Държавен вестник, бр. 89, 2006 г., стр. 69

Б Р О Й  89
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  69
ветният му изпитвателен цикъл—еталонен цикъл
на изпитвания двигател. С тези еталонни стой-
ности на честотата на въртене и въртящият мо-
мент в изпитвателната камера се провежда цикъ-
лът и измерените стойности на честотата на вър-
тене и въртящият момент се записват. С цел ва-
лидиране на изпитването в края му се извършва
регресионен анализ на еталонните и реакционни-
те стойности на честотата на въртене и на въртя-
щия момент.
4.1.1. Използването на устройство за невалид-
ност или прибягването до нерационална страте-
гия за контрол на емисиите са забранени.
4.2. Процедура за извършване на картография
на двигателя
При извършване на NRTC в изпитвателната
камера преди осъществяване на изпитвателния
цикъл се реализира картография на двигателя с
цел да се определи кривата “честота на въртене/
въртящ момент”.
4.2.1. Определяне на обхвата от картографски
честоти на въртене
Минималната и максималната честота на вър-
тене се определят по следния начин:
Минимална картографска честота на въртене
= честота на въртене при празен ход
Максимална картографска честота на върте-
не = nhi Ч 1,02 или честота на въртене, при която
въртящият момент при пълно натоварване пада
до нула, като се запазва най-ниската стойност (къ-
дето nhi е най-високата честота на въртене, дефи-
нирана като най-високата честота на въртене на
двигателя, при която се получава 70 % от номи-
налната мощност).
4.2.2. Картографска крива на двигателя
Двигателят се загрява при максимална мощ-
ност с цел да се стабилизират параметрите в съот-
ветствие с препоръките на производителя и доб-
рата инженерна практика. Веднъж стабилизиран
двигателят, картографията му се извършва, след-
вайки следните процедури.
4.2.2.1. Преходна картография
а) Двигателят не е натоварен и работи на пра-
зен ход.
б) Двигателят работи при пълно натоварване/
при максимално подаване на газовете при мини-
мална картографска честота на въртене.
в) Честотата на въртене на двигателя се пови-
шава средно с 8 ± 1 min-1/s между картографските
минимална и максимална честота на въртене.
Точките, съответстващи на честотите на въртене
и на въртящия момент на двигателя, се записват с
честота най-малко една точка за секунда.
4.2.2.2. Прогресивна (постъпателна) карто-
графия
а) Двигателят не е натоварен и работи на пра-
зен ход.
б) Двигателят работи при пълно натоварване/
при максимално подаване на газовете при мини-
мална картографска честота на въртене.
в) Поддържайки пълното натоварване, кар-
тографската минимална честота на въртене се
поддържа най-малко за 15 s и средният въртящ
момент по време на последните 5 s се регистри-
ра. Кривата на максималния въртящ момент
между картографските минимална и максимал-
на честота на въртене се определя с увеличения
на честотите, които не превишават 100 ± 20 об/
min. Всяка изпитвателна точка се задържа най-
малко за 15 s и се регистрира средният въртящ
момент през последните 5 s.
4.2.3. Изготвяне на картографската крива
Всички експериментални точки, записани спо-
ред т. 4.2.2, се свързват чрез линейна интерпола-
ция. Получената крива на въртящия момент пред-
ставлява картографската крива и служи за преми-
наване от нормирани стойности на въртящия мо-
мент от програмирането на динамометъра (при-
ложение № 3а) в действителни стойности на вър-
тящия момент за изпитвателния цикъл, както е
описано в т. 4.3.3.
4.2.4. Други техники за картография
Ако даден производител прецени, че предста-
вените техники за картография не са надеждни или
представителни за даден двигател, могат да бъдат
приложени други техники за картография. По по-
добие на установените картографски процедури
тяхна цел е определяне на наличния максимален
въртящ момент за всички достигнати честоти на
въртене по време на цикъла на изпитване. Техни-
ките, които по причина на надеждност или предс-
тавителност се отклоняват от установените про-
цедури, трябва да бъдат одобрени от заинтересо-
ваните страни едновременно с обосновка на из-
ползването им. В никакъв случай кривата на вър-
тящия момент не трябва да бъде получена чрез
намаляващи скорости в случай на двигатели с ре-
гулатор или турбокомпресор.
4.2.5. Подновяване на изпитванията
Не е необходимо да се прави картография на
двигателя преди всеки цикъл на изпитване. Това
трябва да се направи само в случаите, когато:
—въз основа на техническа оценка е установе-
но, че прекалено дълъг промеждутък от време е
изтекъл от последната картография
или
—двигателят е претърпял физични модифика-
ции или калибровки, които са в състояние да влия-
ят на характеристиките му.
4.3. Изготвяне на еталонен цикъл на изпитване
4.3.1. Еталонна честота на въртене
Еталонната честота на въртене (nref) съответст-
ва на 100 % нормираните стойности на честотата на
въртене, определени в програмирането на динамо-
метъра (приложение № 3а, допълнение 4). Очевид-
но е, че действителният цикъл на двигателя, резул-
тиращ от денормирането на еталонната честота на
въртене, зависи до голяма степен от избора на съот-
ветната еталонна честота на въртене. Еталонната
честота на въртене се дефинира по следния начин:
nref = ниска честота на въртене + 0,95  Ч (висо-
ка честота на въртене—ниска честота на въртене)
(висока честота на въртене е най-високата чес-
тота на въртене на мотора, при която се получава
70 % от номиналната мощност, докато ниска чес-
тота на въртене е най-ниската честота на въртене
на мотора, при която се получава 50 % от номи-
налната мощност).