г. 
по к.д. № 11 от 1994 г.). Предвид това съдът 
счита, че първите две допълнителни условия 
не противоречат на равенството на гражданите 
по чл. 6, ал. 2 от Основния закон. 
Относно въведено трето допълнително 
условие Конституционният съд отбелязва, 
че съобразно чл. 117, ал. 2, чл. 129, ал. 1 и 3, 
чл. 130, ал. 6, т. 1, 2 и 3, чл. 130а, ал. 4, чл. 132, 
чл. 132а, ал. 6 и 7 и чл. 133 от Конституцията 
и чл. 163 ЗСВ длъжността в съдебната система 
е „съдия“. Не съществува длъжност „съдия по 
наказателни дела“, както и няма съдия по друг 
критерий за специализация (брачен, трудов, 
административен, военен и пр. съдия). Такава 
е уредбата и на длъжността „прокурор“, неза­
висимо в коя прокуратура работи съответният 
прокурор. Необходимостта от въвеждане на 
изискването кандидатът да е бил съдия по на­
казателни дела е спорна с оглед характера на 
подсъдните на специализирания наказателен 
съд престъпления, за които не е нужен само 
подобен опит. Условие кандидатът да е съдия 
по определен вид дела не се предвижда за 
заемането на никоя от останалите длъжности 
в органите на съдебната власт, включително 
и за съдиите от Върховния касационен съд, 
пред който подлежат на касационно обжалване 
присъдите на специализирания наказателен 
съд. Въведеното на законово ниво условие за 
назначаване на съдиите в посочения съд да 
са били определен период от време съдии по 
наказателни дела поставя в неравно положе­
ние различните съдии, които в определени 
моменти от професионалната си кариера по 
обективни причини разглеждат различни 
категории дела. Противоконституционно 
по този начин се стеснява кръгът от съдии, 
които отговарят на условията за заемане 
на длъжността „съдия“ в специализирания 
наказателен съд или „прокурор“ в специали­
зираната прокуратура. Въвеждането на това 
изискване поражда и практическия проблем 
за съдържанието на понятието „съдия по 
наказателни дела“ – дали това е съдия от 
наказателна колегия, който разглежда само 
наказателни дела, или е съдия от съд, в кой­
то подобна специализация не е имало или 
тя не е била възможна, поради което той 
е разглеждал всякакви дела, и оттам в кои 
случаи даден съдия ще бъде определен като 
„съдия по наказателни дела“. В този смисъл 
оспорените разпоредби в частта, с която е 
въведено като условие за назначаване канди­
датът да е „съдия по наказателни дела“, не е 
в противоречие с Конституцията и съдът не 
го обявява за противоконституционен, защото 
длъжността „съдия“ е многократно уредена 
на конституционно ниво. Същевременно 
Конституционният съд е длъжен да отбележи 
в мотивите на решението, че изискването 
всъщност предполага съдията да е разглеждал 
наказателни дела.
Четвъртото въведено условие, различно от 
общите, е към момента на назначаване в но­
восъздадените специализирани звена съдиите 
и прокурорите да заемат такива длъжности в 
органите на съдебната власт. Условието нару­
шава принципа по чл. 178, ал. 1 ЗСВ Висшият 
съдебен съвет чрез жребий да определя по 20 
на сто от броя на свободните длъжности в 
съда и прокуратурата за заемането им чрез 
конкурс за първоначално назначаване, което 
изключение изрично е уредено и в оспорения 
чл. 178, ал. 4 ЗСВ. По този начин само в спе­
циализирания наказателен съд и специализи­
раната прокуратура, в отклонение от всички 
други органи на съдебната власт, няма да 
могат да се заемат длъжности чрез конкурс 
за първоначално назначаване, независимо че 
създаването на новите структури е обусловено 
от определената като незадоволителна работа 
на съдилищата и прокуратурата по делата 
срещу организираната престъпност. Изисква­
нето за заемане на определена длъжност към 
момента на назначаване не е израз на профе­
сионализъм за разлика от продължителността 
на придобития стаж. Възможни са случаи на 
временно напускане от системата на съдии 
и прокурори, които могат да се върнат в нея 
и да възстановят несменяемостта си, което 
изрично е уредено на конституционно ниво 
в чл. 129, ал. 5, и същевременно тези лица с 
дълъг и богат професионален опит не могат 
да кандидатстват за заемане чрез конкурс 
за първоначално назначение на длъжност в 
специализирания наказателен съд и специали­
зираната прокуратура. Подобно ограничение 
не е въведено за Върховния касационен съд и 
Върховната касационна прокуратура, както и 
за останалите специализирани съдилища – во­
енни и административни. 
Конституционният съд намира, че изисква­
нето надхвърля законодателната целесъобраз­
ност и е дискриминационно, защото се нару­
шава принципът за равенство на гражданите 
пред закон по чл. 6, ал. 2 от Конституцията. 
Принципът е общ за цялата правна система,