Държавен вестник, бр. 25, 2012 г., стр. 10

СТР.  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  25
Изпращане на решения
Чл. 24. (1) Решението по чл. 2, т. 3 се из-
праща директно на компетентния орган на 
изпълняващата държава заедно с удостовере-
нието по чл. 6. За изпращането се уведомява 
и Министерството на правосъдието.
(2) Решението по чл. 2, т. 3 може да бъде 
изпратено за признаване и изпълнение само 
на една държава.
(3) Освен мерките и санкциите, предвиде-
ни в чл. 4, удостоверението по чл. 6 може да 
включва и други мерки или санкции, спрямо 
които изпълняващата държава е посочила, че 
може да упражнява надзор.
Последващи решения и действия на съда при 
компетентност за вземането им
Чл. 25. (1) Когато осъденото лице без 
основателна причина не изпълнява наложе-
ната пробационна мярка или алтернативна 
санкция или извърши ново престъпление и 
изпълняващата държава не е компетентна 
да вземе последващи решения в тази връзка, 
българският съд се произнася за:
1. промяна на задълженията или предпи-
санията, включени в пробационната мярка 
или алтернативната санкция;
2. изпълнение на отложеното наказание ли-
шаване от свобода или за изтърпяване отделно 
на неизтърпяната част от наказанието, от което 
осъденото лице е предсрочно освободено;
3. замяна на алтернативната санкция с 
наказание лишаване от свобода. 
(2) Съдът уведомява незабавно компе-
тентния орган на изпълняващата държава за 
решението по ал. 1 след влизането му в сила, 
както и за изтичането на срока на пробаци-
онната мярка или алтернативната санкция.
(3) Когато осъденото лице се намира извън 
пределите на Република България, преди да 
постанови решение по ал. 1, съдът може да 
го разпита по делегация или чрез видеокон-
ференция.
(4) По отношение на решенията по ал. 1 
и за всички последици от тях се прилага 
българското законодателство.
Действия на съда при липса на компетент-
ност за вземане на последващи решения
Чл. 26. (1) Извън случаите по чл. 25, 
ал. 1 съдът може да поиска информация от 
изпълняващата държава за максималната 
продължителност на наказанието лишаване 
от свобода, предвидена в националното є 
законодателство за деяние, аналогично на 
престъплението, във връзка с което е пос-
тановено решението по чл. 2, т. 3, и което 
наказание може да бъде наложено на осъде-
ното лице при нарушение на пробационните 
мерки или алтернативните санкции. 
(2) Българският съд незабавно уведомява 
компетентния орган на изпълняващата държа-
ва за всякакви обстоятелства или констатации, 
които според него биха могли да доведат до 
приемането на едно или повече последващи 
решения в изпълняващата държава.
Оттегляне на удостоверението
Чл. 27. (1) Удостоверението по чл. 6 може 
да бъде оттеглено, ако надзорът в изпълнява-
щата държава все още не е започнал:
1. след получаване на информацията по 
чл. 26, ал. 1;
2. след получаване от изпълняващата дър-
жава на решението за адаптиране на проба-
ционните мерки или алтернативните санкции 
заедно с мотивите към него.
(2) Решението за оттегляне се взема и съоб-
щава на изпълняващата държава в срок до 10 
дни от получаване на информацията по ал. 1.
Последици от изпращането. Възстановяване 
на компетентност
Чл. 28. (1) Надзорът върху наложените про-
бационни мерки или алтернативни санкции 
се прекратява и българският съд престава 
да бъде компетентен и да взема последващи 
решения по чл. 25, ал. 1, след като съдът 
бъде уведомен от компетентния орган на 
изпълняващата държава за признаването на 
решението по чл. 2, т. 3.
(2) Компетентността по ал. 1 се възстано-
вява, когато:
1. компетентният орган на изпълнява-
щата държава е уведомен за оттегляне на 
удостоверението по чл. 6 по реда на чл. 27, 
като възстановяването се счита от датата на 
уведомяването;
2. изпълняващата държава с декларация 
до Генералния секретариат на Съвета на 
Европейския съюз е отказала за определени 
случаи да взема последващи решения при 
неизпълнение на пробационната мярка или 
алтернативната санкция или при извършване 
на ново престъпление;
3. след признаването на решението по чл. 2, 
т. 3 осъденото лице се укрива или вече няма 
местоживеене или обичайно пребиваване в 
изпълняващата държава и нейният компетен-
тен орган прехвърли обратно компетентността 
на българския съд, за което съдът следва да 
е уведомен;
4. в Република България е образувано ново 
наказателно производство срещу съответното 
лице и компетентният орган на изпълняваща-
та държава по искане на българския съд му 
прехвърли обратно компетентността.
(3) При упражняването на по-нататъшния 
надзор върху пробационните мерки или алтер-
нативните санкции в случаите по ал. 2, т. 3 
и 4 се вземат предвид продължителността и 
степента на изпълнение на пробационните 
мерки или алтернативните санкции в изпълня-
ващата държава, както и всички постановени 
от нея последващи решения. 
ДОПЪЛНИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
§ 1. Този закон въвежда изискванията на 
Рамково решение 2008/947/ПВР на Съвета от 
27 ноември 2008 г. за прилагане на принципа 
на взаимното признаване към съдебни решения