Държавен вестник, бр. 106, 2006 г., стр. 132

С Т Р .  132
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  106
не банката инициатор изчислява допълнително
капиталово изискване по начина, описан в чл. 209—
213, спазвайки указанията по ал. 2—4.
(2) Размерът на участието на инициатора се
определя като сума от:
1. стойността на онази част от усвоените суми
по секюритизираните експозиции, която съотне-
сена към общия размер на усвоените суми по се-
кюритизираните експозиции определя частта от
паричните потоци, произтичащи от секюритизи-
раните експозиции, които не се разпределят към
инвеститорите в секюритизиращи позиции; и
2. стойността на онази част от неусвоените суми
по секюритизираните експозиции, която съотне-
сена към общия размер на неусвоените суми по
секюритизираните експозиции води до същото
пропорционално съотношение като в т. 1.
(3) Размерът на участието на инвеститора об-
хваща стойността на секюритизираните експози-
ции, невключени в ал. 2.
(4) Експозициите на банката инициатор по ал. 2
се третират, както следва:
1. по т. 1 като пряка експозиция в усвоените
суми, ако те не бяха секюритизирани;
2. по т. 2 като пряка експозиция в неусвоените
суми, ако те не бяха секюритизирани.
Намаления в рисковопретегления размер на
позициите при прилагане на вътрешно-
рейтингов подход
Чл. 230. (1) При спазване изискванията на чл. 72
размерът на секюритизиращите позиции, които се
приспадат от капиталовата база, може да бъде
намален с произведението между 8.334 и стойността
на начислените от банката провизии и корекции в
стойността, които намаляват размера на базисни-
те секюритизирани експозиции по тези траншове.
(2) Рисковопретегленият размер на секюритизи-
ращите позиции може да бъде намален с произведе-
нието между 8.334 и размера на корекциите в стой-
ността, извършени от банката спрямо тези позиции.
(3) Размерът на секюритизиращите позиции,
които банката приспада от капиталовата база,
умножен по 8.334, следва да бъде приспаднат от
рисковопретегления размер на  секюритизиращи-
те позиции по смисъла на чл. 203 и 218.
(4) При приспадането на секюритизиращи по-
зиции от капиталовата база банката може да отче-
те следното:
1. размерът на позициите може да бъде полу-
чен от рисковопретегления им размер, отчитайки
корекциите в стойността съгласно ал. 1 и 2;
2. при установяване стойността на позицията
може да бъде отчетено наличието на кредитна
защита съгласно изискванията по чл. 224—228;
3. когато банката използва метода на надзор-
ната формула за изчисляване на рисковопретегле-
ния размер на позицията и стойността на параме-
търа L е по-малка от стойността на параметъра
Kirbr, а стойността на параметъра [L+T] е по-голя-
ма от параметъра Kirbr, то тогава позицията може
да бъде разглеждана като две позиции, като за най-
първостепенната по ранг позиция стойността на
параметъра L се приравнява на стойността на па-
раметъра Kirbr.
Г л а в а  о с м а
ТРЕТИРАНЕ НА КРЕДИТНИЯ РИСК ОТ
КОНТРАГЕНТА
Раздел I
Общи положения
Чл. 231. (1) Кредитен риск от контрагента е
рискът контрагентът по определена сделка да из-
падне в неизпълнение преди окончателния сетъл-
мент на паричните потоци по сделката.
(2) Кредитният риск от контрагента възниква по:
1. сделки с дериватни инструменти;
2. репо-сделки;
3. сделки по предоставяне/получаване в заем
на ценни книжа или стоки;
4. маржин заемни сделки;
5. транзакции с удължен сетълмент.
(3) Експозициите към кредитен риск от конт-
рагента участват при претеглянето на експозици-
ите към кредитен риск.
Раздел II
Особени изисквания за кредитен риск от
контрагента в търговския портфейл
Чл. 232. (1) За позиции в търговския портфейл:
1. експозициите към кредитен риск от контра-
гента, когато този контрагент е институция, могат
да се претеглят с приложимите тегла за кредитни
институции;
2. банка не може да използва опростения метод
за признаване на ефектите от финансово обезпе-
чение при изчисляване на експозициите към кре-
дитен риск от контрагента съгласно чл. 157—161.
(2) Освен разрешените по глава шеста “Реду-
циране на кредитния риск” за обезпечения на по-
зиции в търговския портфейл за целите на устано-
вяване на кредитния риск от контрагента могат да
бъдат признати:
1. при репо-сделки и сделки по предоставяне/
получаване в заем на ценни книжа или стоки—
всички финансови инструменти и стоки, които
отговарят на изискванията за включване в тър-
говския портфейл;
2. при извънборсови дериватни инструменти—
стоки, които отговарят на изискванията за включ-
ване в търговския портфейл.
(3) При изчисляване на корекциите за промен-
ливост на стойността на финансови инструменти
или стоки, които не са признати за приемливи съг-
ласно глава шеста “Редуциране на кредитния риск”:
1. когато банката използва подхода за надзорна
корекция на променливостта по чл. 163, тези инс-
трументи и стоки се третират по същия начин като
капиталови инструменти от неосновен индекс,
регистриран на призната борса;
2. когато банката използва подхода на собстве-
ните оценки по чл. 164, корекциите за променли-
вост се изчисляват отделно за всяка позиция; ко-
гато банката използва вътрешен модел за корек-
ции за променливост, тя може да използва този
модел и за обезпеченията  по ал. 2.
(4) Когато кредитен дериват, включен в тър-
говския портфейл, участва във вътрешно хеджи-
ране и кредитната защита е призната по настоя-
щата наредба, за позицията в кредитния дериват
не се отчита риск от контрагента.