Държавен вестник, бр. 106, 2006 г., стр. 151

Б Р О Й  106
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  151
1. за да избегне двойното отчитане, банката
взима предвид степента, в която риск от неизпъл-
нение вече е обхванат при изчислението на стой-
ността под риск, особено за рискови позиции, ко-
ито могат и биха били затворени в рамките на 10
дни в случай на неблагоприятни пазарни условия
или други признаци на влошаване в кредитната
среда. Когато банката обхваща допълнителния риск
от неизпълнение чрез надбавка, тя следва да има
методология за утвърждаване на тази надбавка;
2. банката удостоверява пред БНБ, че използ-
ваният от нея подход покрива стандартите за на-
деждност съгласно глава пета “Изчисляване на
капиталовите изисквания за кредитен риск чрез
използване на вътрешни модели”, при допускане-
то за постоянно ниво на риск и при необходимост
подходът отразява влиянието на ликвидността,
концентрираността, хеджирането и опционните
характеристики (optionality);
3. банка, която не е обхванала допълнителния
риск от неизпълнение чрез вътрешно разработен
подход, изчислява надбавката за него чрез стан-
дартизирания или вътрешнорейтинговия подход за
кредитен риск.
(3) Експозиции по традиционна или синтетич-
на секюритизация, които биха били приспаднати
по третирането на чл. 230, ал. 3, подлежат на капи-
талово изискване, което е не по-малко от посоче-
ното при това третиране.
(4) Банка, използваща вътрешни модели, кои-
то не са получили одобрение от БНБ по този член,
начислява отделно капиталово изискване за спе-
цифичен риск съгласно глава единадесета “Капи-
талови изисквания за позиционен риск”.
Капиталови изисквания
Чл. 316. Капиталовото изискване за банка, ко-
ято използва одобрен от БНБ вътрешен модел, е
по-голямото от:
1. стойността под риск за предходния ден, изчис-
лена в съответствие с параметрите, определени в
настоящия раздел, плюс изискването за допълни-
телен риск от неизпълнение по чл. 315, ал. 2; или
2. средната стойност на ежедневните стойнос-
ти под риск за предходните 60 работни дни, умно-
жена с минимален коефициент 3, коригиран с над-
бавката по чл. 317, ал. 1, плюс изискването за до-
пълнителен риск от неизпълнение по чл. 315, ал. 2.
Превишения
Чл. 317. (1) Минималният коефициент се уве-
личава с надбавка от 0 до 1 (таблица № 5 от прило-
жение № 9 “Пазарни рискове”), в зависимост от
броя на превишенията за последните 250 работни
дни, установени чрез бек-тестовете.
(2) Превишение е еднодневна промяна в стой-
ността на портфейла, която надвишава стойност-
та под риск, изчислена за същия ден чрез прилага-
не на модела.
(3) Превишенията се изчисляват чрез сравне-
ние със стойността, получена посредством един от
подходите по чл. 313, ал. 3, прилаган последова-
телно.
(4) За определяне на надбавката по ал. 1 броят
на превишенията се оценява поне веднъж на три-
месечие или по-често, когато е необходимо.
(5) Банката уведомява БНБ не по-късно от 5
работни дни след установяване чрез бек-тестване,
че броят на превишенията налага увеличение на
надбавката.
(6) Когато са налице значителен брой преви-
шения, БНБ може да оттегли разрешението за
използването на модела поради неговата неточ-
ност или да постави допълнителни изисквания за
подобрението му.
ЧАСТ ЧЕТВЪРТА
КАПИТАЛОВИ ИЗИСКВАНИЯ ЗА ОПЕРАЦИ-
ОНЕН РИСК
Г л а в а  ш е с т н а д е с е т а
ОПЕРАЦИОНЕН РИСК—ОБЩИ
ПОЛОЖЕНИЯ
Чл. 318. (1) Банката изчислява капиталовите
изисквания за операционен риск съгласно изиск-
ванията на настоящата част по един от подходите,
посочени в ал. 6.
(2) Операционен риск е рискът от загуба, про-
изтичаща от неадекватни или недобре функцио-
ниращи вътрешни процеси, хора и системи, или
от външни събития, като включва в себе си пра-
вен риск.
(3) Операционно събитие е събитие, което
може да доведе до отрицателен икономически
резултат и/или до допълнителни разходи и до
отклонение на реализираните от очакваните ре-
зултати от дейността.
(4) Загуба от операционно събитие е финан-
совият ефект, свързан с проявление на операци-
онни събития и подлежащ на оповестяване във
финансовите отчети на банката, включително
пропуснати ползи.
(5) Операционните събития, водещи до загуба,
се класифицират съгласно таблица № 1 на прило-
жение № 10 “Операционен риск”.
(6) Капиталовото изискване за операционен
риск се изчислява по един от следните подходи:
1. подход на базисния индикатор;
2. стандартизиран подход;
3. усъвършенствани подходи за измерване.
(7) Използването на подходите по ал. 6, т. 2 или
3 се допуска след разрешение от БНБ, въз основа
на писмено заявление, придружено със съответни-
те документи, като срокът за произнасяне е, както
следва:
1. по т. 2—три месеца;
2. по т. 3—една година.
(8) Когато е разрешено от БНБ използване на
подходите по ал. 7, т. 2 или 3, банката не може да
прилага отново по-опростен подход без изрично
одобрение от БНБ. Когато БНБ прецени, че бан-
ка, която прилага подходите по ал. 6, т. 2 или 3,
вече не отговаря на изискуемите критерии за из-
ползването им, изисква от банката да прилага
отново по-опростен подход за някои или за всич-
ките си операции.
(9) Банката разполага с документирани пра-
вила и процедури за оценка и управление на екс-
позицията към операционен риск, включително
за редки събития със силно неблагоприятно въз-
действие.
(10) Банката разполага с план за реакция при
непредвидени обстоятелства и за непрекъсване на
дейността, с помощта на който да понесе ограни-
чени загуби при настъпване на тежък системати-
чен пазарен срив.