Държавен вестник, бр. 22, 2002 г., стр. 35

Б Р О Й  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  35
6.2. Начисляването на амортизацията се преус-
тановява от месеца, следващ месеца, в който амор-
тизируемият актив е изведен от употреба, незави-
симо от причините за това.
6.3. Начислената амортизация се отчита като
разход и като коректив за срока на ползване на
амортизируемия актив.
6.4. При извеждане на амортизируем актив от
употреба (без консервиране) отчетената аморти-
зация се отразява счетоводно в намаление на от-
четната стойност на актива.
6.5. Промени в отчитането на амортизациите се
правят по изключение и могат да произтичат от:
а) определяне на нов метод за амортизация на
група от сходни амортизируеми активи—при про-
мяна в очаквания модел на икономическите ползи;
б) определяне на нов срок на годност—при про-
мяна в параметрите, които предприятието е взело
предвид при определяне на първоначалния срок
на годност;
в) изменения в отчетната стойност на налични
амортизируеми активи, които могат да бъдат:
—увеличения на отчетната стойност от извър-
шени от предприятието подобрения, и/или
—увеличения или намаления на отчетната стой-
ност по реда на друг счетоводен стандарт;
г) определяне на нова остатъчна стойност—при
промяна в параметрите, които предприятието е
взело предвид при определяне на първоначалната
остатъчна стойност.
Амортизационна политика
7.1. Предприятието следва да разработи собст-
вена амортизационна политика, съобразена с изис-
кванията на този стандарт, в която да се посочи
информация за:
а) възприетия подход за класифициране на ак-
тивите като дълготрайни материални и нематери-
ални и като амортизируеми и неамортизируеми;
б) възприетия подход при определянето на сро-
ка на годност на амортизируемите активи;
в) възприетия подход при определянето на ос-
татъчната стойност на амортизируемите активи;
г) възприетия метод на амортизация по класо-
ве от сходни амортизируеми активи;
д) друга информация по преценка на предпри-
ятието.
7.2. Предприятието трябва периодично да пре-
разглежда оценката за полезния срок на годност
на дълготрайните материални и нематериални
активи и ако очакванията се различават значител-
но от предишните оценки, полезният срок на год-
ност следва да се коригира, както и начислената
амортизация за текущия и бъдещи периоди.
7.3. Прилаганият метод на амортизация следва
периодично да се преразглежда и ако е настъпила
значителна промяна в очакваните икономически
изгоди от тези активи, методът следва да се проме-
ни. Промяната на метода на амортизация се осчето-
водява като промяна в приблизителните счетоводни
оценки, а амортизационните отчисления за текущия
и бъдещите периоди трябва да се коригират.
Амортизационен план
8.1. Предприятията разработват и утвърждават
амортизационен план за всеки амортизируем ак-
тив или за групи еднородни по вид и еднакви по
стойност амортизируеми активи. Планът съдър-
жа следния минимален брой реквизити: дата на
придобиване; дата на въвеждане в експлоатация;
полезен срок на годност; отчетна стойност; оста-
тъчна стойност; амортизационна сума; метод на
амортизация; амортизационна норма; годишна
амортизационна квота; резерв от последващи оцен-
ки на активите и пасивите; дата на извеждане от
употреба; година на промяна на метода за аморти-
зация или на полезния срок на годност.
8.2. Информацията, необходима за попълване на
амортизационния план, се получава от аналитич-
ните сметки за съответния амортизируем актив.
8.3. Въз основа на индивидуалните амортиза-
ционни планове за всеки амортизируем актив се
съставя обобщен амортизационен план за отчет-
ния период за всички амортизируеми дълготрай-
ни материални и нематериални активи със след-
ното съдържание: номер по ред; номер на групата
(класа); наименование; инвентарен номер на ак-
тива; отчетна стойност на актива; годишна амор-
тизационна квота—общо и по месеци; начислена
до момента амортизация и балансова стойност.
Оповестяване
9.  В годишния финансов отчет предприятието
следва да оповести:
а) възприетите методи на амортизация за от-
делните групи активи;
б) обосновка за промяна в методите на аморти-
зация, ако такава е извършена.
НСС 5—ПРЕДСТАВЯНЕ НА ФИНАНСОВИТЕ
ОТЧЕТИ НА СПЕЦИАЛИЗИРАНИТЕ ИНВЕС-
ТИЦИОННИ ПРЕДПРИЯТИЯ
Цел
НСС 5 определя изискванията към съдържани-
ето и представянето на финансовите отчети на спе-
циализираните инвестиционни предприятия и от-
читането на сделките с ценните книжа в тях.
Обхват
1. Този стандарт се прилага от специализира-
ните инвестиционни предприятия при изготвяне-
то на финансовите отчети, както и за отчитането
на ценните книжа.
Определения
2. В този стандарт се използват определения
със следното значение:
Специализирано инвестиционно предприятие—
дружество с предмет на дейност, свързан с осъ-
ществяването на сделки с ценни книжа.
Когато по закон е приет разрешителен режим за
осъществяването на сделки, свързани с ценни кни-
жа, за специализирано инвестиционно предприятие
се счита всяко дружество, получило разрешение за
осъществяването на тази дейност.
За целите на този стандарт специализирани ин-
вестиционни предприятия са:
а) инвестиционните посредници, и
б) инвестиционните дружества от затворен или
отворен тип.
Сделки, свързани с ценни книжа:
а) организиране на официален пазар на ценни
книжа;
б) посредничество за сключване на сделки с
ценни книжа;
в) поемане на емисии на ценни книжа;
г) управление на индивидуални портфейли от
ценни книжа и/или на пари;
д) попечителска дейност, свързана с ценни кни-
жа и с пари на клиенти, държани в депозитарна
институция;
е) инвестиране на принципа на разпределение
на риска на парични средства в ценни книжа, наб-
рани чрез публично предлагане;
ж) сделки с ценни книжа за собствена или за
чужда сметка;