Държавен вестник, бр. 49, 2002 г., стр. 47

Б Р О Й  49
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  47
Раздел III
Следкланичен преглед
Чл. 46. (1) Веднага след клането птиците се
преглеждат от държавен ветеринарен лекар при
подходящо осветление.
(2) На визуален преглед, а когато е необхо-
димо—на палпация и разрязване, се подлагат:
1. цялата повърхност на трупа, с изключение
на главата и краката; главата и краката се прег-
леждат, когато са предназначени за човешка
консумация;
2. вътрешностите;
3. телесните кухини.
(3) При прегледа се следи за:
1. промени в консистенцията, цвета и мири-
са на трупа;
2. увреждания, получени по време на клане-
то, които доказват неправилното функциони-
ране на кланичното оборудване.
Чл. 47. (1) Държавният ветеринарен лекар:
1. подлага на подробен преглед произволно
взети проби трупове от птици, бракувани при
следкланичния преглед, месото на които е обя-
вено като негодно за човешка консумация съг-
ласно чл. 52, ал. 1 и 2;
2. изследва вътрешностите и телесните ку-
хини на 300 птици, произволно избрани от ця-
лата партида, която е преминала следкланичен
преглед;
3. извършва допълнителен следкланичен
преглед на птичето месо при съмнение, че това
месо е негодно за човешка консумация.
(2) Собственикът на птицекланицата или
упълномощен от него представител участва в
извършване на следкланичния преглед. Той
създава подходящи условия за извършване на
прегледа и при нужда оказва помощ на държав-
ния ветеринарен лекар.
(3) Ако собственикът или упълномощен от
него представител не изпълнява своите задъл-
жения при прегледа, държавният ветеринарен
лекар спира извършването му до създаване на
необходимите условия.
Чл. 48. (1) При частично изкормени птици,
червата на които са отстранени веднага, вът-
решностите и телесните кухини на поне 5 % от
птиците във всяка партида се преглеждат след
изкормването им.
(2) Ако при прегледа по ал. 1 се открият
изменения, всички птици от партидата се прег-
леждат съгласно чл. 46 и 47.
Чл. 49. (1) Проби за изследване на остатъч-
ни количества от ветеринарномедицински ле-
карствени средства се вземат на място и в слу-
чай на съмнение. Взетите проби се изследват
съгласно изискванията на Националната мо-
ниторингова програма за контрол на остатъци
(НМПКО).
(2) Изследване за остатъчни количества от
вещества с фармакологично действие не се из-
вършва, при условие че птиците произхождат
от животновъдни обекти под контрола на дър-
жавен ветеринарен лекар, в които се провеждат
такива изследвания.
Чл. 50. (1) При съмнение за заболяване по
време на предкланичния или следкланичния
преглед държавният ветеринарен лекар може
да поиска извършването на лабораторни изс-
ледвания, ако прецени, че те допринасят за изяс-
няване на диагнозата или определяне на оста-
тъци от вещества с фармакологично действие,
използвани при лечение на заболяването.
(2) Държавният ветеринарен лекар при съм-
нение за заболяване може да извърши и допълни-
телни разрези и преглед на съответните части на
птицата за поставяне на окончателна диагноза.
(3) Когато държавният ветеринарен лекар
установи, че не се спазват изискванията по тази
наредба и не са създадени условия за правилно-
то извършване на предкланичния и следкланич-
ния преглед, свързани с използването на обо-
рудването или помещенията, той взема всички
необходими мерки, включително намаляване
на производството или спиране на производст-
вения процес.
Чл. 51. (1) Държавният ветеринарен лекар
води дневници, в които отразява резултатите
от предкланичния и следкланичния преглед.
(2) Държавният ветеринарен лекар е длъ-
жен незабавно да уведоми съответната РВМС,
собственика на животновъдния обект и регио-
налната хигиенно-епидемиологична инспекция
при откриване на заболяване, което се предава
на хората.
(3) Собственикът на животновъдния обект
или негов представител е длъжен да съхранява
информацията по ал. 1 и да я предоставя на
държавния ветеринарен лекар при предкланич-
ния преглед по време на следващия производс-
твен цикъл.
Чл. 52. (1) Птичето месо се обявява за негод-
но за човешка консумация, когато при следкла-
ничния преглед се открият следните заболява-
ния или изменения:
1. генерализирани инфекциозни заболявания
и хронични локализирани изменения в органи-
те, причинени от патогенни микроорганизми,
които се предават на хората;
2. системни микози и локални наранявания
в органите, предизвикани от патогенни микро-
организми, които се предават на хората, или
токсини на такива микроорганизми;
3. обширен подкожен или мускулен парази-
тизъм и системен паразитизъм;
4. отравяне;
5. кахексия;
6. неестествена миризма, цвят или вкус;
7. злокачествени или множествени тумори;
8. общо замърсяване или заразяване;
9. големи наранявания и ехимози;
10. обширни механични наранявания, вклю-
чително и възникналите при скубането;
11. недостатъчно обезкръвяване;