Държавен вестник, бр. 98, 2019 г., стр. 46

СТР.  46	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  98
обезщетение; определеното обезщетение да 
бъде предварително изплатено на собственика 
или собствениците.
Отчуждаването се осъществява чрез поста-
новяване на индивидуален административен 
акт с конститутивно действие, по силата на 
който държавата придобива собствеността вър-
ху отчуждения имот на оригинерно основание. 
Специалните закони, които регламентират 
реда за принудително отчуждаване на част-
на собственост от физически и юридически 
лица, са Законът за държавната собственост и 
Законът за общинската собственост. Законът, 
който посочва нуждата от отчуждаване за из-
граждане на обекти – публична собственост на 
държавата и общините, е Законът за устройство 
на територията. Отчуждаването по Закона 
за държавната собственост за изграждане на 
национални обекти се извършва с решение 
на Министерския съвет по предложение на 
министъра на регионалното развитие и бла-
гоустройството и министъра на финансите 
(чл. 34а, ал. 1 от ЗДС), а в останалите слу-
чаи – със заповед на областния управител по 
предложение на министъра на регионалното 
развитие и благоустройството и министъра 
на финансите (чл. 34а, ал. 2 от ЗДС).
Основната предпоставка за извършване на 
принудително отчуждаване както по чл. 17, 
ал. 5 от Конституцията, така и по чл. 32, ал. 1 
от ЗДС, е наличието на държавна нужда, която 
не може да бъде задоволена по друг начин. 
Съгласно чл. 33, ал. 2 от ЗДС тази нужда се 
установява с влязъл в сила подробен устрой-
ствен план, предвиждащ изграждане на обекти 
за задоволяване на държавните нужди, или 
одобрен подробен устройствен план, който 
предвижда изграждане на национален обект, 
за който е налице влязло в сила разпореждане 
за допускане на предварително изпълнение, 
или по друг начин, предвиден в закон. Във 
всички случаи основание за започване на 
производство по принудително отчуждаване 
на частна собственост е наличието на влязъл в 
сила подробен устройствен план, предвиждащ 
изграждане на обекти – публична държавна 
собственост. Кои са тези обекти е указано в 
текста на чл. 205, т. 1 – 5 от глава седемнаде-
сета на Закона за устройство на територията 
„Обезщетяване при принудително отчужда-
ване на недвижими имоти за изграждане на 
обекти – публична собственост на държавата 
и общините“. От съдържанието на посочена-
та разпоредба се установява, че част от тези 
обекти отговарят на определението за „на-
ционален обект“ по смисъла на § 1 от ДР на 
ЗДС, но са посочени и други, които остават 
извън това определение.
Подробните устройствени планове съгласно 
чл. 103, ал. 3 от ЗУТ определят конкретното 
предназначение и начин на устройство на от-
делните поземлени имоти, обхванати от плана. 
Подробен устройствен план се изработва и 
одобрява за един или група поземлени имоти 
във и извън границите на урбанизираните 
територии и за изграждане на национални 
обекти и обекти с национално значение. В 
Закона за устройство на територията изра-
ботването и одобряването на подробни ус-
тройствени планове за тези обекти е уредено 
едновременно и по идентичен начин в редица 
норми: чл. 109, ал. 3, т. 1 и 2; чл. 124а, ал. 4, 
т. 2; чл. 128, ал. 12, т. 2, буква „б“; чл. 129, 
ал. 3, т. 2, буква „б“; чл. 131, ал. 3. Понятията 
„национален обект“ и „обект с национално 
значение“ са употребени в Закона за устрой-
ство на територията и в други разпоредби, 
свързани с инвестиционното проектиране и 
строителството: чл. 144, ал. 6; чл. 145, ал. 1, 
т. 3, буква „б“; чл. 153, ал. 2, т. 3. В чл. 215, 
ал. 4, изр. второ и ал. 7 от ЗУТ е уредена про-
цедурата по съдебно оспорване на подробни 
устройствени планове и разрешения за строеж 
също за такива обекти.
Принудителното отчуждаване на частна 
собственост по Закона за държавната собстве-
ност може да бъде предприето при наличие 
на влязъл в сила подробен устройствен план, 
който предвижда изграждане на някои от 
обектите, изрично описани в чл. 205, т. 1 – 5 
от ЗУТ, независимо от това дали са обявени 
за „национални“ по смисъла на Закона за 
държавната собственост или за такива „с 
национално значение“ по смисъла на Закона 
за устройство на територията, защото всички 
те са обекти – публична собственост на дър-
жавата, и са предназначени да задоволяват 
публични нужди.
Частично оспорената от президента разпо-
редба на чл. 39б, ал. 1 от ЗДС урежда реда и 
предпоставките за допускане на предварително 
изпълнение на акта за отчуждаване. Тя не 
въвежда условия за принудително отчужда-
ване на частна собственост в несъответствие 
с чл. 17, ал. 5 от Конституцията. Условията, 
които трябва да са налице, за да се пристъпи 
към принудително отчуждаване на частна 
собственост, са посочени в конституционната 
норма на чл. 17, ал. 5 и в разпоредбата на 
чл. 32, ал. 1 от ЗДС, а не в атакуваната част 
от чл. 39б, ал. 1, т. 1 от ЗДС. Поради това не 
е възможно чл. 39б, ал. 1, т. 1 от ЗДС в частта 
„обект с национално значение“ да разширява 
възможността за принудително отчуждаване 
на частна собственост за изграждане на на-
ционални обекти и на обекти с национално 
значение в несъответствие с чл. 17, ал. 5 от 
Конституцията, както се твърди в искането 
на президента.
Разпоредбата на § 5, т. 62 от ДР на ЗУТ 
не е предмет на оспорване по настоящото 
конституционно дело. Освен това тази раз-
поредба не е материалноправна. Съдържа-
нието є е относимо само по отношение на