Държавен вестник, бр. 97, 2025 г., стр. 16

СТР.  16	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  97
може да се окаже и само временно, понеже 
§ 4, т. 2 – 4 позволяват на ОТУ впоследствие 
да прехвърли активите към произволен кръг 
от други юридически лица. 
С тези нови правомощия фигурата на ОТУ 
по българското право вече съществено се раз­
личава от добрите европейски практики, които 
са използвани като модел за нейното създаване.
Посредством § 4, т. 2 – 4 от закона Народното 
събрание нарушава конституционно гарантира­
ното право на частна собственост (чл. 17, ал. 3 
от Конституцията) и принципа за свободна 
стопанска инициатива (чл. 19, ал. 1 от Кон­
ституцията). Нарушено е и конституционното 
задължение законът да закриля инвестициите 
и стопанската дейност на български и чуждес­
транни граждани и юридически лица (чл. 19, 
ал. 3 от Конституцията).
Ако законодателят счита за целесъобразно 
при определени хипотези предприятията, които 
се управляват от ОТУ, да бъдат одържавени, 
това следва да стане на изрично предвидени в 
закона основание и механизми за защита на 
обществения интерес. 
Иначе, наличието на такива разпоредби в 
националното законодателство създава пред­
поставки за задълбочаване на корупцията в 
държавното управление и е сигурно средство 
за отблъскване на потенциални чужди инвес­
титори с опит и с добра репутация в сектора 
на производството и доставките на нефт и 
нефтени продукти. 
Буди недоумение и обстоятелството, че на 
Министерския съвет се вменява правомощие да 
издава предварителни одобрения за извършва­
нето на разпоредителни сделки с имуществото 
на предприятия, които се управ­ляват от ОТУ. 
От една страна, Министерският съвет няма 
конституционно правомощие, което да му позво­
лява да се намесва пряко в осъществяването на 
разпоредителни сделки на предприятия, които са 
частна собственост. От друга страна, не е ясно 
защо одобрението ще се дава от Министерския 
съвет като колективен орган, а не от ресорния 
министър на икономиката и индустрията. Само 
този министър разполага с предметната компе­
тентност да преценява извършването на разпо­
редителни сделки от гледна точка на тяхната 
целесъобразност, от гледна точка на тяхното 
съответствие с обичайната търговска практика 
или с правото. Министерският съвет не може 
да бъде използван за параван, зад който да се 
прикрива колективна безотговорност. 
3. По § 2 и по § 4, т. 1 от Закона за изменение 
и допълнение на Закона за админист­ративното 
регулиране на икономическите дейности, свър­
зани с нефт и продукти от нефтен произход 
Посредством § 2 от закона Народното съб­
рание съществено разширява кръга от пред­
приятия, в които потенциално може да бъде 
назначен ОТУ, като добавя към действащата 
редакция на първото изречение на чл. 27а, ал. 3 
думите: „както и в лице, извършващо съхраня­
ване, транспорт или търговия на едро и дребно с 
нефт и продукти от нефтен произход“. Тъй като 
тези думи се прибавят след условието ОТУ да 
бъде назначаван единствено в лица, опериращи 
обекти от критичната инфраструктура по сми­
съла на чл. 25а от закона, новата редакция на 
първото изречение на чл. 27а, ал. 3 позволява 
на Съвета по сигурността към Министерския 
съвет да предлага назначаването на ОТУ и в 
предприятия, които не са част от критичната 
инфраструктура на страната и извършват по­
сочените в допълнението дейности.
Подобно разширяване на приложното поле 
на института на ОТУ е необосновано и опасно, 
доколкото може да засегне произволно голям 
брой предприятия, които са извън критичната 
инфраструктура на страната. 
4. По § 3, т. 1 и 3 от Закона за изменение и 
допълнение на Закона за административното 
регулиране на икономическите дейности, свър­
зани с нефт и продукти от нефтен произход 
Посредством § 3, т. 1 и 3 от закона Народ­
ното събрание отменя ал. 2 и 4 на чл. 27б от 
Закона за административното регулиране на 
икономическите дейности, свързани с нефт и 
продукти от нефтен произход. Тези текстове 
обаче съдържат важни ограничения относно 
дейността на ОТУ: отменената ал. 2 постановя­
ва, че ОТУ се назначава за срок до 6 месеца, с 
възможност за еднократно удължаване на срока, 
а отменената ал. 4 предвижда, че за ОТУ може 
да бъдат назначени едновременно до три лица, 
които следва да вземат решения единодушно. 
Според мотивите на вносителите на зако­
нопроекта, въз основа на който през 2023 г. 
фигурата на ОТУ е въведена в националното 
законодателство, това е мярка, която се прилага 
в условията на неотложност. Тя позволява зася­
гането на широк кръг права на собствениците 
на предприятия от критичната инфраструктура 
на страната и именно поради това тя може 
да бъде съвместима с условията на правовата 
държава единствено като временна мярка. 
Отпадането на срока на действие на ОТУ 
на практика позволява на държавата да наз­
начава постоянни ОТУ в предприятия, които 
са частна собственост, а това, както вече беше 
посочено по-горе, представлява скрита форма на 
одържавяване и нарушава както конституцион­
ния принцип за неприкосновеност на частната 
собственост, така и правната сигурност като 
част от понятието за правова държава (чл. 4, 
ал. 1 от Конституцията).