Държавен вестник, бр. 72, 2015 г., стр. 17

БРОЙ  72	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  17  
3.8. Не се възстановяват заплатени разходи 
за данък върху добавената стойност, когато 
закупените стоки, получените услуги, из­
вършеното плащане, преди да е възникнало 
данъчно събитие по облагаема доставка, и 
осъщественото вътреобщностно придобиване 
не са свързани с изпълнението на проектите 
съгласно програмите на Споразумението.
3.9. Не се прилага и процедурата по обез­
печаване на данък върху добавената стойност 
и/или митни сборове за стоки, допускани 
за свободно обращение и крайна употреба 
в Република България, когато стоките не са 
свързани с изпълнението на проектите съ­
гласно програмите на Споразумението.
3.10. Компетентният орган издава акт, с 
който установява подлежащите на възста­
новяване разходи за заплатен данък върху 
добавената стойност, или акт за освобожда­
ване на обезпечението в 30-дневен срок от 
получаването на искането, след като установи, 
че са налице условията за възстановяване на 
заплатените разходи или за освобождаване 
на обезпечението. Наличието на условията 
за възстановяване на разходите за заплатен 
данък върху добавената стойност се уста­
новява по реда на Данъчно-осигурителния 
процесуален кодекс. 
3.11. Актът, с който се прихваща/възста­
новява или мотивирано се отказва да се въз­
станови разходът за данъка върху добавената 
стойност, платен от бенефициента, се връчва 
на бенефициента по реда на Данъчно-осигу­
рителния процесуален кодекс. В случаите на 
отказ за възстановяване актът се изпраща 
до компетентния орган при Посолството на 
Съединените американски щати в Република 
България, като в тези случаи бенефициентът 
представя на компетентния орган по прихо­
дите декларация за съгласие за предоставяне 
на информацията.
3.12. Актът, с който се отказва възстано­
вяване на разхода за данъка върху добавената 
стойност, платен от бенефициента, подлежи 
на обжалване от бенефициента по реда за 
обжалване на актове за прихващане и въз­
становяване съгласно чл. 152 и следващите от 
Данъчно-осигурителния процесуален кодекс. 
Ако органът по приходите не уведоми бенефи­
циента за взетото решение относно искането 
за възстановяване на данъка в определените 
от процедурата срокове, се прилага чл. 131 от 
Данъчно-осигурителния процесуален кодекс.
3.13. В случаите на отказ за освобождаване 
на учреденото обезпечение актът се връчва 
на бенефициента, който може да го оспори 
по реда на Административнопроцесуалния 
кодекс. В случаите на отказ за освобожда­
ване на обезпечението актът се изпраща до 
компетентния орган при Посолството на 
Съединените американски щати в Република 
България.
3.14. Неправомерно възстановени разходи за 
заплатен данък върху добавената стойност за 
внесени и закупени стоки, за получени услуги 
на територията на Република България и за 
осъществено ВОП подлежат на връщане от 
бенефициента заедно със законната лихва. При 
получаване на уведомлението от компетент­
ния орган по възстановяване бенефициентът 
трябва да върне неправомерно възстановените 
суми в 10-дневен срок считано от датата на 
получаване на уведомлението. В случай че 
бенефициентът не изплати сумата на непра­
вомерно възстановените разходи заедно с 
начислената лихва, компетентният орган по 
възстановяване прихваща същата от сумите, 
подлежащи на възстановяване, по всяко след­
ващо искане на съответния бенефициент до 
размера на сумата, подлежаща на връщане. 
3.15. Сумите, подлежащи на възстановява­
не или връщане, се превеждат по банковата 
сметка на бенефициента, посочена в искането.
IV. Неприложимост.
4. Тази процедура не се прилага от бюджет­
ни организации, които заплащат дължимите 
данъци и митни сборове от бюджета си по 
общия ред.
V. Дефиниции.
5. По смисъла на тази процедура: 
5.1. „Компетентен орган“ по отношение 
на възстановяването на разходи за данък 
върху добавената стойност е директорът на 
Териториалната дирекция на НАП – София, 
или упълномощен от него орган, а по от­
ношение освобождаване на обезпечението, 
след заплащане на дължимите данък върху 
добавената стойност и/или на митните сбо­
рове – началникът на митницата, в състава 
на която е митническото учреждение, из­
вършващо митническото оформяне за всяка 
конкретна доставка.
5.2. „Бенефициенти“:
а) за дължимите мита са юридически 
или физически лица, в т.ч. обществени или 
частни организации, които са получатели 
на финансиране по програмите за помощ по 
Споразумението;
б) за дължимия данък върху добавената 
стойност са юридически или физически лица, 
които не извършват стопанска дейност, в т.ч. 
обществени или частни организации, които 
са получатели на финансиране по програмите 
за помощ по Споразумението. 
5.3. „Бюджетни организации“ са органи­
зациите по смисъла на § 1, т. 5 от допълни­
телните разпоредби на Закона за публичните 
финанси. 
5.4. „Данъчни документи“ за целите на 
т. 3.3, буква „а“ са тези по смисъла на чл. 112, 
ал. 1 от Закона за данък върху добавената 
стойност.