Държавен вестник, бр. 106, 2023 г., стр. 167

БРОЙ  106	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  167  
е издадена от компетентен орган на база за­
конова делегация – чл. 147, ал. 1, 5, 6 и 8 и 
чл. 148, ал. 1, ал. 3, т. 4, ал. 4, т. 1, 2 и 3, ал. 6, 
т. 1, 2 и 3 и ал. 10 от Закона за движението по 
пътищата. Правилно е прието още, че актът 
е издаден в изискуема форма, обнародван е в 
ДВ, от формална страна е спазена изискуемата 
процедура по чл. 78, ал. 2 АПК във връзка с 
чл. 37, ал. 1 ЗНА.
Групирайки оспорените разпоредби в три 
отделни групи, тричленният състав е приел, 
че при приемането им са допуснати същест­
вени нарушения на административнопроиз­
водствените правила, поради което е отменил 
същите, без да разгледа по същество доводите 
на жалбоподателя за противоречие на разпо­
редбите с материалноправни разпоредби от 
по-висш ранг.
По отношение на изводите на първоинстан­
ционния съд за първата група норми – тези 
на чл. 11, ал. 6 и чл. 47, ал. 3 от Наредбата, 
в касационната жалба се правят оплаквания, 
че решаващият съд неправилно е приел, че 
при приемане на разпоредбите не са спазени 
изискванията на чл. 28, ал. 2, т. 3, 4 и 5 ЗНА. 
Излагат се доводи, че по административната 
преписка е приложен като доказателство 
доклад с рег. № 10-03-130/21.08.2020 г. на за­
местник-министъра на транспорта, в който 
се съдържат всички необходими елементи на 
посочената разпоредба от ЗНА.
По направените оплаквания настоящата 
съдебна инстанция съобрази следното:
Нормата на чл. 28, ал. 2, т. 3, 4 и 5 ЗНА 
определя, че мотивите, съответно докладът, 
съдържат: 3. финансовите и други средства, 
необходими за прилагането на новата уред­
ба; 4. очакваните резултати от прилагането, 
включително финансовите, ако има такива; 5. 
анализ за съответствие с правото на Европей­
ския съюз. Съобразявайки въпросната норма 
и отнасяйки я към събраните доказателства по 
делото, тричленният състав на ВАС е приел, 
че тези нормативно определени изисквания 
не са спазени при приемане на разпоредбите. 
Този негов извод се споделя от настоящата 
съдебна инстанция напълно при условията на 
чл. 221, ал. 2 АПК. Наведените в касацион­
ната жалба доводи по същество се изразяват 
в преповтаряне на позицията на страната, 
поддържана и при първоинстанционното раз­
глеждане на делото, които доводи са обсъдени 
от тричленния състав и са намерили отговор 
в мотивите на решението. В тази насока ре­
шаващият съд е съобразил и наличието на 
установена съдебна практика, изградена при 
оспорване на други разпоредби на наредба­
та, отменени поради същите нарушения на 
административнопроизводствените правила. 
Настоящата съдебна инстанция споделя този 
довод, а именно влязлото в сила Решение на 
ВАС, тричленен състав на четвърто отделе­
ние, № 3934 от 29.03.2021 г., постановено по 
адм.д. № 12473/2020 г., с което са отменени 
нормите на чл. 9, ал. 8, 9 и 12, § 53, ал. 1 и 
6 от ПЗР, както и т. 3 от приложение № 1б 
към чл. 11, ал. 2 от същата Наредба. Това 
решение на ВАС е оставено в сила с Решение 
№ 7856 от 13.09.2022 г. на петчленен състав на 
ВАС, първа колегия, постановено по адм. д. 
№ 5661/2021 г. Казано по друг начин, въпро­
сът за наличие на допуснати нарушения на 
административнопроизводствените правила 
при изменение и допълнение на Наредбата, 
обн., ДВ, бр. 80 от 11.09.2020 г., е разрешен с 
влязло в законна сила съдебно решение.
По отношение на втората група норми, 
включващи чл. 4, ал. 3 и чл. 18, ал. 1, т. 6, 
които са допълнени с Наредбата за измене­
ние и допълнение на Наредба № Н-32, обн., 
ДВ, бр. 38 от 2018 г., в касационната жалба 
се правят аналогични оплаквания – че три­
членният състав на ВАС неправилно е приел, 
че в случая при приемане на нормите не е 
спазено изискването на чл. 28, ал. 2 ЗНА. 
Като допълнителен аргумент се поддържа 
оплакване и за неправилно приложение на 
материалния закон, тъй като дори и да се 
приеме, че е допуснато нарушение на адми­
нистративнопроизводствените правила, то 
това нарушение не е съществено.
По аргументи, изложени спрямо първата 
група норми, настоящата съдебна инстанция 
намира, че решението на тричленния състав 
е правилно и законосъобразно и в тази си 
част. Представеният по административната 
преписка доклад с рег. № 04-02-59/27.04.2018 г. 
на заместник-министъра на транспорта подоб­
но на този от 2020 г. не съдържа необходимото 
съдържание, което да отговаря на изискванията 
на чл. 28, ал. 2 ЗНА. Нарушението не би могло 
да се разгледа като „несъществено“, каквито 
доводи са развити в касационната жалба.
Безспорно е, че разпоредбите на чл. 26, ал. 2 
и на чл. 28, ал. 1, 2 и 3 ЗНА са администра­
тивни правила за обсъждането и приемането 
на нормативен административен акт. С оглед 
на това, както сочи и касаторът, преценката 
за това дали едно нарушение е съществено по 
смисъла на чл. 143, т. 3 АПК, при липсата на 
легална дефиниция на понятието „съществено 
нарушение на административнопроизводстве­
ните правила“, изведена от административ­
ноправната наука и е трайно установена в 
съдебната практика. За да бъде нарушението 
на едно производствено правило съществено, 
е необходимо освен самото правило по своята 
същност да е съществено, и самото конкретно 
нарушение да е повлияло или да е могло да 
повлияе върху съдържанието на акта.
Визираните в чл. 26, ал. 1 и в чл. 28, ал. 1, 
2 и 3 ЗНА правила са съществени, тъй като 
те са гаранция за спазването на визираните в 
чл. 26, ал. 1 ЗНА принципи на изработването