Държавен вестник, бр. 111, 2025 г., стр. 40

СТР.  40	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  111
1.7.2.1.2. Критерии за преминаване към 
втората част на етапа: 
1.7.2.1.2.1. неупотреба на опиати, доказана 
с отрицателни уринни тестове; 
1.7.2.1.2.2. неупотреба на други непредпи­
сани вещества; 
1.7.2.1.2.3. липса на злоупотреба с алкохол; 
1.7.2.1.2.4. стабилно соматично и психично 
състояние; 
1.7.2.1.2.5. наличие на условия, гаранти­
ращи задоволяване на ежедневните жизнени 
потребности (жилище, финансови средства); 
1.7.2.1.2.6. установени стабилни взаимоот­
ношения в семейството; 
1.7.2.1.2.7. добро социално функциониране, 
ангажиране с постоянна или временна работа, 
учение или грижи за семейството и др.; 
1.7.2.1.2.8. липса на актуални проблеми 
със закона; 
1.7.2.1.2.9. увеличаване на отговорността 
за себе си и значимите други. 
1.7.2.2. Във втората част (поддържащо 
лечение) намалява интензивността на пси­
хосоциалните интервенции, като се запазва 
фокусът върху поддържането на стабилност 
в главните сфери на функционирането на 
пациента, с акцент върху поддържане на 
устойчива клинична ремисия, психосоциална 
стабилизация и професионална реализация. 
1.7.2.2.1. Дозиране на лекарствен про­
дукт – извършва се наблюдение и текуща 
оценка. При нужда се прави корекция на 
поддържащата доза на лекарствения продукт с 
цел стабилизиране на състоянието, намаляване 
на крейвинга и предотвратяване на употре­
бата на опиоиди. Следи се за необходимост 
от преразглеждане на дозата поради употреба 
на друго предписано лекарство или промяна 
в метаболизма на опиевия агонист. 
1.7.2.2.2. Психосоциални интервенции – осъ­
ществява се индивидуално, групово и семейно 
консултиране, консултиране и съдействие за 
намиране на работа, подкрепа и съдействие 
при проблеми в образованието, на работното 
място и други в съответствие с оценката на 
нуждите на пациента и терапевтичния план. 
1.7.2.2.3. Контрол на употребата на пси­
хоактивни вещества и режим на посеще­
ние – честотата на тестване за наркотици по 
време на етапа на медицинско поддържане и 
рехабилитация зависи от прогреса на пациента 
в лечението. При тенденция за положителна 
промяна и последователно негативни тестове 
за наркотици се препоръчва тестване да се 
извършва минимум веднъж месечно през 
първите две години от лечението и минимум 
веднъж на всеки 2 месеца след това. Лекар­
ственият продукт може да се дава за домашни 
условия по определената схема. 
1.7.2.2.4. Критерии за преминаване към 
следващ етап: 
1.7.2.2.4.1. най-малко една година въздър­
жание от употреба на психоактивни вещест­
ва, валидизирано с клинично наблюдение и 
уринно тестване; 
1.7.2.2.4.2. стабилно соматично и психично 
състояние; 
1.7.2.2.4.3. липса на значими поведенчески 
проблеми; 
1.7.2.2.4.4. добро семейно и социално функ­
циониране. 
1.7.3. Завършващ етап. В този етап се из­
готвя индивидуален план за завършване на 
лечението и излизане от програмата, определя 
се темпът на намаляване на дозата, проследява 
се медицинското и психологичното състояние 
на пациента. Детоксикацията е краткосрочна 
и дългосрочна. Към нея се преминава при 
заявено желание на пациента, оценка от екипа 
или при необходимост от прекратяване на 
лечението по други причини. 
1.7.3.1. Дозиране на лекарствен продукт: 
1.7.3.1.1. Дългосрочна детоксикация – при 
заявено желание от страна на пациента, оценка 
на екипа за наличие на личностен ресурс за 
възстановяване и нисък риск от възобновя­
ване на употребата на наркотични вещества. 
Провежда се постепенно намаляване на дозата 
за период от 6 до 12 месеца. 
1.7.3.1.2. Краткосрочна детоксикация – при 
предсрочно изписване от програмата поради 
непредвидени обстоятелства. Медицинските 
интервенции са постепенно минимализиране 
на дозата за период от 4 седмици или повече, 
но при възможност не по-малко от 21 дни. 
1.7.3.1.3. Ако детоксикацията се извършва 
с морфин сулфат пентахидрат поради липса 
на таблетарна лекарствена форма с по-ниско 
съдържание на активното вещество, при 
достигане на доза от 120 мг се препоръчва 
преминаване към метадон и продължаване 
на детоксикацията с него. 
1.7.3.2. Психосоциални интервенции – ин­
дивидуално, семейно и групово консултиране, 
с акцент върху превенция на рецидив, ресо­
циализация и адаптация. 
1.7.3.3. Контрол на употребата на психоак­
тивни вещества и режим на посещение – по 
преценка съобразено с индивидуалния план, 
ресурса за справяне на пациента и вида на 
детоксикацията. 
1.7.3.4. Критерии за връщане към предхо­
ден етап: 
1.7.3.4.1. връщане към употреба на опиоиди 
или други психоактивни вещества;
1.7.3.4.2. психични и поведенчески про­
блеми; 
1.7.3.4.3. нарушено семейно и/или социално 
функциониране;