Държавен вестник, бр. 93, 2021 г., стр. 31

БРОЙ  93	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  31  
е назначил служебно правителство, в чийто 
състав Кирил Петков Петков не фигурира, 
като същият от този момент е престанал да 
има качеството на министър. 
От представените от Кирил Петков Петков 
с искане вх. № 412 от 8.10.2021 г. писмени 
документи – копие от официален документ 
от компетентния държавен орган на Канада 
с наименование „Удостоверение за отказ от 
канадско гражданство с № 8138/RN101397 на 
лицето Кирил Петков“ и уведомително пис-
мо до него с дата 1.10.2021 г. от посолството 
на Канада в Букурещ, и двата документа с 
потвърждение от дирекция „Консулски от-
ношения“, сектор „Заверки и легализация“ 
към Министерството на външните работи на 
Република България, на автентичността на 
положения подпис и печат на посолството на 
Канада в Букурещ и с приложени официални 
преводи на български език, следва, че същият 
е престанал да бъде гражданин на Канада на 
20 август 2021 г.
Заявената на 21 април 2021 г. от Кирил 
Петков Петков воля да бъде освободен от 
канадско гражданство, както и обстоятел-
ството, че е отговарял на материалноправни-
те предпоставки да бъде освободен от него, 
не са били достатъчни той да престане да 
бъде гражданин на Канада. От официалния 
документ, издаден от компетентния орган 
на Канада, е видно, че освобождаването от 
гражданство на Канада е настъпило едва на 
20 август 2021 г.
От изложеното се налага категоричен и 
еднозначен извод, че освобождаването на Ки-
рил Петков Петков от друго гражданство – в 
случая от гражданство на Канада, е настъпило 
след назначаването му за служебен министър. 
Към момента, в който е бил назначен за слу-
жебен министър с Указ № 129 от 10.05.2021 г. 
(ДВ, бр. 39 от 12.05.2021 г.) на президента на 
Република България, Кирил Петков Петков 
е притежавал не само българско, но и ка-
надско гражданство и по тази причина не е 
отговарял на изискванията, изрично и ясно 
предвидени в чл. 110 във връзка с чл. 65, 
ал. 1 от Конституцията, поради което е 
била налице, без да е била декларирана от 
него, непреодолима конституционна пречка 
да бъде назначен за министър в служебното 
правителство.
Въз основа на изложените аргументи и 
обсъдените и съобразени по делото доказа-
телства на основание чл. 149, ал. 1, т. 2 от 
Конституцията Конституционният съд 
Р Е Ш И :
Обявява за противоконституционен Указ 
№ 129 от 10.05.2021 г. (ДВ, бр. 39 от 12.05.2021 г.) 
на президента на Република България в частта, 
с която за служебен министър на икономиката 
е назначен Кирил Петков Петков.
Решението е подписано с особено мнение от 
съдия Георги Ангелов относно допустимостта.
Председател: 
Борис Велчев
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
на съдия Георги Ангелов
по конституционно дело № 18 от 2021 г.
Решението според мен е недопустимо.
1. Своята допустимост то основава на 
Решение № 3 от 2020 г. на Конституционния 
съд за обратното действие на решенията му 
за обявяване за противоконституционни на 
ненормативни актове, какъвто несъмнено е 
указът в оспорената си част.
Въпросът обаче не е за действието на ре-
шението, разрешен с тълкуването, а за въз-
можността да се стигне до решение. 
2. Предмет на конституционен контрол са 
само действащи правни актове, казва Консти-
туционният съд в мотивите си към Решение 
№ 3 от 2020 г. Действащи са тези правни ак-
тове, които пораждат правни последици към 
момента на приключване на производството 
по контрол. 
Казаното не е obiter, то е самата същност 
на конституционното правораздаване. Негова-
та цел е да възстанови правомерността, като 
отстрани правните последици от противо-
конституционния акт към момента, в който 
такива все още настъпват, т. е. към момента 
на постановяване на решението. Продъл-
жаващото действие на акта е необходима 
процесуална предпоставка за оспорването. 
Заличаването ex tunc на вече настъпилите 
правни последици при ненормативните актове 
е резултат от самото решение, затова не може 
да е условие за него. 
Конституционният контрол е насочен към 
настоящето, не към миналото. Той е към това, 
което е, не към това, което е било, но вече 
не е. Иначе би трябвало да си представим 
безкрайна поредица от допустими консти-
туционни оспорвания на актове, които са 
престанали да действат. 
3. Към момента на постановяване на 
настоящото решение оспорената част от 
президентския указ вече нe поражда своята 
единствена правна последица – инвеститурата, 
защото тя е прекратена с назначаването на 
ново служебно правителство. След прекратя-
ването оспореният акт вече не е действащ. 
Поради това оспорването и постановеното по 
него решение са недопустими. 
Делото следваше да бъде прекратено.
Конституционен съдия:  
Георги Ангелов
6723