Държавен вестник, бр. 98, 2005 г., стр. 22

С Т Р .  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  98
държава—страна по конвенцията, последната
следва да разгледа възможността за изпълне-
ние на наложената му в съответствие с нацио-
налното законодателство на молещата държа-
ва—страна по конвенцията, присъда или на ос-
таващата за изтърпяване част от наказанието,
при условие че вътрешното є законодателство
го позволява и в съответствие с изискванията
на това законодателство, доколкото е постъпи-
ло съответно искане от молещата държава—
страната по конвенцията.
13. На всяко лице, по отношение на което е
задействана процедура за някое от престъпле-
нията, спрямо които се прилага този член, следва
да се осигури справедливо отношение през всич-
ки етапи на производството, включително въз-
можност да се ползва от правата и гаранциите
по вътрешното законодателство на държавата,
на чиято територия се намира лицето.
14. Тази конвенция по никакъв начин не
създава задължение за извършване на екстра-
диция в случаите, когато замолената държава—
страна по конвенцията, има сериозни основа-
ния да счита, че искането за екстрадиция е нап-
равено с цел осъществяване на наказателно
преследване или налагане на наказание по от-
ношение дадено лице, основано на неговия пол,
раса, вероизповедание, националност, етничес-
ки произход или политически убеждения, или
че удовлетворяването на това искане може да
доведе до влошаване на положението на лице-
то поради някоя от посочените причини.
15. Държавите—страни по конвенцията, не
могат да откажат да удовлетворят молба за
екстрадиция единствено на основание, че съот-
ветният случай включва и фискални въпроси.
16. Преди да откаже екстрадиция, замолена-
та държава—страна по конвенцията, при необ-
ходимост се консултира с молещата държава—
страна по конвенцията, и є дава достатъчна въз-
можност да предостави своето виждане, както и
информация в подкрепа на твърденията си.
17. Държавите—страни по конвенцията, се
стремят да сключват двустранни и многостран-
ни спогодби и споразумения за екстрадиция с
цел повишаване на ефективността на процеду-
рите по екстрадиция.
Член 17
Прехвърляне на осъдени лица
Държавите—страни по конвенцията, могат
да сключват двустранни или многостранни спо-
годби и споразумения за прехвърляне на т
хна територия на лица, осъдени на затвор или
други форми на лишаване от свобода за прес-
тъпления по конвенцията, с оглед изпълнение
на присъдата им.
Член 18
Правна помощ
1. Държавите—страни по конвенцията, в про-
цеса на разследването, наказателното преслед-
ване и съдебното производство си оказват вза-
имна правна помощ във възможно най-голям
обем по отношение на престъпленията по тази
конвенция в съответствие с член 3 и при усло-
вията на взаимност разширяват параметрите
на тази помощ, когато молещата държава има
достатъчно основание да смята, че престъпле-
нието по член 3, ал. 1 а) или б) е трансгранично
по своя характер, като жертвите, свидетелите,
придобитото от престъпната дейност, средст-
вата за извършване или доказателственият ма-
териал за такова престъпление се намират в
замолената държава—страна по конвенцията,
и в извършването му е замесена организирана
престъпна група.
2. Взаимната правна помощ се предоставя
във възможно най-голям обем и в съответст-
вие със законодателството, договорите, спо-
разуменията и спогодбите, по които замолена-
та държава—страна по конвенцията, е страна
по отношение на разследвания, наказателни
преследвания и съдебни производства за прес-
тъпления, за които в замолената държава—
страна по конвенцията, може да се търси отго-
ворност на юридически лица в съответствие с
член 10 от тази конвенция.
3. Правна помощ по този член може да бъде
поискана за:
а) събиране на доказателства и свидетелски
показания;
б) връчване на съдебни документи;
в) извършване на претърсвания и изземва-
ния и налагане на възбрани;
г) проверка на даден обект или място;
д) предоставяне на информация, доказател-
ствен материал и експертни заключения;
е) предоставяне на оригинали или заверени
копия на документи, включително държавна,
банкова, финансова, корпоративна или търгов-
ска документация;
ж) идентифициране или проследяване на
облаги от престъпление, имущество, средства,
използвани за извършване на престъпление, и
други материали, които биха могли да послу-
жат за целите на доказването;
з) улесняване доброволното явяване на лица
в молещата държава—страна по конвенцията;
и) оказване на всякакъв вид съдействие,
което не противоречи на вътрешното законо-
дателство на замолената държава—страна по
конвенцията.
4. При спазване на вътрешното законодател-
ство компетентните органи на дадена държа-
ва—страна по конвенцията, могат да предоста-
вят на съответните компетентни органи на дру-
га държава—страна по конвенцията, информа-
ция, отнасяща се до дадено престъпление, и без
да е отправено искане за това, когато считат, че
предоставянето на такава информация може да
подпомогне започването или успешното прик-
лючване на разследване или наказателно прес-
ледване или че би могло да доведе до отправяне
на искане от страна на последната в съответ-
ствие с разпоредбите на тази конвенция.