Държавен вестник, бр. 42, 2005 г., стр. 39

Б Р О Й  42
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  39
1.5.2. Качество на водите
Недостиг на водни ресурси и проблеми в пи-
тейното водоснабдяване
След 2000 г. се наблюдава тенденция към общо
намаляване на водовземането в България, което се
дължи на закриване на водоемки и нерентабилни
производства, постепенното нарастване на цените
на водата, съчетано със засушаването. Пропорци-
онално на намаленото изземване на ресурса нама-
ляват и абсолютните обеми на ползваните води от
7 244 mln m3 през 1998 г. до 5,786 mln m3 за 2002 г.
Основните потребители на вода са промишлените
производства и електро- и топлоцентралите. На-
малява и водоползването в селското стопанство, в
т.ч. за напояване.
Към 2002 г. близо 98,8 % от населението на стра-
ната е свързано с публичната система на централи-
зирано водоснабдяване, като в СЗ и ЮЦ райони
този процент е по-нисък (съответно 96,7 и 96,9).
Въпреки че след 2000 г. са изградени и реконст-
руирани 9 водоема, 190 селищни водопроводни
мрежи и водоснабдителни системи, над 100 проек-
та за малки обекти за питейно водоснабдяване и 40
съоръжения за допълнително подаване за райони с
критично състояние на питейното водоснабдява-
не, 88% от населението в област Габрово (Северен
централен район), област Перник (Югозападен ра-
йон) и област Смолян (Южен централен район) са
на режимно водоснабдяване. Като цяло за страна-
та относителният дял на населението с режим на
водоснабдяване е 21,6%, като най-критично е със-
тоянието в СЗ район, където около половината
от населението (45,5%) не е с непрекъснато водо-
снабдяване. В СЦ район този проблем се отнася за
една четвърт от населението, докато в ЮЦ и ЮЗ
показателите са близки до средния за страната. Най-
малко са проблемите в това отношение в източни-
те части на страната (СИ и ЮИ район), където от-
носителният дял на населението с нарушено во-
доснабдяване е доста по-нисък от средния за стра-
ната (14,4 и 13 %).
Повърхностни води
Управлението на водите на територията на Ре-
публика България се осъществява на национално и
басейново ниво. Речният басейн е основна едини-
ца за съвместно управление на повърхностните и
подземните води по количество и качество за
постигане на устойчиво водоползване и опазване
на водите и водните екосистеми. Управлението на
водите, водните обекти и водностопанските систе-
ми и съоръжения се осъществява на основата на
планове за управление на речните басейни и Наци-
онален водностопански план. Определени са след-
ните райони за басейново управление на водите:
1.
Дунавски район с център Плевен,
2.
Черноморски район с център Варна,
3.
Източнобеломорски район с център
Пловдив, и
4.
Западнобеломорски район с център
Благоевград.
През последните години се наблюдава тенден-
ция на подобрение на общото екологично състоя-
ние на водите. Горните течения на реките се харак-
теризират с незамърсени до слабо замърсени води.
В някои райони се наблюдава намаляване на броя
на участъците с нарушен статус и не са установени
нови участъци с нарушен хидробиологичен статус.
Независимо от горната положителна тенденция са
регистрирани редица точки и участъци на реки,
които са със сериозно влошени екологични качес-
тва. Северозападният район за планиране е в
много добро състояние по отношение качеството
на повърхностните води. Установен е само един
участък с нарушен екологичен статус на р. Огоста
при заустване в р. Дунав. Замърсяването идва от
заустени непречистени битови и промишлени от-
падъчни води.
През Северен централен район за планиране
протичат реките Вит и Янтра. В басейните на  вся-
ка една от тях е регистриран по един участък със
стабилно нарушен екологичен статус. Причина за
замърсяването са също заустени непречистени
битови и промишлени отпадъчни води.
В Североизточен район за планиране са уста-
новени шест участъка в басейна на р. Камчия със
замърсена над ПДК вода. В басейна на р. Русенски
Лом има два участъка с нарушен хидробиологичен
статус. Заустването на градски канализации е ос-
новната причина за замърсяването.
Югозападен район за планиране е с най-го-
лям брой речни участъци с нарушен екологичен
статус. В басейна на р. Марица са категоризирани
четири участъка с нарушен екологичен статус, в
басейна на р. Струма има шест замърсени участъ-
ка и в басейна на р. Искър те са четири. Замърся-
ването се причинява от заустените води от бита и
различни производства, залпови замърсявания от
ТЕЦ Бобов дол. Отпадъчни води с повишени кон-
центрации на тежки метали се заустват в р. Зла-
тишка и Пирдопска.
Южен централен район за планиране също
се характеризира с голям брой замърсени речни
участъци. Басейнът на р. Марица е най-замърсен и
има дванадесет участъка, в които нивото на замър-
сителите е над допустимите концентрации. Мал-
ките реки Маданска, Върбица и Крумовица имат
по един участък с наднормено замърсяване. Замър-
сени води се заустват от градски колектори за би-
тови промишлени води, руднични води, отпадъч-
ни води от свинекомплекс и токсични залпове от
КЦМ – АД, и Агрия. Въпреки съществуващите проб-
леми има много съхранени, екологично чисти во-
доизточници, особено в планинските райони.
Югоизточен район може да се определи като
най-чистият по отношение качеството на повърх-
ностните води. Установен е само един участък на
р. Тунджа с нарушен екологичен статус.