Държавен вестник, бр. 86, 2012 г., стр. 130

СТР.  130	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  86
(4) Когато е необходимо регулиране на 
яркостта, силата на светлината се регулира 
на равнища 10 на сто и 3 на сто. 
(5) За да се предотврати заслепяване на 
пилота, при крайния етап на подхода и етапа 
на кацане може да се предвиди екраниране.
Раздел III
Светлинна система на подхода за кацане
Чл. 645. (1) Светлинната система на подхода 
за кацане се осигурява за вертолетно летище, 
където е целесъобразно и практически въз­
можно през нощта да се посочва на пилотите 
предпочитаната посока на подход за кацане 
и/или да им се предостави допълнителна 
информация за скоростта на приближаване. 
(2) Светлинната система на подхода се 
разполага по права линия в предпочитаната 
посока на подхода за кацане.
Чл. 646. Светлинната система на подхода 
има следните характеристики: 
1. състои се от не по-малко от три свет­
лини, разположени на един ред на еднакви 
интервали, равни на 30 m, и от светлинен 
хоризонт с дължина 18 m на разстояние 90 m 
от периметъра на зоната за краен подход за 
излитане и кацане съгласно фиг. 62; 
Фиг. 62. Светлинна система на подхода 
2. светлините, образуващи светлинния 
хоризонт, се разполагат възможно най-точно 
по хоризонтална права, перпендикулярна на 
линията на светлините на осевата линия и 
деляща се от осевата линия по средата; 
3. светлинният хоризонт се състои от две 
светлини, разположени от двете страни на 
осевата линия с интервал 4,5 m; 
4. в зависимост от околните условия светли­
ните, разположени след светлинния хоризонт, 
могат да бъдат с постоянно излъчване или от 
типа „бягаща вълна“ (бягащите проблясващи 
светлини са полезни, когато наличието на за­
обикалящи светлини създава затруднения при 
опознаването на светлините на подход за кацане);
5. когато е необходимо направлението на 
финалния подход да бъде по-забележимо и 
видимо, могат да се добавят допълнителни 
светлини, разположени на равни интервали 
от 30 m след светлинния хоризонт; 
6. ако в зоната за краен подход за излитане 
и кацане е поставена светлинна система на 
подхода за кацане за изпълнение на неточни 
подходи, такава система има дължина не по-
малка от 210 m;
7. светлините с постоянно излъчване са 
бели, насочени във всички посоки;
8. разпределението на светлините с посто­
янно излъчване е необходимо да съответства 
на илюстрация 2 от фиг. 61, освен когато 
посочената интензивност се увеличава три 
пъти за зоната за краен подход за излитане 
и кацане при неточни подходи;
9. бягащите проблясващи светлини са бели, 
насочени във всички посоки;
10. честотата на проблясъците на свет­
лините е един проблясък в секунда, а раз­
пределението на светлината съответства на 
илюстрация 3 от фиг. 61; последователността 
на проблясъците започва от най-отдалечената 
светлина и продължава по посока към свет­
линния хоризонт;
11. предвидено е съответно регулиране на 
яркостта в зависимост от преобладаващите 
условия, за да се коригира интензивността на 
светлините; при това за приемливи се считат 
следните стойности на силата на светлината:
а) светлини с постоянно излъчване – 100 
на сто, 30 на сто и 10 на сто;
б) проблясващи светлини – 100 на сто, 10 
на сто и 3 на сто.
Раздел IV
Система за визуално насочване
Чл. 647. На вертолетно летище се пред­
вижда система за визуално насочване за 
обслужване на подходи за кацане на верто­
лети, когато са налице едно или няколко от 
следните условия (особено нощем): 
1. разрешение за прелитане над препят­
ствия, процедури за намаляване на шума 
или процедури при контрол на въздушното 
движение изискват поддържане на конкретна 
посока на полета; 
2. околната среда на вертолетното летище 
осигурява незначително количество наземни 
ориентири; 
3. физически е невъзможно да се монтира 
светлинна система на подхода за кацане. 
Чл. 648. (1) Изискванията към разполага­
нето на системата за визуално насочване и 
светлините са, както следва: 
1. системата за визуално насочване се 
разполага така, че да се осигури насочване 
на вертолета по зададената пътна линия по 
посока към зоната за краен подход за изли­
тане и кацане; 
2. системата се разполага на подветрената 
граница на зоната за краен подход за излитане 
и кацане и по протежение на предпочитаната 
посока на подхода за кацане;
3. светлините са чупливи и се монтират 
колкото е възможно по-ниско;
4. когато е необходимо светлините на сис­
темата да се виждат като светлини от отделни 
източници, те се разполагат така, че при мак­
симален обхват на системата ъгълът между 
две светлини, които се виждат от пилота, да 
бъде не по-малък от 3' от дъгата;