Държавен вестник, бр. 7, 2011 г., стр. 25

БРОЙ  7	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  25  
договарящи държави, то се счита за местно 
лице само на договарящата държава, с която 
има по-тесни лични и икономически връзки 
(център на жизнени интереси);
б) ако  държавата, в която е центърът на 
жизнените му интереси, не може да бъде оп­
ределена или ако то не разполага с постоянно 
жилище в нито една държава, то се счита за 
местно лице само на държавата, в която оби­
чайно пребивава;
в) ако то обичайно пребивава в двете дър­
жави или в нито една от тях, то се счита за 
местно лице само на държавата, на която е 
гражданин;
г) ако качеството „местно лице“ на едно 
физическо лице не може да бъде определено 
съгласно разпоредбите на букви (а), (б) и (в), 
компетентните органи на договарящите държави 
ще решат въпроса чрез взаимно споразумение. 
3. Когато в съответствие с разпоредбите 
на ал. 1 лице, което не е физическо лице, е 
местно лице на двете договарящи държави, то 
се счита за местно лице само на държавата, в 
която е учредено.
Член 5
Място на стопанска дейност
1. За целите на тази спогодба терминът 
„място на стопанска дейност“ означава опреде­
лено място на дейност, чрез което се извършва 
цялостно или частично стопанската  дейност 
на едно предприятие. 
2. Терминът „място на стопанска дейност“ 
включва по-специално:
а) място на управление;
б) клон;
в) офис;
г) фабрика;
д) работилница;
е) помещения, използвани като места за 
продажба;
ж) стопанство или плантация; и
з) мина, нефтен или газов кладенец, кариера 
или всяко друго място за проучване, добиване 
или използване на природни богатства.
3. Терминът „място на стопанска дейност“ 
включва също така:
а) строителна площадка, строителен, мон­
тажен или инсталационен обект или  всякаква 
дейност по надзор, свързана с такава площадка 
или обект, но само когато такава площадка, 
обект или дейност продължават за период или 
периоди, надвишаващи 6 месеца в рамките на 
всеки 12-месечен период; и
б) предоставянето на услуги, включително 
консултантски услуги, от предприятие чрез 
негови работници или друг персонал, нает от 
предприятието за тази цел, но само когато 
дейностите с такъв характер продължават (за 
същия или свързан обект) на територията на 
договаряща държава за период или периоди, 
надвишаващи 6 месеца в рамките на всеки 
12-месечен период.
4. Независимо от предходните разпоредби 
на този член се счита, че терминът „място на 
стопанска дейност“ не включва:
а) използването на съоръжения  единствено 
с цел складиране, излагане или доставка на 
стоки, принадлежащи на предприятието;
б) поддържането на запаси от стоки, при­
надлежащи на предприятието, единствено с цел 
складиране, излагане или доставка;
в) поддържането на запаси от стоки, при­
надлежащи на предприятието, единствено с цел 
преработката им от друго предприятие;
г) поддържането на определено място на 
дейност изключително за покупка на стоки или 
за събиране на информация  за предприятието;
д) поддържането на определено място на 
дейност  изключително за извършване на всяка 
друга дейност, която има подготвителен или 
спомагателен характер за предприятието; или
е) поддържането на определено място на 
дейност единствено за осъществяване на което 
и да е съчетание от посочените в букви от „а“ 
до „д“ дейности, при положение, че цялостната 
дейност на това определено място на дейност, 
произтичаща от това съчетание, има подгот­
вителен или спомагателен характер.
5. Независимо от разпоредбите на ал. 1 
и 2, когато лице, което не е представител с 
независим статут, за когото се прилага ал. 7, 
действа от името на предприятие, като има и 
обичайно упражнява в едната договаряща дър­
жава правото да сключва договори от името на 
предприятието, счита се, че това предприятие 
има място на стопанска дейност в тази държава 
по отношение на всички дейности, които това 
лице извършва за предприятието, освен ако 
дейностите на такова лице са ограничени до 
посочените в ал. 4, които, ако се извършват 
чрез определено място, не биха направили това 
определено място място на стопанска дейност 
съгласно разпоредбите на тази алинея.
6. Независимо от предходните алинеи на 
този член се счита, че застрахователно пред­
приятие на едната договаряща държава освен 
в случаите на презастраховане има място на 
стопанска дейност в другата договаряща дър­
жава, ако събира застрахователни премии на 
територията на тази друга договаряща държава 
или застрахова рискове, възникнали там, чрез 
лице, което не е представител с независим 
статут, за когото се прилага ал. 7.
7. Не се счита, че едно предприятие има 
място на стопанска дейност в едната договаряща 
държава само защото то извършва  дейност в 
тази държава посредством брокер, комисионер 
или друг представител с независим статут, при 
условие че такива лица действат в обичайни­
те граници на своята дейност. Въпреки това,