Държавен вестник, бр. 3, 2004 г., стр. 82

С Т Р .  82
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  3
с чл. 4, т. 3 (b), уреждаща забраната за прину-
дителен или робски труд, не създава задълже-
ние за договарящите държави да признаят пра-
вото на отказ от военна служба, основан на
религиозни съображения, или задължение да
освободят лицата, които се възползват от това
право от изпълнението на алтернативна по-
винност. Въпреки това с Конституцията на Ре-
публика България от 1991 г. изрично бе закре-
пено като основно конституционно право на
гражданите на РБ възможността да изпълня-
ват воинските си задължения чрез полагане на
мирновременна алтернативна служба—чл. 59,
ал. 2. Тази възможност изрично е предвидена
и с нормата на чл. 84 от Закона за отбраната и
въоръжените сили на Република България
(обн., ДВ, бр. 112 от 1995 г.; изм. и доп., бр. 67
от 1996 г., бр. 86 и 95 от 2003 г.). Със специал-
ния закон—ЗЗВЗАС, са уредени условията и
редът за замяна на изпълнението на воински-
те задължения с алтернативна служба, както и
правата и задълженията на гражданите, длъж-
ностните лица и организациите при изпълне-
нието є (чл. 1).
Съгласно чл. 5, ал. 1 ЗЗВЗАС замяната на
изпълнението на воинските задължения на
гражданите с алтернативна служба се извърш-
ва от Комисията по алтернативната служба към
Министерството на труда и социалната поли-
тика. В чл. 10 и 13 от същия закон са конкрети-
зирани правомощията на този специализиран
орган, като изрично е посочено, че комисията
разглежда молбите и постановява решения за
замяна на воинските задължения с мирновре-
менна алтернативна служба. Законодателят е
регламентирал и реда за подаване на молбите
от заинтересованите граждани—чрез начални-
ка на военното окръжие по местоживеене, кой-
то изпраща служебно молбата на комисията в
7-дневен срок от получаването є.
Правилникът за прилагане на Закона за за-
мяна на воинските задължения с алтернатив-
на  служба е издаден от Министерския съвет
по силата на законова делегация, дадена с § 5
ЗЗВЗАС. Член 3 от правилника предвижда, че
молбите за замяна се завеждат във военното
окръжие, към което се води наборната коми-
сия. В текста на ал. 4 от чл. 3 от правилника е
посочено също, че преди да изпрати служебно
молбата на Комисията по алтернативната
служба към МТСП, началникът на военното
окръжие задължително прилага към молбата
препис от решението на наборната комисия за
годността на гражданина за военна служба,
копие от личния картон на наборника и набор-
ната здравна книжка на същия.
Видно от очертаната правна уредба, функ-
цията на началника на военното окръжие, чрез
който заинтересованите граждани са длъжни
да подадат молбата си за замяна на воинските
задължения, е да комплектува същата с доку-
менти, които се намират във военното окръ-
жие, и да я препрати на комисията. Законът не
му е възложил компетентността да разглежда
молбата, дори и с оглед преценка на нейната
редовност и допустимост—обстоятелство, кое-
то не се оспорва от ответника и от заинтересо-
ваната страна по делото.
Същевременно съгласно атакуваните раз-
поредби на чл. 3, ал. 2 и 3 от правилника мол-
би, които са подадени след срока по чл. 7
ЗЗВЗАС или не са комплектувани с изискуе-
мите документи по чл. 2, ал. 2 ППЗЗВЗАС, не
се приемат и не се завеждат. В правилника не
се уточнява кое лице от администрацията на
военното окръжие следва да вземе решение
по тези въпроси. По същество с тези две под-
законови норми се дава възможност на не-
уточнен административен орган или длъжнос-
тно лице от военното окръжие да прави пър-
воначална преценка за допустимостта и ре-
довността на молбата за замяна на воинските
задължения, без в ЗЗВЗАС да е предвидена
възможност за такова предварително произ-
насяне. Както се посочи по-горе, съгласно
действащата законова уредба единственият
орган, компетентен да се произнася по мол-
бите за замяна на воинските задължения, е
Комисията по алтернативната служба към
МТСП (чл. 10, т. 3). Доколкото законът не
предвижда изрично кой ще се произнася по
въпроса, дали молбата е подадена в срок, или
са приложени всички необходими документи,
следва да се приеме, че това също ще е орга-
нът, компетентен да се произнася по същест-
во, т. е комисията. В тази насока е и правомо-
щието на комисията, дадено с нормата на
чл. 11 ЗЗВЗАС, да изисква предоставяне на до-
пълнителни документи, удостоверяващи обс-
тоятелства по молбата или да изслушва мо-
лителя при непълнота на представените до-
кументи, а неприлагането им е едно от осно-
ванията по чл. 3, ал. 3 от правилника същата
да не се приеме от военното окръжие.
След като на българските граждани, които
трябва да отбият военна служба в изпълнение
на конституционното им задължение за за-
щита на отечеството—чл. 59, ал. 1, Конститу-
цията гарантира правото да направят това чрез
полагане на алтернативна служба, когато слу-
женето с оръжие противоречи на религиозни-
те или други техни убеждения, то задължение
на правоприлагащите органи е да създадат
такъв ред, който да обезпечи възможността
за реализация на това конституционно приз-
нато право. Съгласно чл. 6 и 7 от Закона за
нормативните актове (ЗНА) Министерският
съвет издава правилник, когато следва да уре-
ди прилагането на закон в цялост, организа-
цията на държавен или местен орган или вът-
решния ред за тяхната дейност. Като вид под-
законов нормативен акт правилникът следва