Държавен вестник, бр. 57, 2017 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  57
Илиев, Мариана Карагьозова-Финкова, Кон­
стантин Пенчев, Филип Димитров, Таня Рай­
ковска, при участието на секретар-протоколиста 
Росица Симова разгледа в закрито заседание на 
6 юли 2017 г. конституционно дело № 10/2016 г., 
докладвано от съдията Анастас Анастасов.
Производството пред Конституционния 
съд (КС) е по чл. 149, ал. 1, т. 2 във връзка с 
чл. 150, ал. 1, предл. 1 от Конституцията на 
Република България.
Предмет на произнасяне по същество е ис­
кане на група народни представители от 43-ото 
Народно събрание за обявяване на противо­
конституционност на чл. 5, ал. 4 от Закона за 
Комисията за финансов надзор (ЗКФН) (обн., 
ДВ, бр. 8 от 28 януари 2003 г.; посл. изм. и 
доп., бр. 76 от 30 септември 2016 г.). В искане­
то са развити съображения за противоречие 
на оспорената разпоредба с принципите на 
законност и справедливост, прогласени в чл. 4 
във връзка с преамбюла на Конституцията на 
Република България.
От конституираните заинтересувани ин­
ституции писмено становище са представили 
Министерският съвет, Министерството на фи­
нансите, Комисията за финансов надзор (КФН) 
и главният прокурор на Република България.
Становище по предмета на делото е пред­
ложил Съюзът на юристите в България. Пре­
доставено е и писмено правно мнение от проф. 
Димитър Костов, проф. Дончо Хрусанов и проф. 
Цветан Сивков.
В становищата на Министерския съвет, 
Министерството на финансите, Комисията 
за финансов надзор и главния прокурор се 
застъпва мнението, че искането е неоснова­
телно и следва да бъде отхвърлено. Според тях 
оспорената разпоредба гарантира стабилитет 
и предвидимост на обществените отношения 
в сферата на финансовия надзор и нормално 
функциониране на надзорната дейност на КФН. 
Становището на Съюза на юристите в Бъл­
гария е в подкрепа на направеното искане, 
като са изложени подробни мотиви за неговата 
основателност. Поддържа се, че разпоредбата на 
чл. 5, ал. 4 ЗКФН препятства правото на лицата 
по чл. 1, ал. 2 ЗКФН, върху които комисията 
осъществява контрол, да получат правна за­
крила при осъществяване на инвестиционната, 
застрахователната и осигурителната дейност, 
гарантирана от чл. 19, ал. 3 от Конституцията. 
Също така е посочено, че игнорирането на 
нарушенията при избора на член от състава 
на КФН води до невъзможност адресатите на 
индивидуалните административни актове да се 
позовават на такива нарушения като основание 
за отмяна по чл. 146, т. 1 от Административно-
процесуалния кодекс (АПК). Това ограничение 
е в нарушение на принципа на пропорционал­
ност, закрепен в чл. 4 от Конституцията.
Мнението на проф. д-р Димитър Костов, 
проф. д-р Дончо Хрусанов и проф. д-р Цветан 
Сивков също е в подкрепа на искането на 
народните представители. В него е посочено, 
че е неприемливо допуснато нарушение при 
избора на председател или членове на КФН да 
се игнорира и то в законова норма, както е в 
чл. 5 , ал. 4 ЗКФН, и че това е в несъответствие
с един от основните конституционни принципи, 
а именно – на законността. Изборът на член 
на КФН в нарушение на правния ред винаги 
трябва да е основание да се атакуват като 
незаконосъобразни решенията на комисията. 
В заключение е посочено, че нарушенията, ви­
зирани в чл. 5, ал. 4 ЗКФН, засягат принципа 
на законността, утвърден в конституционната 
норма на чл. 4, ал. 1, поради което оспорената 
разпоредба е противоконституционна.
Като обсъди материалите по делото поотдел­
но и в тяхната съвкупност, Конституционният 
съд прие следното:
Предмет на произнасяне по същество е ис­
кане на група народни представители от 43-ото 
Народно събрание за обявяване на противо­
конституционност на чл. 5, ал. 4 ЗКФН, който 
гласи: „Нарушенията при избора на член на 
комисията не опорочават нейните решения.“
Комисията за финансов надзор е учредена 
със специален закон, който є предписва да се 
ръководи в дейността си от постигането на 
съществени за държавното и общественото 
развитие цели (чл. 11 ЗКФН). На тази основа 
законодателят є е възложил значителен брой 
многообразни по вид и съдържание функции 
(чл. 12 ЗКФН). В качеството си на специализи­
ран държавен орган на управление КФН разпо­
лага с редица правомощия, между които дори и 
такива с правораздавателен характер (например 
по чл. 13, ал. 1, т. 17 ЗКФН). Постановените 
от нея актове, които съдържат признаците на 
индивидуален административен акт по смисъла 
на чл. 21, ал. 1 – 4 АПК (чл. 13, ал. 3 ЗКФН), 
подлежат на обжалване пред Върховния адми­
нистративен съд (ВАС). От съдебен контрол 
по реда на АПК не са изключени и издадените 
от комисията общи административни актове и 
нормативни административни актове.
Разпоредбата на чл. 5, ал. 4 ЗКФН, предмет 
на настоящия контрол за конституционност, 
несъмнено ограничава основаното на чл. 120, 
ал. 2 във връзка с чл. 56 от Конституцията пра­
во на лицата, засегнати от издадените актове, 
да получат пълноценна защита при оспорване 
пред съд. Това е така, защото ги лишава от 
възможността да се позовават на нищожността 
на административния акт поради нелегитимност 
(некомпетентност) на комисията, която го е 
издала. Оспорената разпоредба не изключва, 
а напротив – допуска всички членове на ад­
министративния орган да са придобили власт­
ническия си статус в нарушение на закона или 
правилата за избор от Народното събрание, без 
това да се отразява на годността на издадения 
акт да породи правни последици. Обхватът є 
е толкова широк, че включва и възможност 
мнозинството от членовете на КФН да се ока­
жат противозаконно избрани и въпреки това 
издадените решения да се приемат за легитимни 
дори и при съдебно обжалване.