Държавен вестник, бр. 74, 2021 г., стр. 196

СТР.  196	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  74
347 
 
153 
Този текст се прилага само ако въз основа на изпитвания е доказано, че веществото,  
когато в контактът с вода не е запалимо, нито показва тенденция към самозапалване и  
получената смес от газове не е запалима. 
163 
Вещество, конкретно посочено по име в списъка на опасните товари, не се транспортира  
под този текст. Материалите, транспортирани съгласно този текст, могат да съдържат 20%  
или по-малко нитроцелулоза, при условие че нитроцелулозата съдържа не повече от 12,6% азот  
(от суха маса). 
168 
Азбест, който е потопен или фиксиран в естествен или изкуствен свързващ материал  
(като цимент, пластмаса, асфалт, смоли или минерална руда) по такъв начин, че по време 
 на транспортирането да не може да настъпи изпускане на опасни количества от дишащи  
азбестови влакна, не е предмет на разпоредбите на този Кодекс.  
Въпреки това обработените изделия, съдържащи азбест  и неотговарящи на тази разпоредба,  
не са предмет на разпоредбите на този Кодекс, когато са опаковани, така че по време 
 на транспортирането да не може да настъпи изпускане на опасни количества азбестови влакна. 
169 
Разпоредбите на този Кодекс не се прилагат за фталов анхидрид в твърдо състояние и 
 тетрахидрофталов анхидрид с не повече от 0,05% малеинов анхидрид. Фталов анхидрид, 
 разтопен при температура над пламната температура, с не повече от 0,05% малеинов анхидрид,  
се класифицира в ООН 3256. 
△ 
172 
Когато радиоактивен материал има(т) допълнителна(и) опасност(и): 
.1 
Веществото се разпределя към опаковъчна група I, II или III, ако е целесъобразно, чрез 
прилагане на критериите за опаковъчна група, предвидени в част 2, съответстващи на 
естеството на преобладаващата допълнителна опасност; 
.2 
Опаковките се етикетират със етикети за допълнителна опасност, съответстващи на всяка 
допълнителна опасност, изложена на материала; съответните знаци се поставят на товарните 
транспортни единици в съответствие със съответните разпоредби на 5.3.1; 
.3 
За целите на документацията и маркировката на опаковките, точното наименование на пратката 
се допълва с наименованието на съставните елементи, които най-вече допринасят за тази (тези) 
допълнителна (и) опасност (и) и които се поставят в скоби; 
.4 
Документът за превоз на опасни товари посочва клас или подклас на допълнителната опасност и, 
когато е определено, опаковъчната група, както се изисква от 5.4.1.4.1.4 и 5.4.1.4.1.5. 
За опаковането вж. също 4.1.9.1.5. 
 
177 
Бариевият сулфат не е предмет на разпоредбите на този Кодекс. 
 
178      Този текст се използва само когато не съществува друг подходящ текст в списъка и само с 
одобрението на компетентния орган на страната на произход. 
△181 Опаковките, съдържащи този вид вещество, носят етикета за допълнителна опасност 
„ЕКСПЛОЗИВ“ (Образец № 1, вж. 5.2.2.2.2), освен ако компетентният орган на страната на 
произход не е разрешил този етикет да не се използва за конкретната използвана опаковка, 
тъй като данните от изпитванията са доказали, че веществото в тази опаковка не проявява 
експлозивно поведение (виж 5.4.1.5.5.1). Вземат се предвид и разпоредбите на 7.2.3.3. 
182 
Групата алкални метали включва литий, натрий, калий, рубидий и цезий. 
 
183 
Групата алкалоземни метали включва магнезий, калций, стронций и барий. 
⊗ 
188 
Клетките и батериите, предлагани за транспортиране, не са предмет на други разпоредби 
на този Кодекс, ако отговарят на следните условия: 
.1  За литиеви метали или литиеви сплави съдържанието на литий е не повече от 1 g, а за 
литиево-йонни клетки - не повече от 20 Wh; 
.2  За литиево-метални батерии или батерии от литиеви сплави общото съдържание на 
литий е не повече от 2 g, а за литиево-йонни батерии номиналното време във ватове 
е не повече от 100 Wh. Литиево-йонните акумулаторни батерии, предмет на тази 
разпоредба, се маркират с номиналната мощност във ват-час от външната страна на 
корпуса, с изключение на тези, произведени преди 1 януари 2009 г.; 
△.3  Всеки елемент или батерия отговаря на изискванията на 2.9.4.1, 2.9.4.5, 2.9.4.6, ако е 
приложимо, и 2.9.4.7; 
△.4  Клетките и батериите, освен когато са монтирани в оборудване, се опаковат във 
вътрешни опаковки, които напълно обграждат клетката или батерията.  Клетките и 
батериите трябва да бъдат защитени по такъв начин, че да се предотвратят къси 
съединения.  Това включва защита срещу контакт с електропроводим материал в 
рамките на същата опаковка, което може да доведе до късо съединение. Вътрешните 
опаковки трябва да бъдат опаковани в здрави външни опаковки, които отговарят на 
изискванията на 4.1.1.1, 4.1.1.2, и 4.1.1.5; 
348 
△.5  Клетките и батериите, когато са монтирани в оборудване трябва да бъдат защитени от 
повреда и късо съединение и оборудването трябва да бъде оборудвано с ефективни 
средства за предотвратяване на случайно задействане. Това изискване не се прилага за 
устройства, които са съзнателно активни в транспорта (предаватели за радиочестотна 
идентификация (RFID), часовници, датчици и т.н.) и които не са в състояние да генерират 
опасно отделяне на топлина. Когато батериите са монтирани в оборудване, оборудването 
трябва да бъде опаковано в здрави външни опаковки, изработени от подходящ материал с 
достатъчна здравина и конструкция по отношение на капацитета на опаковката и 
предназначението й, освен ако на батерията е осигурена еквивалентна защита от 
оборудването, в което се съдържа. Когато опаковките се поставят в защитен контейнер, 
знакът на литиевата батерия трябва или да бъде ясно видим, или да бъде възпроизведен от 
външната страна на защитния контейнер, като на последният трябва да бъде маркирана 
думата „ OVERPACK (ЗАЩИТЕН КОНТЕЙНЕР)“. Надписът на маркировката „OVERPACK“ 
трябва да бъде с височина най-малко 12 mm; 
.6  
Всяка опаковка се маркира със съответната маркировка за литиева батерия, както е показано 
на 5.2.1.10; 
△ Забележка 1: Разпоредбите относно маркировката в специална разпоредба 188 от 
изменение 37 -14 на Кодекса може да продължи да се прилага до 31 декември 2018 г. 
△ Забележка 2: Опаковки, съдържащи литиеви батерии, опаковани в съответствие с 
разпоредбите на част 4, глава 11, инструкции за опаковане 965 или 968, раздел IB от 
Техническите инструкции на ИКАО за безопасният превоз на опасни товари по въздух, които 
носят маркировката, показана в 5.2.1.10 (маркировка за литиева акумулаторната батерия) и 
етикета, показан в 5.2.2.2.2, образец № 9А, се счита, че отговаря на разпоредбите на тази 
специална разпоредба. 
Това изискване не се отнася за: 
.1 комплекти, съдържащи само батерии с бутонен елемент, монтирани в оборудването 
(включително платки); и 
.2 пакети, съдържащи не повече от четири клетки или две батерии, монтирани в оборудването, 
когато в пратката няма повече от две опаковки. 
.7 
С изключение на случаите, когато акумулаторните батерии са монтирани в оборудването, 
всяка опаковка може да издържи изпитване на падане от 1,2 m във всякаква посока без 
повреда на клетките или акумулаторните батерии, съдържащи се в нея, без преместване на 
съдържанието, така че да се позволи контакт батерия с батерия (или клетка с клетка) и без 
освобождаване на съдържанието; и 
△.8 С изключение на случаите, когато батериите са монтирани или опаковани с оборудване, 
пакетите не трябва да надвишават 30 kg брутна маса. Както се използва в тази специална 
разпоредба „оборудване“ означава апаратура, за чиято работа литиеви клетки или батерии ще 
осигурят електрическа енергия. 
Както е използвано по-горе и на други места в този Кодекс, „съдържание на литий“ означава 
масата на лития в анода на литиев метал или литиева сплав. 
Съществуват отделни текстове за литиево-метални батерии и литиево-йонни батерии, за да се 
улесни транспортирането на тези батерии за специфични видове транспорт и да се даде 
възможност за прилагане на различни действия за аварийно реагиране. 
Едноклетъчна батерия, както е определена в част III, подраздел 38.3.2.3 от Ръководството за 
изпитвания и критерии, се счита за „клетка“ и се транспортира в съответствие с изискванията за 
„клетки“ за целите на тази специална разпоредба. 
190 
Аерозолните опаковки са снабдени със защита  срещу неволно изпускане.  Аерозоли с капацитет, 
непревишаващ 50 mL, съдържащи само нетоксични съставки, не са предмет на разпоредбите на 
този Кодекс. 
191 
Съдове с вместимост, непревишаваща 50 mL, съдържащи само нетоксични съставки, не са 
предмет на разпоредбите на този Кодекс. 
△   193 
Този запис може да се използва само за смесени торове на основата на амониев нитрат.  Те 
трябва да бъдат класифицирани в съответствие с процедурата, посочена в Ръководството за 
изпитвания и критерии, част III, раздел 39. 
194 
Контролните и аварийните температури, ако има такива, както и общият входен номер за всяко от 
понастоящем определените самоактивиращи се вещества, са дадени в 2.4.2.3.2.3. 
195 
За някои органични пероксиди тип B или C трябва да се използва по-малка опаковка от тази, 
разрешена съответно чрез методите на опаковане OP5 или OP6 (вж. 4.1.7 и 2.5.3.2.4). 
196 
Формули, които при лабораторни изпитвания не се детонират в кавитирано състояние, нито 
дефлагират, които не показват ефект при нагряване в затворени помещения и които не проявяват 
експлозивна сила, могат да бъдат транспортирани съгласно този запис. Формулировката трябва 
също да бъде термично стабилна (т.е. SADT е 60°C или по-висока за опаковка от 50 kg). 
Формулировките, които не отговарят на тези критерии, се транспортират съгласно 
разпоредбите за клас 5.2 (виж 2.5.3.2.4). 
198     Разтворите на нитроцелулоза, съдържащи не повече от 20% нитроцелулоза, могат да бъдат 
транспортирани като боя, парфюмерийни продукти или печатарско мастило, според случая. Вж. 
ООН № 1210, 1263, 1266, 3066, 3469 и 3470.