Държавен вестник, бр. 82, 2012 г., стр. 57

БРОЙ  82	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  57  
по една или друга причина административ­
нонаказващият орган е пропуснал да стори 
това, без обаче да изключват общовалидната 
предпоставка по чл. 24, ал. 1 ЗОПДНПИ – да 
има влязъл в сила акт за административно­
то нарушение. Иначе действително би било 
в разрез с Конституцията, ако началото на 
производството по ЗОПДНПИ беше обвърза­
но със субективната преценка за извършено 
административно нарушение на лица, които 
нямат никакво отношение към администра­
тивнонаказателната процедура. Тогава огра­
ничението би било несъвместимо с принципа 
на пропорционалността, би било абсолютно 
неподходящо и несъразмерно средство, което 
в противовес на принципа на правовата дър­
жава би създало условия за пълен произвол 
и сериозно би смутило обществения живот.
Намираме обаче, че чл. 24, ал. 3 и 4 
ЗОПДНПИ, тълкувани във връзка със задъл­
жителните общовалидни условия за възбужда­
не на проверка по повод на установено тежко 
административно нарушение, не са противо­
конституционни, защото не предвиждат нищо 
повече от възможност определен кръг лица, 
освен съответния административнонаказващ 
орган, също да могат да отправят уведомление 
до директора на съответната териториална 
дирекция, съответно – до Комисията, при 
положение че са налице другите предпоставки 
по чл. 24, ал. 1 ЗОПДНПИ. Ето защо такова 
уведомление може да послужи като формал­
но основание за започване на проверка само 
при влязъл в сила акт за административно 
нарушение от определената в закона катего­
рия, а не защото нарушението съществува в 
субективните представи на уведомяващите. 
На практика активните действия на лицата 
по чл. 24, ал. 3 и 4 ЗОПДНПИ са само един 
превантивен, дисциплиниращ и коригиращ 
механизъм за преодоляване на бездействието 
на административнонаказващия орган, когато 
всички останали законови предпоставки за 
сезиране на органите по ЗОПДНПИ са на­
лице. Ако съответният сигнал не е основан 
на влязъл в сила акт за административно 
нарушение от посочената в закона категория, 
органът, който може да постави началото на 
проверката, ще откаже да я образува или ще 
я прекрати, ако е образувана погрешно.
При така изложеното конформно с Консти­
туцията схващане за действителното съдър­
жание на оспорените разпоредби не може да 
се поставя въпросът за нарушение на нейните 
принципи и конкретни предписания.
Конституционни съдии: 
Владислав Славов
Благовест Пунев
Румен Ненков
Кети Маркова
На конституционните съдии Благовест Пу­
нев, Румен Ненков и Кети Маркова относно 
възможността за обявяване на противокон­
ституционност на чл. 11, ал. 5, чл. 75, ал. 1 и 
чл. 76, ал. 2 от Закона за отнемане в полза на 
държавата на незаконно придобито имущество 
(ЗОПДНПИ – ДВ, бр. 38 от 2012).
1. По допустимостта на произнасянето
С определението по допустимостта от 
17.07.2012 г. внесеното искане е прието за 
разглеждане по същество и в частта за устано­
вяване на цялостна противоконституционност 
на ЗОПДНПИ. Наистина от това не следва, 
че на контрол подлежат всички разпоредби на 
оспорения закон. Според нас обаче в такава 
ситуация Конституционният съд може да се 
произнесе и по разпоредби, които, макар и да 
не са изрично посочени, съставляват съдържа­
телен елемент на фактически поставените от 
вносителите въпроси. Такъв подход, освен че 
открива възможност за защита на публичния 
интерес, е в синхрон и с идеята по чл. 22, 
ал. 1, изр. 2 от Закона за Конституционен съд 
контролът за конституционосъобразност да не 
се ограничава само в рамките на формално 
посочените основания. 
Изхождайки от гореизложената позиция, 
намираме, че при допуснатото за разглеждане 
цялостно оспорване на ЗОПДНПИ нямаше 
правна преграда за установяване на проти­
воконституционността на неговите чл. 11, 
ал. 5, чл. 75, ал. 1 и чл. 76, ал. 2. Посочените 
разпоредби са елементи на установената със 
закона система на достъп до съд, насочена, от 
една страна, към осигуряване на ефективна 
реализация на обявената законодателна цел, 
а от друга – към гарантиране на правото на 
защита на всички засегнати лица. Тези въ­
проси са включени в очертания с внесеното 
искане предмет на конституционен контрол, 
защото оспорването на закона като цяло е 
изградено върху критика на неговите осно­
вополагащи принципи и идеи, включително 
и относно поставените цели и достъпа до 
съдебна защита (вж. т. 6 и 8 от искането на 
народните представители).
2. За противоконституционността на чл. 11, 
ал. 5 ЗОПДНПИ
Разпоредбата на чл. 11, ал. 5 ЗОПДНПИ 
предвижда съдебен контрол по реда на Ад­
министративнопроцесуалния кодекс (АПК) 
върху решенията на най-важния, централния 
орган, създаден с оспорения закон, а имен­
но – Комисията за отнемане на незаконно 
придобито имущество. Според нас нормата не 
е в състояние да изпълни предназначението си 
да създаде гаранции за правото на защита и 
законност в действията на специализираната 
администрация, защото противоречи фла­
грантно на принципа на правовата държава 
по чл. 4, ал. 1 от Конституцията. Предвидена