Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 57

БРОЙ  96	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  57  
1.3. Анализ на обезпечеността на водопотреблени­
ето в зависимост от качеството на водите 
От качеството на водите зависи както използва­
емостта на даден водоизточник, така и осигуряването 
на непрекъснато водоподаване. Целта на настоящия 
анализ е да покаже:
– наличието на водни ресурси с добро или лошо 
качество на водите, и
– причините за влошаване на качеството на 
водите.
Целта е постигната, като се проследява химиче­
ското и екологичното състояние на повърхностните 
и подземните водни тела (ВТ) в 4-те басейна за 
управление на водите. 
За сравнение на качеството на водите в речните 
течения в България и други европейски страни се 
използва средногодишната стойност на БПК5, оп­
ределена в няколко измервателни пункта за всяка 
страна. Биологичната потребност от кислород на 
речните води е един от трите индикатора за устой­
чиво развитие на пресните водни ресурси.
Другите два индикатора са: 
– иззетите повърхностни и подземни води като 
процент от съответния наличен ресурс (Таблица 
2.1.2 и Таблица 2.1.3), и 
– процентът на населението с биологично или 
друго пречистване на битовите отпадъчни води, оси­
гуряващо понижение на БПК5 най-малко със 70 % 
и на химически потребния кислород (ХПК) – най-
малко със 75 %.
Всичките 39 подземни водни тела в Западнобе­
ломорския район, както и 64 % от 50 подземни ВТ 
в Дунавския район са в добро химическо състояние. 
Този процент е съответно 60 % от 48 подземни ВТ в 
Източнобеломорския район и 57 % от 40 подземни 
ВТ в Черноморския район. Данните за посоченото в 
ПУРБ количествено състояние на подземните води 
са изготвени по експертна оценка и показват, че 
96 % отговарят на добро количествено състояние. 
Количественото състояние на подземните водни 
тела в Дунавския район е 86 %, което се дължи на 
изградените шахтови кладенци. От всички подземни 
водни тела 56 % отговарят на добро химическо 
състояние. 
В Източнобеломорския район за басейново 
управление основните замърсители в подземните 
водни тела са нитрати, сулфати, манган, желязо, 
фосфати, калций, магнезий, амоний, твърдост 
(обща) и перманганатна окисляемост. Повишеното 
съдържание на нитрати е свързано главно с прена­
торяване на насажденията в миналото, с развитието 
на неекологично животновъдство (лагуни, течни 
отпадъци) и липса на ПСОВ в много населени 
места. Фосфатното замърсяване се дължи главно 
на неконтролируемото използване на торове и на 
промишлената дейност. Високото съдържание на же­
лязо е следствие и на корозията на обсадната колона 
на водовземното съоръжение и по-малко се дължи 
на химико-минералогичния състав на водоносните 
скали. С най-голямо влияние за лошото качество 
на подземните води в Източнобеломорския район 
за басейново управление на водите са населените 
места без канализация и депата за отпадъци. Те 
емитират амоний и нитрати в резултат от недобро 
стопанисване на депата за отпадъци или отсъствие 
на долен изолиращ екран.
В Дунавския район за басейново управление 
на водите оценката за химическото състояние на 
подземните ВТ показва, че в лошо химическо със­
тояние са 18 подземни ВТ (36 %), като най-голямо 
е замърсяването с нитрати (в 14 броя подземни 
ВТ), манган (в 4 броя подземни ВТ), желязо (в 1 
подземно ВТ), фосфати (в 1 подземно ВТ) и хром 
(в 2 подземни ВТ). Основните фактори за замър­
сяване на подземните водни тела са свързани със 
замърсяване от дифузни източници от: земеделие, 
стари нерегламентирани сметища за битови отпа­
дъци и населени места без ПСОВ. Направената 
оценка на подземните водни тела в риск показва, 
че 44 % са в риск от дифузни източници и земе­
ползване, а 10 % са в риск от точкови източници на 
замърсяване. Установено е, че 21 подземни водни 
тела са „в риск“ от натоварване от земеползването 
поради големия дял обработваеми земи (> 75 %) 
в рамките на тези тела. 
В Черноморския район от дифузните източници 
на замърсяване на подземните води с най-голямо 
значение са селскостопанските дейности (земе­
делие и животновъдство) и населените места без 
канализация, които емитират нитрати и амоний. 
Значителното влияние от дифузните източници 
върху подземните води е установено при водни 
тела от кватернерния, неогенския, горнокредния и 
долнокредния водоносен хоризонт.
В Западнобеломорския район за басейново уп­
равление състоянието на всички подземни водни 
тела е определено като добро, като няма данни за 
превишаване на определените норми. Епизодични 
превишения са регистирани в подземни водни тела 
по показатели нитрати, нитрити, фосфати, пести­
циди от интензивно земеделие; амоняк, нитрати, 
нитрити, фосфати от населени места без ПСОВ и 
без канализация. 
По-лошо е екологичното състояние на повърх­
ностните водни тела, където водещи за определяне 
на състоянието са биологичните елементи (Фиг. 3.1). 
В много добро състояние са 9 % от повърхностните 
ВТ в Черноморския район, 6 % в Източнобело­
морския район и по 1 % в Западнобеломорския и 
Дунавския район.
За Източнобеломорския район най-често среща­
ната причина за недоброто състояние на повърхност­
ните ВТ са натоварванията от точкови източници 
(при 106 ВТ), следвана от дифузни източници (при 
78 ВТ), управление на речното легло (при 44 ВТ), 
други значими натоварвания (при 31 ВТ), регули­
ране на оттока (при 14 ВТ), а най-рядко срещаната 
причина е водовземането (при 16 ВТ). 
Фиг. 3.1. Екологично състояние на повърхностните 
водни тела по райони на басейново управление,
% от общия им брой в басейна.