Държавен вестник, бр. 111, 2001 г., стр. 48

С Т Р .  48
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  111
5. Извън случаите, в които се прилагат раз-
поредбите на ал. 1 на чл. 9 или ал. 7 на чл. 11,
лихви, платени от местно лице на едната дого-
варяща държава на местно лице на другата до-
говаряща държава, могат с цел определяне на
облагаемата печалба на това местно лице да се
приспадат при същите условия както ако бяха
платени на местно лице на трета държава.
6. Дружества, които са местни лица на една-
та договаряща държава, имуществото на които
изцяло или частично се притежава или контро-
лира пряко или непряко от едно или повече
местни лица на другата договаряща държава,
няма да бъдат подлагани в първата посочена
държава на данъчно облагане или свързано с
него изискване, което е по-обременително от
данъчното облагане и свързаните с него изиск-
вания, на което други подобни дружества—мес-
тни лица на първата посочена държава, иму-
ществото на които изцяло или частично се при-
тежава или контролира пряко или непряко от
едно или повече местни лица на трета държава,
са или могат да бъдат подлагани.
7. В този член терминът “данъчно облагане”
означава данъците, за които се прилага тази
спогодба.
8. Разпоредбите на ал. 4 и 5 няма да препят-
стват възможността на всяка от договарящите
държави да прави уговорки, че едно лице, което
не е местно лице на съответната държава, няма
да се подлага съобразно законодателството на
тази държава на данъчно облагане, което е по-
благоприятно от това, на което са подложени
нейните местни лица.
Член 25
Процедура по взаимно споразумение
1. Когато едно лице счете, че действията на
едната или двете договарящи държави водят или
ще доведат за него до данъчно облагане, което
не е в съответствие с разпоредбите на тази спо-
годба, то може, независимо от средствата, пред-
видени в националните законодателства на тези
държави, да подаде писмена молба до компе-
тентния орган на договарящата държава, на която
е местно лице, в която да посочи основанията си
да иска преразглеждане на данъчното облагане.
За да бъде приета, молбата трябва да бъде пода-
дена в срок от две години от първото уведомява-
не за действието, което поражда данъчно обла-
гане в противоречие със спогодбата.
2. Компетентният орган, посочен в ал. 1, ще
положи усилия, ако възражението се окаже
основателно и ако сам не е в състояние да до-
стигне до задоволително разрешение, да реши
случая посредством взаимно споразумение с
компетентния орган на другата договаряща
държава с оглед избягване на данъчно облага-
не, което не е в съответствие със спогодбата.
3. Договарящите държави след изтичане на
съответните срокове съгласно националните им
законодателства, но във всички случаи след пет
години от края на данъчния период, през който
е възникнал доходът, подлежащ на данъчно об-
лагане, няма да увеличават облагаемата основа
на местно лице на другата договаряща държава,
като включват в нея елементи от доход, който е
бил обложен с данък в тази друга държава. Тази
алинея няма да се прилага в случаи на измама,
умишлен пропуск или небрежност.
4. Компетентните органи на договарящите
държави ще полагат усилия да разрешават пос-
редством взаимно споразумение всички затруд-
нения или съмнения, възникващи във връзка с
тълкуването или прилагането на спогодбата.
5. Компетентните органи на договарящите
държави могат да се консултират взаимно от-
носно избягване на двойното данъчно облагане
в случаи, непредвидени в спогодбата, и могат
да контактуват директно помежду си с цел при-
лагане на спогодбата.
Член 26
Размяна на информация
1. Компетентните органи на договарящите
държави ще си разменят необходимата информа-
ция за изпълнение разпоредбите на спогодбата
или на националните си законодателства във
връзка с данъците, обхванати от спогодбата, до-
колкото данъчното облагане съобразно тези за-
конодателства не е в противоречие със спогодба-
та. Размяната на информация не е ограничена от
чл. 1. Всяка информация, получена от която и да
е от договарящите държави, ще се счита за пове-
рителна по същия начин, по който и информаци-
ята, получена съобразно вътрешното законода-
телство на тази държава,  и ще се предоставя само
на лица или органи (вкл. съдилища или админис-
тративни органи), занимаващи се с определяне-
то, събирането, принудителното изпълнение или
решаването на жалби във връзка с данъците.
Такива лица или органи могат да използват ин-
формацията само за такива цели. Те могат да
разкриват информацията в открити съдебни про-
цеси или в съдебни решения.
2. Ако едната договаряща държава изисква
информация в съответствие с този член, другата
договаряща държава ще положи усилия да полу-
чи тази информация, за която се отнася молба-
та, по същия начин както ако бе засегнато ней-
ното собствено данъчно облагане независимо от
обстоятелството, че по същото време тази друга
държава няма нужда от тази информация.
3. Разпоредбите на ал. 1 и 2 няма да се считат
като налагащи на едната договаряща държава
задължението:
а) да предприема административни мерки,
отклоняващи се от законодателството или ад-
министративната практика на едната или дру-
гата договаряща държава;
б) да предоставя информация, която не може
да бъде получена съобразно законодателство-
то или по обичайния административен ред от
едната или другата договаряща държава;