Държавен вестник, бр. 13, 2022 г., стр. 2

СТР.  2	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  13
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 1  
от 8 февруари 2022 г.
по конституционно дело № 17 от 2021 г.
Конституционният съд в състав: председа­
тел: Павлина Панова, членове: Гроздан Илиев, 
Мариана Карагьозова-Финкова, Константин 
Пенчев, Филип Димитров, Таня Райковска, 
Надежда Джелепова, Атанас Семов, Краси­
мир Влахов, Соня Янкулова, при участието 
на секретар-протоколиста Милена Петрова 
разгледа в закрито заседание на 8 февруари 
2022 г. конституционно дело № 17/2021 г., 
докладвано от съдията Филип Димитров.
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 1 от 
Конституцията на Република България. 
Делото е образувано на 5.08.2021 г. по искане 
на Министерския съвет на Република Бълга­
рия за даване на задължително тълкуване на 
разпоредбата на чл. 130в, т. 3 от Конституцията 
на Република България във връзка с отговор 
на въпроса: „В правомощията на министъра 
на правосъдието по чл. 130в, т. 3 от Консти­
туцията на Република България включва ли 
се възможността да прави предложение за 
предсрочно освобождаване от длъжност на 
председателя на Върховния касационен съд, на 
председателя на Върховния административен 
съд и на главния прокурор в хипотезата на 
чл. 129, ал. 3, т. 5 от Конституцията?“
С определение от 9.09.2021 г. Конституцион­
ният съд е допуснал до разглеждане по съще­
ство искането за тълкуване и е конституирал 
като заинтересовани институции Народното 
събрание, президента на Република България, 
министъра на правосъдието, Висшия съдебен 
съвет, Върховния касационен съд, Върховния 
административен съд и главния прокурор на 
Република България.
Отправени са и покани на основание 
чл. 20а, ал. 2 от ПОДКС да представят ста­
новища по искането до: Съюза на съдиите 
в България, Българска съдийска асоциация, 
Асоциация на българските административни 
съдии, Асоциация на прокурорите в България, 
Камарата на следователите в България и Съ­
юза на юристите в България, и на основание 
чл. 20а, ал. 3 от ПОДКС да дадат писмено 
мнение по искането проф. д-р Васил Мръчков, 
проф. д-р Пенчо Пенев, проф. д-р Пламен 
Киров, проф. д-р Снежана Начева и доц. д-р 
Наталия Киселова. 
От конституираните на основание чл. 20а, 
ал. 1 от Правилника за организацията и дей­
ността на Конституционния съд (ПОДКС) като 
заинтересовани институции и поканените да 
дадат своето становище заинтересувани от 
предмета на делото организации подкрепа 
на виждането на Министерския съвет за 
тълкуването на чл. 130в, т. 3 от Конституци­
ята са заявили президентът, министърът на 
правосъдието, Върховният касационен съд, 
Съюзът на съдиите в България и Съюзът на 
юристите в България. 
Поддържа се тезата на вносителя, че ис­
кането за даване на задължително тълкуване 
съответства на европейските стандарти. Изла­
гат се аргументи за пораждането на различни 
последици за председателите на двете върховни 
съдилища и за главния прокурор в случай, 
че чл. 130в, т. 3 от Конституцията се тълкува 
в обратния на вносителя смисъл. Поддържа 
се, че правомощието на министъра на пра­
восъдието по чл. 130в, т. 3 от Конституцията 
не е определящо за резултата от евентуална 
процедура, а е единствено сезиращ акт и 
проява на сътрудничество между властите. 
Отстоява се, че няма принципна разлика 
между статуса на председателя на Върховния 
касационен съд, председателя на Върховния 
административен съд и главния прокурор и 
този на останалите съдии, прокурори, следо­
ватели. Излагат се доводи в полза на тезата, 
че когато конституционният законодател 
иска да изключи лицата по чл. 129, ал. 2 от 
Конституцията, той предвижда това изрично, 
както е направено при формулирането на раз­
поредбата на чл. 129, ал. 6 от Конституцията. 
На обратното мнение са главният прокурор, 
Асоциацията на прокурорите в България и 
Камарата на следователите. Те поддържат, че 
правомощието по чл. 130в, т. 3 от Конститу­
цията е от категорията на изключителните 
правомощия и по отношение на него следва 
да се прилага стриктно, а не разширително 
тълкуване или тълкуване по аналогия. Спо­
деля се виждането, че за председателя на 
Върховния касационен съд, за председателя 
на Върховния административен съд и за 
главния прокурор приоритетна е функцията 
им на ръководител пред тази на магистрат и 
че Конституцията ясно разграничава реда за 
тяхното назначаване и освобождаване, поради 
което разпоредбата на чл. 130в, т. 3 от Кон­
ституцията не е приложима за тях. Отстоява 
се, че министърът на правосъдието може да 
отправи сигнал по чл. 129, ал. 3, т. 5 от Кон­
ституцията на основание на конституцион­
ния принцип за равенство пред закона, а не 
на основание чл. 130в, т. 3 от Конституцията и 
че в този случай министърът на правосъдието 
не е страна в производство по освобождаване 
на най-висшите административни ръководи­
тели по чл. 175, ал. 5 от Закона за съдебната 
власт, иначе биха били засегнати независи­
мостта на съдебната власт (чл. 117, ал. 2 от 
Конституцията) и принципът за разделение 
на властите (чл. 8 от Конституцията). 
От поканените да дадат писмено стано­
вище изтъкнати специалисти от науката и 
практиката своята позиция е споделил проф. 
Васил Мръчков, който смята, че съобразно 
съдържанието и духа на Конституцията и 
тенденциите на развитие на конституционно 
правната уредба министърът на правосъдието