Държавен вестник, бр. 109, 2007 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  109
Чл. 104. (1) За вреди, причинени при услови-
ята на чл. 100, ал. 1, служителят отговаря в раз-
мера на вредата, но не повече от едно брутно
месечно възнаграждение за месеца, предхож-
дащ причиняването на вредата, а ако това не
може да се установи—за месеца, предхождащ
отриването на вредата.
(2) За вреди, причинени при условията на
ал. 1 от ръководни служители, отговорността е
в размера на вредата, но не повече от три брут-
ни месечни възнаграждения.
(3) Имуществената отговорност по чл. 100,
ал. 1 не може да се търси, когато от деня на
причиняване на вредата са изтекли повече от
три години.
Чл. 105. (1) Държавните служители в аген-
цията, чието служебно задължение е да съби-
рат, съхраняват, разходват или отчитат парич-
ни или материални ценности, отговарят:
1. в размера на вредата, но не повече от три
брутни месечни възнаграждения;
2. за липса—в пълния размер заедно със за-
конната лихва от деня на причиняване на вре-
дата, а когато това не може да се установи—от
деня на откриване на липсата.
(2) Лицата, които са получили нещо без ос-
нование от причинителя на вредата или са се
възползвали от увреждането по ал. 1, т. 1, дъл-
жат солидарно с причинителя на вредата връ-
щане на полученото до размера на обогатява-
нето. Лицата дължат връщане и на полученото
по дарение от причинителя на вредата, когато
дарението е със средства, извлечени от причи-
нената вреда.
(3) Исковете по ал. 1, т. 2 и ал. 2 се погасяват
с изтичане на 10-годишна давност от деня на
причиняването на вредата.
Чл. 106. Когато вредата е причинена от ня-
колко лица, те отговарят в случаите на:
1. ограничена имуществена отговорност—
съобразно участието на всеки от тях в причиня-
ването на вредата, а когато това не може да
бъде установено—пропорционално на брутно-
то месечно възнаграждение; сборът на дължи-
мите от тях обезщетения не може да надвишава
размера на вредата;
2. пълна имуществена отговорност—соли-
дарно.
Чл. 107. (1) В случаите на ограничена иму-
ществена отговорност председателят на аген-
цията или оправомощено от него длъжностно
лице издава заповед за основанието и размера
на отговорността на служителя.
(2) Заповедта по ал. 1 се издава в едномесе-
чен срок от откриването на вредата, но не по-
късно от една година от причиняването є, а
когато е причинена от ръководен служител или
при извършване на отчетна дейност—в триме-
сечен срок от откриването є, но не по-късно от
5 години от нейното причиняване. Тези срокове
не текат, ако е образувано производство за осъ-
ществяване на пълна имуществена отговорност,
докато производството е висящо.
(3) Ако държавният служител в едномесе-
чен срок от връчването на заповедта писмено
оспори основанието или размера на отговор-
ността, агенцията може да предяви срещу него
иск пред съда.
(4) Ако в срока по ал. 3 задълженото лице
не оспори основанието или размера на отго-
ворността, сумата, определена със заповедта,
се удържа от неговото възнаграждение в раз-
мерите, посочени в Гражданския процесуален
кодекс.
(5) При прекратяване на служебното право-
отношение неиздължената сума по ограниче-
ната имуществена отговорност се удържа изця-
ло от обезщетението и другите вземания, които
задълженото лице има право да получи, а ако
дължимата сума не може да се събере по този
начин, вземането се събира по реда на Граж-
данския процесуален кодекс.
(6) Лихви върху дължимите суми по заповед
за реализиране на ограничена имуществена
отговорност не се дължат.
(7) Събраните по заповеди за ограничена
имуществена отговорност суми се внасят в при-
ход на бюджета на агенцията.
Чл. 108. (1) Пълната имуществена отговор-
ност се осъществява по съдебен ред, освен ако
държавният служител внесе доброволно сума-
та преди съдебното производство.
(2) Исковете за пълна имуществена отго-
ворност по ал. 1 се погасяват с изтичане на 5-
годишна давност, която започва да тече от
деня на причиняването на вредата. В тези
случаи давността се прекъсва и с акт, съста-
вен от контролен орган, от деня на връчване-
то му на служителя.
Чл. 109. За неуредените в този раздел въпро-
си се прилагат разпоредбите на гражданския
закон.
Раздел IХ
Прекратяване на служебното правоотношение
Чл. 110. (1) Служебното правоотношение на
държавния служител в Държавна агенция “На-
ционална сигурност” се прекратява:
1. при навършване на 60-годишна възраст;
2. при придобиване право на пенсия по чл. 69,
ал. 3 от Кодекса за социално осигуряване—по
искане на служителя или по преценка на органа
по назначаване;
3. по здравословни причини—при невъзмож-
ност да изпълнява възложената му работа по-
ради болест, довела до трайна неработоспособ-
ност, или по здравни противопоказания;
4. по собствено желание;
5. при съкращаване на длъжността;