Държавен вестник, бр. 103, 2005 г., стр. 61

Б Р О Й  103
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  61
2. не притежава или на което временно е
отнето свидетелството за управление на мотор-
ното превозно средство;
3. което е нарушило законовите изисквания
за техническа изправност на моторното превоз-
но средство.
(3) Обезщетението по ал. 1 не може да над-
хвърля застрахователната сума по договора.
(4) Присъдените срещу застрахователя лих-
ви за забава и за съдебни разноски не се ограни-
чават от размера на застрахователната сума.
Изключения
Чл. 268. Застрахователят не заплаща обез-
щетение за:
1. вредите, претърпени от виновния водач на
моторното превозно средство;
2. вредите, причинени на имуществото на
пътник в моторното превозно средство, управ-
лявано от виновния водач, или на имуществото
на член на семейството на виновния водач;
3. вредите, причинени на моторното превоз-
но средство, управлявано от застрахования,
както и за вредите, нанесени на имущество,
превозвано с това моторно превозно средство;
4. вредите, причинени при използването на
моторно превозно средство за участие в състе-
зания, при условие че спазването на правилата
за движение по пътищата не е било задължи-
телно за участниците в състезанието и ако не е
било уговорено друго;
5. вредите, причинени при използване на
моторното превозно средство по време на акт
на тероризъм или война, при условие че увреж-
дането на третите лица е в непосредствена връз-
ка с такъв акт;
6. вредите, причинени от превозването на
радиоактивни, химически или други материа-
ли, представляващи повишена опасност;
7. вредите, представляващи замърсяване на
околната среда;
8. вредите, произтичащи от загуба или уни-
щожаване на пари, бижута, ценни книжа, вся-
какви видове документи, марки, монети или
други подобни колекции;
9. възстановяване на плащания, извършени
от системата на държавното социално или здрав-
но осигуряване при или по повод на смърт или
телесно увреждане вследствие на застрахова-
телно събитие;
10. лихви и съдебни разноски, освен в случа-
ите по чл. 223, ал. 2 и 4;
11. обезценка на увреденото имущество.
Представители за уреждане на претенции
Чл. 269. (1) Застраховател, който е получил
или иска да получи лиценз за застраховане по
застраховка “Гражданска отговорност” на ав-
томобилистите, е длъжен да назначи предста-
вител за уреждане на претенциите по този вид
застраховка във всички държави членки. Наз-
начаването на представител по изречение пър-
во не представлява откриване на клон в съот-
ветната държава членка.
(2) Представител за уреждане на претенции
по ал. 1 за една държава членка може да бъде
физическо лице, което пребивава, или юриди-
ческо лице, съответно едноличен търговец,
което има седалище в тази държава членка.
Физическите лица, които пряко се занимават
с уреждането на претенции, трябва да владеят
свободно официалния език на съответната дър-
жава членка. Други ограничения при избора
на представител за уреждане на претенции не
се допускат.
(3) Представителят за уреждане на претенции
може да работи за повече от един застраховател.
(4) Представителят за уреждане на претен-
ции отговаря за разглеждането и уреждането
на претенции на увредените лица, пребиваващи
в държавата членка, където е назначен пред-
ставителят, когато:
1. моторното превозно средство, с което е
причинено застрахователното събитие, има
сключена задължителна застраховка “Граждан-
ска отговорност” на автомобилистите със заст-
рахователя, назначил представителя;
2. моторното превозно средство, с което е
причинено застрахователното събитие, обичай-
но се намира в държава членка, различна от
държавата членка, където пребивава увредено-
то лице, и
3. застрахователното събитие е настъпило в
държава членка, различна от държавата член-
ка, където пребивава увреденото лице, или на
територията на трета държава по време на пъ-
туване между две държави членки.
(5) В случаите по ал. 4 представителят за
уреждане на претенции разполага с правомо-
щията да събира всички необходими сведения
за установяване настъпването на застраховател-
ното събитие и на размера на причинените вре-
ди, както и да договаря уреждането на претен-
цията по извънсъдебен ред и да изпълнява из-
цяло задълженията, които произтичат от тези
претенции.
(6) Назначаването на представител по този
член не ограничава правото на увреденото лице
да предяви претенциите си направо по седали-
щето на застрахователя или по седалището на
негов клон.
(7) Алинеи 1—6 се прилагат съответно и за
дейността на представителите за уреждане на
претенции, които действат в страната от името
на застрахователи със седалище извън Репуб-
лика България.
(8) Гаранционният фонд поддържа регистър
на представителите за уреждане на претенции,
определени от застрахователите на държавите
членки да ги представляват на територията на
Република България.
Задължения на застрахования при настъпва-
не на пътнотранспортно произшествие
Чл. 270. (1) При настъпване на застрахова-
телно събитие застрахованият е длъжен според
възможностите си да направи необходимото за