Държавен вестник, бр. 104, 2023 г., стр. 28

СТР.  28	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  104
устройството за машинно гласуване хартиена 
бюлетина. Как ще наречем този отпечатък 
на хартиен носител „бюлетина „от“ машинно 
гласуване“, „контролна разписка“, „хартиен 
отрязък“ или „бюлетината“, не това решава 
въпроса за спазване на принципа на юридичес-
кото равенство на избирателите. От значение 
за годността на правната уредба да осигури 
равнопоставеност е тя да е съобразена със 
същността на принципа – да третира еднак­
вите случаи еднакво, а различните по друг 
начин с отчитане на спецификата на класифи­
цираните групи по ясен и законово установен 
критерий. В настоящия случай законодателят 
е постигнал точно това, като отчита специфи­
ката на техническото устройство за машинно 
гласуване – един от законово установените 
способи за подаване на вота. Законодателят 
е предвидил самостоятелен раздел в ИК 
относно машинното гласуване и значителна 
част от разпоредбите на чл. 213 – 213в ИК 
са предназначени да гарантират сигурност, 
качество и устойчивост на използваните 
апаратни и програмни средства за машинно 
гласуване (чл. 213, ал. 2, т. 7 ИК). Доколко 
даден тип техническо устройство е в състояние 
да обективира адекватно върху бюлетината 
„от“, визуализираният вот на избирателя 
(подаденият съгласно намеренията вот) върху 
бюлетината „за“, машинно гласуване е въпрос 
за надеждността на този способ за гласуване, 
в частност – на определен, избран от ком­
петентния орган тип техническо устройство 
за произвеждане на дадени избори. Такива 
проблеми обаче са предмет на преценка по 
целесъобразност и са в полето на дейност на 
политическите институции и на ангажираните 
според закона в организацията и произвеж­
дането на изборите държавни структури, и 
остават извън предмета на преценка от Кон­
ституционния съд.
Обобщавайки изложеното в тази част от 
мотивите, Конституционният съд поддържа, 
че основавайки се на утвърденото разбиране, 
включително и в българската конституционна 
юриспруденция, за принципа на равенство, 
прокламиран в чл. 6 от Основния закон, за­
конодателят гарантира равнопоставеност пред 
закона, в частност в процеса на подаване на 
вота (наред с общоприложимите правила), чрез 
еднакво третиране на всички избиратели, по­
падащи в една и съща класифицирана група и 
различното им третиране, според спецификата 
на класифицирана група, в която те попадат, 
обособени според установен ясен критерий за 
разграничаване – избраният способ на гла­
суване измежду алтернативно предвидените 
два от закона в чл. 206, ал. 1 ИК (Решение 
№ 4 от 2014 г.; Решение № 6 от 2010 г.). Съдът 
подчертава, че използваната от законодателя 
различна терминология, обсъдена по-горе, 
спрямо редакцията преди оспорваните в иска­
нето промени в ИК, не създава предпоставка и 
не води до неравно третиране на избирателите, 
упражняващи активното избирателно право 
чрез един от двата алтернативни законово 
установени способа за гласуване. Ето защо 
оспорената част от разпоредбата на чл. 212, 
ал. 4 ИК, както и разпоредбите на чл. 268, 
ал. 4 и 5 ИК не са в несъответствие с прин­
ципите на избирателното право, установени 
в чл. 10 от Конституцията, в частност – на 
равното избирателно право, със съдържание 
и обхват, както са изведени в практика на 
съда (Решение № 10 от 2016 г.; Решение № 9 
от 2021 г.), поради което искането в тази му 
част следва да бъде отхвърлено.
3. По отношение на чл. 213б, ал. 1 ИК в 
частта „получили над четири на сто от дейст­
вителните гласове на последните проведени 
парламентарни избори“
Оспорената разпоредба има систематичното 
си място в раздела за машинно гласуване наред 
с разпоредбите за удостоверяване съответстви­
ето на доставения тип техническо устройство 
за машинно гласуване с изискванията на 
техническата спецификация – „технически 
изисквания към апаратната и програмната 
част на техническите устройства за машинно 
гласуване“, определени от ЦИК, и с разпо­
редбите, които гарантират необходимата за 
честните избори публичност и обществен 
контрол върху изборния процес. Тя пряко се 
отнася до осигуряването на прозрачност на 
изборите и честност на вота, когато гласу­
ването се осъществява чрез специализирано 
устройство за машинно гласуване.
Съгласно чл. 213б, ал. 1 ИК „Централната 
избирателна комисия, подпомагана от минис­
търа на електронното управление, предоставя 
достъп до изходния код и документацията 
на системата за електронната система за 
машинно гласуване, както и всички други 
софтуерни инструменти, приложими в избор­
ния процес, на лица, посочени от партиите 
и коалициите, получили над четири на сто 
от действителните гласове на последните 
проведени парламентарни избори. Всяка от 
партиите и коалициите може да посочи не 
повече от три лица“. В искането се поддържа, 
че тази уредба на достъп до всички софту­
ерни инструменти, приложими в изборния 
процес, има ограничителен характер „по 
отношение на партиите и коалициите, които 
не са участвали в последните избори или не 
са получили изискуемата подкрепа“. Според 
вносителя това ограничаване „създава нерав­
нопоставеност между един и същи вид субекти, 
участници в изборния процес, не е легитимно 
и пропорционално с оглед преследваната от 
закона цел за гарантиране на прозрачност и 
честност на вота“.
Прозрачността на изборния процес е харак­
теристика от съществено значение за изборите 
в едно демократично общество – единствено 
прозрачни и честни избори могат да осигурят 
необходимата демократична легитимност на 
управлението. Необходимостта от прозрач­