Държавен вестник, бр. 64, 2006 г., стр. 62

С Т Р .  62
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  64
2.2. Малки отклонения в някои от границите на
налягането, които могат да се появят в захранва-
щата верига към камерата за свиване на пружина-
та, трябва да не предизвикват съществено откло-
нение в спирачната сила.
2.3. Захранващата верига към камерата за сви-
ване на пружината трябва да включва или собст-
вен енергиен резерв, или да се захранва от най-
малко два независими енергийни източника. Зах-
ранващият тръбопровод на ремаркето може да
представлява разклонение от захранващия тръбо-
провод при условие, че при понижаване на наляга-
нето в него не се активират задействащите ус-
тройства на пружинните спирачки.
2.3.1. Спомагателното оборудване трябва да
може да се захранва само от захранващия тръбо-
провод на спирачния привод на пружинната спи-
рачка, ако действието му (дори в случай на повре-
да на енергийния източник) не може да предизви-
ка запазване на енергията на спирачните приводи
на пружинната спирачка под ниво, от което е въз-
можно едно освобождаване.
2.3.2. По време на презареждане на спирачната
уредба от нулево налягане пружинните спирачки
трябва да не се освобождават докато налягането в
работната спирачна уредба не стане достатъчно,
за да осигури най-малко определената спомагател-
на спирачна ефективност на натовареното превоз-
но средство с помощта на органа за управление на
работната спирачна уредба.
2.3.3. След като са приложени пружинните спи-
рачки не се освобождават освен ако в работната
спирачна уредба няма достатъчно налягане, което
да може да осигури предписаната остатъчна спи-
рачна ефективност на натовареното превозно сред-
ство чрез задействане на органа за управление на
работната спирачна уредба.
2.3.4. Изискванията по т. 2.3 до 2.3.3 не се отна-
сят за ремаркета.
2.4. При моторни превозни средства уредбата
трябва да бъде проектирана така, че спирачките
да могат да се задействат и освобождават най-мал-
ко три пъти, ако първоначалното налягане в каме-
рата за свиване на пружината е равно на макси-
малното проектирано налягане. При ремаркетата
трябва да бъде осигурена възможността за най-
малко трикратно освобождаване на спирачките
след разкачване на ремаркето, като налягането в
захранващия тръбопровод преди разкачването е
6,5 bar. Тези изисквания трябва да бъдат спазени,
когато спирачките са регулирани с възможно най-
малка хлабина. Когато ремаркето е прикачено към
влекача, спирачката за паркиране трябва да може
да се задейства и освобождава по начин, посочен в
приложение № 1, т. 2.2.2.10.
2.5. При моторни превозни средства налягане-
то в камерата за свиване на пружината, което над-
вишава това, при което пружините започват да
задействат спирачките, като последните са регу-
лирани с възможно най-малка хлабина, трябва да
бъде не повече от 80 % от минималното ниво на
обичайно съществуващото налягане. При ремар-
кетата налягането в камерата за свиване на пру-
жината, което надвишава това, при което пружи-
ните започват да задействат спирачките, трябва
да бъде не по-високо от налягането, получено след
4 пълни хода на задействане на органа за управле-
ние на работната спирачна уредба, съгласно при-
ложение № 4, т. 1.3. Първоначалното налягане
трябва да бъде 6,5 bar.
2.6. Когато налягането в тръбопровода, който
подава енергия към камерата за свиване на пружи-
ната (с изключение на веригите на спомагателно
устройство за освобождаване на спирачките пос-
редством течност под налягане) спадне до ниво,
при което частите на спирачката започнат да се
движат, трябва да се задейства светлинно или зву-
ково сигнално устройство. Ако е спазено това изис-
кване, сигналното устройство може да бъде посо-
ченото в т. 2.2.1.13 от приложение № 1. Тази раз-
поредба не се отнася за ремаркета.
2.7. При моторни превозни средства с пружин-
ни спирачки, за които е разрешено да теглят ре-
маркета със спирачки с прекъснато или полупре-
къснато действие, автоматичното задействане на
пружинните спирачки трябва да води до задейст-
ването на спирачките на ремаркето.
3. Аварийна система за освобождаване на спи-
рачките
3.1. Пружинната спирачна уредба трябва да
бъде проектирана така, че в случай на неизправ-
ност в уредбата да е възможно освобождаването
на спирачките. Това се осъществява чрез спома-
гателно устройство за освобождаване (пневматич-
но, механично, т.н.). Спомагателните устройства
за освобождаване, които ползват енергиен резерв
за освобождаване, трябва да черпят енергията си
от енергиен ресурс, който е независим от енер-
гийния ресурс, използван обикновено за пружин-
ната спирачна уредба. Пневматичното или хид-
равличното средство в такова спомагателно уст-
ройство за освобождаване на спирачката може да
действа върху повърхността на същото бутало в
камерата за свиване на пружината, която обикно-
вено се използва за пружинната спирачна уредба,
ако помощното устройство за освобождаване на
спирачката ползва отделен тръбопровод. Съеди-
нението на този тръбопровод с нормалния тръ-
бопровод, свързващ управляващото устройство
със спирачното задвижване на пружинната спи-
рачка, трябва да се намира непосредствено преди
отвора към камерата за свиване на пружината при
всяко спирачно задвижване на пружинната спи-
рачка, ако не е вградено в корпуса му. Това съеди-
нение трябва да включва устройство, което пре-
дотвратява влиянието на един тръбопровод вър-
ху друг. За това устройство важат и изискванията
на т. 2.2.1.6 от приложение № 1.
3.1.1. Съгласно изискването на т. 3.1 компонен-
тите на спирачното задвижване на спирачната
уредба не се считат за подлежащи на повреда, ако
при условията на т. 2.2.1.2.7 на приложение № 1 не
се считат за податливи на счупване, при условие
че са изработени от метал или от материал с по-
добни характеристики и не се деформират значи-
телно при нормално спиране.
3.2. Ако работата на посоченото в т. 3.1 спома-
гателно устройство изисква използване на инстру-
мент или ключ, този инструмент или ключ се съх-
ранява в превозното средство.