Държавен вестник, бр. 42, 2005 г., стр. 22

С Т Р .  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  42
1.1. Население и демографска ситуация
Във всички райони за планиране през 1997 –
2003 г. се наблюдава спад на населението, но той
е най-съществен в Северозападния (-2,2%) и Се-
верния централен район  (-1,4%). Най-малък е спа-
дът в Югозападния район (-0,3%). Основните при-
чини са отрицателният естествен прираст и вътреш-
ната миграция.
-13,0
-12,0
-11,0
-10,0
-9,0
-8,0
-7,0
-6,0
-5,0
-4,0
-3,0
-2,0
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
Общо за ст ранат а
Сев ерозападен
Сев ерен цент рален
Сев ероизт очен
Югоизт очен
Южен цент рален
Югозападен
Фиг.1. Динамика на естествения прираст, НСИ
Естественият прираст за периода 1997-
2003 г. е отрицателен във всички райони за плани-
ране. Най-високи отрицателни стойности се под-
държат в Северозападния район (-11,8 ‰), които
са почти два пъти по-високи от средните за стра-
ната (-5,7‰), следван от Северния централен ра-
йон (-8,6 ‰). Останалите райони имат по-ниски
стойности на отрицателен естествен прираст от
средния за страната. Поддържането на тези стой-
ности е резултат от застаряването на населението
и промените в репродуктивните му нагласи, като
последните до голяма степен се дължат на ниския
жизнен стандарт.
Интензитетът на вътрешната миграция за
1997-2003 г. е около 22,5 ‰ (418 хил. д.), но е
налице тенденция към намаление (19,5 ‰ през
2003 г.). Около 2/3 от мигрантите са във възрас-
товия диапазон 10 – 39 години. Като цяло при
повечето райони отрицателните стойности на
вътрешната миграция нарастват или се запазват,
а само в Югозападния район нетната миграция е
положителна и непрекъснато увеличава своя ин-
тензитет (от 2,4 ‰  през 1997 г. до 7,6 ‰ – през
2003 г.) Последният район привлича вътреш-
номиграционните потоци главно поради нали-
чието на по-големите възможности в столи-
цата за диверсифицирана заетост и гъстата
мрежа на образователна инфраструктура (осо-
бено за висше образование).
500
700
900
1100
1300
1500
1700
1900
2100
2300
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
хил. души
Сев ерозападен
Сев ерен цент рален
Сев ероизт очен
Югоизт очен
Южен цент рален
Югозападен
Фиг.2. Прираст на населението, 1997-2003 г.,
НСИ
Тенденциите в развитието на миграциите на
населението са: продължаваща концентрация на
население в развитите центрове – поради по-доб-
рите (или считани за по-добри) възможности за ра-
бота, нарастване на относителния дял на миграци-
ите в градовете с посока „град-град“ и „град-село“,
преразпределение на населението между градове-
те и продължаваща концентрация в големите гра-
дове за сметка на малките и средните.
По отношение на гъстотата на населението
най-слабо населени са Северозападният район
(49,8 д./км2) и Югоизточният район (53,4). Близки
са стойностите в Северния централен район (63,6)
и Североизточния район (64,5), както и в Южния
централен район (70,7). С най-висока гъстота на
населението се отличава Югозападният район
(103,9). Във всеки от районите за планиране са
налице обширни територии с ниска гъстота на на-
селението (предимно планински и селски райони),
като с висока гъстота на населението се отличават
големите градове и областните центрове.
По индикатора гъстота на населението разли-
чията в България са умерени (съотношението
между най-високото и най-ниското ниво през
2003 г. е 2,1) и най-ниски в сравнение с евро-
пейските региони.
Структурата по пол на населението се ха-
рактеризира с превес на жените над мъжете. На
всеки 100 мъже се падат 106 жени (в ЕС – 105) и
това ниво се запазва в продължение на няколко
десетилетия. В регионален план съотношенията
са същите.