Държавен вестник, бр. 34, 2002 г., стр. 12

С Т Р .  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  34
11. месо, което е било подложено на йонизи-
ращо или ултравиолетово лъчение;
12. месо от некастрирани мъжки животни,
което отделя неприятна миризма.
(2) Държавният ветеринарен лекар може да
обяви за негодни:
1. наранените тъкани на месото и субпро-
дуктите в зависимост от степента на наранява-
не и при условие,че старите втвърдени капсу-
лирани наранявания се считат за неактивни;
2. целият труп, субпродуктите или части от тях,
когато целият труп или части от него или суб-
продуктите са засегнати от заболявания или из-
менения, различни от посочените в ал. 1, т. 1—5;
Чл. 50. (1) Прясното свинско или конско месо,
което не е изследвано за трихинелоза, задължи-
телно преминава обработка чрез замразяване.
(2) Месото от нерези, използвани за разплод,
от крипторхидните и хермафродитните свине и
от некастрираните мъжки свине с тегло над
80 кг, трябва да носи специална маркировка съг-
ласно чл. 56 и да премине обработка.
(3) Механично обезкостеното месо преми-
нава термична обработка.
(4) След отстраняване на частите, негодни за
консумация, прясното месо и субпродуктите, при
които са установени до три броя цистицерки на 40
см2 от Cysticercus bovis или Cysticercus cellulose
трябва да преминат обработка чрез замразяване.
(5) Консумация на месо от животни, претър-
пели неотложно клане, се разрешава само в стра-
ната при следните условия:
1. животновъдният обект, от който произ-
хождат животните, е свободен от заразни забо-
лявания за съответния животински вид;
2. преди клането животното е било подло-
жено на предкланичен преглед от ветеринарен
лекар;
3. животното е заклано след зашеметяване,
обезкръвявяне и изкормване на мястото на кла-
нето; ветеринарният лекар може да отложи
зашеметяването и да разреши застрелване в
специални случаи;
4. закланото и обезкървеното животно е
транспортирано възможно най-бързо след кла-
нето при спазване на хигиенните изисквания до
кланица, която отговаря на изискванията на тази
наредба; когато закланото животно не може да
бъде транспортирано до един час, то се транс-
портира в контейнер или средство за транспорт,
в което температурата е между 0° и 4°С; когато
изкормването не е било извършено при клане-
то, то се извършва най-късно до три часа след
клането; ако изкормването е извършено при
клането, вътрешностите се изпращат в клани-
цата заедно с трупа;
5. по време на транспортиране до кланицата
закланото животно се придружава от ветери-
нарномедицинско свидетелство, издадено от
ветеринарния лекар, който е разпоредил кла-
нето; свидетелството удостоверява, че живот-
ното е годно за клане и съдържа данни за вре-
мето на клане и вида на лечението, което е
предписвано на животното, както и за резулта-
та от прегледа на вътрешностите;
6. трупът на закланото животно не влиза в
контакт с други трупове и субпродукти, пред-
назначени за човешка консумация, преди да
премине следкланичен преглед и микробиоло-
гично изследване, ако е необходимо.
(6) Клането на животни от региони, на кои-
то е наложена забрана поради възникнали за-
разни заболявания, трябва да отговаря на спе-
цифични правила, определени поотделно за
всеки случай от органите на НВМС.
(7) Обработката на месото по ал. 1, 2, 3, 4 и
5 се извършва в предприятието, където живот-
ното е заклано, или в друго предприятие, посо-
чено от държавния ветеринарен лекар.
(8) Месото задължително да носи здравната
маркировка по чл. 56.
Чл. 51. (1) Месото, годно за човешка консу-
мация, се съхранява отделно от негодното.
(2) Месото, обявено като негодно за човеш-
ка консумация, се обезврежда чрез унищожа-
ване или преработване в екарисажи или ути-
лизационни цехове при технологичен режим,
който гарантира пълната безвредност на край-
ния продукт.
Чл. 52. (1) Животните или месото от тях се
подлагат на допълнителни изследвания, кога-
то по време на здравната инспекция възникнат
съмнения за наличие на остатъчни вещества.
(2) Изследването за остатъчни вещества се
извършва за субстанции, имащи фармакологич-
но действие за продукти, получени при транс-
формацията им, и за други субстанции, преда-
вани на месото, които може да са вредни за
здравето на хората.
(3) Държавният ветеринарен лекар обявява
за негодно за консумация от хора месо, което
съдържа остатъчни вещества в количества над
пределнодопустимите стойности. Изследване-
то за остатъчни вещества се провежда с научно
признати методи според приетите международ-
ни стандарти.
Г л а в а  с е д м а
ЗДРАВНА МАРКИРОВКА
Чл. 53. Здравната маркировка на месото,
годно за консумация от хора, се извършва под
контрола на държавен ветеринарен лекар.
Чл. 54. Държавният ветеринарен лекар съх-
ранява и контролира материалите за полагане
на здравна маркировка и опаковащия матери-
ал (когато е маркиран).
Чл. 55. (1) Месото се маркира с елипсовиден
печат с размери 6,5 на 4,5 см, който в горната си
част съдържа инициалите “BG”, и ветеринар-
ния регистрационен номер на предприятието.
(2) Буквите и цифрите на печата по ал. 1 тряб-
ва да са четливи и с височина 0,8 см—за букви-
те, и 1 см—за цифрите.
(3) Размерът и характеристиките на печата
за здравна маркировка могат да се намалят при
маркиране на месо от агнета, ярета и прасенца.
(4) Здравната маркировка може да съдържа
и името на държавния ветеринарен лекар, из-
вършил следкланичния преглед на месото.