Държавен вестник, бр. 26, 2018 г., стр. 3

БРОЙ  26	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
ръководството на министър-председателя 
на Република България, неговите функции, 
мандат за работа и оперативност. Създаден е 
ясен механизъм за превенция на конфликти 
и управление на кризи, когато те възникнат. 
Законът регламентира взаимодействието със 
системите за сигурност на съюзническите 
страни от НАТО и ЕС.
8. Република България като член на ЕС 
и НАТО разглежда гарантирането на своята 
сигурност както като стратегическа национал-
на задача, така и в рамките на колективната 
отбрана на НАТО и общата външна политика 
и политика за сигурност на ЕС. Стратегията 
за сигурност освен в национални рамки е част 
и от общата концептуална рамка и институци-
онална система, в чието изграждане нашата 
страна участва, съвместно със съюзниците. 
Рисковете и заплахите за сигурността на 
Република България и нейните граждани до 
голяма степен съвпадат или са сходни с тези 
за други страни от ЕС и НАТО и за органи-
зациите като цяло.
9. Динамиката на съществуващите и на 
възникващите нови заплахи, процесите на 
изостряне на международната политическа 
и военна среда на сигурност водят до нови 
рискове и заплахи за гражданите и обще-
ството от геополитически и транснационален 
характер. Пълномащабен военен конфликт 
срещу Република България е все още малко 
вероятен, но расте заплахата от хибридни 
действия и кибератаки.
10. Променящата се среда на сигурност 
налага ново степенуване на приоритетите в 
политиката за сигурност, включване на цялост-
ния институционален потенциал, прилагане 
на нови форми на взаимодействие между дър-
жавата, бизнеса и неправителствения сектор, 
каквото е публично-частното партньорство. 
Дългосрочна цел е формирането на нацио-
нална култура за сигурност, която да бъде 
естествена обществена основа за ефективно 
и пълноценно реализиране на политиките за 
сигурност. Разширяването на социалния об-
хват на политиката за сигурност поставя нови 
предизвикателства пред институционалната 
координация по вертикала и хоризонтала на 
йерархичните връзки за управление. Необходи-
мо е институциите и техните структурни звена 
да действат като интегрирани компоненти на 
системата за национална сигурност.
11. Политиките за противодействие на рис-
ковете и заплахите за националната сигурност 
и гарантиране защитеността на гражданите 
и демократичните институции са органична 
част от общите усилия в ЕС и НАТО, които 
водят до реализиране на визията за единно 
пространство на свобода, сигурност и право-
съдие. Като осъществява стратегическите при-
оритети по изграждането на една по-стабилна 
и демократична държава, в която гражданите 
да се чувстват защитени в упражняването на 
основните си права и задължения, страната 
ни се стреми към по-ефективното участие в 
дейностите на ЕС и НАТО.
12. Чрез политиката на сигурност се създа-
ва готовност на институциите, обществото и 
гражданите за реагиране при висока динамика 
на средата за сигурност, както и на условията 
за реализиране на интересите на Република 
България. Общата и секторните политики за 
сигурност на Република България се основават 
на оценка на средата на сигурност, възмож-
ностите за осъществяване на националните 
интереси и тяхното развитие.
13. Стратегията за национална сигурност 
на Република България е основополагащ 
документ за единно формиране, планиране, 
осъществяване, координиране и контрол на 
политиката за национална сигурност, провеж-
дана от държавните институции в сътрудни-
чество с гражданите и техните организации.
14. Прилагането на стратегията за нацио-
нална сигурност ще създаде условия за защита 
на националните интереси и за постигането 
на националните цели и приоритети.
15. Системата за национална сигурност 
се изгражда за постигане на съвременна 
управляемост на усилията на държавните 
институции, местната власт, стопанските 
субекти, гражданите и техните организации 
за гарантиране принципите на демокрация-
та и устойчивото икономическо развитие и 
просперитета на страната.
16. Актуализираната стратегия е с времеви 
хоризонт до 2025 г.
II. ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
II. 1. Принципи на политиката за нацио-
нална сигурност
17. Стратегията за национална сигурност 
се основава на принципите на:
• върховенство на закона;
• взаимна обвързаност и непротиворечивост 
в отношенията между сигурността и основните 
права и свободи на гражданите;
• диалог и разширено сътрудничество между 
гражданите, обществото и държавата;
• доверие между държавните институции 
и сътрудничество с частния сектор, непра-
вителствените организации и гражданите, 
със съюзниците в НАТО и ЕС и със страни 
партньори;
• национален консенсус по политиката за 
национална сигурност;
• неделимост на националната сигурност 
от сигурността на НАТО и EС;
• проактивност и координираност в дей-
ността на държавните институции и организа-
ции в съответствие с тяхната компетентност;
• прилагане на комплексния междуинститу-
ционален подход при изграждане на системата 
за национална сигурност;
• откритост, прозрачност и отговорност при 
формирането и провеждането на политиките 
за сигурност;