Държавен вестник, бр. 107, 2004 г., стр. 20

С Т Р .  20
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  107
Наредба за допълнение на Наредба № 11 от
1998 г. за реда за писмено деклариране на сто-
ки пред митническите учреждения (обн., ДВ,
бр. 2 от 1999 г.; изм. и доп., бр. 23, 51, 64 и 72 от
1999 г.; попр., бр. 80 от 1999 г.; изм. и доп., бр.
108 от 1999 г., бр. 4 и 66 от 2000 г.; попр., бр. 68
от 2000 г.; изм. и доп., бр. 8 от 2001 г.; попр., бр. 9
от 2001 г.; изм. и доп., бр. 74 от 2001 г., бр. 81 и
120 от 2002 г. и бр. 19 от 2003 г.; изм. и доп.,
бр. 111 от 2003 г.; доп., бр. 7 от 2004 г.; изм. и
доп., бр. 24 от 2004 г.)
Параграф единствен. В приложение № 7 към
чл. 16, т. 24 и 34, чл. 18, т. 24 и чл. 20, т. 20
“Класификатор на митническите учреждения в
Република България” след израза
“Ямбол
Митническо бюро
1010”
на нов ред се добавя изразът:
“Лесово
Митнически пункт
1011”.
Министър: М. Велчев
59225
МИНИСТЕРСТВО
НА ОТБРАНАТА
СПОРАЗУМЕНИЕ
между страните по Северноатлантическия
договор относно статута на техните въоръ-
жени сили
(Ратифицирано със закон, приет от ХХХIХ
Народно събрание на 14 юли 2004 г.—ДВ, бр. 65
от 2004 г. В сила за Република България от
3 ноември 2004 г.)
Лондон, 19 юни 1951 г.
Страните по Северноатлантическия договор,
подписан във Вашингтон на 4 април 1949 г.;
отчитайки, че въоръжените сили на една от
страните могат да бъдат изпратени по договоре-
ност да служат на територията на друга страна;
имайки предвид, че решението за изпраща-
нето им и условията, при които те ще се изпра-
щат, доколкото такива условия не се съдържат
в това споразумение, ще продължават да бъдат
предмет на отделни договорености между за-
интересуваните страни;
желаейки все пак да определят статута на
тези въоръжени сили по време на пребивава-
не на територията на друга страна по споразу-
мението;
се споразумяха за следното:
Член I
1. В това споразумение термините:
а. “въоръжена сила” означава личния със-
тав, принадлежащ към сухопътните, военномор-
ските или военновъздушните въоръжени сили
на една договаряща се страна, когато е на тери-
торията на друга договаряща се страна от зона-
та на Северноатлантическия договор, във връз-
ка с изпълнение на служебни задължения, ос-
вен ако две заинтересувани договарящи се стра-
ни не са се споразумели, че определени лица,
подразделения или формирования няма да бъ-
дат разглеждани като съставляващи или вклю-
чени в термина “въоръжена сила”, употребен
за целите на това споразумение;
b. “цивилен компонент” означава цивил-
ния личен състав, придружаващ въоръжената
сила на договаряща се страна, който е на ра-
бота във въоръжените сили на същата дого-
варяща се страна, и не включва лица без граж-
данство, граждани на държава, която не е стра-
на на Северноатлантическия договор, нито
граждани и лица с постоянно местожителст-
во в държавата, където е разположена въоръ-
жената сила;
c. “зависимо лице” означава съпруг(а) на член
на въоръжената сила или цивилния компонент
или дете на такъв член, зависим от него/нея;
d. “изпращаща държава” означава догова-
рящата се страна, на която принадлежи въоръ-
жената сила;
e. “приемаща държава” означава договаря-
щата се страна, на чиято територия са разполо-
жени въоръжената сила или цивилният компо-
нент, независимо от това дали са настанени там
или преминават транзитно;
f. “военни власти на изпращащата държава”
означава онези власти на изпращащата държа-
ва, които са упълномощени по закон да прила-
гат военното законодателство на тази държава
по отношение на членове на нейните въоръже-
ни сили или цивилни компоненти;
g. “Северноатлантически съвет” означава
съвета, създаден по силата на чл. 9 от Северно-
атлантическия договор, или всеки от неговите
помощни органи, упълномощени да действат
от негово име.
2. Това споразумение се прилага по отноше-
ние на властите на административно-терито-
риалните единици на договарящите се страни
на техните територии, за които важи това спо-
разумение в съответствие с член XX, както и по
отношение на централните власти на договаря-
щите се страни, при условие че собствеността
на административно-териториалните единици
няма да бъде разглеждана като собственост,
принадлежаща на договарящата се страна по
смисъла на член VIII.
Член II
Въоръжената сила и нейният цивилен ком-
понент, техните членове, както и лицата, зави-
сими от тях, поемат задължение да съблюдават
законите на приемащата държава и да се въз-
държат от дейности, които са в противоречие с
духа на това споразумение, и по-специално от
каквато и да било политическа дейност в при-
емащата държава. Изпращащата държава пое-
ма задължение да вземе необходимите мерки в
това отношение.
Член III
1. Според условията, конкретизирани в § 2 на
този член, и при спазване на изискванията, уста-
новени от приемащата държава във връзка с