Държавен вестник, бр. 56, 2003 г., стр. 49

Б Р О Й  56
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  49
ната енергия е от две компоненти съобразно
предвиденото с чл. 21, ал. 2 ЗЕЕЕ и съобразно
структурата на разходите на топлопреносните
предприятия. Цената за мощност и цената за
енергия са формирани съгласно изискванията
на Наредбата за образуване и прилагане на це-
ните и тарифите на топлинната енергия.
Върховният административен съд, петчле-
нен състав, след като прецени доводите на стра-
ните и доказателствата по делото, установи
следното:
Жалбите са процесуално допустими. Пред-
мет на съдебен контрол за законосъобразност е
подзаконов нормативен акт с неограничен кръг
адресати, поради което правен интерес от об-
жалването му имат всички физически и юриди-
чески лица, които считат, че противоречи на
норми от по-висок ранг, без да е необходимо да
доказват пряк и личен интерес.
Разгледани по същество, жалбите са осно-
вателни.
Постановление № 6 на Министерския съвет
от 17.I.2003 г. за определяне на горна граница
на продажната цена на топлинната енергия за
битови нужди, доставяна от топлопреносните
предприятия, които получават субсидии от дър-
жавния бюджет, е прието на основание § 14, ал. 4
от преходните и заключителните разпоредби
на Закона за енергетиката и енергийната ефек-
тивност. С посочената норма е делегирано пра-
вото на Министерския съвет по предложение
на министъра на енергетиката и енергийните
ресурси да определи горна граница на продаж-
ната цена на топлинната енергия за битови нуж-
ди, доставяна от топлопреносните предприятия,
които получават субсидии от държавния бю-
джет. Министерският съвет е приел обжалва-
ния подзаконов нормативен акт в рамките на
своята компетентност и въз основа на законова
делегация, поради което оплакванията в жал-
бите за нищожност на акта са неоснователни.
По правилата на глава трета, раздел втори
от Закона за енергетиката и енергийната ефек-
тивност и Наредбата за образуване и прилагане
на цените и тарифите на топлинната енергия
топлопреносните предприятия определят цени
при продажба на топлинна енергия съобразно
своите разходи. Определените от тях цени се
утвърждават от Държавната комисия за енер-
гийно регулиране. Предмет на обжалваното пос-
тановление е определяне на горната граница на
продажната цена на топлинната енергия за
битови нужди, която се прилага в случаите,
когато утвърдената от ДКЕР цена е по-висока
от определената от Министерския съвет. В тези
случаи държавата косвено подпомага потреби-
телите, като покрива чрез субсидии част от
разходите на енергийното предприятие, на ба-
зата на които то е определило цената на топ-
линната енергия. С чл. 1, ал. 1, т. 1 и 2 на ПМС
№ 6 от 2003 г. Министерският съвет е опреде-
лил горната граница на продажната цена на топ-
линната енергия за битови нужди за двете є
компоненти—цена за мощност и цена за енер-
гия в съответния размер.
С § 1 от заключителните разпоредби на
ПМС № 6 от 2003 г. на МС се отменя Поста-
новление № 141 на Министерския съвет от
2002 г. за определяне на горна граница на дву-
компонентната продажна цена на топлинната
енергия за битови нужди, доставяна от топ-
лопреносните предприятия, които получават
субсидии от държавния бюджет (ДВ, бр. 68 от
2002 г.). В предложението на министъра на
енергетиката и енергийните ресурси е посоче-
но, че отмяната на ПМС № 141 от 2002 г. и при-
емането на ново постановление се налага за
преодоляване на различията в понятията на
ПМС № 141 от 2002 г. и тези, използвани от
Закона за енергетиката и енергийната ефек-
тивност и Наредбата за образуване и прилага-
не на цените и тарифите на топлинната енер-
гия. Законът за енергетиката и енергийната
ефективност с чл. 21, ал. 2 допускал цените и
тарифите на топлинната енергия да се опреде-
лят като цени с повече от една компонента.
Терминът “компонента” не бил използван от
наредбата до изменението є с ПМС № 281 от
9.ХII.2002 г. Освен това използваното понятие
в ПМС № 141 от 2002 г. “пълен отопляем обем”
било в несъответствие с използваното такова
от наредбата “отопляем обем по проект”. В
предложението на министъра не се предлага
изменение на стойността на горната граница
на продажната цена за топлинна енергия за
битови нужди.
При контрола за законосъобразност на об-
жалваното Постановление на МС № 6 от
17.I.2003 г. Върховният административен съд в
настоящия състав приема, че същото е прието
в нарушение на чл. 11, ал. 2 и чл. 10, ал. 2 от
Закона за нормативните актове. С нормата на
чл. 11, ал. 2 ЗНА законодателят е въвел прин-
ципно правила за всички нормативни актове
относно условията, при които те могат да бъдат
отменявани и заменявани с нови от същата сте-
пен и отнасящи се до същата материя. Отменя-
ването на нормативния акт и заменяването му
с нов се допуска само ако промените са много-
бройни и важни. Съгласно чл. 10, ал. 2 ЗНА об-
ществени отношения, които спадат към област,
за която има издаден нормативен акт, се уреж-
дат с неговото допълнение и изменение, а не с
отделен акт от същата степен.
При съпоставяне на текстовете на обжалва-
ното ПМС № 6 от 17.I.2003 г. с тези на отменено-
то с § 1 от заключителните му разпоредби ПМС
№ 141 от 2002 г. се установява идентичност по
съдържание на двата нормативни акта от една и
съща степен. Предмет на двете постановления е