Държавен вестник, бр. 15, 2010 г., стр. 7

БРОЙ  15	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  7  
УКАЗ № 32
На основание чл. 98, т. 4 от Конституцията 
на Република България
П О С ТА Н О В Я В А М :
Да се обнародва в „Държавен вестник“ За­
конът за признаване, изпълнение и изпращане 
на решения за конфискация или отнемане и 
решения за налагане на финансови санкции, 
приет от ХLI Народно събрание на 11 фев­
руари 2010 г.
Издаден в София на 16 февруари 2010 г. 
Президент на републиката: Георги Първанов
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието:
Маргарита Попова
ЗАКОН
за признаване, изпълнение и изпращане на 
решения за конфискация или отнемане и 
решения за налагане на финансови санкции
Г л а в а  п ъ р в а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Предмет на закона
Чл. 1. Този закон урежда условията и реда 
за признаване, изпълнение и изпращане на 
влезли в сила решения за конфискация или 
отнемане и на решения за налагане на финан­
сови санкции, издадени в държава – членка на 
Европейския съюз.
Решение за конфискация или отнемане
Чл. 2. (1) Решение за конфискация или отне­
мане е влязъл в сила акт на съд, компетентен по 
наказателни дела, издаден в държава – членка 
на Европейския съюз, и довел до окончателно 
отнемане на имущество.
(2) Имущество, подлежащо на конфискация 
или отнемане по смисъла на ал. 1, е имуще­
ство, за което съдът в издаващата държава е 
приел, че:
1. представлява облага от престъпление или 
е равностойно на пълната стойност или на част 
от стойността на облагата;
2. представлява средство на престъпление;
3. подлежи на конфискация или отнемане в 
резултат на прилагане на разширени правомо­
щия за конфискация в съответствие с правото 
на Европейския съюз във връзка с осъждане 
за тероризъм или участие в организирана 
престъпна група, изразяващо се в подправяне 
на парични знаци, изпиране на пари, трафик 
на хора, незаконно влизане, транзит и прес­
той, сексуална експлоатация на деца и детска 
порнография и трафик на наркотични и психо­
тропни вещества, ако от престъплението може 
да се получи облага и за него е предвидено 
наказание лишаване от свобода с максимален 
размер не по-малко от 5 години, а за изпиране 
на пари – не по-малко от 4 години, или
4. подлежи на конфискация или отнемане 
и в други предвидени в закон случаи.
Решение за налагане на финансови санкции
Чл. 3. (1) Решение за налагане на финансови 
санкции е влязъл в сила в държава – членка 
на Европейския съюз, акт за налагане на за­
дължение за плащане на: 
1. глоба, имуществена санкция или всякакъв 
друг вид парична санкция, наложена с акт на 
съдебен или несъдебен орган за извършване на 
престъпление или административно нарушение, 
включително паричните санкции, наложени във 
връзка с нарушение на правилата за движение;
2. обезщетение за пострадалия от престъп­
лението, определено в акта;
3. разходите по съдебните или администра­
тивните процедури, довели до постановяване 
на акта, или
4. парична сума в полза на обществен фонд 
или организация за подпомагане на пострадали 
от престъпление, наложена с акта, 
който е издаден в държава – членка на 
Европейския съюз, от съд, компетентен по 
наказателни дела, или от административен ор­
ган, при условие че засегнатото лице е имало 
възможност да обжалва решението на адми­
нистративния орган пред съд, компетентен по 
наказателни дела.
(2) По смисъла на този член не подлежат на 
взаимно признаване и изпълнение актове, които 
имат гражданскоправен характер и произтичат 
от право на иск за вреди и възстановяване на 
предишното положение, и подлежат на изпъл­
нение съгласно Регламент (ЕО) № 44/2001 на 
Съвета от 22 декември 2000 г. относно компе­
тентността, признаването и изпълнението на 
съдебни решения по граждански и търговски 
дела. 
Удостоверения
Чл. 4. (1) Актовете по чл. 2 и 3 или заверени 
копия от тях се придружават от удостоверение 
по образец съгласно приложения № 1 и 2.
(2) Удостоверението се издава, подписва 
и неговото съдържание се удостоверява от 
компетентния орган на издаващата държава.
Езици
Чл. 5. (1) Удостоверенията по чл. 4 се из­
пращат, придружени с превод на официалния 
език или на един от официалните езици на 
изпълняващата държава, или на друг официален 
език на институциите на Европейския съюз, 
който тя е приела чрез декларация, депозира­
на при Генералния секретариат на Съвета на 
Европейския съюз.
(2) Удостоверението, изпратено до компетен­
тен орган в Република България, се придружава 
с превод на български език.