Държавен вестник, бр. 75, 2008 г., стр. 19

Б Р О Й  75
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  19
6. да се подчинява безпрекословно на коман-
дирите (началниците) си и да ги защитава в боя;
7. да бъде дисциплиниран, честен, правдив,
храбър и да не щади силите и дори живота си
при изпълнение на военния си дълг;
8. да усъвършенства постоянно военните си
знания и умения;
9. да познава до съвършенство и да пази
повереното му въоръжение, техниката, боепри-
пасите, военното и държавното имущество;
10. да проявява инициатива;
11. да понася твърдо несгодите и лишенията
на военната служба;
12. да цени военното другарство и с личен
пример, с думи и дела да предпазва колегите
си от недостойни постъпки;
13. да съдейства на командирите (начални-
ците) за поддържането на войсковия ред и дис-
циплината, за изпълнението на военната служ-
ба, за спазването на правилата на военната веж-
ливост и отдаване на чест;
14. да докладва на непосредствения си на-
чалник за всичко, което му се е случило при
изпълнение на служебните задължения, за за-
белязани нередности, неуставни взаимоотноше-
ния и направените му забележки от по-старши,
от органите на службите за сигурност, както и
за допуснатите от него инциденти в извън-
служебно време.
Чл. 115. (1) На военнослужещия се забранява:
1. да разгласява факти, сведения и предме-
ти, представляващи класифицирана информа-
ция, както и да изразява публично отношение
по въпроси, съдържащи класифицирана ин-
формация;
2. да използва устройства за заснемане, ау-
дио- и видеозаписи при изпълнение на функ-
ционалните им задължения, при учения, тре-
нировки, военни игри, при носенето на кара-
улната и патрулната служба както на терито-
рията на Република България, така и при учас-
тие в мисии и операции извън територията на
страната;
3. да отказва изпълнението на служебните
си задължения и на военната клетва по религи-
озни мотиви;
4. да организира и участва в хазартни игри в
района на поделението;
5. да употребява алкохол в районите на во-
енните поделения и обекти;
6. да притежава, употребява и разпростра-
нява наркотични и други упойващи вещества в
поделението и извън него;
7. да нарушава законите и обществения ред
в страната.
(2) На военнослужещия, когато е в унифор-
ма, се забранява:
1. да държи ръце в джобовете си по време на
движение и в присъствието на по-старши;
2. да стои и да се движи в строй без шапка;
3. да носи други украшения, знаци и ембле-
ми освен утвърдените за носене с униформата;
4. да седи в присъствието на по-старши без
негово разрешение;
5. да пуши по време на движение и в присъс-
твието на по-старши без негово разрешение.
(3) Забранява се на военнослужещите в строй
да се движат в крак във войсковите помещения
и по мостовете.
Раздел III
Правила за военна вежливост, поведение и
отдаване на чест
Чл. 116. (1) Военнослужещите са длъжни в
отношенията помежду си да бъдат вежливи, сдър-
жани и да се обръщат един към друг на “Вие”.
(2) Подчиненият (младшият) е длъжен да се
обръща към началник (старши) с обръщението
“Господин” (“Госпожо”), като добавя военното
му звание.
(3) Началникът (старшият) е длъжен да се
обръща към подчинен (младши), като назовава
военното му звание, например: “Господин (гос-
пожо) редник” или “Редник Петров (Петрова)”.
(4) Когато военнослужещите не са един спря-
мо друг началници и подчинени или старши и
младши, те се обръщат един към друг с обръще-
нието “Господин” (“Госпожо”), като добавят
военното звание.
Чл. 117. (1) Когато военнослужещите се об-
ръщат един към друг по служба, те са длъжни
да заемат положение “Мирно” и да отдадат
чест с ръка.
(2) Редът за отдаването на чест от военно-
служещите със и без шапка е регламентиран в
Строевия устав на въоръжените сили на Репуб-
лика България.
Чл. 118. (1) Военнослужещите се явяват при
своите началници по заповед, по служба или по
личен въпрос.
(2) В случаите по ал. 1, когато военнослуже-
щият се явява при своя началник в присъстви-
ето на по-старши началник, той е длъжен да
поиска разрешение за това от по-старшия, нап-
ример “Господин (госпожо) майор, явявам се
по служба. Разрешете да се обърна към капи-
тан Иванов (Иванова)”. След получаване на
разрешение се обръща към по-младшия, нап-
ример “Господин (госпожо)капитан, явявам се
по служба (по заповед, по личен въпрос)”. След
приключване на разговора военнослужещият е
длъжен да иска от по-старшия разрешение да
напусне, например “Господин (госпожо) майор,
разрешете да напусна”.
(3) Военнослужещите, които началникът не
познава, са длъжни да му се представят с ра-
порт, например “Господин (госпожо) майор,
командирът на 1 мр от 101 мбр капитан Иванов
(Иванова) се явява по заповед (по служба, по
личен въпрос)”.