Държавен вестник, бр. 53, 2014 г., стр. 107

БРОЙ  53	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  107  
вата и интересите на съдебните служители, 
за дейността на които е приет Правилник 
на администрацията в съдилищата. Относно 
наличието на правен интерес от оспорването 
от страна на сдружението съдът съобрази – ТР 
№ 2 от 12.02.2010 г. по т.д. № 4/2009 г.
В съответствие с нормата на чл. 185 АПК 
оспорването е процесуално допустимо. Съ-
гласно чл. 186, ал. 1 АПК право да оспорват 
подзаконов нормативен акт имат гражданите, 
организациите и органите, чиито права, свободи 
или законни интереси са засегнати или могат да 
бъдат засегнати от него или за които той пораж-
да задължения. Първите двама жалбоподатели 
са се легитимирали като съдебни служители, 
заемащи длъжността „съдебен администратор“, 
като излагат доводи за незаконосъобразност на 
отделни разпоредби – чл. 4, ал. 2, т. 2 и § 4 от 
преходните и заключителните разпоредби на 
ПАС. Тези жалбоподатели лично и като съдебни 
служители имат пряк и непосредствен правен 
интерес от оспорването като адресати на акта. 
По силата на чл. 187, ал. 1 АПК оспорването 
на подзаконовите нормативни актове е без 
ограничение във времето.
С жалбата от „Национално сдружение на 
съдебните служители“, София, е оспорен це-
лият административен акт, както и отделни 
разпоредби – чл. 4, ал. 2, чл. 8, ал. 2, чл. 9, 
ал. 2, чл. 11, ал. 2, чл. 131, ал. 2 и § 4 от 
преходните и заключителните разпоредби 
на ПАС. Жалбоподателят се е легитимирал 
като сдружение с идеална цел, което за-
щитава правата и интересите на съдебните 
служители, поради което е обосновал пра-
вен интерес от оспорването както на целия 
административен акт, така и алтернативно 
на отделни негови части.
По изложените съображения настоящият 
съдебен състав приема, че жалбите са редовни 
и допустими за разглеждане в посочените по-
горе части, поради което на основание чл. 188 
АПК оспорването следва да бъде съобщено по 
реда на чл. 181, ал. 1 и 2 АПК чрез обявление 
в „Държавен вестник“ и в интернет страницата 
на Върховния административен съд.
По исканията за спиране
Настоящият съдебен състав на Върховния 
административен съд приема, че искането за 
спиране действието на Правилника за админи-
страцията в съдилищата е процесуално допус-
тимо. Съгласно чл. 190, ал. 1 АПК оспорването 
не спира действието на подзаконовия норма-
тивен акт, освен ако съдът постанови друго. В 
съответствие чл. 166, ал. 4 АПК допуснатото 
предварително изпълнение на администрати-
вен акт по силата на отделен закон, когато 
не се предвижда изрична забрана за съдебен 
контрол, може по искане на оспорващия да 
бъде спряно от съда при условията на ал. 2, 
при всяко положение на делото до влизането 
в сила на решението, ако то би могло да при-
чини на оспорващия значителна или трудно 
поправима вреда. Спирането на изпълнението 
на административния акт като вид обезпечение 
при обжалване има за цел да предотврати осъ-
ществяването на незаконосъобразни действия, 
разпоредени с оспорения акт. В администра-
тивното производство обезпечителна нужда 
възниква както в случай на постановено 
разпореждане на административния орган на 
предварително изпълнение на акта (чл. 60, 
ал. 1 АПК), така и в случаите на прогласена 
предварителна изпълняемост на обжалвания 
административен акт, произтичаща по силата 
на закона, когато специален закон изключва 
общото правило на чл. 166, ал. 1 АПК, в кон-
кретния случай чл. 190, ал. 1 АПК.
Разгледани по същество исканията за 
спиране на предварителното изпълнение са 
частично основателни. 
С оспорения Правилник за администрацията 
в съдилищата се определят звената на адми-
нистрацията, функционалните им характерис-
тики, организацията на работата в районните, 
окръжните, административните, военните, 
специализирания наказателен съд, апелативния 
специализиран наказателен съд и апелативните 
съдилища, длъжностното разписание, типови-
те длъжностни характеристики на съдебните 
служители, редът за провеждане на конкурс, 
условията за несъвместимост за съдебен слу-
жител и органите по назначаването им (чл. 1). 
С чл. 4, ал. 2, т. 2 ПАС е предвидено из-
искване, че за длъжността „съдебен админи-
стратор“ може да се назначи лице, което има 
висше образование с образователна степен 
„магистър“ по специалностите Публична ад-
министрация, Икономика или Право и общ 
трудов стаж не по-малко от 8 години. 
С § 4 от преходните и заключителните раз-
поредби на ПАС е предвидено – „В двумесечен 
срок от влизане в сила на този правилник адми-
нистративните ръководители следва да приведат 
в съответствие с него длъжностните характе-
ристики на служителите, в чиито задължения 
е настъпила промяна или чиито изисквания за 
заемане на длъжността са променени.“
Допуснатата от закона възможност за спи-
рането на изпълнението на административния 
акт като вид обезпечение при обжалване има 
за цел да предотврати осъществяването на 
незаконосъобразни действия, разпоредени с 
оспорения акт. Доколко разпоредените дейст-
вия са законосъобразни или не е въпрос при 
разглеждане по същество на спора и контрола 
за законосъобразност на оспорения акт. Спи-
ране на допуснатото по силата на законова 
разпоредба предварително изпълнение на ад-
министративния акт при условията на чл. 166, 
ал. 4 АПК е допустимо само при наличието 
на някоя от двете предпоставки, предвидени 
в разпоредбата – причиняване на значителна 
или трудно поправима вреда, като за нейното 
настъпване и за възможния є размер оспор-
ващият следва да представи доказателства.