Държавен вестник, бр. 12, 2009 г., стр. 15

Б Р О Й  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  15
й) терминът “национално лице” означава:
i) всяко физическо лице, притежаващо
гражданство на едната договаряща
държава;
ii) всяко юридическо лице, гражданско
дружество или асоциация, чийто пра-
вен статут се основава на действащите
закони в едната договаряща държава;
к) терминът “стопанска дейност” включва
извършването на професионални услуги и дру-
ги дейности от независим характер;
л) терминът “печалби от стопанска дейност”
включва доход от извършването на професио-
нални услуги и на други дейности от незави-
сим характер.
2. При прилагането на спогодбата във всеки
момент от едната договаряща държава всеки
термин, който не е определен в нея, ще има
значението, което му придава към момента на
прилагането законодателството на тази държава
по отношение на данъците, обхванати от спо-
годбата, освен ако контекстът не изисква дру-
го. Всяко значение, определено в прилаганото
данъчно законодателство на тази държава, ще
има предимство по отношение на значението,
определено в други закони на тази държава.
Член 4
Местно лице
1. За целите на тази спогодба понятието “мест-
но лице на едната договаряща държава” означа-
ва всяко лице, което съгласно законодателство-
то на тази държава подлежи на данъчно облага-
не в нея поради своето местожителство, место-
пребиваване, място на учредяване, място на уп-
равление или всеки друг критерий от подобно
естество, а също включва тази държава или все-
ки неин орган на местна власт. Този термин обаче
не включва лице, което подлежи на данъчно
облагане в тази държава само по отношение на
доходи от източници в тази държава.
2. Когато въз основа на разпоредбите на ал. 1
едно физическо лице е местно лице и на двете
договарящи държави, тогава неговото положе-
ние се определя,  както следва:
а) то се счита за местно лице само на държа-
вата, в която разполага с постоянно жилище;
б) ако то разполага с постоянно жилище в
двете държави или ако то не разполага с посто-
янно жилище в нито една от държавите, то се
счита за местно лице само на тази държава, с
която има по-тесни лични и икономически връз-
ки (център на жизнени интереси);
в) ако държавата, в която е центърът на
жизнените му интереси, не може да бъде опре-
делена, то се счита местно лице само на държа-
вата, в която обичайно пребивава;
г) ако то обичайно пребивава в двете държа-
ви или в нито една от тях, то се счита за местно
лице само на държавата, на която е гражданин;
д) ако то е гражданин и на двете държави
или на нито една от тях, компетентните органи
на договарящите държави ще решат въпроса
чрез взаимно споразумение.
те данъци. Компетентните органи на договаря-
щите държави ще се уведомяват взаимно за
всички съществени изменения, извършени в
съответните им данъчни закони.
Г л а в а  I I
ОПРЕДЕЛЕНИЯ
Член 3
Общи определения
1. За целите на тази спогодба, освен ако кон-
текстът не изисква друго:
а) терминът “България” означава Репуб-
лика България, а когато е употребен в гео-
графски смисъл, означава територията и те-
риториалното море, върху които тя упражня-
ва своя държавен суверенитет, а така също и
континенталния шелф и изключителната ико-
номическа зона, върху които тя упражнява су-
веренни права и юрисдикция в съответствие с
международното право;
б) терминът “Естония” означава Република
Естония, а когато е употребен в географски
смисъл, означава територията на Естония и вся-
ко друго пространство, прилежащо към тери-
ториалните води на Естония, върху което мо-
гат да бъдат упражнявани правата на Естония
по отношение на морското дъно или неговото
подпочвено пространство и техните природни
богатства според законите на Естония и в съот-
ветствие с международното право;
в) термините “едната договаряща държава”
и “другата договаряща държава” означават
България или Естония според изискванията на
контекста;
г) терминът “лице” включва физическо лице,
дружество или всяко друго сдружение от лица;
д) терминът “дружество” означава всяко
юридическо лице или всяка общност, която се
третира като юридическо лице за целите на
данъчното облагане;
е) терминът “предприятие” се отнася до из-
вършването на всяка стопанска дейност;
ж) термините “предприятие на едната догова-
ряща държава” и “предприятие на другата дого-
варяща държава” означават съответно предпри-
ятие, ръководено от местно лице на едната дого-
варяща държава, и предприятие, ръководено от
местно лице на другата договаряща държава;
з) терминът “международен транспорт” оз-
начава всеки превоз с кораб, самолет, железо-
пътно или шосейно транспортно средство, из-
вършван от предприятие на едната договаря-
ща държава, освен ако посочените транспорт-
ни средства се експлоатират изключително
между места, намиращи се в другата договаря-
ща държава;
и) терминът “компетентен орган” означава:
i) за България—министъра на финанси-
те или упълномощен представител;
ii) в Естония—Министерството на финан-
сите или негов упълномощен пред-
ставител;