Държавен вестник, бр. 58, 2022 г., стр. 11

БРОЙ  58	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  11  
могли да бъдат известни на правните субекти 
в началото на процедурата, защото са влезли 
в сила на 1.02.2022 г. и действат за в бъдеще. 
Но дори и да са били известни, те биха били 
ирелевантни, защото за правните субекти не 
съществува задължение да съобразяват пове­
дението си с правна уредба, която не е в сила. 
Конституционният съд не споделя тезата, че 
тъй като процедурата за избор и процедурата 
за изменение на ЗЕ протичат паралелно, то 
участниците в тях могат да формират адекватна 
представа за съдържанието на предстоящите 
промени в § 1, т. 59 ДР на ЗИДЗЕ. С оглед 
развитието на двете процедури във времето е 
видно, че ЗИДЗЕ е приет на второ четене на 
27.01.2022 г., която дата е денят, следващ крайна­
та дата на срока за предлагане на кандидатури 
за председател на КЕВР (26.01.2022 г.). Правните 
субекти не биха могли да знаят дали и какви 
изменения би могъл да претърпи текстът на 
разпоредбата по време на обсъжданията му 
на второ четене, както и дали той ще влезе 
в сила в рамките на процедурата за избор на 
председател на КЕВР.
Вследствие на това в участниците в про­
цедурата по избор при нейното започване са 
формирани легитимни правни очаквания, 
почиващи на действащата правна уредба, че 
процедурата ще завърши в съответствие с 
правния режим, съобразно който е започнала. 
Те са „формирани добросъвестно, с дължимото 
внимание“ (Решение № 5 от 2017 г. по к. д. 
№ 12 от 2016 г.) и обвързват законодателя да 
ги съобрази при осъществяване на дейността 
си. Това ще рече, че той или може да предвиди 
норма в преходните и заключителните разпо­
редби на ЗИДЗЕ, която изрично да позволи 
започналата процедура да се проведе в съот­
ветствие с предходните изисквания за заемане 
на длъжността, или, отчитайки факта, че нови 
материалноправни изисквания за заемане на 
длъжността влизат в сила в хода на процеду­
рата, да прекрати вече започналата процедура 
по избор и да започне друга, която да се раз­
вие изцяло в обхвата на променената правна 
рамка. Пренебрегвайки това свое задължение, 
законодателят е засегнал по конституционно 
недопустим начин правните очаквания на 
субектите процедурата по избор да протече 
предвидимо и законосъобразно.
Да се ограничи Конституционният съд 
само в преценката дали Народното събрание 
упражнява свое конституционно правомощие 
по предвидения процедурен ред, би означавало 
да се пренебрегне принципът на законност 
като необходим елемент на правовата държава.
Конституционният съд отстоява позицията, 
че всеки държавен орган, включително и На­
родното събрание, със своите актове трябва да 
зачита правните принципи и правила и така 
да създава очаквания, въз основа на които 
адресатите на правната уредба да могат да 
взимат решения за своето поведение. 
Съдът потвърждава, че никое производство 
пред държавен орган не може да се провежда 
самоцелно, без да се спазват конституционни­
те принципи. Производството не може да се 
развива на всяка цена, особено ако цената за 
това е пренебрегване на принципа на правовата 
държава. В този контекст производството по 
избор на председател на независим държавен 
орган се нуждае от ефективна гаранция за 
спазването на правната сигурност, прозрачност, 
предвидимост и надеждност на процеса. В 
конкретния случай приемането на атакуваното 
решение е в нарушение на тези изисквания.
На основание на гореизложеното съдът 
намира, че оспореното Решение на Народното 
събрание от 9 февруари 2022 г. за избиране на 
председател на Комисията за енергийно и водно 
регулиране (ДВ, бр. 13 от 2022 г.) съществено 
засяга правната сигурност като основен ком­
понент на принципа на правовата държава, 
прогласен в чл. 4, ал. 1 от Конституцията, и 
следователно е противоконституционно.
II. Относно противоречието с принципа на 
политическия плурализъм 
Според чл. 11, ал. 1 и 2 от Конституцията 
политическият живот в Република България 
се основава на принципа на политическия 
плурализъм и нито една политическа партия 
или идеология не може да се обявява или 
утвърждава за държавна. В своята практика 
Конституционният съд застава на позицията, 
че в Конституцията политическият плурали­
зъм има смисъл на множество на участниците 
при формирането и свободното изразяване 
на политическата воля съгласно условия и 
ред, установени със закон (Решение № 13 от 
2010 г. по к. д. № 12 от 2010 г., Решение № 6 от 
2011 г. по к. д. № 3 от 2011 г., Решение № 12 от 
2011 г. по к. д. № 11 от 2011 г.). Политическият 
плурализъм е свързан с осъществяването на 
държавната власт съобразно свободно изразе­
ната политическа воля и затова той е основна 
категория на демократичната държава (Реше­
ние № 13 от 2010 г. по к. д. № 12 от 2010 г.).
Възможността за свободно и равно изра­
зяване на политическата воля се отнася и до 
механизмите за приемане на актове в общо­
представителния държавен орган – Народното 
събрание. 
В искането е застъпено разбирането, че 
паралелното развитие на процедурата за избор 
на председател на КЕВР и на законодателната 
процедура по приемането на ЗИДЗЕ ограничава 
възможността на част от народните представи­
тели да представят своя кандидатура, съответ­
стваща на променените изисквания в § 1, т. 59 
ДР на ЗЕ (обн., ДВ, бр. 9 от 2022 г., в сила от 
1.02.2022 г.). Съдът приема това твърдение за 
основателно, тъй като, както вече беше устано­
вено, в периода за номинации на кандидатури