Държавен вестник, бр. 40, 2017 г., стр. 3

БРОЙ  40	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
материален смисъл, вносителят на искането 
поддържа, че предписанията на § 18 ПЗР 
ЗИДЗЕ са в противоречие със съществени 
проявления и изисквания на този конституци-
онен принцип – нормативните актове да бъдат 
ясни, точни и безпротиворечиви, законовите 
разпоредби да съответстват на целите на за-
кона, да не нарушават изискването за правна 
предвидимост и правна сигурност, както и 
с изискването ограничения в правата да се 
установяват само при спазване принципа на 
пропорционалност. 
Привеждат се доводи, че правилата в § 18 
ПЗР ЗИДЗЕ нарушават този принцип, тъй 
като противоречат на установените в чл. 2, 
ал. 1 от Закона за енергията от възобновяеми 
източници (ЗЕВИ) (ДВ, бр. 35 от 3.05.2011 г.) 
цели на законодателството в областта, свър-
зана с енергия от възобновяеми източници 
(ВИ). Твърди се, че оспорените разпоредби 
противоречат и на чл. 1 от Директива 2009/28/
ЕО на Европейския парламент и на Съвета 
от 23 април 2009 г. за насърчаване използва-
нето на енергия от възобновяеми източници 
и за изменение и впоследствие за отмяна на 
директиви 2001/77/ЕО и 2003/30/ЕО, която 
задължава държавите членки да насърчават 
производството на енергия от ВИ (Директива 
2009/28/ЕО).
Разпоредбите в § 18 ПЗР ЗИДЗЕ, счита вно-
сителят на искането, по същество нарушават 
началата за предвидимост и правна сигурност. 
Те имат за ефект промяна на цената на изку-
пуваната електроенергия, която е фиксирана 
и гарантирана за целия срок на договорите 
за изкупуване, съобразно действащите към 
момента на сключването им ясни законови 
правила с цена, която според вносителя не е, 
а и няма как да е известна, нито предвидима, 
за производителите, попадащи в обхвата на 
коментираните разпоредби. С уреждането 
є се създава опасност от невъзможност за 
тези производители на енергия от ВИ да не 
могат да обслужват плащанията си, което 
ще засегне не само тях, но и сигурността на 
енергийната система на страната. Поддържа 
се, че липсата на предвидимост и сигурност 
на енергийната политика на страната има 
отрицателен ефект за инвестиционните ус-
ловия в България.
Вносителят твърди, че оспорените разпо-
редби противоречат и на правила от междуна-
родни договори, по които Република България 
е страна, уреждащи задължение за държавата 
да защитава чуждестранните инвестиции и 
да не накърнява с неоправдани или дискри-
минационни мерки тези инвестиции.
Противоречие с принципа на правовата 
държава се поддържа и поради твърдяно на-
рушаване на изискването да бъдат закриляни 
законно придобитите права и недопустимост 
те да бъдат засягани от ретроактивни мерки. 
Засягането на твърдените придобити права 
се свързва с предвиденото в § 18, ал. 1 ПЗР 
ЗИДЗЕ приложение на нормата на чл. 31, 
ал. 8 ЗЕВИ и спрямо проекти, по отношение 
на които заявления за подпомагане са постъ-
пили преди влизане на същия закон в сила.
Вносителят на искането счита, че е налице 
противоречие на оспорените правила в § 18 
ПЗР ЗИДЗЕ и с чл. 19, ал. 2 и 3 от Конститу-
цията. Изразява се мнението, че разглежданата 
норма има неблагоприятно въздействие върху 
инвестиционната среда и води до сериозно 
нарушаване на правата на определена група 
стопански субекти в противоречие с принци-
па за защита на инвестициите и стопанската 
дейност на българските и чуждестранните 
физически и юридически лица, установен в 
чл. 19, ал. 3 от Конституцията. Твърди се, 
че прилагането на § 18 ПЗР ЗИДЗЕ води до 
намаляване на очакваните приходи на про-
изводителите на енергия от ВИ, планирани 
на базата на действащ закон и сключени 
дългосрочни договори. Това нарушаване на 
икономическите права на определена група 
стопански субекти, според вносителя, е в 
несъответствие с конституционния принцип 
на гарантиране на еднакви правни условия за 
осъществяване на стопанска дейност (чл. 19, 
ал. 2 от Конституцията), както и с принципа 
на закрила и подпомагане на инвестициите 
и икономическата дейност (чл. 19, ал. 3 от 
Конституцията). Поддържа се, че в предметния 
обхват на чл. 19, ал. 3 от Конституцията влиза 
и правна защита на „легитимни очаквания“. 
Оспорваната норма, според вносителя, като 
намалява преференциалната цена за изкупу-
ване на електрическа енергия от ВИ, води до 
намаляване на легитимно очакваните приходи 
на производителите на такава енергия. В ис-
кането се привеждат доводи, че с оспорените 
законови разпоредби са нарушени и разпоредби 
на Конвенцията за защита правата на човека 
и основните свободи (КЗПЧОС). 
Вносителят на искането счита също така, 
че оспорените разпоредби са в несъответствие 
с правилото в чл. 63 ДФЕС. Поддържа се, че 
приложените от държавата чрез приемането на 
§ 18 ПЗР ЗИДЗЕ ограничителни мерки засягат 
негативно свободата на движение на капитали 
в два основни аспекта: първо, те засягат вече 
реализирани инвестиции в страната, тъй като 
променят едностранно правната рамка и за-
сягат последиците на сключени и действащи 
от години търговски договори – така остават 
излъгани предвижданията на инвеститорите за 
възвръщаемост на вложени финансови сред-
ства, направени при наличието на съвършено 
различна правна среда; второ, непредвидими-
те и неадекватни ограничителни мерки са в 
състояние да разколебаят и дори да отблъснат 
потенциалните инвеститори от инвестиции 
в сектора на производство на електрическа 
енергия от ВИ в страната.
В представените от заинтересованите 
институции становища, с изключение на 
становището на Комисията за защита на