Държавен вестник, бр. 30, 2004 г., стр. 53

Б Р О Й  30
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  53
ратява, ако няма съответна тъжба на постра-
далия по чл. 186, ал. 3 до прокурора; разпо-
редбата на чл. 21, ал. 4 се прилага и по започ-
натите наказателни производства по посоче-
ните текстове, ако в 30-дневен срок от влиза-
не на ЗИДНПК в сила пострадалият не е по-
дал тъжба до прокурора по реда на чл. 186,
ал. 3 (§ 143 от преходните и заключителните
разпоредби на ЗИДНПК);
5. с изменението на ал. 2 на чл. 237 с поста-
новлението прокурорът освен че се произнася
по въпросите за веществените доказателства,
отменя наложените на обвиняемия мерки за
процесуална принуда, както и мярката по
чл. 156, ако основанието за нейното налагане е
отпаднало.
Чл. 226. (1) Препис от постановлението за
прекратяване се изпраща на обвиняемия и пос-
традалия с уведомление, че могат да го обжал-
ват в 7-дневен срок пред съответния първоин-
станционен съд. Прокурорът не съставя поста-
новление за частично прекратяване на наказа-
телното производство при изменение на обви-
нението срещу същото лице за същото деяние
(чл. 237, ал. 6 НПК).
(2) При прекратяване на наказателното про-
изводство следва да се съобразява съществено
измененият ред за контрол над постановлени-
ята за прекратяване, регламентиран с новите
ал. 4, 5 и 7 на чл. 237. Те могат да се обжалват
пред съда и той в закрито заседание в седем-
дневен срок се произнася с определение, което
не подлежи на жалба и протест. С това опреде-
ление съдът може да потвърди постановлени-
ето, да го измени или да го отмени, като може
да даде задължителни указания относно при-
лагането на закона.
(3) В ал. 7 на НПК е предвидена възмож-
ността по-горестоящият прокурор да отмени
постановлението за прекратяване, ако не са били
налице основанията по ал. 1, при положение че
то не е било обжалвано пред съда.
Чл. 227. (1) Когато наказателното производ-
ство се прекратява по реда на чл. 239а НПК,
срокът по чл. 239а, ал. 3 започва да тече от оп-
ределението на съда.
(2) Когато по делото се налага да бъдат раз-
питани важни свидетели или обвиняеми, на-
миращи се извън пределите на страната, про-
курорът в условията на неотложност предпри-
ема необходимото за извършване на разпит на
тези лица.
(3) След връщане делото от съда на прокуро-
ра той взема производството на специален от-
чет и го изпраща по куриер на органа на пред-
варителното разследване с указание то да му
бъде докладвано ежеседмично.
(4) Органът на досъдебното разследване
връща лично делото на прокурора. Прокуро-
рът се произнася незабавно след получаване
на делото.
Раздел IV
Спиране на наказателното производство
(чл. 239 НПК)
Чл. 228. (1) Прокурорът спира наказателно-
то производство в случаите на чл. 22, ал. 1, т. 1
и 2 и ал. 2 и чл. 22а НПК.
(2) Прокурорът спира наказателното произ-
водство и при продължително отсъствие на
страната на единствен свидетел очевидец, ко-
гато неговият разпит е от изключително значе-
ние за разкриване на обективната истина
(чл. 239, ал. 1, т. 3 НПК).
(3) Разпоредбата по ал. 2 следва да се прила-
га и когато отсъства единствен свидетел—оче-
видец по един от пунктовете на обвинението.
(4) В случаите по ал. 2 органът на предва-
рителното разследване предлага, а прокуро-
рът определя и срока за спиране на производ-
ството—не повече от една година (чл. 237,
ал. 11 НПК).
Чл. 229. (1) Прокурорът изпраща препис от
постановлението за спиране на наказателното
производство на обвиняемия и пострадалия с
указанието, че постановлението подлежи на
обжалване след изтичане на три месеца от спи-
ране на производството.
(2) Постановлението за спиране на наказа-
телното производство подлежи на съдебен кон-
трол по реда на чл. 239, ал. 7—10 НПК.
(3) Прокурорът може да протестира опреде-
лението на съда пред въззивния съд, чието ре-
шение е окончателно, поради което протестът
трябва да бъде добре мотивиран и изготвен след
подробно запознаване с определението на съда
и материалите по делото.
Чл. 230. (1) При спиране на делото поради
неоткриване на извършителя прокурорът го
изпраща на следователя (чл. 239, ал. 4 НПК).
(2) Следователят е длъжен да уведомява
прокурора за резултатите от издирването и да
му предоставя събраните материали (чл. 239,
ал. 5 НПК).
(3) Задължението на следователя по ал. 2 не
освобождава прокурора от периодично изиск-
ване на информация за хода на издирването по
спряното дело.
Чл. 231. (1) Наказателното производство се
спира и когато събраните доказателства сочат,
че извършител е лице, ползващо се с имунитет,
поради което не може да бъде съставено поста-
новление за привличане в качеството му на
обвиняем до отпадане на имунитета (чл. 22, ал. 2
НПК—редакция 2003 г.).
(2) Събраните доказателства по ал. 1 до
момента на спиране на производството запаз-
ват своята валидност.
(3) Наказателното производство се възоб-
новява след отпадането на имунитета, ако не
са налице други пречки за това (чл. 207, ал. 3
НПК).