Държавен вестник, бр. 89, 2006 г., стр. 68

С Т Р .  68
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  89
3.7.2. Привеждане на двигателя до работна тем-
пература
Двигателят и системата трябва да бъдат приве-
дени до работна температура при максималните
стойности на скоростта и на въртящия момент, за
да се стабилизират параметрите на двигателя съг-
ласно препоръките на производителя.
Забележка. Фазата на предварително подгря-
ване трябва също да позволи отстраняване влия-
нието на отлагания в системата за отвеждане на
отработените газове, останали от предишно изпит-
ване. Също така се предвижда и фаза на стабили-
зиране между моментите на извършване на изпит-
вания с цел да се сведе до минимум влиянието,
което те биха могли да окажат един на друг.
3.7.3. Протичане на изпитванията
Започва провеждане на изпитването. То тряб-
ва да бъде извършвано по реда на номерата на
етапите, както е определено по-горе за изпитва-
телните цикли.
По време на всеки етап на даден изпитвателен
цикъл след началния преходен период определе-
ната честота на въртене се поддържа в рамките на
± 1 % от номиналната честота на въртене или ± 3
min-1, като се взема най-голямото от тези отклоне-
ния освен в случая, когато двигателят работи на
празен ход, когато трябва да се спазват зададените
от производителя допустими отклонения. Опре-
деленият въртящ момент се поддържа така, че
средната стойност на измерванията, извършени по
време на дадения период, не превишава ± 2 % от
максималния въртящ момент при честотата на
въртене на изпитването.
За всяка точка на измерване е необходимо ми-
нимално време 10 min. Ако при изпитването на
един двигател е необходимо по-дълго време за
вземане на проби, за да се събере достатъчна маса
от частици върху измервателния филтър, продъл-
жителността на етапа на изпитване може да бъде
удължена според необходимостта.
Продължителността на дадения етап се запис-
ва и докладва.
Стойностите на концентрацията на емисиите
на отработените газове трябва да бъдат измерва-
ни и записвани през последните 3 min от етапа.
Вземането на проба от частици и измерването
на емисиите от газове не трябва да започват преди
приключване на стабилизирането на двигателя
съгласно указанията на производителя и трябва да
бъдат приключени едновременно.
Температурата на горивото се измерва на вхо-
да на гориво-нагнетателната помпа или съгласно
предписанието на производителя, а мястото на
измерването се отбелязва.
3.7.4. Данни, постъпващи от анализаторите
Данните, които постъпват от анализаторите, се
записват с помощта на записващо лентово устройс-
тво или се измерват с помощта на еквивалентна
система за обработване на данни, а отработените
газове трябва да преминават през анализаторите най-
малко през последните три минути на всеки изпита-
телен режим. Ако филтрите с торбички за вземане
на проби са използвани за измерване на разредените
CO и CO2 (виж допълнение 1, т. 1.4.4), е необходимо
да се вземе проба през последните три минути на
всеки изпитателен режим, след това тя да се анали-
зира, а резултатите от анализа да се запишат.
3.7.5. Вземане на проби от частиците
Вземането на проби от частиците може да се
извърши, като се използва методът с общ фил-
тър или методът с няколко филтъра (допълне-
ние 1, т. 1.5). Тъй като резултатите могат да по-
казват малки различия в зависимост от методи-
те, заедно с резултатите трябва да се укаже кой
от тях се използва.
При метода с общ филтър по време на пробо-
вземането трябва да се държи сметка за тегловни-
те коефициенти, които трябва да се използват по
време на процедурата по извършване на изпита-
телния цикъл, като съответно се регулира дебитът
на пробата или времето за нейното вземане.
Вземането на проба трябва да се извърши въз-
можно най-късно по време на всеки от изпитател-
ните режими. Времетраенето на вземането на про-
би при всеки режим трябва да бъде най-малко 20 s
при прилагане на метода с общ филтър и най-мал-
ко 60 s при прилагане на метода с няколко филтъ-
ра. При системите, които не са снабдени с дери-
ватно устройство, времетраенето на пробовзема-
нето при всеки режим трябва да бъде най-малко 60
секунди при прилагане на метода с общ филтър и
метода с няколко филтъра.
3.7.6. Параметри на двигателя
Режимът и натоварването на двигателя, тем-
пературата на входящия въздух и разходът на го-
риво и дебитът на въздуха или отработените газо-
ве трябва да се измерват за всеки изпитателен
режим след стабилизирането на двигателя.
Ако не е възможно да се измери дебитът на
отработените газове или разхода на въздух, изпол-
зван за горенето, и на гориво, тези параметри мо-
гат да бъдат изчислени чрез използване на метода
на въглеродния и кислородния баланс (виж допъл-
нение 1, т. 1.2.3).
Всички други данни, които са необходими за
изчисляването, трябва да бъдат записани (виж
допълнение 3, т. 1.1 и 1.2).
3.8. Повторна проверка на анализаторите
След изпитването за измерване на емисиите за
извършване на повторна проверка на анализато-
рите се използва един и същ газ за нулиране и за
еталониране. Изпитването се счита за редовно, ако
разликата в получените резултати между двете
измервания е по-малка от 2 %.
4. Провеждане на изпитване (изпитване NRТC)
4.1. Увод
В приложение № 3, допълнение 4 изпитване-
то NRTC е описано като последователност (се-
кунда по секунда) от нормирани стойности на
честотата на въртене и въртящия момент, при-
ложими за всички дизелови двигатели, обхвана-
ти от наредбата. За извършване на изпитването
в изпитвателна камера за двигатели нормирани-
те стойности се превръщат в реални стойности
за изпитвания двигател, като за целта се използ-
ва картографската крива на съответния двигател.
Това превръщане се нарича денормиране и съот-