Държавен вестник, бр. 22, 2002 г., стр. 110

С Т Р .  110
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  22
продаден в близко бъдеще, като в последния случай
отчитането трябва да се осъществява с използване
на себестойностния метод, а инвестицията се отчи-
та като финансов актив, обявен за продажба.
6.2. Когато финансовият отчет на инвеститора
не се консолидира с отчета на асоциираното пред-
приятие, инвестициите следва да се отчитат:
а) по себестойност;
б) по метода на собствения капитал, ако този
метод би бил по-подходящ;
в) като обявени за продажба финансови активи.
Загуби от обезценка
7.1. Ако съществуват условия, при които инвес-
тицията в асоциирано предприятие е намалила
стойността си, предприятието прилага НСС 36—
Обезценка на активи. При определянето на стой-
ността на инвестицията предприятието оценява:
а) своя дял от сегашната стойност на предпола-
гаемите бъдещи парични потоци, очаквани да бъ-
дат генерирани от асоциираното предприятие като
цяло, включително паричните потоци от опера-
тивната дейност на асоциираното предприятие и
постъпленията при освобождаването от инвести-
цията, или
б) сегашната стойност на предполагаемите
бъдещи парични потоци, очаквани да възникнат
от разпределени дивиденти от инвестицията и
постъпленията при освобождаването от нея.
7.2. Всяка възникнала загуба от обезценката на
инвестицията се приспада най-напред от същест-
вуваща остатъчна положителна репутация.
7.3. Възстановимата стойност на инвестиция в
асоциирано предприятие се определя поотделно за
всяко предприятие, освен ако отделното предприя-
тие не генерира парични постъпления, които в дос-
татъчна степен са независими от постъпленията от
други активи на отчитащото се предприятие.
Оповестяване
8.1. Инвестиции в асоциирани предприятия,
отчитани в съответствие с метода на собствения
капитал, се класифицират в баланса като дълго-
трайни активи и се оповестяват като отделни ста-
тии във финансовия отчет.
8.2. Делът на инвеститора в печалбите и загу-
бите от такива инвестиции се представя като от-
делна позиция в отчета за приходите и разходите.
8.3. Предприятието инвеститор оповестява и
следната информация:
а) имената и описание на значимите асоциира-
ни предприятия, включително пропорционалната
част на участието в тях и (ако съществува разли-
ка) пропорционалната част на гласовете, прите-
жавани от инвеститора;
б) методите, използвани при отчитането на
инвестициите;
в) своя дял в условните задължения и неотме-
ними споразумения на асоциираното предприя-
тие, за което те също са условни и неотменими
задължения;
г) условните задължения, възникнали в резул-
тат на това, че инвеститорът е отговорен за всич-
ките задължения на асоциираното предприятие;
д) отделно се оповестява и делът на инвестито-
ра в каквито и да са извънредни статии или статии
за минали периоди.
НСС 29—ПРЕДСТАВЯНЕ НА ГОДИШНИ
ФИНАНСОВИ ОТЧЕТИ ПРИ УСЛОВИЯ НА
СВРЪХИНФЛАЦИЯ
Цел
НСС 29 определя реда за изготвяне на годишния
финансов отчет в условията на свръхинфлация.
Обхват
1.1. Този стандарт се прилага от всички пред-
приятия, които съставят годишните си финансови
отчети, включително консолидираните, в услови-
ята на свръхинфлационна икономика.
1.2. Предприятията изготвят финансовите си
отчети в условията на свръхинфлация в случаите,
когато в период от максимум три последователни
години процентът на инфлацията надвиши 100.
1.3. Съставеният годишен финансов отчет в
условията на свръхинфлация е официалният отчет
на предприятието. Той се проверява и заверява от
дипломиран експерт-счетоводител или от специа-
лизирано одиторско предприятие.
Преобразуване на финансовите отчети
2.1. За преобразуване на финансовите отчети се
прилага концепцията за поддържане на капитала
на базата на покупателната му способност, при
която активите и пасивите се преобразуват в зави-
симост от инфлационния индекс.
2.2. При преобразуване на годишния финансов
отчет като мярка за инфлация се прилага оповес-
теният от Националния статистически институт
инфлационен индекс на базата на потребителски-
те цени по месеци и общо за годината.
2.3. Счетоводният баланс се преобразува по
следния начин:
А. Статии за предходната година.
1. Дълготрайните активи:
балансовата
индекса на инфлация за
стойност
периода от датата на при-
(преносната
добиване или последната
стойност)
Ч
преоценка до края на пред-
балансовата
ходния отчетен период
стойност
= за началото
100
на годината
2. Материалните запаси:
балансовата стой-
индекса на инфлация
ност (преносната
 за предходната
балансовата
стойност)
Ч
 година
стойност
= за началото
100
на годината
3. Инвестициите и финансовите инструменти се по-
сочват по оценките им, установени съгласно другите
национални счетоводни стандарти към началото на
годината.
4. Валутните позиции се преобразуват съгласно НСС
21—Ефекти от промените във валутните курсове, и се
посочват по валутния курс към началото на годината.
5. Дългосрочните и краткосрочните вземания се
преобразуват по следния начин:
балансовата
индекса на инфлация за пе-
стойност
риода от месеца, следващ
(преносната
месеца на възникването
стойност)
Ч
им, до края на пред-
балансовата
ходния отчетен период
стойност
= за началото
100
на годината
6. Паричните средства се преобразуват по следния
начин:
балансовата стой-
индекса на инфлация
ност (преносната
 за годината
стойност)
Ч
преизчисле-
= на стойност
100