Държавен вестник, бр. 27, 2004 г., стр. 37

Б Р О Й  27
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  37
2.3.2.4. цилиндрична повърхност В1С1С2В2, перпен-
дикулярна на базовата равнина и с радиус 900 mm, про-
ектираща се напред на 400 mm от равнината, дефинира-
на в т. 2.3.2.1, към която е допирателна в хоризонтална
линия, намираща се на 150 mm през точката за оразме-
ряване на седалката;
2.3.2.5. наклонена равнина С1D1D2C2, перпендикуляр-
на на базовата равнина и продължаваща повърхността,
дефинирана в т. 2.3.2.4, и минаваща през точка, отстоя-
ща на 40 mm от външния край на кормилното колело;
2.3.2.6. вертикална равнина D1K1E1E2K2D2, перпен-
дикулярна на базовата равнина и минаваща на 40 mm
през външния край на кормилното колело;
2.3.2.7. хоризонтална равнина Е1F1P1N1N2P2F2E2,
минаваща през точката за оразмеряване на седалката;
2.3.2.8. криволинейна повърхност G1L1M1N1N2M2L2G2,
перпендикулярна на базовата равнина и минаваща по
гърба на облегалката на седалката;
2.3.2.9. две вертикални равнини К1I1F1E1 и K2I2F2E2,
успоредни на базовата равнина и отстоящи на 250 mm
от нея от двете є страни и простиращи се нагоре на
300 mm от хоризонталната равнина, минаваща през точ-
ката за оразмеряване на седалката;
2.3.2.10. две наклонени и успоредни равнини
A1B1C1D1K1I1L1G1H1 и A2B2C2D2K2I2L2G2H2, започва-
щи от горния ръб на равнините, дефинирани в т. 2.3.2.9,
и свързващи се с хоризонталната равнина, дефинирана
в т.2.3.2.1, най-малко на 100 mm от базовата равнина от
страната на прилагане на удара;
2.3.2.11. две части от вертикални равнини Q1P1N1M1
и Q2P2N2M2, успоредни на базовата равнина, отстоящи
на по 200 mm от двете є страни и простиращи се нагоре
на 300 mm от хоризонталната равнина, минаваща през
точката за оразмеряване на седалката;
2.3.2.12. две части от вертикална равнина I1Q1P1F1 и
I2Q2P2F2, перпендикулярна на базовата равнина и ми-
наваща на 350 mm през точката за оразмеряване на
седалката;
2.3.2.13. две части I1Q1M1L1 и I2Q2M2L2 от хоризон-
тална равнина, минаваща на 300 mm над точката за
оразмеряване на седалката.
2.4.3. Трактори с реверсируемо положение на водача
За трактори с реверсируемо положение на водача
(реверсируема седалка и кормилно колело) свободната
зона се образува от обединяването на двете свободни
зони, определени от двете различни положения на кор-
милното колело и седалката (фиг. № 10 и 11). Свобод-
ната зона се определя по т. 2.3.1 и 2.3.2.
Фиг. № 10. Свободна зона при трактори с реверсируеми
седалка и кормилно колело: двуколонен ролбар
Фиг. № 11. Свободна зона при трактори с реверсируеми
седалка и кормилно колело: други типове защитни
конструкции при преобръщане
2.4.4. Допълнителни седалки
2.4.4.1. В случай на трактори, които могат да бъдат
снабдени с допълнителни седалки, резултатната сво-
бодна зона, използвана при изпитванията, се получава
на базата на точките за оразмеряване на седалките за
всички възможни варианти, които се предлагат. Защит-
ната конструкция не трябва да навлиза в най-обхватна-
та свободна зона, взимаща предвид точките за оразме-
ряване на различните седалки.
2.4.4.2. В случай на предлагане на нов вариант на
седалката след вече проведено изпитване се проверява
дали свободната зона около новата точка за оразмеря-
ване на седалката попада в резултатната свободна зона,
установени преди това. Ако това изискване не е изпъл-
нено, се провежда ново изпитване.
2.5. Допустима грешка на измерването
Линейни размери
± 3 mm
с изключение на:
—деформация на гумата:
± 1 mm
—деформация на конструкцията при
на хоризонталното натоварване:
± 1 mm
—височина на падане на блока
на махалото:
± 1 mm
Маси:
± 1 %
Сили:
± 2 %
Ъгли:
± 2 %
2.6. За целите на измерването се използват следните
символи:
В
(mm) —минимална габаритна широчина на
трактора;
В6
(mm) —максимална външна широчина на защит-
ната конструкция;
D
(mm) —деформация на конструкцията в точката
на удар (динамично изпитване) или в точ-
ката на и по направление на прилагане
на натоварването (статични изпитвания);
D'
(mm) —деформация на конструкцията за прес-
мятаната изисквана енергия;
Ea
(J)
—енергия на деформацията, погълната в
точката след премахването на натовар-
ването; площта, съдържаща се в крива-
та F—D;
Ei
(J)
—погълната енергия на деформация; площ-
та на пукнатини и скъсвания;
E'i
(J)
—енергия на деформация, погълната при
изпитване с претоварване в случай, че
натоварването е било прекратено преди
започването на изпитването с претовар-
ване; площта под кривата F—D;
Eil
(J)
—енергия, която трябва да бъде погълна-
та при надлъжно натоварване;
Eis
(Y)
—енергия, която трябва да бъде погълна-
та при странично натоварване;
F
(N)
—статична натоварваща сила;
F'
(N)
—натоварваща сила за пресмятаната изиск-
вана енергия, съответстваща на Е'i;
F—D
—графика на зависимостта сила-дефор-
мация;
Fmax
(N)
—сила на максимално статично натовар-
ване, получаваща се по време на нато-
варване с изключение на претоварване;
Fv
(N)
—вертикална смачкваща сила;
Н
(mm) —височина на падане на блока на махало-
то (динамични изпитвания);
Н'
(mm) —височина на падане на блока на махало-
то при допълнително изпитване (дина-
мични изпитвания);
I       (kg.m2) —базов инерционен момент на трактора
спрямо оста на задните колела без зна-
чение каква е масата на задните колела;
L
(mm) —основна надлъжна колесна база на
трактора;
M
(kg)
—базова маса на трактора по време на из-
питванията на деформация, така както е
определена по т. 3.1.1.4.