Държавен вестник, бр. 6, 2008 г., стр. 40

С Т Р .  40
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  6
(4) При служебна необходимост съдебният
служител е длъжен да изпълнява служебните
си задължения и извън работното време.
Чл. 140. Съдебните служители дават справ-
ки на страните и на процесуалните им предста-
вители за движението на делата в рамките на
работното време без прекъсване от 9 до 17 ч.,
като обедната почивка се ползва по график.
Чл. 141. (1) Съдебните служители са длъж-
ни да пазят като служебна тайна сведенията,
които са им станали известни в кръга на служ-
бата и засягат интересите на гражданите, на
юридическите лица и на държавата.
 (2) Съдебните служители са политически
неутрални при изпълнение на служебните си
задължения.
Чл. 142. При изпълнение на служебните си
задължения и в обществения живот съдебните
служители трябва да имат поведение, което да
не уронва престижа на съдебната власт.
Чл. 143. Съдебните служители задължител-
но се застраховат срещу злополука за сметка на
бюджета на съдебната власт.
Чл. 144. Задължителното обществено и
здравно осигуряване на съдебния служител се
извършва за сметка на бюджета на съдебната
власт.
Чл. 145. Съдебните служители имат право
да получават възнаграждението, определено за
заеманата длъжност, съобразно Класификато-
ра на длъжностите в администрацията на орга-
ните на съдебната власт, приет от ВСС.
Чл. 146. Съдебните служители имат право
да получават ежегодно суми за облекло в раз-
мер до две средномесечни заплати на заетите в
бюджетната сфера.
Чл. 147. Съдебните служители имат право
на основен отпуск и на допълнителен платен
годишен отпуск за работа в извънработно вре-
ме и за изпълнение на допълнителни задълже-
ния в размер, определен от ВСС.
Чл. 148. Съдебен служител, придобил право
на пенсия за осигурителен стаж и възраст, при
освобождаване от длъжност има право на ед-
нократно парично обезщетение в размер на
толкова брутни месечни възнаграждения, кол-
кото прослужени години има в органите на
съдебната власт, но не повече от десет брутни
месечни възнаграждения.
Чл. 149. При изпълнение на служебните си
задължения съдебните служители се легитими-
рат със служебна карта по образец, утвърден от
председателя на ВКС.
Чл. 150. За неуредените в тази глава въп-
роси относно правата и задълженията на съ-
дебните служители се прилагат разпоредбите
на глава осемнадесета “Администрация на ор-
ганите на съдебната власт” от ЗСВ и Кодекса
на труда.
Г л а в а  ш е с т н а д е с е т а
АТЕСТИРАНЕ И ПОВИШАВАНЕ В РАНГ
Чл. 151. (1) Всеки съдебен служител при
доказана добра професионална квалификация
може да бъде повишен в ранг след атестиране.
(2) Атестирането на съдебните служители
има за цел:
1. установяване равнището на професионал-
ната квалификация на служителите и нейното
съответствие с изискванията на длъжностната
характеристика;
2. справедливо възнаграждение на съдебни-
те служители;
3. подобряване на служебните взаимоотно-
шения и работата в екип;
4. осъществяване на прозрачна и справедли-
ва процедура за професионално развитие.
Чл. 152. Ранговете на съдебния служител са
от пети до първи във възходяща степен.
Чл. 153. (1) При първоначално назначаване
на длъжност в съда съдебният служител полу-
чава най-ниския ранг, определен в класифика-
тора по чл. 341 ЗСВ за конкретната длъжност.
 (2) При преминаване на съдебен служи-
тел на същата длъжност от един орган на съ-
дебната власт в друг той запазва придобития
ранг, а при преместване на друга длъжност му
се присъжда минималният ранг за съответна-
та длъжност.
Чл. 154. При повишаване в ранг съдебният
служител получава и по-високо възнагражде-
ние за ранг в размер, определен от ВСС.
Чл. 155. Повишаването в ранг се извършва
след атестиране, с което се оценява качеството
при изпълнение служебните задължения от
съдебния служител и се отчита прослуженото
време във ВКС, в друг орган на съдебната власт,
във ВСС, в Инспектората към ВСС и в Нацио-
налния институт на правосъдието. Професио-
налната квалификация се отчита като съвкуп-
ност от знания и умения.
Чл. 156. (1) Атестирането на съдебните слу-
жители се извършва периодично, след прослу-
жено време на съответната длъжност не по-
малко от една година.
(2) Служителите, прослужили по-малко от
шест месеца на съответната длъжност в съда, се
атестират през следващата календарна година.
Чл. 157. (1) Атестирането на главния секре-
тар, началника на кабинета на председателя, на
служителя по сигурността на информацията и
на съдебните помощници се извършва от пред-
седателя на съда или от определен от него за-
местник.
(2) Съдебните служители, с изключение на
посочените в ал. 1, се атестират от постоянно
действаща комисия, назначена от председате-
ля на съда.