Държавен вестник, бр. 78, 2004 г., стр. 31

Б Р О Й  78
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  31
9. витална застрашеност;
10. паратимия;
11. епилептични еквиваленти;
12. други интензивни психотични синдроми;
13. честа и бърза смяна на синдромите (изразена
динамика);
14. некритичност.
I.II. Свързани с личностова промяна:
1. импулсивност;
2. експлозивност;
3. агресивна зареденост;
4. паратимия;
5. етична деградация;
6. когнитивен дефицит.
II. Ситуативни прояви към момента на изследване-
то/ освидетелстването:
1. извършено агресивно действие;
2. прекъснато от външни фактори агресивно дейс-
твие;
3. спонтанно агресивно поведение;
4. провокирано агресивно поведение;
5. провокативна/конфликтна семейна среда;
6. изоставяне на пациента от семейството и близ-
ките му;
7. прекъсване на лечението;
8. начало (поява) или засилване на употребата на
алкохол и/или психоактивни вещества, особено психо-
стимуланти;
9. конфликтни взаимоотношения с вероятната жер-
тва;
10. резки промени в социалното, битовото и финан-
совото състояние;
11. високорискови намерения, планиране и/или по-
веденчески прояви.
III. Обстоятелства от биопатографията на пациента:
1. предходни криминални прояви;
2. предходни настанявания на принудително/задъл-
жително лечение;
3. предходни спешни хоспитализации;
4. фамилна анамнеза за агресивни и/или автоагре-
сивни модели за справяне;
5. криминално проявено семейство;
6. мъжки пол;
7. непълноценно семейство (сирак, развод, изоста-
вяне, други сходни);
8. затруднения в социалната адаптация (без образо-
вание, без професия, без жилище, без доходи);
9. разрушение на съществуващи в миналото взаи-
моотношения;
10. склонност или употреба на алкохол и/или психо-
активни вещества, особено психостимуланти;
11. тежка преморбидна личностова патология (им-
пулсивност, експлозивност, агресивност);
12. обучителни затруднения, ниско образователно
ниво;
13. когнитивен дефицит.
IV. Социални фактори, затрудняващи възможнос-
тите за ресоциализация, валидни към момента на из-
следването/освидетелстването:
1. отсъствие на адекватно лечение и/или на съдейс-
твие за лечение;
2. живее сам или в непълно семейство;
3. провокативна/конфликтна семейна среда;
4. остри актуални стресори (загуба, географско пре-
местване, физикални или терминални заболявания);
5. финансова и битова необезпеченост;
6. трайно загубена трудоспособност;
7. безработен;
8. криминално проявено семейство;
9. отсъствие на партниране на семейството в боле-
дуването;
10. отсъствие на годност на семейството за грижи;
11. отсъствие на референтна (приятелска, подкрепя-
ща) среда;
12. асоциална референтна среда;
13. конфликтни взаимоотношения с вероятната
жертва.
V. Психологични фактори към момента на изслед-
ването/ освидетелстването:
1. набелязване на потенциални жертви;
2. дълбока личностова промяна;
3. експлозивност;
4. враждебност;
5. отсъствие на емпатия;
6. обичайно агресивно поведение;
7. липса на самоконтрол;
8. некритичност;
9. мирогледни възгледи, връзка с етнически или пси-
хокултурални социални групи, изповядващи агресия;
10. ситуации, довели до посттравматичен стрес (при-
чиняване на смърт при ПТП, участие във военни дейс-
твия и други сходни);
11. виктимизация или нарцистична рана в миналото.
2.1. Указания:
а) тези критерии имат указателен характер и се
преценяват индивидуално за всеки пациент съобразно
източника на информация и неговата надеждност, не-
обходимостта от консултации и от прилагането на спе-
цифични интервенции;
б) някои от тях сами по себе си налагат спешна хос-
питализация (агресивно или автоагресивно поведение,
психомоторна възбуда, обърканост, помрачение на съз-
нанието);
в) при положителен отговор на въпросите, всеки
критерий се оценява с 1 точка.
При общ сбор от 35 и повече точки се приема, че
рискът от опасни прояви е висок и пациентът се наста-
нява по спешност. При общ сбор между 20 и 34 се при-
ема, че рискът е от умерена степен и се прави предло-
жение за принудително/задължително лечение. Под 20
точки се обсъжда провеждане на лечение без принуда,
със съдействието на близките на пациента.
2.2. За оптимална оценка на риска, особено при
съдебно психиатрична експертиза се прилагат и психо-
логични изследвания, извършвани от клинични психо-
лози относно личностовите психологични параметри,
свързани с риска:
2.2.1. Умствена компетентност:
—разстройства на психичните процеси (внимание,
памет, мислене);
—дефицити в интелектуалния процес.
2.2.2. Емоционална компетентност:
—незрели емоции, повърхностни и плитки емоции;
—нисък праг на раздраза; бърз интензитет на нега-
тивни емоции с експлозивност;
—загуба или липса на самоконтрол върху импул-
сивното поведение;
—ригидност на негативния афект;
—липса на състрадателност (емпатия), липса на емо-
ционален резонанс;
—липса на чувство за вина;
—нарцистичност, невъзможност за емоционално
свързване; чувство за превъзходство и грандиозност;
—емоционална нестабилност на самооценката с
променливи чувства за изоставеност, ненужност, праз-
нота, суицидни пориви и враждебност.
2.2.3. Социална компетентност:
—разстройства и неизградени комуникативни уме-
ния: затруднена комуникация до невъзможност за при-
ятелски контакти; проблем с лидерство; манипулатив-
ност;
—социално неприемливи норми на поведение; ан-
тисоциални мирогледни възгледи; житейска позиция
на враждебност и възмездяване; стил на обичайно агре-
сивно поведение, присъщо и на родители или други чле-
нове в семейството; приобщаване към стила на живот
на банди, групи с антисоциално поведение или терорис-
тични действия;