Държавен вестник, бр. 29, 2012 г., стр. 23

БРОЙ  29	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  23  
член 1 от Европейската конвенция за 
ландшафта (20 октомври 2000 г., Фло-
ренция, Италия).
е) „Ландшафтно разнообразие“ означава 
формалния израз на многобройните 
зависимости, съществуващи в даден 
период между отделната личност или 
обществото и топографски дефинирана 
територия, чието появяване е резултат 
от продължителното действие на ес-
тествени и антропогенни фактори и на 
съчетанието от тях.
Член 3 
Районът, за който се отнася този протокол, 
е районът на Черно море на север от нос Ка-
лагра и нос Далян, водите, морското дъно и 
подпочвеният слой до границите на сладките 
води. Той също така включва:
•	 Азовско море като част от Черноморския 
басейн, която има голямо значение за 
опазването на биологичното разнообра-
зие и ландшафта;
•	 крайбрежната зона, обозначена от всяка 
от страните, включително влажните 
зони.
Член 4
1.	 Всяка от договарящите страни се задължава 
да предприеме всички необходими мерки, 
за да:
а) защитава, опазва, подобрява и управ-
лява по устойчив и екологосъобразен 
начин области с особена биологична 
и ландшафтна стойност, особено чрез 
създаването на защитени територии в 
съответствие с процедурата по прило-
жение № 1;
б) осигурява поддържането на видовете, 
явяващи се в областта, за която се отнася 
този протокол, в благоприятно съхра-
нено състояние и на местообитанията 
в състояние, близко до ненарушеното;
в) осигурява устойчивото използване на 
видовете с икономическо значение, 
особено на живите морски ресурси;
г) възстановява увредени области, които 
в миналото са имали висока стойност 
по отношение на биологичното разно-
образие и ландшафта;
д) възстановява и поддържа в добро със-
тояние ландшафта с висока природна, 
историческа, културна и естетическа 
стойност.
2. 	Договарящите страни определят и съставят 
списъци на компонентите на биологичното 
и ландшафтното разнообразие в областта, 
за която се отнася този протокол, и уста-
новяват компонентите, важни за тяхното 
опазване и устойчиво използване, в срок 
до три години след влизането в сила на 
този протокол.
3.	 Договарящите страни приемат списък 
от значими за Черно море видове, които 
могат да бъдат застрашени или са важни 
поради ролята им във функционирането 
на екосистемата или имат друго важно 
значение за региона, по възможност в 
срок до три години след влизането в сила 
на този протокол. Този списък съставлява 
приложение № 2 към този протокол и е 
предмет на специалните мерки, описани 
в приложение № 3.
4.	 Договарящите страни приемат списък от 
значими за Черноморския регион ландшаф-
ти и местообитания, които могат да бъдат 
унищожени или са важни поради тяхна-
та природна, културна или историческа 
стойност, които представляват природно, 
историческо или културно наследство или 
имат друго значение за Черноморския ре-
гион, по възможност в срок до три години 
след влизането в сила на този протокол.
5.	 Договарящите страни действат за запаз-
ването и устойчивото използване на био-
логичното и ландшафтното разнообразие 
пряко или в сътрудничество с компе-
тентните международни организации и в 
съответствие с други протоколи към тази 
конвенция.
6.	 Договарящите страни се задължават в 
срок до три години след влизането в сила 
на този протокол да разработят и прие­
мат Стратегическия план за действие към 
Протокола за опазване на биологичното 
и ландшафтното разнообразие на Черно 
море, който да се преразглежда на всеки 
пет години.
7.	 На базата на Стратегическия план за дейст-
вие към Протокола за опазване на биоло-
гичното и ландшафтното разнообразие на 
Черно море договарящите страни приемат 
стратегии, национални планове и/или 
програми за опазване на биологичното и 
ландшафтното разнообразие и устойчивото 
използване на морските и крайбрежните 
биологични и ландшафтни ресурси и ги 
интегрират в своите национални секторни 
и междусекторни политики.
Член 5 
1.	 Договарящите страни вземат всички подхо-
дящи мерки за регулиране на умишленото 
внасяне и за предотвратяване на случай-
ното внасяне на неместни видове или на 
генетично модифицирани организми в 
дивата флора и фауна и забраняват онези, 
които могат да имат вредно въздействие 
върху екосистемите, местообитанията или 
видовете в областта, за която се отнася 
този протокол.
2.	 Договарящите страни се стремят да при-
лагат всички подходящи мерки за унищо-
жаването или намаляването до приемливо