Държавен вестник, бр. 66, 2010 г., стр. 12

СТР.  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  66
1
2
3
4
Ензими
amylase
7 дни
ASAT
56 h
7 дни
ALAT
40 h
7 дни
GT
4 h
7 дни
ALP
56 h
7 дни
LDH
4 h
4 дни
CK
56 h
1 м.
СК-МВ
7 дни
Липаза
7 дни
3 седмици
Субстрати, 
метаболи­
ти, елек­
тролити
Албумин
8 h 
5 месеца
Общ бел­
тък
16 h
4 седмици
*Билиру­
бин, общ
56 h
7 дни
* съх­
рява се 
на тъм­
но при 
престой 
>8 h
*Билиру­
бин, дирек­
тен
56 h
7 мес.
Холестерол
4 h
7 дни
Триглице­
риди
56 h
7 дни
Креатинин
8 h
7 дни
Урея
56 h
7 дни
Пикочна 
киселина
8 h
7 дни
*Глюкоза
-
*7 дни
* със 
стаби­
лизатор 
флуорид, 
монойод­
ацетат, 
маноза
Калций, 
общ
8 h
3 седмици
Неорг.
фосфор
8 h
4 дни
Калий
4 h
6 седмици
Натрий
56 h
2 седмици
Желязо
3 седмици
Магнезий
4 h
7 дни
2. Аналитичен етап.
2.1. Всяка лаборатория е задължена да провежда 
системен вътрешен контрол на качеството.
2.1.1. Основни положения:
2.1.1.1. вътрешният контрол на качеството е 
статистически и се провежда чрез използване на 
контролни проби. Оценяват се:
а) отклонението на лабораторния резултат от 
„прицелната стойност“ при еднократно определя­
не на контролната проба като мярка за общата 
грешка (неточността);
б) случайното разсейване на резултатите от 
определянето на контролни проби като мярка за 
невъзпроизводимостта (случайни грешки);
в) системното отклонение на резултатите от 
определянето на контролни проби (средна арит­
метична стойност) от „прицелната стойност“ като 
мярка за недостоверността (системни грешки);
2.1.1.2. при определяне на единични контролни 
проби се използват такива със стойности в кли­
нично значимите области;
2.1.1.3. за определяне на стандартното и сис­
темното отклонение на резултатите се използва 
една контролна проба в една аналитична серия;
2.1.1.4. статистическият вътрешен контрол на 
качеството се извършва с контролен материал с 
известни прицелни стойности; във всяка аналитич­
на серия се изследва контролна проба; резултатът 
за контролната проба се оценява и документира, 
преди резултатите от пробите на пациенти да 
бъдат пуснати. 
2.1.2. Вътрешен контрол на качеството с една 
контролна проба – начин на извършване и оценка.
2.1.2.1. Във всяка аналитична серия се изследва 
най-малко една контролна проба. За различни 
аналитични серии се използват контролни проби 
със стойности в различни клинично значими 
концентрационни области.
2.1.2.2. Изчисляване на контролните граници. 
Контролните граници се определят от резултатите 
на 20 контролни проби, получени в 20 последо­
вателни серии (20 календарни дни). Изчисляват 
се средната аритметична стойност, стандартното 
отклонение (SD) и вариационният коефициент 
(СV), като: 
а) отклонението на средната аритметична стой­
ност от „прицелната стойност“ трябва да е по-малко 
или равно на посоченото (в приложението към 
този раздел) максимално допустимо отклонение;
б) вариационният коефициент трябва да е по-
малък или равен на посочения в приложението 
към този раздел максимално допустим вариационен 
коефициент (СV).
2.1.2.3. На контролната карта се нанасят:
а) определената средна аритметична стойност;
б) контролните граници (средната аритметична 
стойност ± 1 SD, ± 2 SD и ± 3 SD).
2.1.2.4. Получените резултати от определянето 
на контролните проби в различните аналитични 
серии (календарни дни) се нанасят на контрол­
ната карта.