Държавен вестник, бр. 63, 2002 г., стр. 69

Б Р О Й  63
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  69
3.2. Нестатистическите методи се основават на слу-
чаен или неслучаен (преднамерен) подбор на единици-
те в извадката от дадена генерална съвкупност, в зави-
симост от субективната преценка на одитора. При при-
лагането на тези методи може да се даде разумно зак-
лючение за генералната съвкупност, но точността на
резултатите и равнището на сигурност за съвкупността
не могат да бъдат измерени и оценени.
4. Методи за подбор на одитна извадка. Одитната
извадка може да се подбере чрез следните методи:
4.1. случаен (лотариен) подбор—единиците в извад-
ката се избират чрез произволен избор (лотария), из-
ползване на таблици за случайни числа или генериране
на случайни числа от компютърни програми;
4.2. механичен (систематичен) подбор—единиците
в извадката се избират през предварително определен
интервал между тях (стъпка на подбора) и произволно
избрана начална единица, която се определя случайно;
4.3. райониран (стратифициран) подбор—единици-
те в извадката се избират от предварително разделена-
та съвкупност на еднородни групи по определен приз-
нак (райони, периоди от време, конкретни операции и
други признаци);
4.4. сериен (гнездов) подбор—в извадката се включ-
ват цели серии от съсредоточени единици в определени
граници (населени места, организации и други), а не
отделни единици от генералната съвкупност.
5. Оценка на резултатите от одитната извадка.
5.1. След приключване на планираните одитни про-
цедури се извършва оценка на резултатите от извадка-
та, като се анализира всяка открита грешка в извадка-
та, изчислява се очакваната максимална грешка и ней-
ната стойност за генералната съвкупност и интервалът
на доверителност.
5.2. Резултатите от одита на извадката са приемли-
ви, когато целият интервал на доверителност е под прага
на същественост. Когато отделни грешки в извадката
са над горната граница на интервала на доверителност,
възможно е да се увеличи размерът на извадката или да
се повиши равнището на сигурност, както и да се при-
ложат допълнителни контролни процедури, за да се
постигне необходимата сигурност.
5.3. Анализът и оценката на резултатите от извад-
ката заедно с резултатите от други контролни процеду-
ри позволяват да се направят с достатъчна степен на
сигурност определени заключения за генералната съв-
купност и да се изрази съответно одитно становище.
6. Конкретните процедури и действия при оценява-
не на резултатите от одитната извадка се регламенти-
рат с указанията за прилагане на стандарта.
Одитен стандарт № 7—същественост
и одитен риск
Одитният стандарт № 7 регламентира съществе-
ността и одитния риск при одита. Стандартът се
прилага задължително при всички видове одити, извър-
швани от Сметната палата.
1. Същност на съществеността. Съществеността
характеризира степента на допустимост на грешки и
нередности в използваната информация при одита, ко-
ято би могла да повлияе върху решенията и поведени-
ето на потребителите на информацията от даден фи-
нансов отчет или доклад за одит на изпълнението и
други одити.
2. Видове същественост. При одита се разгранича-
ват следните видове същественост:
2.1. същественост по стойност—определя се като
абсолютна величина или като процент от приходите,
разходите или стойността на активите или пасивите на
одитирания обект;
2.2. същественост по естество (характер)—опреде-
ля се като оценка на отделни елементи от информаци-
ята за одитирания обект, представянето на които е осо-
бено важно за потребителите или съществува засилен
обществен интерес поради естеството и значението на
информацията;
2.3. същественост по смисъл (контекст)—определя
се като оценка на информация, която може да не е съ-
ществена по стойност или по характер, но да е важна
поради обстоятелствата, при които се проявява, и зна-
чението, което би имала при бъдещи действия и евен-
туални последствия от тях, както и когато е свързана
със съмнения за измами и злоупотреби.
3. Праг на същественост. Праг на същественост е
максимално допустимото равнище на общите грешки и
нередности, които не биха оказали съществено влия-
ние върху решенията и поведението на потребителите
на информацията от даден финансов отчет или доклад
за одит на изпълнението и други одити.
4. Конкретният праг на същественост при отделните
одити се определя съобразно особеностите на одитира-
ните обекти и одитната политика на Сметната палата.
5. Одитен риск. Одитен риск е рискът да се изрази
погрешно одитно становище по финансов отчет или
погрешен извод при одит на изпълнението и други оди-
ти, когато има съществени грешки и нередности в из-
ползваната информация при одита.
6. Компоненти на одитния риск. Одитният риск
включва следните компоненти:
6.1. присъщ риск—това е рискът за съществуване на
грешки и нередности в резултат на самата дейност на
одитирания обект и средата, в която той функционира:
организация и структура на обекта; качество на управ-
лението; сложност и разнообразие на дейностите; чес-
та смяна на ръководния персонал; професионално рав-
нище и квалификация на персонала и други фактори,
свързани с функционирането на обекта;
6.2. контролен риск—това е рискът контролните
процедури на одитирания обект да не открият, предот-
вратят или коригират своевременно съществени греш-
ки и нередности; те могат да бъдат допуснати и поради
това, че контролните процедури не се прилагат ефек-
тивно и постоянно през целия одитиран период или
поради липсата на такива процедури;
6.3. риск на откриване - това е рискът одиторът да
не открие грешки и нередности при одита, които поот-
делно или заедно с други грешки и нередности могат да
бъдат съществени.
7. Конкретните равнища на одитния, присъщия и
контролния риск при отделните одити се определят
съобразно особеностите на одитирания обект и одитна-
та политика на Сметната палата, а на риска за откри-
ване—по математически модел, описан в указанията за
прилагане на одитните стандарти на ИНТОСАЙ в ев-
ропейските страни.
8. Сметната палата приема максимален одитен риск
и праг на същественост за всички извършвани от нея
одити след предварително обсъждане с Народното съб-
рание и министъра на финансите.
Одитен стандарт № 8—процедури за анализ
Одитният стандарт № 8 регламентира същност-
та, целите на прилагането и избора на процедурите за
анализ при одита. Стандартът се прилага задължи-
телно при всички видове одити, извършвани от Смет-
ната палата.
1. Същност на процедурите за анализ. Процедурите
за анализ са съвкупност от методи и техники за изслед-
ване и анализиране на взаимовръзки между финансова
и нефинансова информация на отделните етапи на оди-
та и за определяне на неочаквани връзки, необичайни
тенденции, значими отклонения и резултатите от тях-
ното проявление.
2. Цели на прилагането на процедурите за анализ. С
прилагането на процедурите за анализ на отделните
етапи на одита се цели: