Държавен вестник, бр. 95, 2006 г., стр. 80

С Т Р .  80
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  95
място на установяване временно да извършва
международни автомобилни превози на пътни-
ци срещу заплащане в друга държава членка,
по-долу наричана “държава членка домакин”,
без от него да се изисква да има седалище или
друго установяване в държавата, в която извър-
шва превозите. Такива превози по-долу са на-
ричани “каботажни превози”.
Чл. 56б. (1) Каботажен превоз е разрешен за
следните видове превози:
1. превоз по специализирани редовни линии,
при условие че се извършват по договор с въз-
ложител;
2. случаен превоз;
3. превоз по автобусни линии, при условие
че се извършват от превозвачи, установени из-
вън държава членка домакин при извършване
на превоза по автобусната линия.
(2) Каботажен превоз не може да се из-
вършва извън рамките на тези международ-
ни превози.
Чл. 56в. (1) За извършване на каботажни
превози, посочени в чл. 56б, освен ако в законо-
дателството на Общността не е предвидено
друго, се прилагат правилата на законите, под-
законовите нормативни актове и администра-
тивни актове, които са в сила в държавите член-
ки по отношение на:
а) цените и условията, уредени с договора за
превоз;
б) масата и размерите на пътните превоз-
ни средства; масата и размерите могат, кога-
то е уместно, да надхвърлят тези, зададени в
държавата членка по регистрация на превоз-
вача, но при никакви обстоятелства не могат
да надхвърлят техническите стандарти, зада-
дени в свидетелството за регистрация на пре-
возното средство;
в) изисквания, свързани с превоза на опре-
делени категории пътници, а именно ученици,
деца и хора с намалена подвижност;
г) периоди на управление и почивка;
д) данък върху добавената стойност за тран-
спортните услуги; единна данъчна основа се
прилага за превозите, посочени в чл. 56б.
(2) За извършване на каботажните превози,
които са част от превозите по чл. 56б, ал. 1,
т. 3, освен ако в законодателството на Общ-
ността не е предвидено друго, се прилагат пра-
вилата на законите, подзаконовите норматив-
ни актове и административните актове, които
са в сила в държавата членка домакин, касае-
щи разрешителните, тръжните процедури, дви-
жението по пътищата, редовността, продъл-
жителността и честотата на превозите, както
и самите маршрути.
(3) Превозните средства, с които се извърш-
ват каботажни превози, трябва да отговарят на
техническите стандарти за конструкцията и
оборудването на превозните средства, с които
се извършват международни превози.
Чл. 56г. (1) При извършване на каботажни
превози в превозното средство трябва да се
намира заверено копие на лиценза на Общ-
ността.
(2) Извършването на каботажни превози по
чл. 56б, ал. 1, т. 2 се осъществява с контролен
документ—пътен формуляр по образец (прило-
жение № 23а), който трябва да се намира в пре-
возното средство.
(3) При извършване на каботажни превози
по чл. 56б, ал. 1, т. 1 за контролен документ
служи заверено копие на договора за възлагане
на превоза. За тези превози превозвачът попъл-
ва пътен формуляр (приложение № 23а) във вид
на месечен отчет.
(4) Използваните пътни формуляри по ал. 2
и 3 се предават в Изпълнителна агенция “Авто-
мобилна администрация”.”
§ 54. В чл. 57 се правят следните изменения
и допълнения:
1. В ал. 4 думите “изискванията на Евро-
пейската спогодба за работата на екипажите
на превозните средства, извършващи между-
народни автомобилни превози (AETR)” се за-
менят с “Наредба № 12 от 2002 г. за изисква-
нията за задължителна употреба на контрол-
ните уреди за регистриране на данните за дви-
жението на автомобилите и работата на еки-
пажите, както и функционалните и техничес-
ките изисквания към тях (обн., ДВ, бр. 1 от
2003 г.; изм., бр. 91 от 2006 г.)”.
2. Създава се ал. 5:
“(5) Лицето по чл. 2, ал. 1 може да осъщест-
вява международен превоз на товари с водачи—
граждани на държава, която не е членка на
Европейския съюз, само когато то притежава
сертификат за водач на моторно превозно сред-
ство, издаден от министъра на транспорта или
упълномощени от него длъжностни лица (при-
ложение № 28).”
§ 55. Създават се чл. 57а, 57б, 57в, 57г, 57д
и 57е:
“Чл. 57а. (1) Сертификатът за водач на мо-
торно превозно средство се издава на превоз-
вач, който е удостоверил по надлежния ред, че
водачът на моторно превозно средство, който е
гражданин на държава, която не е членка на
Европейския съюз, е нает на работа при спазва-
не на разпоредбите на Кодекса на труда и ко-
лективните трудови договори, ако има такива,
относно условията за назначаване на работа и
професионалното обучение на водачите на мо-
торни превозни средства с цел осъществяване
на автомобилни превози.
(2) За издаване на сертификат за водач на
моторно превозно средство лицето по чл. 2, ал. 1
подава заявление по образец (приложение № 29)
до министъра на транспорта, към което прила-
га следните документи:
1. копие на разрешението за работа на
водача;