Държавен вестник, бр. 100, 2002 г., стр. 26

С Т Р .  26
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  100
б) лица, притежаващи висше образование на
образователно-квалификационна степен “бака-
лавър” или “магистър” в област на висшето
образование “Технически науки”, завършили
курсове по “Единна хармонизирана система за
обучение и квалификация по заваряване” на
ЕФЗ и МИЗ и придобили квалификация “евро-
пейски инженер по заваряване” или “европейс-
ки техник по заваряване”.
Чл. 14. Обучаващи за придобиване на право-
способност по заваряване в професионалното
обучение, организирано в квалификационни
курсове в институциите по чл. 7, могат да бъдат:
1. по теория:
а) лицата по чл. 13, т. 1;
б) учители по практика по специалност, свър-
зана със заваряване;
2. по практика:
а) лицата по чл. 13, т. 2;
б) лица със средно образование с най-малко
трета степен на професионална квалификация
или с професионална квалификация “техник”,
притежаващи “Сертификат за одобрение на
заварчик” или “Свидетелство за правоспособ-
ност на заварчик” за степен на правоспособ-
ност по заваряване “Заварчик на тръби” или за
степен, по-висока от предвидената за придоби-
ване в квалификационния курс.
Чл. 15. Материално-техническата база за
обучението за придобиване на правоспособност
по заваряване трябва да отговаря на изисквани-
ята, определени във:
1. държавните образователни изисквания по
чл. 8, ал. 2, т. 1 и Инструкцията от 5.VII.1996 г.
за изискванията за безопасни условия на възпи-
тание, обучение и труд в системата на народна-
та просвета—за институциите по чл. 7, т.1;
2. единните изисквания по чл. 8, ал. 2, т. 2—
за институциите по чл. 7, т. 2.
Раздел III
Завършване и удостоверяване на обучението за
придобиване на правоспособност по заваряване
Чл. 16. Обучението за придобиване на пра-
воспособност по заваряване завършва с полага-
не на изпити по теория и по практика.
Чл. 17. (1) Изпитите по чл. 16 се провеждат
от обучаващата институция и се организират в
съответствие с чл. 34 ЗПОО.
(2) Комисиите за провеждане на изпитите се
съставят съгласно изискванията на чл. 35 ЗПОО.
(3) Съдържанието на изпитите се определя с
държавните образователни изисквания по чл. 8,
ал. 2, т. 1, с единните изисквания по чл. 8, ал. 2,
т. 2 и в съответствие с изискванията на българ-
ските стандарти, с които се въвеждат съответ-
ните европейски и международни стандарти по
заваряване.
Чл. 18. (1) При провеждането на изпитите се
установяват придобитият практически опит и
професионалните познания по отношение на
заваръчните процеси, материали и техника на
безопасност в обхвата на съответната степен на
правоспособност.
(2) При изпита по практика върху заварени-
те проби се извършва изпитване, съобразено с
изискванията на българските стандарти по за-
варяване.
Чл. 19. (1) Правоспособност по заваряване
се придобива след успешно положени изпити
по чл. 16 и се удостоверява със свидетелство за
правоспособност по заваряване.
(2) Съдържанието на свидетелството за пра-
воспособност по заваряване се определя съг-
ласно държавното образователно изискване за
документите за системата на народната прос-
вета, като задължително включва и: придобита
степен на правоспособност по заваряване, тип
заварено съединение, процес на заваряване;
параметри на основните и допълнителните за-
варъчни материали.
Чл. 20. Свидетелството за правоспособност
по заваряване дава право за упражняване на
заваръчни дейности с изключение на случаите
по чл. 5, ал. 1.
Чл. 21. Свидетелствата за правоспособност
по заваряване се издават от обучаващата инс-
титуция и се вписват в регистрационна книга за
издадените документи.
Раздел IV
Контрол върху обучението и издаването на
документи за придобиване на правоспособност
по заваряване
Чл. 22. Контролът върху обучението и изда-
ването на свидетелства за придобиване на пра-
воспособност по заваряване се осъществява:
1. за професионалните училища, професио-
налните гимназии и професионалните колежи—
от МОН;
2. за центровете за професионално обуче-
ние—от НАПОО.
Преходни и заключителни разпоредби
§ 1. Документите за правоспособност по за-
варяване, издадени от институции на други дър-
жави, се легализират от МОН.
§ 2. Свидетелствата за правоспособност, из-
дадени по Наредба № 3 от 1979 г. за придобиване
на правоспособност за заварчици (обн., ДВ, бр. 25
от 1979 г.; изм., бр. 94 от 1983 г.), са валидни до
три години след влизане в сила на съответния
български стандарт, но не по-късно от една го-
дина след влизане в сила на тази наредба.
§ 3. До влизането в сила на държавните об-
разователни изисквания по чл. 8, ал. 1 обучени-
ето за придобиване на правоспособност по за-
варяване се организира по действащите учебни
планове и учебни програми.
§ 4. Тази наредба се издава на основание
чл. 38, ал. 5 ЗПОО (обн., ДВ, бр. 68 от 1999 г.;
изм., бр. 1 от 2000 г., бр. 108 от 2000 г., бр. 111 от
2001 г.) и отменя Наредба № 3 от 1979 г. за при-
добиване на правоспособност за заварчици.
Министър: Вл. Атанасов
57246