Държавен вестник, бр. 49, 2004 г., стр. 10

С Т Р .  10
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  49
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО
НА ЗЕМЕДЕЛИЕТО И ГОРИТЕ
ВЕТЕРИНАРНО-САНИТАРНА
КОНВЕНЦИЯ
между правителството на Република България
и правителството на Република Узбекистан
(Утвърдена с Решение № 128 от 27 февруари
2004 г. на Министерския съвет. В сила от 25 ап-
рил 2004 г.)
Правителството на Република България и
правителството на Република Узбекистан, на-
ричани по-нататък “договарящите се страни”,
ръководени от желанието за задълбочаване
на сътрудничеството в областта на ветеринар-
номедицинската дейност за предотвратяване
разпространението на инфекциозни болести по
животните и взаимното предпазване на терито-
риите на своите държави от епизоотии,
 взеха решение да сключат тази конвенция и
се договориха за следното:
Член 1
Договарящите се страни ще си сътрудничат
за предпазване на териториите на своите дър-
жави от епизоотии при вноса, износа и транзи-
та на живи животни, материали за животинско
възпроизводство, продукти от животински про-
изход, фуражи и предмети, които могат да бъ-
дат преносители на заразни агенти.
Член 2
1. Договарящите се страни се уведомяват вза-
имно за появата на болести по списък “А” на
Международното бюро по епизоотии (МБЕ), като
се посочват неблагополучните зони, обектите,
видовете и броят на заразените животни, фор-
мите на протичане на болестите, предполагае-
мите пътища за пренасяне на инфекциите, ти-
път на причинителя, а също и взетите мерки за
ограничаване и ликвидиране на заболяването.
2. Договарящите се страни се информират
взаимно за появата на зооантропонози, за на-
личието в животните или в продуктите от жи-
вотински произход на вещества от биологично,
химично естество, както и на механични при-
меси, представляващи опасност за здравето на
човека и животните.
3. В случай на нужда договарящите се страни
си оказват взаимна помощ за диагностициране
на заболяванията по животните, разменят по-
между си бактериални и вирусни щамове, спаз-
вайки установените за тази цел международни
ветеринарно-санитарни правила.
Член 3
 Разпоредбите на тази конвенция се прила-
гат по отношение на:
 1) всички видове животни (включително
птици, лабораторни, зоопаркови, домашни и
диви животни, морски животни, пчели, риби и
други животни от хидросферата, ембриони, зи-
готи, яйцеклетки и семенна течност на живот-
ните, яйца за инкубация и оплоден хайвер);
 2) продукти от животински произход—месо
и месни продукти, мляко и млечни продукти,
риба, яйца, пчелни продукти;
 3) материали от животински произход—
кожи, вълна, кожи с козината, пух, пера, ендо-
кринни и чревни материали, кръв, кости и дру-
ги видове материали;
 4) храна за животни;
 5) ветеринарни препарати, биологически
материали и предмети за колекциониране от
животински произход.
Член 4
Договарящите се страни се уведомяват вза-
имно за условията и начините за прилагане на
съществуващите в съответните страни инструк-
ции и програми за профилактика и борба срещу
заразните и паразитните болести по животните.
Договарящите се страни разменят информа-
ция за ветеринарно-санитарните изисквания за
внос, износ и транзит на животни, продукти и
материали от животински произход, храна за
животни, ветеринарни препарати, биологичес-
ки материали и предмети за колекциониране
от животински произход, а така също информа-
ция за мерките, които се прилагат при възник-
ване на незаразни болести, дължащи се на ток-
сични продукти, радиоактивни и други вещест-
ва, които могат да причинят значителни ико-
номически щети.
Член 5
Договарящите се страни:
1) разменят нормативни актове и други спе-
циализирани публикации, свързани с ветери-
нарномедицинската дейност;
2) взаимно се информират за специализира-
ни срещи и съвещания в областта на ветеринар-
ната медицина, като специалисти от двете до-
говарящи се страни могат да участват в тях;
3) осъществяват сътрудничество в областта
на ветеринарномедицинската наука, образова-
нието и практическата организация на ветери-
нарната служба чрез обмен на специалисти, опит
и знания за развитие и по-нататъшно усъвър-
шенстване на ветеринарномедицинската дей-
ност, както и за повишаване на професионал-
ната квалификация на ветеринарните лекари.
Член 6
1. Разходите по обмена на документацията,
посочена в чл. 4 и 5 на тази конвенция, са за смет-
ка на договарящата се страна, която я изпраща.
2. Обменът на специалисти става по взаим-
на договореност между компетентните органи
на двете договарящи се страни. В такива случаи
разходите за пътуването им са за сметка на
договарящата се страна, която ги изпраща.