Държавен вестник, бр. 118, 2002 г., стр. 18

С Т Р .  18
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  118
Изложените в това решение съображения, че
не са налице нарушения на конституционния
принцип за разделение на властите, са актуал-
ни и сега. Това се отнася и по отношение на
признатата с въпросната разпоредба възмож-
ност на министъра на правосъдието да дава
становища по предложенията до ВСС. Затова
не съществуват основания за промяна в прак-
тиката на Конституционния съд.
Не е в нарушение на Конституцията и въз-
можността министърът на правосъдието еже-
годно да внася в Народното събрание доклад за
състоянието, структурата и динамиката на прес-
тъпността, за причините и условията, които ги
обуславят, както и за взетите мерки—§ 3
ЗИДЗСВ, в частта на чл. 35а, ал. 3 ЗСВ. Следва
да се има предвид, че министърът на правосъ-
дието е член на правителството, което отгова-
ря за вътрешната политика на страната—чл. 105,
ал. 1 от основния закон. Част от тази политика
е и борбата с престъпността.
Не са в нарушение на Конституцията и раз-
поредбите от глава трета ЗИДЗСВ, отнасящи
се до: дейността на Националния институт на
правосъдието (извън посочените като проти-
воконституционни в глава първа от настоящо-
то решение); Единната информационна систе-
ма за противодействие на престъпността; охра-
ната на съдебните сгради и пр..
Не съществува конституционна забрана ВСС
да приема вътрешен правилник за дейността си
и за своята администрация—§ 3, т. 1, буква “г”
ЗИДЗСВ, с която в чл. 27, ал. 1 ЗСВ се създава
нова т. 11. Това е така, защото самата организа-
ция на ВСС е уредена с глава втора от ЗСВ, с
което е спазено изискването на чл. 133 от Кон-
ституцията.
Не е противоконституционен и § 8 ЗИДЗСВ,
с който се изменя чл. 34, ал. 1 ЗСВ. Очевидно е,
че заинтересуваните лица могат да обжалват
решения на ВСС до Върховния администрати-
вен съд само когато те имат характера на инди-
видуални административни актове, като се дър-
жи сметка и за тълкувателно решение № 2 от
2002 г. по к.д. № 2 от 2002 г.
Не съществува конституционна пречка за
създаване по законодателен ред на длъжността
съдебен помощник във Върховния касационен
и Върховния административен съд. Става дума
за правоспособни юристи, които да подпомагат
съдиите в тяхната същинска правораздавател-
на дейност. Ето защо § 59 ЗИДЗСВ, с който се
създава нов чл. 148а ЗСВ, не е противоконсти-
туционен.
VII. Относно противоконституционността
на целия закон
Обявяването за противоконституционни на
част от разпоредбите на ЗИДЗСВ не са от естес-
тво да води до противоконституционност на
целия закон, поради което това искане следва
да бъде отхвърлено.
С оглед на всичко изложено и на основание
чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията, Конститу-
ционният съд
Р Е Ш И :
1. Обявява за противоконституционни след-
ните разпоредби от Закона за изменение и до-
пълнение на Закона за съдебната власт (ДВ,
бр. 74 от 2002 г.), а именно:
—§ 1, т. 2, с която се изменя чл. 20, ал. 3 ЗСВ;
—§ 3, т. 1, буква “а”, с която се изменя чл. 27,
ал. 1, т. 3 ЗСВ, относно думите “съдия-изпъл-
нителите, съдиите по вписванията и съдебните
служители”;
—§ 3, т. 1, буква “б”, с която се допълва чл. 27,
ал. 1, т. 6 ЗСВ;
—§ 3, т. 1, буква “г”, в частта, с която в чл. 27,
ал. 1 ЗСВ се създава нова т. 10, относно думите
“обобщен от министъра на правосъдието”;
—§ 3, т. 1, буква “г”, с която в чл. 27, ал. 1
ЗСВ се създава нова т. 14;
—§ 4, т. 1, с която се изменя чл. 28, ал. 1 ЗСВ;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 1 ЗСВ, относно
думите “съдия-изпълнителите, съдиите по впис-
ванията и съдебните служители” и думите “чрез
министъра на правосъдието, който в 7-дневен
срок ги изпраща във Висшия съдебен съвет със
становище”;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 1, т. 1, буква “б”
ЗСВ, относно думите “въз основа на предложе-
ние на общото събрание на съответния съд”;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 1, т. 3, буква “б”
ЗСВ, относно думите “по предложение на об-
щите събрания на прокурорите от съответните
прокуратури”;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 1, т. 7, буква “б”
ЗСВ, относно думите “по предложение на об-
щото събрание на съответния съд”;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 1, т. 9, буква “а”
ЗСВ, относно думите “въз основа на предложе-
ние на общото събрание на районния съд”;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 1, т. 10, буква “б”
ЗСВ, относно думите “по предложение на об-
щите събрания на следователите от окръжните
следствени служби”;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 2 ЗСВ;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 3 ЗСВ;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 4 ЗСВ;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 5 ЗСВ, относно
думите “на общите събрания и”;
—§ 6, в частта на чл. 30, ал. 8 ЗСВ;
—§ 9, в частта на чл. 35а, ал. 1 ЗСВ;
—§ 9, в частта на чл. 35а, ал. 2 ЗСВ;
—§ 9, в частта на чл. 35б ЗСВ;
—§ 9, в частта на чл. 35г ЗСВ;
—§ 9, в частта на чл. 35д ЗСВ;
—§ 9, в частта на чл. 35е, ал. 2 ЗСВ, относно
думите “към министъра на правосъдието”;
—§ 9, в частта на чл. 35е, ал. 6 ЗСВ, относно
думите “министъра на правосъдието, съгласу-
вано с”;
—§ 9, в частта на чл. 35е, ал. 7 ЗСВ, относно
думите “Министърът на правосъдието съгласу-
вано с”;
—§ 12, в частта на чл. 56а, ал. 1 ЗСВ, относ-
но думите “съдия-изпълнители и съдии по впис-
ванията”;
—§ 12, в частта на чл. 56а, ал. 2, т. 1 ЗСВ;