Държавен вестник, бр. 29, 2007 г., стр. 12

С Т Р .  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  29
2. За целите на параграф 1 изразът “дискрими-
нация” означава дискриминация в областта на
труда и професиите, така както е определен в
членове 1 и 5 на Конвенцията относно дискрими-
нацията в областта на труда и професиите, 1958 г.
Член 4
С цел установяването на действително ра-
венство на възможностите и на еднакво отно-
шение към работниците и служителите от два-
та пола трябва да бъдат взети всички съвмести-
ми с националните условия и възможности
мерки за:
а) да се даде възможност на работниците и
служителите със семейни задължения да упраж-
нят своето право на свободен избор на работа;
б) да се вземат предвид техните потребнос-
ти, доколкото се отнася до условията на труд и
социалната сигурност.
Член 5
Следва да се предприемат всички съвмести-
ми с националните условия и възможности
мерки за:
а) да се вземат предвид потребностите на
работниците и служителите със семейни задъл-
жения при регионалното планиране;
б) да се развиват и подкрепят местни, об-
ществени или частни служби, като служби за
обгрижване на деца и предоставяне на семей-
ни услуги.
Член 6
Компетентните власти и органи във всяка
държава членка предприемат подходящи мер-
ки за осигуряване на информация и обучение,
които да съдействат за по-доброто възприема-
не от обществеността на принципа на равенст-
вото на възможностите и еднаквото отношение
към работниците и служителите от двата пола
и на проблемите на работниците и служители-
те със семейни задължения, както и за създава-
нето на обществена среда, благоприятна за ре-
шаването на тези проблеми.
Член 7
Съобразно националните условия и възмож-
ности следва да се вземат мерки в областта на
професионалното ориентиране и обучение, за
да могат работниците и служителите със семей-
ни задължения да бъдат интегрирани и да оста-
нат част от работната сила, както и да бъдат
включени отново към нея, когато са били из-
ключени поради наличие на такива задължения.
Член 8
Семейните задължения сами по себе си не
могат да бъдат законно основание за прекратя-
ване на трудовото правоотношение.
Член 9
Разпоредбите на тази конвенция могат да се
прилагат със закон или подзаконови актове,
колективни трудови договори, правилници за
вътрешния ред и работа в предприятията, ар-
битражни решения, съдебни решения или пос-
редством комбинация от тези методи или по
всеки друг подходящ начин, който да е съвмес-
тим с националната практика и който е съобра-
зен с националните условия.
Член 10
1. Когато е необходимо и като се вземат пред-
вид националните условия, разпоредбите на тази
конвенция могат да се приложат поетапно, като
се гарантира, че взетите за тази цел мерки ще се
прилагат във всички случаи за всички работни-
ци и служители, посочени в член 1, параграф 1.
2. Всяка държава членка, ратифицирала тази
конвенция, посочва в първия доклад по прила-
гането є, който тя изготвя в съответствие с чл. 22
от Устава на Международната организация на
труда, дали и по отношение на кои разпоредби
на конвенцията има намерение да се възползва
от възможностите, предвидени в параграф 1 на
този член, и в следващите доклади посочва какво
е било направено или се предлага да се направи
в това отношение.
Член 11
Организациите на работодателите и на ра-
ботниците и служителите имат правото да участ-
ват по подходящ за националните условия и
практика начин при изработването и прилага-
нето на мерки за прилагане на разпоредбите на
тази конвенция.
Член 12
Официалните ратификации на тази конвен-
ция трябва да бъдат съобщавани на генералния
директор на Международното бюро на труда за
регистрация.
Член 13
1. Тази конвенция обвързва единствено дър-
жавите—членки на Международната организа-
ция на труда, чиито ратификации са регистри-
рани от генералния директор на Международ-
ното бюро на труда.
2. Тя ще влезе в сила 12 месеца, след като
ратификациите на две държави членки бъдат
регистрирани от генералния директор.
3. Впоследствие тази конвенция ще влезе в
сила за всяка държава член 12 месеца след да-
тата, на която нейната ратификация е била ре-
гистрирана.
Член 14
1. Държава членка, която е ратифицирала
тази конвенция, може да я денонсира след изти-
чането на десет години от датата на първона-
чалното є влизане в сила с акт, изпратен до
генералния директор на Международното бюро
на труда и регистриран от него. Денонсирането
ще влезе в сила една година след датата на ре-
гистрирането му.
2. Всяка държава членка, ратифицирала
тази конвенция и която в срок от една година
след изтичането на периода от десет години