Държавен вестник, бр. 99, 2011 г., стр. 86

СТР.  86	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  99
настъпили промени в релевантния правен 
статус на избирателите. Затова законодате­
лят е предвидил процедури за заличаване, 
вписване и дописване на имена, както и за 
отстраняване на непълноти и грешки в изби­
рателните списъци по заявление на избира­
теля при осигурен достъп до ускорен съдебен 
контрол върху отказа на съответния кмет да 
удовлетвори направеното искане (чл. 50 ИК).
По отношение на президентските избори не 
съществува изискването за уседналост, валидно 
за местните избори и изборите за членове на 
Европейския парламент. По тази причина в 
избирателните списъци се включват всички 
български граждани, които са навършили 18 
години към изборния ден включително, не са 
поставени под запрещение и не изтърпяват 
наказание „лишаване от свобода“ (чл. 55, ал. 2 
ИК). От анализа на разпоредбите на ИК и 
представените по делото доказателства Консти­
туционният съд заключава, че основанията за 
заличаване от избирателните списъци могат да 
бъдат групирани в две основни направления:
Първо, на заличаване в списъка подлежат 
имената на гражданите, които до изборния 
ден са загубили правото си да избират (за­
губили българско гражданство, поставени 
под запрещение и изтърпяващи наказание 
„лишаване от свобода“) или са починали 
(чл. 46, ал. 1 и 2 ИК), както и онези, които по 
свое заявление са получили удостоверение за 
гласуване на друго място (чл. 49, ал. 2 ИК), 
били са вписани в списъка по настоящия им 
адрес (чл. 53, ал. 3 ИК), заявили са желание 
за гласуване извън страната (чл. 44, ал. 4, изр. 
2 от ИК) или са получили удостоверение за 
гласуване в определено населено място (§ 5, т. 1 
от допълнителните разпоредби на ИК). Тази 
категория избиратели формира съдържанието 
на списъка по чл. 187, ал. 1, т. 7 ИК – това са 
„заличените лица“, които нямат право да бъдат 
дописвани в избирателния списък в изборния 
ден (в този смисъл е писмо изх. № АУ 01-2339 
на ГД „ГРАО“). В този списък са включени 
лица, които по Конституция и по закон нямат 
активно избирателно право или които сами 
са поели инициативата да гласуват на място, 
различно от постоянния им адрес, като тази 
възможност им е осигурена чрез включване 
в друг избирателен списък. Следователно 
не става въпрос за противоконституционно 
лишаване от права, както се твърди в ис­
кането. Разбира се, грешките в списъка по 
чл. 187, ал. 1, т. 7 ИК, доколкото не са били 
отстранени по реда на чл. 46, ал. 5, чл. 48 и 
50 ИК, наистина биха могли да преградят 
ефективното упражняване на активното из­
бирателно право. Във всички случаи извън 
този списък легитимиралият се избирател 
трябва да бъде допуснат до гласуване (в този 
смисъл е и т. 87 от Методическите указания 
на ЦИК съм секционните комисии). В тази 
насока Конституционният съд съобразява, 
че дейността на ГД „ГРАО“ не е била про­
изволна, а се е основавала на информация, 
подадена от други органи – ГД „Изпълнение 
на наказанията“ към Министерството на 
правосъдието (за изтърпяващите наказание 
„лишаване от свобода“), Министерството на 
външните работи (за предварително заявилите 
желание да гласуват извън страната) и органите 
по чл. 40, ал. 1 ИК, включващи общинската 
администрация по населените места, в които 
се води регистър на населението, заедно със 
съответните кмет и секретар (за всички ос­
танали случаи). Искането не съдържа доводи 
за съществени неточности в получените от 
ГД „ГРАО“ по описания ред данни. Въпреки 
това Съдът държи да отбележи, че общата и 
неясна формулировка на чл. 187, ал. 1, т. 7 
ИК, в която липсва изрично изброяване на 
всичките компоненти на списъка, несъмнено 
затруднява изборната администрация, не е в 
съответствие с принципа за правовата държава 
и законодателят е длъжен да отстрани зако­
новия недостатък, като посочи изчерпателно 
компонентите на такъв списък, недопускащ 
дописване в изборния ден. Забранителни­
те списъци по чл. 187, ал. 1, т. 7 ИК не се 
публикуват, представят се на секционните 
избирателни комисии в деня, предхождащ 
изборния ден, и грешките в тях не могат да 
бъдат преодолени в изборния ден.
Второ, по отношение на президентските 
избори съществува и допълнително законово 
основание за заличаване от избирателния 
списък – основанието по чл. 56, ал. 1, изр. 1 
от ИК. По силата на посочената разпоредба 
на заличаване от списъка подлежат имената 
на избирателите, които са заминали извън 
Република България не по-рано от два месеца 
преди изборния ден и не са се завърнали до 
предаването на списъците на СИК, т.е. до деня, 
предхождащ деня на изборите. Заличаването 
се извършва от ГД „ГРАО“ по предоставени 
от МВР данни (чл. 56, ал. 1, изр. 1 от ИК). 
Съдът заключава, че тази законова процеду­
ра за служебно заличаване е затрудняваща, 
а с това и вредна, защото на практика води 
до заличаване само по предположението, че 
след като избирателят не се е завърнал 15 дни 
преди изборния ден, той няма да се завърне 
и към деня на изборите и ще се възползва от 
възможността да гласува в чужбина. Освен 
това налице са основания за сериозни съмне­
ния относно изчерпателността на събираната 
от МВР информация за пътуванията на бъл­
гарските граждани в чужбина (в този смисъл 
е представеното становище рег. № 1-33907 
от 1.12.2011 г. на министъра на вътрешните