Държавен вестник, бр. 40, 2025 г., стр. 8

СТР.  8	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  40
Предложението за въвеждане на въз­
можността да се гласува с бюлетина „Не 
подкрепям никого“ е направено от народен 
представител след приемане на първо гласу­
ване на обединения проект на ЗИД на ИК на 
заседанието на Комисията по правни въпро­
си. Към предложението не са формулирани 
мотиви. Поставената от законодателя цел с 
въвеждане на тази уредба обаче може да се 
определи от съдържанието на направените 
изказвания в Комисията по правни въпроси 
и в пленарно заседание при второто гласуване 
на законопроекта и в този смисъл е прак­
тиката на Конституционния съд (Решение 
№ 8 от 2021 г. по к.д. № 9/2020 г.; Решение 
№ 3 от 2024 г. по к.д. № 13/2023 г.). Видно от 
стенограмата от заседание на Комисията по 
правни въпроси от 19.04.2016 г., председателят 
на Комисията по правни въпроси (и вноси­
тел на предложението) изрично е обърнал 
внимание на функционалната връзка между 
задължителното гласуване и възможността 
да се гласува с „Не подкрепям никого“, като 
е посочил, че целта на тази възможност е 
законодателят да е коректен „спрямо дефини­
цията […], че гласуването е граждански дълг 
на избирателя“, като същевременно бъдат 
мотивирани да упражнят правото си на глас 
избирателите, които са се въздържали от това 
поради негативното им отношение към учас­
тниците в политическия живот. Съобразена 
е необходимостта гласовете „Не подкрепям 
никого“ да бъдат отчитани „във всичката ста­
тистика и броене“ с аргумента, че „това също 
е воля“. При приемането на законопроекта на 
второ гласуване от Народното събрание на 
27.04.2016 г. отново е акцентирано, че гласът 
„Не подкрепям никого“ е действителен и „ще 
се зачита и затова е обособен в отделна графа, 
с отделна кутийка в бюлетината, за да може 
наистина да се разграничи, когато хората изра­
зяват протестен вот, той да бъде отчетен като 
такъв – не да бъде прибавен към общия обем 
недействителни бюлетини, а напротив, да е 
ясно точно колко е този протестен вот, който 
очевидно с годините се увеличава“. Заедно с 
това е обърнато внимание на необходимост­
та този вот „да не се превръща в оръжие за 
статуквото, а напротив – когато се изчислява 
изборната бариера от 4%, единствено тогава 
да не бъде отчитан, за да може протестният 
вот да не бетонира партиите на статуквото 
във властта, големите партии“.
Така направените изказвания при обсъж­
дане на законопроекта в парламентарната 
Комисия по правни въпроси и в пленарно 
заседание позволяват да се определят целите, 
които законодателят се е стремял да постигне 
с въвеждане на възможността за гласуване с 
бюлетина „Не подкрепям никого“ – баланси­
ране на предвиденото задължение за гласуване 
в изпълнение на граждански дълг, както и 
отчитане на протестния вот на избирателите, 
ал. 1, т. 7, подадени за общински съветници 
в общината, на броя на членовете на общин­
ския съвет. Когато частното не е цяло число, 
общинската избирателна квота е най-близкото 
по-голямо цяло число. Разпоредбата на чл. 438, 
ал. 1, т. 7 ИК, към която препраща оспорената 
разпоредба, предвижда, че след отваряне на 
избирателната кутия и на специалната кутия 
за машинно гласуване и изваждането на бю­
летините и бюлетините от машинно гласуване 
за всеки вид избор в отделна купчинка се под­
реждат бюлетините с отбелязан вот със знак 
Х или V и с химикал, пишещ със син цвят, в 
квадратчето „Не подкрепям никого“ (буква 
„а“) и бюлетините, които съдържат два броя 
печати на съответната секционна избирателна 
комисия (буква „б“). По същество искането 
на вносителя се основава на твърдения за 
противоконституционност на изключването 
от общия брой на действителните гласове на 
гласовете „Не подкрепям никого“ при фор­
миране на общинската избирателна квота, 
с оглед на което произнасянето на Съда се 
ограничава до изследване на този въпрос.
Съдът намира, че преценката за консти­
туционосъобразност на оспорената законова 
уредба относно значението на гласовете „Не 
подкрепям никого“ в изборите за общински 
съвет налага изясняване на замисъла и целта, 
от които е бил ръководен законодателят при 
въвеждане на тази възможност за упраж­
няване на активното избирателно право на 
гражданите.
Възможността да се гласува с опцията „Не 
подкрепям никого“ е предвидена със Закона 
за изменение и допълнение (ЗИД) на ИК (ДВ, 
бр. 39 от 2016 г.) и се отнася за всички видове 
избори: за народни представители (чл. 261 
ИК), за президент и вицепрезидент (чл. 325 
ИК), за членове на Европейския парламент 
(чл. 317 ИК) и за общински съветници и кме­
тове (чл. 421 ИК). В този смисъл уредбата е 
подчинена на единен замисъл и концепция, 
чието изясняване е от съществено значение 
при формиране на преценката за съответствие 
на оспорения закон с принципите и разпо­
редбите на Конституцията.
Същевременно следва да се отчете функ­
ционалната връзка на тази уредба с други 
разпоредби, инкорпорирани в същия ЗИД 
на ИК, и конкретно с разпоредбата на чл. 3, 
с която е въведено задължението за гласу­
ване в изпълнение на гражданския дълг на 
избирателите, като неизпълнението на това 
задължение е било скрепено с предвидените 
в чл. 242а ИК последици – заличаване от 
избирателните списъци на лицата, които не 
са упражнили избирателното си право без 
уважителни причини в два поредни избора 
от един и същ вид. Разпоредбата на чл. 242а 
ИК е обявена за противоконституционна с 
Решение № 3 от 2017 г. по к.д. № 11/2016 г.