Държавен вестник, бр. 37, 2024 г., стр. 36

СТР.  36	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  37
вили катастрофални здравни разходи – най-
високото равнище в ЕС през последните го-
дини и почти три пъти повече от средното за 
държавите от ЕС. Приблизително две трети 
от всички катастрофални разходи в Република 
България са концентрирани сред най-бедните 
домакинства. Липсата на финансова защита и 
високите здравни разходи на домакинствата 
създават риск от обедняване или от задъл-
бочаване на бедността на домакинствата с 
най-ниски доходи.
Въпреки че системата за социалното 
здравно осигуряване в Република България 
се основава на принципа на универсализма, 
значителна част от българското население 
не е осигурено. 
Средното равнище на здравното осигуря-
ване в Република България е 88,7% за 2020 г. 
Това означава, че в страната един на всеки 
десет човека не плаща здравни осигуровки 
по някаква причина14. Тъй като държавата 
осигурява пенсионерите и децата, на практика 
неосигурени са основно хора в трудоспособна 
възраст. Големият брой неосигурени лица 
предизвиква сериозно безпокойство с оглед 
на достъпа до медицинска помощ.
Според международни анализатори15 Ре-
публика България, подобно на други страни, 
и в бъдеще ще продължи да бъде подложена 
на силен натиск да увеличава средствата 
за здравеопазване. Макар че част от този 
натиск се дължи на вътрешно присъщи не-
ефикасности в сегашната система, много от 
факторите са външни за системата на здра-
веопазването – застаряването на населението, 
нарастването на хроничните заболявания, 
техническият прогрес, свързан с въвеждането 
на нови медицински и други технологии, и 
др. Степента, до която Република България се 
справя с тези различни видове натиск, зависи 
както от общите фискални фактори в стра-
ната, така и от решенията на правителството 
в сферата на определянето на приоритетите 
в здравеопазването. Това налага в системата 
на здравеопазването да бъдат предприети 
сериозни промени, които следва да се пла-
нират в контекста на настоящата и вероятно 
бъдещата макроикономическа и по-специално 
фискална ситуация, в т.ч. пренасочването на 
финансовите ресурси на НЗОК от болничната 
към извънболничната медицинска помощ с 
акцент върху финансирането на дейности в 
първичната помощ, прегрупиране на разходите 
по направленията промоция, профилактика, 
скрининг, диагностика, лечение и рехабили-
тация и др. 
14 Кратък преглед на достъпа и ефективността на 
здравеопазването, Институт за пазарна икономика 
по проект „Активни граждани за местни и нацио-
нални реформи в здравеопазването“, се изпълнява 
с финансовата подкрепа на Исландия, Лихтенщайн 
и Норвегия по линия на Финансовия механизъм 
на ЕИП.
15 Анализ на състоянието на финансирането на здра-
веопазването в България, Световна банка, 2015 г.
За да осигурим устойчивост и ефективност 
на здравните разходи и да намалим дела на 
разходите от джоба на българите, ние адре-
сираме това предизвикателство чрез всички 
политики в настоящата стратегия, като спе-
цифичните мерки са включени в Политика 
2.8. на Приоритет 2 – Дългосрочен, устойчив 
и предвидим механизъм на финансиране, 
основан на здравни резултати.
ПРИЛОЖЕНИЕ 2: БЪЛГАРСКАТА ЗДРАВ-
НОПОЛИТИЧЕСКА РАМКА
Националната здравна стратегия 2030 е в 
съответствие с ангажиментите на Републи-
ка България на европейско и международно 
ниво, но въплъщава и стремежа на държавата 
за избор на национален път за развитие на 
системата на здравеопазване. 
Глобалната рамка за устойчиво развитие 
в областта на здравеопазването в периода до 
2030 г. е зададена в Цел за устойчиво развитие 
№ 3 „Осигуряване на здравословен живот и 
насърчаване благосъстоянието на всички във 
всяка възраст“ от Програмата за устойчиво 
развитие на ООН, приета през м. септември 
2015 г. Дефинирана с хоризонт 2015 – 2030 г., тя 
показва дългосрочна визия и желани резулта-
ти, които в частта, касаеща здравеопазването, 
придобиха особена актуалност понастоящем 
по отношение на универсалното здравно 
покритие, финансовата защита, достъпа до 
качествени основни здравни услуги, достъпа 
до безопасни, ефективни и качествени жизне-
новажни лекарства и ваксини за всички на 
достъпни цени, обучението и задържането на 
работната сила в здравния сектор, засилване 
на капацитета на всички страни за ранно 
предупреждение, намаляване на риска и овла-
дяването на здравните рискове в национален 
и световен мащаб. 
В рамките на 74-тата сесия на ООН (сеп-
тември – октомври 2019 г.) общите насоки за 
осигуряване на универсално здравно покри-
тие са формулирани в приетата от Общото 
събрание на ООН Политическа декларация 
от срещата на високо ниво за универсално 
здравно покритие16. С приемането на декла-
рацията държавните и правителствените 
ръководители се ангажират с изпълнението 
на Програма за устойчиво развитие 2030 на 
ООН и признават, че универсалното здравно 
покритие е фундаментално за постигането на 
Целите за устойчиво развитие, като същевре-
менно е и резултат и индикатор за социалното, 
икономическото и екологичното измерение 
на устойчивото развитие. 
Декларацията изрично подчертава нацио­
налния подход за взимане на решение при 
организацията на здравните системи. Основен 
акцент е поставен върху достъпа на всички 
16 https://www.un.org/pga/73/wp-content/uploads/
sites/53/2019/07/ F I NA L -draft-U HC-Political-
Declaration.pdf