Държавен вестник, бр. 52, 2009 г., стр. 33

Б Р О Й  52
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  33
Член 5
Договарящите страни осъществяват сът-
рудничество в областите, споменати в чл. 2 и
3, чрез:
1. обмен на информация от сфери, попадащи
в рамките на компетентността на правоохрани-
телните органи и имиграционните власти;
2. обмен на оборудване;
3. осигуряване на техническа и научна по-
мощ, ноу-хау, както и специализирана техника;
4. обмен на опит;
5. оказване на помощ и организиране на
професионални обучения в съответствие с из-
ложените по-долу условия.
Член 6
Обмен на информация
Договарящите страни си оказват съдействие
и взаимно си гарантират тясно и постоянно
сътрудничество. Те извършват обмен на вся-
каква релевантна и съществена информация.
Това сътрудничество може да се осъществява
посредством постоянен контакт чрез посред-
ничеството на офицери за връзка, които да бъдат
назначени.
Член 7
1. Договарящите страни се ангажират да си
предоставят съдействие чрез полицейските си
служби в съответствие с изискванията на наци-
оналните си законодателства и в рамките на
тяхната компетентност с цел превенция и раз-
следване на наказуеми деяния, освен ако наци-
оналното законодателство на замолената дого-
варяща страна не предвижда молбата да бъде
отнесена или предоставена за изпълнение от
органите на съдебната власт.
2. В определени случаи всяка договаряща
страна в съответствие с националното си зако-
нодателство и при съответната инициатива съ-
общава информация на другата договаряща
страна, която се счита необходима за последна-
та, с цел съдействие за превенция и ограничава-
не на престъпленията, посочени в член 2 на това
споразумение, или за предотвратяване на зап-
лахите за обществения ред и сигурност.
Член 8
Всяка информация, предоставена от замо-
лената договаряща страна, може да бъде изпол-
звана от молещата договаряща страна единст-
вено за целите, посочени в това споразумение.
Член 9
1. Молби за съдействие и отговори на тези
молби се обменят чрез централните органи,
посочени от всяка от договарящите страни,
компетентни в областта на международното
полицейско сътрудничество и имиграцията. В
случай че молбата не може да бъде изпълнена
в необходимия срок по горепосочения канал,
тя може по изключение и в случай на спеш-
ност да бъде предадена от компетентните ор-
гани на молещата договаряща страна директ-
но на компетентните органи на замолената
страна, която може да отговори незабавно. В
такива изключителни случаи молещият орган
трябва да информира възможно най-бързо
централния орган, упълномощен от замолена-
та страна по въпросите на международното сът-
рудничество, за директната молба, обоснова-
вайки спешността.
2. Компетентните министри на договарящи-
те страни посочват централните органи, ком-
петентни в областта на международното сът-
рудничество, и определят условията на взаим-
ната помощ.
Член 10
Въпросите, свързани с обмена и защитата
на класифицирана информация между догова-
рящите страни, са предмет на отделно споразу-
мение между двете държави.
Член 11
1. Договарящите страни могат да изпращат
за определен срок или за неопределен период
от време офицери за връзка в другата договаря-
ща страна.
2. Изпращането на офицери за връзка за
определен или неопределен срок има за цел
подпомагане и ускоряване на сътрудничество-
то между договарящите страни, по-конкретно
посредством оказване на съдействие:
а) чрез обмен на информация във връзка с
превенцията и пресичането на престъпността;
b) свързано с изпълнението на задачи, въз-
ложени на органите, отговарящи за наблюде-
нието на външните граници и имиграцията;
c) свързано с изпълнението на задачи от
органите, отговарящи за предотвратяването на
заплахи за обществения ред.
3. Офицерите за връзка имат съвещателни и
подпомагащи функции. Те нямат юрисдикция
самостоятелно да извършват полицейски дей-
ствия. Те предоставят информация и изпълня-
ват задачи съгласно указанията на изпращаща-
та държава и на договарящата страна, в която
са назначени. Те редовно докладват на цен-
тралния орган, ръководещ полицейското сът-
рудничество, на договарящата страна, в която
са били назначени.
4. Компетентните министри на договарящи-
те страни могат да се споразумеят офицерите за
връзка на едната договаряща страна, назначе-
ни в трета държава, да представляват интереси-
те и на другата договаряща страна.
Член 12
Защита на личните данни
1. Във връзка с прилагането на това споразу-
мение обработката на лични данни е предмет
на съответните национални законодателства на
всяка от договарящите страни.