Държавен вестник, бр. 8, 2019 г., стр. 22

СТР.  22	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  8
Г л а в а  ш е с т а
МЕДИЦИНСКО ОСИГУРЯВАНЕ НА ВО-
ДОЛАЗИТЕ ОТ МВР
Раздел І
Общи изисквания за медицинското осигуря-
ване на водолазите в МВР
Чл. 113. Медицинското осигуряване на 
водолазите от МВР включва провеждането на:
1. общи медицински дейности съобразно 
изискванията за медицинското освидетелства-
не за служители на МВР;
2. специфични медицински дейности съ-
образно изискванията на МИ – МВР, за ос-
видетелстване на водолази, които включват:
а) разработване на възстановителни про-
грами за служителите, извършващи водолазни 
дейности;
б) медицинско осигуряване на водолазните 
спускания;
в) медицински контрол за режима на труд 
и отдих на водолазите в периода между водо-
лазните спускания;
3. ежегодни медицински прегледи на слу-
жителите, извършващи водолазни спускания, 
планирани и организирани от МИ – МВР, по 
заявка на съответната структура;
4. за служителите, извършващи водолазни 
дейности и изпълнили годишната си норма 
от часове за работа под вода, ежегодно се 
организират лечебно-профилактични и въз-
становителни процедури.
Чл. 114. (1) Медицинското осигуряване на 
водолазните спускания и медицинският кон-
трол за режима на труд и отдих на водолазите 
в периода между водолазните спускания се 
възлагат на медицинските лица, допуснати 
от ЦВКК или ВКК да извършват медицинско 
осигуряване при водолазни спускания.
(2) В случай че няма медицинско лице, 
със заповед на ръководителя на съответната 
структура медицинското осигуряване може 
да бъде възложено на служител, преминал 
обучение по медицинско осигуряване на во-
долази и с допуск от ВКК. 
(3) Медицинското осигуряване на учебни-
те водолазни спускания се възлага само на 
медицински лица със сертификат за завър-
шен квалификационен курс по хипербарна 
медицина.
Чл. 115. Ежегодно всички лица по чл. 114 
полагат изпит пред ЦВКК и ВКК за допуск за 
медицинско осигуряване на водолазни спус-
кания. В допуска се отбелязват дълбочината 
на осигуряването, типът на използваното 
водолазно оборудване и видът спускания.
Чл. 116. С цел възстановяване на повише-
ната загуба на енергия при водолазните спус-
кания и за поддържане на добро физическо 
състояние на водолазите на МВР и на лицата, 
обучаващи се за водолази или привличани 
за водолазни спускания, се предоставя храна 
съгласно действащите нормативни актове.
Раздел ІІ 
Медицинско осигуряване на водолазните 
спускания
Чл. 117. Медицинското осигуряване на 
водолазните спускания включва:
1. проверка на кръвно налягане и пулсова 
честота;
2. беседа за оплаквания на водолазите за 
здравословното им състояние преди спускане; 
резултатите от проведена беседа за оплаквания 
на водолазите за здравословното състояние се 
вписват в графа на водолазния дневник „До-
пуснат“ или „Недопуснат“, като се отбелязва 
причината за недопускането;
3. извършване на анализ на въздуха за ди-
хателните газови смеси и водолазни апарати 
със затворен цикъл;
4. санитарно-хигиенен контрол за подго-
товката и използването на водолазното обо-
рудване, барокамери;
5. контрол за самочувствието на водолазите 
по време на работа под водата;
6. избор на режим за декомпресия и контрол 
за неговото провеждане, а също и оказване на 
медицинска помощ на водолазите и тяхното 
лечение при заболявания и травми.
Чл. 118. Противопоказания за водолазни 
спускания са:
1. оплаквания от здравословното състояние;
2. отказ на водолаза от спускане по раз-
лични причини;
3. нервно-психическа възбуда;
4. признаци на алкохолно опиянение или 
неговите последствия.
Чл. 119. При наличие на оплаквания, 
свързани със здравословното им състояние, 
водолазите се преглеждат от лекар за реше-
ние на въпроса за допускане до последващо 
спускане или за лечение (изследване).
Чл. 120. След прекарани професионални 
водолазни заболявания, завършили с пълно 
оздравяване, считано от деня на завършване 
на лечебната рекомпресия или други лечебни 
мероприятия, водолазите се допускат до спус-
кания под вода и пребиваване в барокамера 
под повишено налягане след:
1. седем денонощия при отравяне с кисло-
род, въглероден диоксид и изгорели газове; 
2. седем денонощия при декомпресионна 
болест в лека и среднотежка форма;
3. четиринадесет денонощия при деком-
пресионна болест в тежка форма; 
4. срока, определен от експертна лекарска 
комисия при баротравма на белите дробове 
и декомпресионна болест със синдром на 
Мениер.
Чл. 121. При водолазни спускания се из-
ползват:
1. кислород – до дълбочина 6 м;
2. 40 % кислородно-азотна смес (КАС) – до 
дълбочина 30 м;