Държавен вестник, бр. 48, 2020 г., стр. 9

БРОЙ  48	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  9  
жението на закона, включително и когато 
противоречивата практика се отнася до прило-
жим от ВАС по конкретно дело закон, който 
е обявен с решение на КС за противокон-
ституционен. В тези случаи преодоляването 
на противоречията в съдебната практика се 
осъществява чрез тълкувателната дейност на 
Върховните съдилища – ВАС и ВКС, които 
имат конституционното задължение да осъ-
ществяват върховен съдебен надзор за точно 
и еднакво приложение на законите (чл. 124 
и 125 от Конституцията).
Тричленният състав на ВАС на основание 
чл. 150, ал. 2 от Конституцията е сезирал КС 
с искане да се обяви за противоконститу-
ционна разпоредбата на чл. 142, ал. 1 АПК, 
позовавайки се на формиралата се противо-
речива съдебна практика по приложението 
на оспорената разпоредба и разпоредбата на 
чл. 214, ал. 2 от Закона за Министерство-
то на вътрешните работи (ЗМВР), която с 
Решение № 10 от 2018 г. по к.д. № 4/2017 г. 
КС е обявил за противоконституционна. До 
образуване на производството пред КС по 
к.д. № 9/2019 г. Пленумът на ВАС не е бил 
сезиран за решаване по тълкувателен път на 
проблемите, породени от противоречивата 
съдебна практика по административните 
дела, по които е бил приложим обявеният 
за противоконституционен закон, както и 
тези, свързани с правното действие на ре-
шенията на КС, по делата на производство 
пред административните съдилища. При 
това положение КС, чиито правомощия са 
ограничени до упражняване на нормен кон-
трол за конституционосъобразност, не би 
могъл да се произнася по въпросите, които 
съгласно чл. 125, ал. 1 от Конституцията са 
от компетентност на ВАС. 
Когато в хода на тълкувателна дейност 
Пленумът на ВАС констатира наличие на 
затруднения по приложението на чл. 151, 
ал. 2 от Конституцията, той разполага с 
правомощието по чл. 150, ал. 1 във връзка с 
чл. 149, ал. 1, т. 1 от Конституцията да сезира 
КС за издаване на тълкувателно решение. 
В настоящия случай това е сторено, като с 
искане, по което е образувано к.д. № 12 от 
2019 г., присъединено към к.д. № 5 от 2019 г., 
Пленумът на ВАС е сезирал КС с тълкува-
телно питане за „действието на решението 
на Конституционния съд, с което се обявява 
противоконституционност на закон, по отно-
шение на заварени правоотношения и висящи 
съдебни производства, с оглед разпоредбата на 
чл. 151, ал. 2, изр. трето от Конституцията на 
Република България“. При така поставеното 
тълкувателно питане спорният въпрос и по 
двете дела (к.д. № 9/2019 г. и к.д. № 12/2019 г.) 
разкрива еднаквост на предмета – приложи-
мост на обявен за противоконституционен 
закон към висящо съдебно производство. С 
Решение № 3 от 28.04.2020 г. по к.д. № 5/2019 г. 
и к.д. № 12/2019 г. (ДВ, бр. 42 от 2020 г.) КС 
е приел, че „По отношение на заварените 
от решението на Конституционния съд не-
приключени правоотношения и правоотно-
шенията, предмет на висящи съдебни произ-
водства, противоконституционният закон не 
се прилага.“ При този отговор на спорния 
въпрос по отношение на искането, по което е 
образувано к.д. № 9/2019 г., отпада правният 
интерес за разглеждането и решаването му в 
самостоятелно производство. Поначало про-
изводството пред КС се развива и приключва 
с решение само ако има правен интерес от 
това. Приложението на принципа е гаран-
ция срещу постановяване на противоречиви 
решения, вкл. и в частта относно мотивите, 
свързани с предмета на произнасяне по двете 
дела. Ето защо при отпаднал правен интерес 
в производството по к.д. № 9/2019 г. искането 
трябваше да бъде отклонено и производството 
прекратено. 
В обстоятелствената част на искането по 
к.д. № 9/2019 г. от тричленния състав на ВАС 
са изложени съображения и за упражняване 
от КС на правомощието по чл. 149, ал. 1, т. 1 
от Конституцията относно правното действие 
на решенията на КС, с които приложим по 
конкретно дело закон се обявява за противо-
конституционен. С такова правомощие обаче 
състав на ВАС, който разглежда конкретно 
дело, не разполага. Съображенията за това 
сме изложили със съдия Таня Райковска в 
особеното мнение по к.д. № 5/2019 г. и к.д. 
№ 12 /2019 г., които поддържам. 
В уточнението към искането по к.д. 
№ 9/2019 г. сезиращият състав на ВАС пред-
ставя допълнителни съображения за това, че 
разпоредбата чл. 142, ал. 1 АПК не дава право 
на съда да прецени приложимия материален 
закон в случаите на приемане на нов закон 
с обратно действие, на нова правна уредба 
с преходни разпоредби или на нов по-бла-
гоприятен закон. Считам, че в тази част по 
поставените въпроси КС не трябваше да се 
произнася, защото са извън правомощията 
му с оглед основанието по чл. 149, ал. 1, т. 2 
от Конституцията. Поставените въпроси се 
отнасят до правораздаването, т.е. до дей-
ността на съдилищата по приложението на 
закона, а неяснотите и споровете, свързани 
с приложение на закона, се решават по тъл-
кувателен ред от ВАС съгласно чл. 125 от 
Конституцията.
Недопустимостта на искането е обусло-
вена и от неизпълнението на задължението 
по чл. 17, ал. 1 от Закона за Конституционен 
съд, съгласно което искането за обявяване на