Държавен вестник, бр. 10, 2003 г., стр. 32

С Т Р .  32
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  10
Торът трябва да се подложи на изпитване за устой-
чивост на детонация в хоризонтална стоманена тръба
при следните условия:
1. Стоманена безшевна тръба:
—дължина най-малко 1000 mm,
—номинален външен диаметър най-малко 114 mm,
—номинална дебелина на стената най-малко 5mm.
2. Възпламенител: типът и масата на подбрания
възпламенител трябва да бъдат такива, че максимално
да увеличават детонационното налягане, приложено към
пробата, за да може да се определи нейната чувствител-
ност за предаване на детонацията.
3. Температура на изпитването: 15 °C—25 °С.
4. Оловни цилиндри за индикиране на детонацията
с диаметър 50 mm и височина 100 mm.
Оловните цилиндри се поставят на разстояние от
150 mm, като поддържат стоманената тръба в хоризон-
тално положение. Изпитването трябва да се проведе
два пъти и се счита за завършено, ако при двете изпит-
вания един или повече от поддържащите оловни ци-
линдри е разрушен по-малко от 5 %.
Раздел III
Методи за проверка на съответствието с границите,
определени в раздели I и II на това приложение
М е т о д  1
Методи за прилагане на термични цикли
1. Обект и област на приложение
Този метод определя процедурите за прилагане на
термични цикли непосредствено преди изпитванията
за маслопоглъщаемост и за устойчивост на детонация
на еднокомпонентен амониево-нитратен тор с високо
съдържание на азот.
2. Термични цикли
2.1. Област на приложение
Тази процедура се отнася за термични цикли, про-
ведени непосредствено преди определянето на масло-
поглъщаемостта на тора.
2.2. Принцип и определения
Нагряване на пробата за изпитване от стайна тем-
пература до 50 °С и задържане при тази температура в
продължение на 2 часа (фаза при 50 °С). Охлаждане на
пробата до температура 25 °С и задържане при тази
температура 2 часа (фаза при 25 °С).
Двете последователни фази при 50 и 25 °С образуват
един термичен цикъл.
След подлагане на два термични цикъла пробата се
поддържа при 20 (± 3) °С за определяне на маслопоглъ-
щането.
2.3. Апаратура
Обичайна лабораторна апаратура и по-специално:
—водни бани, термостатирани при 25 (± 1) и при
50 (± 1) °С съответно,
—Ерленмайерови колби с обем 150 ml.
2.4. Процедура
Всяка проба за изпитване от 70 (± 5) g се поставя в
отделна Ерленмайерова колба, която след това се зат-
варя със запушалка.
Всяка колба се премества през 2 часа от банята с
50 °С в банята с 25 °С и обратно.
Водата във всяка баня се поддържа при постоянна
температура и в движение чрез разбъркване, като вода-
та покрива изцяло пробата. Запушалката се предпазва
от кондензация с калпаче от порест каучук.
3. Термични цикли, които трябва да се използват
за т. 2 на това приложение
3.1. Област на приложение
Тази процедура се отнася за термични цикли, про-
веждани непосредствено преди извършване на изпит-
ването за детонация.
3.2. Принцип и определения
Пробата се нагрява в херметизирана камера от стай-
на температура до 50 °С и се поддържа при тази темпе-
ратура в продължение на един час (фаза при 50 °С).
След това пробата се охлажда до температура 25 °С и се
поддържа при тази температура един час (фаза при
25 °С). Комбинацията от последователните фази при 50
и 25 °С образуват един термичен цикъл. След като е
била подложена на необходимия брой цикли, пробата
се поддържа при температура от 20 (± 3) °С, докато се
извършва изпитването за детонация.
3.3. Апаратура:
—водна баня, термостатирана в температурния ин-
тервал от 20 до 51 °С с минимална скорост на нагряване
и охлаждане от 10 °С/ час, или две водни бани, едната
термостатирана при 20 °С, а другата—при 51 °С; водата
в банята (баните) се разбърква непрекъснато; обемът
на банята трябва да гарантира достатъчна циркулация
на водата;
—камера от неръждаема стомана, изцяло хермети-
зирана и снабдена с термодвойка в центъра; външната
широчина на камера е 45 (± 2) mm, а дебелината на
стената—1,5 mm (виж фиг.1); височината и дължината
на камерата може да се подберат така, че да подхождат
на размерите на водната баня, например дължина
600 mm, височина—400 mm.
капак
камера
О-пръстен
болт
Фиг. 1
3.4. Процедура
В камерата се поставя тор в количество, достатъч-
но за единична детонация, и се затваря капакът. Каме-
рата се поставя във водната баня. Водата се нагрява до
51 °С и се измерва температурата в центъра на пробата.
Един час след като температурата в центъра достигне
50 °С водата се охлажда; един час след като температу-
рата в центъра достигне 25 °С водата се нагрява, за да
започне вторият цикъл.
М е т о д  2
Определяне на маслопоглъщаемостта
1. Обект и област на приложение
Този метод дефинира начина на работа за определя-
не на маслопоглъщаемостта на еднокомпонентен амо-
ниево-нитратен тор с високо съдържание на азот.
Методът се прилага за гранулирани торове, които
не съдържат маслоразтворими съставки.
2. Определение
Маслопоглъщаемост от тор: количеството масло,
задържано от тора, установено при определените усло-
вия на работа и изразено като процент от масата.
3. Принцип
Пълно потапяне на изпитваната проба в газьол,
последвано от отцеждане на излишъка на газьола при
определени условия. Измерване на увеличението на
масата на изпитваната проба.
4. Реактив
Газьол;
Вискозитет—максимум 5 mPа . s при 40 °С;
Плътност—0,8 до 0,85 g/ml при 20 °C;
Съдържание на сяра— не повече от 1 % ( от масата);
Съдържание на пепел—не повече от 0,1 % (от
масата).
5. Апаратура
Обичайна лабораторна апаратура:
5.1. Везна с точност 0,01 g.