Държавен вестник, бр. 101, 2015 г., стр. 55

БРОЙ  101	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  55  
развитие на европейските страни, други – със 
специфичните особености на историческото, 
социално-икономическото и културно разви-
тие на България. 
Влияние върху демографското развитие 
на населението оказват общите за развитите 
страни демографски процеси – намалена раж-
даемост, по-малко бракове, засилена урбани-
зация, както и специфичните за развиващи се 
страни и страни в преход по-високи нива на 
смъртност и интензивна външна миграция. В 
резултат на тези процеси България изпадна в 
сериозна демографска криза. Едновременно 
с това е налице недостатъчно и неустойчиво 
подобрение или влошаване на част от показа-
телите за здравното състояние на гражданите.
Анализът на данните за основните здравно-
демографски показатели в ежегодните доклади 
за здравето на гражданите ясно показва, че в 
момента България, в сравнение със страните 
от Европейския съюз, е изправена пред много 
по-сериозни предизвикателства, свързани със:
• Влошаване на демографската структура 
и застаряване на населението;
• Неблагоприятно съотношение между 
раждания и аборти;
• Високо ниво на майчина и детска смърт-
ност;
• Високо ниво на обща смъртност; 
• Високо ниво на преждевременна смърт-
ност;
• Ниска продължителност на живота в го-
дини и в години в добро здраве;
• Нарастваща заболеваемост от хронични 
незаразни болести, свързани с начина на живот;
• Високо ниво на психичните разстройства;
• Висок относителен дял на лицата със 
степен на увреждане и трайна неработоспо-
собност.
Незадоволителните резултати от провеж-
даните до момента политики за справянето с 
тези предизвикателства, на фона на влошава-
щото се демографско състояние и наличието 
на значителни социални рискове за големи 
групи от населението, обуславя необходи-
мостта от цялостна промяна в подходите за 
осигуряване на здраве и благополучие на 
българските граждани.
Този въпрос придобива особена чувстви-
телност в контекста на протичащата глобална 
финансова и икономическа криза и нейните 
проявления – съкращения на работни места 
и увеличение на безработицата, влошаване на 
качеството на живот и труд и др. В такива 
условия най-уязвимите групи от населението 
плащат най-високата социална цена. Кризата 
постави още по-остро въпроса за необходи-
мостта от прилагането на мерки, които биха 
имали съществено влияние за ограничаване 
разпространението на болестите и рисковите 
фактори за здравето. 
Всичко това показва, че е необходимо 
прилагането на комплексен и интегриран 
подход, особено за уязвимите групи от бъл-
гарското население, който да способства за 
трайно преодоляване на неблагоприятните 
тенденции за здравето. 
Има постигнат консенсус относно разби-
рането, че:
1. В макрорамката на цялото обществено-
икономическо развитие човешкият потенциал 
заема водещо място. 
2. Съществува определена зависимост меж-
ду демографските и здравните характеристики 
на населението, от една страна, и икономиче-
ското и социалното развитие, от друга. 
3. Демографските и здравните процеси са 
силно инерционни, което предполага нат-
рупване напред във времето на отрицателни 
тенденции. Колкото по-продължителен е 
периодът на отрицателните явления, толкова 
по-бавно и трудно става излизането от него. 
4. За да се преустановят отрицателните 
тенденции в демографското и здравното със-
тояние на населението трябва да се поставят 
в действие и да се осигури координираност 
и еднопосочност на всички ресурси, които 
държавата и обществото могат да предоставят.
Това разбиране е залегнало в разработе-
ната актуализация на Националната здравна 
стратегия (2014 – 2020) и е основополагащо 
за определяне на нейните цели и приоритети.
ВИЗИЯ, ЦЕЛИ И ПРИОРИТЕТИ
В съзвучие с възприетата здравно-поли-
тическа рамка и европейските и национални 
стратегически документи, България определя 
Визия за развитие на здравеопазването.
ВИЗИЯ ЗА РАЗВИТИЕ НА ЗДРАВЕОПАЗ-
ВАНЕТО В БЪЛГАРИЯ ДО 2020 г.
През 2020 г. България да е държава, гаран-
тираща на своите граждани здравно благопо-
лучие, високо качество на живот и намаляване 
на здравните неравенства чрез всеобхватна, 
справедлива, устойчива и осигуряваща високо 
качество здравна система. 
На основата на анализа на здравно-демо-
графското състояние на населението България 
определя своите Национални здравни цели, 
които са обективен израз на фокусирането на 
здравната политика върху устойчивото подо-
бряване на здравето на българските граждани 
във всички възрастови групи.
НАЦИОНАЛНИ ЗДРАВНИ ЦЕЛИ ДО 2020 г.
1. Снижаване на смъртността при децата 
от 0 – 1-годишна възраст до 6,8 на 1000 жи-
вородени деца; 
2. Снижаване на смъртността при децата 
от 1 – 9-годишна възраст до 0,24 на 1000; 
3. Снижаване на смъртността при подра-
стващите и младите хора от 10 – 19-годишна 
възраст до 0,28 на 1000;