Държавен вестник, бр. 79, 2005 г., стр. 4

С Т Р .  4
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  79
ЗАКОН
за правната помощ
Г л а в а  п ъ р в а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Чл. 1. Този закон урежда правната помощ
по наказателни, граждански и административ-
ни дела пред всички съдебни инстанции.
Чл. 2. Правната помощ по този закон се
осъществява от адвокати и се финансира от
държавата.
Чл. 3. Целта на закона е да гарантира ра-
вен достъп на лицата до правосъдие чрез оси-
гуряване и предоставяне на ефективна правна
помощ.
Чл. 4. Средствата за правна помощ се осигу-
ряват от републиканския бюджет.
Чл. 5. Правна помощ се предоставя на физи-
чески лица на основанията, посочени в този и в
други закони.
Г л а в а  в т о р а
ОРГАНИ ЗА ПРАВНА ПОМОЩ
Чл. 6. (1) Министърът на правосъдието раз-
работва, координира и провежда държавната
политика в областта на правната помощ.
(2) Правната помощ се организира от Наци-
оналното бюро за правна помощ (НБПП) и ад-
вокатските съвети.
(3) Националното бюро за правна помощ е
независим държавен орган—юридическо лице,
на бюджетна издръжка—второстепенен разпо-
редител с бюджетни кредити към министъра
на правосъдието, със седалище в София.
(4) Националното бюро за правна помощ има
самостоятелен бюджет, който се съставя, из-
пълнява, приключва и отчита от него. Приход-
ната и разходната част на бюджета на НБПП се
съставят по класификацията на приходите и
разходите на държавния бюджет.
Чл. 7. (1) Националното бюро за правна по-
мощ се подпомага от администрация.
(2) Организацията на работата на НБПП,
структурата, съставът и функциите на отделни-
те звена в неговата администрация се опреде-
лят с правилник, който се приема от Министер-
ския съвет.
Чл. 8. Националното бюро за правна помощ:
1. осъществява общо и методическо ръко-
водство на дейността по предоставянето на
правна помощ;
2. изготвя проект на бюджет за правна помощ;
3. разпорежда се със средствата по бюджета
за правна помощ;
4. организира воденето на Националния ре-
гистър за правна помощ;
5. заплаща предоставената правна помощ;
6. осъществява контрол по предоставянето
на правна помощ;
7. подготвя законопроекти и други норма-
тивни актове в областта на правната помощ,
които се внасят в Министерския съвет от пред-
седателя на НБПП;
8. анализира информацията, необходима за
правилното планиране и управление на систе-
мата за правна помощ;
9.  популяризира системата за правна помощ;
10. приема решение за възстановяване на
направените разноски в случаите по чл. 27, ал. 3;
11. утвърждава образците по този закон;
12. осъществява международноправното сът-
рудничество в областта на правната помощ.
Чл. 9. (1) Националното бюро за правна по-
мощ е орган, който разглежда и решава въпро-
сите от своята компетентност на заседания.
(2) Решенията на НБПП се приемат с обикно-
вено мнозинство от общия брой на членовете му.
Чл. 10. (1) Националното бюро за правна
помощ се ръководи от председател.
(2) В своята дейност председателят се под-
помага от заместник-председател.
Чл. 11. (1) Националното бюро за правна
помощ се състои от петима членове—председа-
тел, заместник-председател и трима членове.
(2) Председателят и заместник-председате-
лят на НБПП се назначават и освобождават със
заповед на министър-председателя въз основа
на решение на Министерския съвет. Предложе-
нието до Министерския съвет се прави от ми-
нистъра на правосъдието.
(3) Останалите трима членове на НБПП се
избират от Висшия адвокатски съвет.
Чл. 12. Членовете на НБПП се назначават,
съответно избират, за срок 3 години. Те могат
да бъдат преназначавани или преизбирани за
същия срок.
Чл. 13. Член на НБПП може да бъде българ-
ски гражданин, който:
1. има висше юридическо образование и
юридическа правоспособност;
2. има юридически стаж не по-малък от
5 години;
3. не е осъждан на лишаване от свобода за
умишлени престъпления от общ характер, не-
зависимо дали е реабилитиран;
4. не е едноличен търговец, управител, про-
курист или член на управителен или на кон-
тролен орган на търговско дружество или ко-
операция.
Чл. 14. (1) Мандатът на член на НБПП се
прекратява предсрочно:
1. по негова молба;
2. при грубо или системно нарушение на
този закон;
3. когато е осъден с влязла в сила присъда на
лишаване от свобода за умишлено престъпле-
ние от общ характер;
4. при невъзможност да изпълнява задълже-
нията си за срок по-дълъг от 6 месеца;
5. при поставяне под запрещение;
6. при смърт.
(2) В случаите по ал. 1 министър-председа-
телят или председателят на Висшия адвокат-