Държавен вестник, бр. 14, 2007 г., стр. 32

С Т Р .  32
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  14
5.4. “Групирани светлинни устройства” са свет-
линни устройства, които имат различни светещи
повърхности и различни източници на светлина,
но общ корпус;
5.5. “Комбинирани светлинни устройства” са
светлинни устройства, които имат различни све-
тещи повърхности, но един и същ източник на
светлина и общ корпус;
5.6. “Съвместени светлинни устройства” са
светлинни устройства, които имат различни из-
точници на светлина или един източник на свет-
лина, работещ при различни условия (напр. оп-
тични, механични или електрически разлики),
изцяло или частично общи светещи повърхности
и общ корпус;
5.7. “Фар за дълга светлина” е светлинно уст-
ройство, служещо за осветяване на пътя на голямо
разстояние пред ПС;
5.8. “Фар за къса светлина” е светлинно уст-
ройство, служещо за осветяване на пътя пред ПС,
без да заслепява или да затруднява водачите от
насрещното движение или другите участници в
движението по пътищата;
5.9. “Пътепоказател” е светлинно устройство,
служещо да покаже на другите участници в движе-
нието по пътищата, че водачът има намерение да
измени посоката на движение надясно или наляво;
5.10. “Стоп-сигнал” е светлинно устройство, слу-
жещо да покаже на другите участници в движени-
ето по пътищата, които се намират зад ПС, че
водачът му е задействал работната спирачка;
5.11. “Предна габаритна светлина” е светлинно
устройство, служещо за означаване на наличието
на ПС, гледано отпред;
5.12. “Задна габаритна светлина” е светлинно
устройство, служещо за означаване на наличието
на ПС, гледано отзад;
5.13. “Преден фар против мъгла” е светлинно
устройство, служещо за подобряване на осветява-
нето на пътя при мъгла, снеговалеж, буря или об-
лаци от прах;
5.14. “Заден фар против мъгла” е светлинно ус-
тройство, служещо за подобряване на видимостта
на ПС отзад при гъста мъгла;
5.15. “Фар за заден ход” е светлинно устройст-
во, служещо за осветяване на пътя зад ПС и за
предупреждаване на другите участници в движе-
нието по пътищата, че ПС се движи или ще започ-
не да се движи на заден ход;
5.16. “Аварийна сигнализация” е едновремен-
ното действие на всички пътепоказатели, предназ-
начено за сигнализиране на определена опасност,
която представлява в момента ПС за другите учас-
тници в движението по пътищата;
5.17. “Осветител на задния регистрационен но-
мер” е светлинно устройство, служещо за осветя-
ване на мястото, предназначено за задния регист-
рационен номер; той може да се състои от няколко
оптични елемента;
5.18. “Светоотражател” е устройство, служещо
за означаване на наличието на ПС чрез отразяване
на светлината, излъчвана от несвързан с това ПС
източник на светлина, когато наблюдателят се
намира в съседство с въпросния източник на свет-
лина; по смисъла на това приложение светоотра-
зяващите регистрационни номера не се разглеж-
дат като светоотражатели.
6. “Светеща повърхност” (виж допълнение 1):
6.1. “Повърхност на излъчване на светлина” на
светлинно устройство или на светоотражател е
цялата или част от външната повърхност на проз-
рачния материал така, както е обявена в заявката
за типово одобрение от производителя на устройс-
твото върху схемата (виж допълнение 1);
6.2. “Светеща повърхност на устройство за ос-
ветяване” (виж т. 5.7, 5.8, 5.13 и 5.15) е правоъгъл-
ната проекция на целия отвор на отражателя или
в случай на фарове за дълга светлина с елипсоида-
лен отражател—на предпазното стъкло върху нап-
речната равнина; ако устройството за осветяване
няма отражател, тогава се прилага определението
по т. 6.3; ако повърхността на излъчване на свет-
лина покрива само част от целия отвор на отража-
теля, се взима под внимание само проекцията на
тази част; ако отражателят и стъклото могат да се
регулират един спрямо друг, се използва регули-
ровката в средно положение;
6.3. “Светеща повърхност на устройство за свет-
линна сигнализация, което не е светоотражател”
(виж т. 5.9—5.12, 5.14, 5.16 и 5.17) е правоъгълната
проекция на светлинното устройство върху равни-
на, перпендикулярна на неговата условна оптическа
ос и допираща се до външната му повърхност на
излъчване на светлина, ограничена от краищата
на екраните, разположени в тази равнина, всеки
от които позволява под 98 % от пълния интензи-
тет на светлината от светлинното устройство да се
задържа по направление на неговата условна оп-
тическа ос; за да се определят долните, горните и
страничните краища на светещата повърхност, се
разглеждат само екраните с хоризонтални и вер-
тикални ръбове;
6.4. “Светеща повърхност на светоотражател”
(виж т. 5.18) е правоъгълната проекция на свето-
отражателя върху равнина, перпендикулярна на
неговата условна оптическа ос, ограничена от рав-
нините, допиращи се до външните ръбове на све-
тоотразяващата повърхност на светоотражателя
и успоредни на тази ос; за да се определят долните,
горните и страничните краища на светещата по-
върхност, се разглеждат само екраните с хоризон-
тални и вертикални краища.
7. “Видима повърхност” за определена посока
на наблюдение, определено по искане на произво-
дителя или неговия упълномощен представител, е
правоъгълната проекция на:
—ръбът на светещата повърхност, проектиран
върху външната повърхност на стъклото (a—b),
—или на повърхността на излъчване на светли-
на (c—d)
върху равнина, перпендикулярна на направле-
нието на наблюдение и допираща се в най-външна-
та точка на стъклото (виж чертежа в допълнение 1).
8. “Условна оптическа ос” е характерна ос на
светлинното устройство, определена от неговия про-
изводител, за да служи като начално направление
(H = 0°, V = 0°) за отчитане на ъглите при фотомет-
ричните измервания и при монтирането върху ПС.