Държавен вестник, бр. 48, 2002 г., стр. 16

С Т Р .  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  48
(3) При преценката по екстериор се отчитат:
1. типичността на породата;
2. хармоничността на телосложението;
3. степента на развитие;
4. степента на угоеност;
5. наличието на съществени дефекти.
Чл. 4. (1) Показателят млечност се определя
чрез измерване на количеството мляко в лит-
ри, издоено през дойния период на животните
съгласно методите, посочени в номенклатура-
та на Международен комитет за контрол на
животните (ICAR).
(2) Независимо от избрания метод по ал. 1,
при осъществяването на контрола на продук-
тивните качества по показателя млечност се
спазват следните правила:
1. контролират се овце или кози с минимум
200 грама или 200 милилитра дневна млечност;
2. точността на измерване е 40 грама (ми-
лилитра) при овцете и 20 грама (милилитра)
при козите;
3. количеството мляко се измерва чрез тег-
ловни (грамове) или обемни (милилитри) мер-
ни единици; превръщането на грамовете в ми-
лилитри се извършва чрез умножаване с 1,032
(конвергиращ фактор), съответстващ на нор-
малната плътност на овчето мляко и 1,028 кон-
вергиращ фактор, съответстващ на нормална-
та плътност на козето мляко;
4. първият контролен ден за стадото овце е
между четвъртия и петнадесетия ден след за-
почването на доенето, а за отделните живот-
ни—не по-късно от 52 дни след отбиването;
5. първият контролен ден за козите без бо-
заен период е до 10 дни след окозването, а при
наличие на бозаен период—след 40 дни от окоз-
ването;
6. допустимият интервал между две после-
дователни контроли за определяне на показа-
теля млечност е 70 дни при овцете и до 75 дни
при козите; при наличие на карантина, изола-
ция или възбрана в района, наложени от орга-
ните на Националната ветеринарномедицинс-
ка служба, допустимият интервал е до 100 дни
при козите;
7. минималният брой на контролите за оп-
ределяне на показателя млечност и методът за
изчисляване на млечността се определя за вся-
ка порода овце и кози от развъдната асоциация
чрез определяне на стандартна продължител-
ност на бозайния и дойния период, които да са
близки до средната продължителност на боза-
ене и доене за дадената порода.
(3) Развъдните асоциации могат да решат
при контролирането на млечността да бъдат
включени и качествените показатели на мля-
кото. Контролът на качествените показатели
на млякото, както и анализирането и изчисля-
ването на резултатите от контрола се извърш-
ват в съответствие с методите, посочени в но-
менклатурата на ICAR.
(4) Развъдните асоциации определят вида на
уредите за измерване на количествените и ка-
12. “Станция за контролно изпитване на сви-
не” е обект, в който при строго контролирана
среда се установяват угоителните и месни ка-
чества на свинете.
13. “Угоителни способности” са растежната
способност на животните, която се определя от
средния дневен прираст на живата им маса и
усвояването на фуража.
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ
РАЗПОРЕДБИ
§ 2. (1) Наредбата влиза в сила в едногоди-
шен срок от обнародването є в “Държавен вес-
тник”, с изключение на разпоредбата по чл. 12,
ал. 2, която влиза в сила три години след обна-
родването є.
§ 3. Наредбата се издава на основание на чл. 8,
ал. 3 във връзка с чл. 28, ал. 2 от Закона за жи-
вотновъдството.
Министър: М. Дикме
25099
НАРЕДБА № 12
от 25 април 2002 г.
за контрол на продуктивните качества и опре-
деляне развъдната стойност на овце и кози
Г л а в а  п ъ р в а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Чл. 1. Тази наредба урежда:
1. контрола на продуктивните качества на
овце и кози, наричани по нататък “ животни”;
2. определянето на развъдната стойност на
животните;
3. условията за използване на мъжките раз-
плодници за естествено покриване и изкустве-
но осеменяване.
Г л а в а  в т о р а
КОНТРОЛ НА ПРОДУКТИВНИТЕ
КАЧЕСТВА
Чл. 2. Контролът на продуктивните качест-
ва на животните се извършва в развъдните фер-
ми, като се определят следните зоотехнически
показатели:
1. репродукцията;
2. живото тегло;
3. екстериорът;
4. млечността;
5. месодайността;
6. вълнодайността.
Чл. 3. (1) При определянето на показателя
репродукция се отчитат:
1. броят и полът на родените приплоди от
всяко оагване или окозване;
2. броят на абортиралите животни и мъртво-
родените агнета и ярета.
(2) Живото тегло се контролира:
1. при раждане на агнетата от месодайните
породи;
2. при отбиване и на 1,5-годишна възраст при
останалите породи.