Държавен вестник, бр. 46, 2005 г., стр. 10

С Т Р .  10
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  46
(2) Наличието на българско гражданство,
предоставено убежище в Република България
или имунитет по отношение на наказателната
юрисдикция на Република България се преце-
нява към момента на получаване на искането
за екстрадиция.
Основания, при които се отказва екстрадиция
Чл. 7. Екстрадиция се отказва:
1. за политическо или свързано с него прес-
тъпление, с изключение на престъпленията,
които по силата на закон или на международен
договор, по който Република България е стра-
на, не се смятат за политически;
2. за военно престъпление, което не е прес-
тъпление по общото наказателно право;
3. ако лицето, чието предаване се иска, ще
бъде съдено от извънреден съд в молещата
държава или ако срещу него ще бъде приведе-
на в изпълнение присъда, постановена от та-
къв съд;
4. ако екстрадицията има за цел преследване
или наказване на лицето на основания, като раса,
религия, гражданство, етническа принадлеж-
ност, пол, гражданско състояние или полити-
чески убеждения, или се прецени, че съществу-
ва риск положението на лицето да бъде утежне-
но поради някое от тези основания;
5. ако лицето ще бъде подложено в молеща-
та държава на насилие, изтезание или на жесто-
ко, нечовешко или унизително наказание, или
не са гарантирани правата му, свързани с нака-
зателното производство и изпълнението на
наказанието съгласно изискванията на между-
народното право;
6. за престъпление, което е амнистирано или
за което наказателното преследване или изпъл-
нението на наказанието е погасено по давност
според законодателството на българската или
на молещата държава;
7. когато в Република България за същото
престъпление има влязла в сила присъда срещу
лицето, чието екстрадиране се иска;
8. ако за престъплението законът на моле-
щата държава предвижда или е наложено смър-
тно наказание, освен ако молещата държава
даде достатъчно гаранции, че смъртното нака-
зание няма да бъде наложено или ако е наложе-
но—няма да бъде изпълнено или ще бъде заме-
нено с друго.
Основания, при които може да се откаже
екстрадиция
Чл. 8. Екстрадиция може да се откаже:
1. за деяние, подсъдно на българския съд;
2. когато в Република България за същото
престъпление наказателното производство е
прекратено;
3. когато в Република България срещу лице-
то, чието екстрадиране се иска, има висящо
наказателно производство за престъплението,
за което се иска екстрадиция;
4. ако присъдата е била постановена задоч-
но и лицето не е знаело за наказателното прес-
ледване срещу него, освен ако молещата дър-
жава даде достатъчно гаранции, че на лицето се
осигурява повторно разглеждане на делото с
право на защита;
5. за престъпление, което е извършено из-
вън територията на молещата държава, когато
законодателството на Република България не
позволява провеждане на наказателно произ-
водство за такова престъпление.
Г л а в а  т р е т а
ПРОЦЕДУРА ПО ЕКСТРАДИЦИЯ
Раздел I
Екстрадиция по искане на друга държава
Молба за екстрадиция
Чл. 9. (1) Молба за екстрадиция се подава от
компетентен орган на молещата държава в
писмена форма до Министерството на правосъ-
дието на Република България.
(2) Молбата за екстрадиция може да се пре-
даде и по дипломатически път, чрез Междуна-
родната организация на криминалната полиция
(Интерпол) или по друг начин, който може да
се уговори между молещата държава и Репуб-
лика България.
(3) Към молбата за екстрадиция се прилагат:
1. оригинал или заверено копие от присъда-
та, актът за привличане към наказателна отго-
ворност или заповедта за задържане, или друг
документ със същата сила, издаден по реда,
предвиден от закона на молещата държава;
2. описание на престъплението, за което се
иска екстрадиция, време и място на извършва-
нето му, правна квалификация, размер на вре-
дите, ако такива са причинени, и копие от при-
ложимите законови разпоредби, включително
за давността;
3. данни за исканото лице, придружени и от
друга информация, позволяваща установяване
на самоличността и гражданството му;
4. информация за неизтърпяната част от
наложеното наказание, ако се иска екстрадира-
не на осъдено лице;
5. документи, удостоверяващи гаранциите по
чл. 7, т. 8 и чл. 8, т. 4.
(4) Молбата и приложенитe към нея доку-
менти се съставят на езика на молещата дър-
жава, като се прилага и превод на български
език, ако друго не е предвидено в междунаро-
ден договор.
Проверка на молбата за екстрадиция
Чл. 10. (1) Министърът на правосъдието или
оправомощено от него длъжностно лице прове-
рява молбата и приложените към нея документи.
(2) Когато молбата и приложените към нея
документи не отговарят на изискванията по чл. 9,
министърът на правосъдието или оправомоще-
ното длъжностно лице ги връща на молещата
държава, като посочва основанията за това.