Държавен вестник, бр. 93, 2011 г., стр. 40

СТР.  40	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  93
информация без извършване на проучване 
за надеждност от компетентните държавни 
органи, а членовете на ВСС да са поставени в 
различно и неравностойно положение спрямо 
представителите на другите две власти.
Не може да бъде споделено и становището, 
че съдиите, прокурорите, следователите и 
адвокатите при встъпването им като изборни 
членове на съвета не губят посоченото качест­
во, поради което остават сред лицата с достъп 
до класифицирана информация по чл. 39, ал. 1, 
т. 7 ЗЗКИ. Не почива на Конституцията и на 
Закона за съдебната власт разбирането, че 
членовете на съвета са избрани именно като 
съдии, прокурори и следователи и изборът им 
не е сред конституционно закрепените осно­
вания за освобождаване от длъжност съдия, 
прокурор и следовател, поради което запаз­
ват придобития статус на съдии, прокурори 
и следователи. Конституционният съд счита, 
че едно лице едновременно не може да бъде 
член на постоянно действащия администра­
тивен орган на съдебната власт на основание 
трудово правоотношение и да има статус на 
несменяем съдия, прокурор или следовател, 
но без да участва в разглеждането на дела. 
Посоченото по-горе разбиране не дава отговор 
на въпроса притежават ли право на достъп 
до класифицирана информация изборните 
членове на ВСС, които преди избора си не 
са били съдии, прокурори, следователи или 
адвокати, или те трябва да подадат молба 
за проучване за надеждност, а оттам защо 
равнопоставените членове на колективен 
орган трябва да се поставят в неравностойно 
положение. Не е необходимо да има изрична 
норма, че изборните членове на ВСС преуста­
новяват дейността си като съдии, прокурори и 
следователи, защото този извод се налага от 
самия факт на избора им и от разпоредбата 
на чл. 195, ал. 1, т. 2 ЗСВ, която не допуска 
съдия, прокурор и следовател, докато заема 
тази длъжност, да заема длъжност в държа­
вен орган. И чл. 28 ЗСВ изрично предвижда 
в едномесечен срок от изтичането или от 
предсрочното прекратяване на мандата поради 
подаване на оставка на член на ВСС, избран 
от съдебната квота, той да бъде възстановен 
на длъжност съдия, прокурор или следовател.
Член 39 ЗЗКИ не съдържа принципни идеи 
(становище на ВСС), а съдържа изчерпателен 
списък на лицата, за които не се извършва 
проучване за надеждност, поради което той не 
може да се тълкува разширително. Изброените 
лица в чл. 39, ал. 1, т. 7 ЗЗКИ конкретно са 
съдии, прокурори, следователи и адвокати, 
а не магистрати, както се твърди в част от 
становищата. Досега законите за съдебната 
власт не използват понятието „магистрат“, 
защото такава длъжност няма. Член 129, 
ал. 1 от Конституцията приравнява по статус 
съдиите, прокурорите и следователите, но не 
ги обединява в едно понятие, а още по-малко 
те, като преки участници в правораздаване­
то, следва да се обединяват в едно понятие с 
членовете на ВСС. 
Оспореният чл. 26а, ал. 1 ЗСВ задължава 
членовете на ВСС да предприемат необходи­
мите действия за получаване на достъп до 
класифицирана информация, което сочи, че 
се има предвид извършване на обикновено 
проучване за достъп до класифицирана инфор­
мация с ниво на класификация „поверително“ 
по чл. 46, т. 1 ЗЗКИ, защото процедурите по 
разширено и специално проучване по чл. 46, 
т. 2 и 3 ЗЗКИ не започват по инициатива на 
проучваното лице. 
Систематичното място на оспорената раз­
поредба е в глава втора, раздел І – Правно 
положение и състав на ВСС, в който раздел 
се уреждат изборът, съставът, изискванията 
за несъвместимост, статусът и освобождава­
нето на членовете на съвета. От това следва, 
че получаването на разрешение за достъп до 
класифицирана информация се въвежда като 
условие членовете на ВСС да изпълняват 
служебните си задължения, произтичащи от 
заеманата длъжност, а именно да участват в 
заседания за разглеждане и разрешаване на 
въпроси, по които са внесени материали и 
документи, представляващи държавна или 
служебна тайна.
Конституцията в чл. 130 не поставя изисква­
не изборните членове на ВСС да са получили 
преди избора си или да получат след него в 
определен момент разрешение за достъп до 
класифицирана информация. Основният закон 
не предвижда в чл. 130, ал. 8 сред основанията 
за прекратяване на мандата на изборен член 
на ВСС отказът да се предостави разрешение 
за достъп или преустановяването на достъпа. 
Оспореното изменение на Закона за съдебната 
власт със създаването на чл. 26а не почива на 
Конституцията и представлява неправомерен и 
сериозен натиск на изпълнителната власт върху 
независимостта и автономията на кадровия 
орган на съдебната система, а оттам и върху 
цялата независима съдебна власт. Съдът кон­
статира, че подобно изискване за получаване 
на разрешение за достъп до класифицирана 
информация до различните нива е предвиде­
но като условие за заемане на длъжността в 
области, свързани предимно с военизирани 
структури. То не е поставяно като изискване 
към членовете на ВСС от създаването му преди 
20 години досега, включително при приемането 
през 2007 г. на действащия Закон за съдебната 
власт, независимо че Законът за защита на 
класифицираната информация е приет през 
2002 г. До процедура по проучване за надежд­