Държавен вестник, бр. 39, 2015 г., стр. 29

БРОЙ  39	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  29  
Касаторът моли съда да отмени обжалваното 
решение и да постанови друго, с което да обяви 
нищожността на Наредбата. Алтернативно иска 
съдът да обяви за нищожни чл. 1, ал. 1, т. 4 и 
ал. 2, чл. 5 – 24 включително, чл. 31, ал. 4, 5 
и 6 от Наредбата. Претендира направените по 
делото разноски. Представя списък на разнос­
ките. Касаторът се представлява от адв. Димчо 
Нешев, Софийска адвокатска колегия.
4. Ответникът – Министерският съвет 
на Република България, счита касационните 
жалби за неоснователни. Обжалваното реше­
ние е правилно, постановено при спазване на 
процесуалните и материалноправните норми и 
е подробно обосновано. 
а) Неоснователни счита доводите на касато­
рите за нарушение на чл. 7, ал. 2 и чл. 12 ЗНА. 
Наредбата е издадена на основание чл. 4 ЗХ и 
Министерският съвет не е излязъл от сферата 
на законовата делегация. Сочи, че съгласно 
чл. 17 ЗХ производителите и търговците на 
храни трябва да прилагат добри практики по 
смисъла на § 1, т. 14 ЗХ на всички етапи от 
производството, преработката и дистрибуцията. 
Изложеното счита, че следва да се разглежда 
в духа на чл. 169, §4 ДФЕС. Сочи, че проце­
дурата на съобщаване е изпълнена, видно от 
представените нотификационни писма.
б) Неоснователен счита довода на касаторите 
за немотивираност на оспорения акт. В доклада 
на вносителя се съдържат подробни мотиви за 
издаване на Наредбата в съответствие с чл. 28 
ЗНА. Излага фактите по приемането на норма­
тивния акт и сочи, че разликите в първоначално 
публикувания проект и окончателно приетия от 
Министерския съвет са незначителни и касаят 
отлагане на влизането в сила, удължен гратисен 
период и спазване на изискванията на Дирек­
тива 98/34/ЕО на Европейския парламент и на 
Съвета от 22.06.1998 г., установяваща процедура 
за предоставяне на информация в сферата на 
техническите стандарти и регламенти и правила 
относно услугите на информационното общество 
(OB L 204, 21.07.1998 г., стр. 37, и съответните 
изменения – Директива 98/34). 
в) Неоснователни счита доводите за нару­
шение на чл. 48, ал. 1 от Устройствения пра­
вилник на Министерския съвет. Позовава се 
на заседанието на Съвета по животновъдство 
от 22.05.2012 г. Досежно довода за нарушение 
на чл. 3, ал. 2 ЗХ сочи, че разпоредбата касае 
само норми, свързани с основните компонент­
ни на храните, и съответните предложения са 
приети и отразени в справката за отразяване 
на становищата при съгласуване.
г) Досежно доводите за нарушение на но­
тификационната процедура счита позоваването 
на практиката на Съда на Европейския съюз 
за некоректно. Сочи, че изискванията на чл. 8 
и 9 от Директива 98/34 са спазени.
д) Неоснователни счита доводите на касато­
рите за нарушение на чл. 19, ал. 2 от Консти­
туцията, на Закона за защита на конкуренцията 
и на правото на Европейския съюз. Сочи, че 
чл. 25 от Наредбата препраща към Наредбата 
за изискванията за етикирането и представя­
нето на храните, която е приложима за всички 
продукти, независимо къде са произведени; 
чл. 26 от Наредбата препраща към Регламент 
(ЕО) № 1234/2007 на Съвета от 22.10.2007 г. 
за установяване на обща организация на сел­
скостопанските пазари и относно специфични 
разпоредби за някои земеделски продукти („Общ 
регламент за ООП“, OB L 299, 16.11.2007 г., 
стр. 1, и съответните изменения), а съгласно 
чл. 1, ал. 3 от Наредбата за продуктите, които 
са произведени извън България и се предлагат 
на българския пазар, се прилагат изискванията 
на Наредбата. 
е) Излага подробно механизма на разпреде­
ление на компетентността на Европейския съюз 
и на държавите членки в областта на общата 
селскостопанска политика и приложимостта на 
правилата за конкуренцията в рамките на тази 
политика. Счита, че нормите на Наредбата не 
въвеждат ограничения в производството, а на­
лагат организация на производствения процес с 
оглед на избягване на смесването на истинските 
и имитиращите продукти. Дори и да се приеме, 
че се касае за ограничения в производството, в 
областта на селското стопанство това е допусти­
мо, когато не се накърняват целите на общата 
селскостопанска политика. Сочи, че с разпоред­
бите не се създават различни правни условия за 
стопанска дейност, тъй като въведените правила 
касаят всички български производители. 
ж) Неоснователни счита твърденията за 
нарушение на Закона за административното 
регулиране и административния контрол вър­
ху стопанската дейност. Законът за храните е 
специален по отношение на Закона за адми­
нистративното регулиране и административния 
контрол върху стопанската дейност и поради 
пряката приложимост на норми на правото 
на Европейския съюз. Сочи, че защитата на 
потребителите е конституционен принцип на 
стопанската дейност, поради което попада в кръ­
га на подлежащите на регулиране обществени 
отношения по смисъла на чл. 2 ЗОАРАКВСД. 
Моли съда да остави в сила обжалваното 
решение. Прави възражение за прекомерност 
на адвокатските възнаграждения. Претендира 
юрисконсултско възнаграждение. Ответникът се 
представлява от юрисконсулт Веселин Ангелов.
5. Ответникът – министърът на земеделието 
и храните, счита първоинстанционното решение 
за правилно и моли съда да го остави в сила. 
Ответникът се представлява от юрисконсулт 
Миглена Хаджийска. 
6. Ответникът – „Българско сирене“ – АД, 
не взема становище.
7. Представителят на Върховната адми­
нистративна прокуратура дава заключение 
за неоснователност на касационните жал­
би. За да постанови обжалваното решение, 
съдът съобразил указаното в отменителното 
решение на петчленен състав на Върховния