Държавен вестник, бр. 30, 2006 г., стр. 9

Б Р О Й  30
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
(4) Административният орган може да не
приложи ал. 1, 2 и 3 само в случай че решаване-
то на въпроса не търпи отлагане, за да се осигу-
ри животът или здравето на гражданите или да
се защитят важни държавни или обществени
интереси. Административният орган отразява
в мотивите на издадения акт причините за не-
прилагане на ал. 1, 2 и 3.
Изясняване на фактите и обстоятелствата
Чл. 35. Индивидуалният административен
акт се издава, след като се изяснят фактите и
обстоятелствата от значение за случая и се об-
съдят обясненията и възраженията на заинте-
ресованите граждани и организации, ако таки-
ва са дадени, съответно направени.
Събиране на доказателства
Чл. 36. (1) Доказателствата се събират слу-
жебно от административния орган, освен в
предвидените в този кодекс или в специален
закон случаи.
(2) Страните оказват съдействие на органа
при събирането на доказателства. Те са длъж-
ни да представят доказателства, които се нами-
рат при тях и не се намират при административ-
ния орган. Във всички случаи, когато в специ-
ален закон са определени изчерпателно дока-
зателствата, които гражданинът или организа-
цията трябва да представят, административни-
ят орган няма право да изисква от тях да пред-
ставят други доказателства.
(3) Всички събрани доказателства се про-
веряват и преценяват от административния
орган.
Доказателства
Чл. 37. (1) Доказателства в производството
по издаване на индивидуален административен
акт могат да бъдат данни, които са свързани с
факти и обстоятелства от значение за правата
или задълженията или законните интереси на
заинтересованите граждани или организации и
са установени по реда, предвиден в този кодекс.
(2) Общоизвестните факти, фактите, за кои-
то законът формулира презумпция, както и
фактите, които са известни на органа служеб-
но, не подлежат на доказване.
Зачитане на тайната на страните
Чл. 38. Страните в производството имат пра-
во тайните им, включително тези, засягащи
личния им живот, производствените и профе-
сионалните им тайни, да не се разпространя-
ват, освен в предвидените от закона случаи.
Доказателствени средства
Чл. 39. (1) Фактите и обстоятелствата се
установяват чрез обяснения, декларации на
страните или на техни представители, сведе-
ния, писмени и веществени доказателствени
средства, заключения на вещи лица и други
средства, които не са забранени със закон, освен
ако специален закон предписва доказването на
някои факти и обстоятелства да се извърши и
с други средства.
(2) Не се допускат доказателствени средст-
ва, които не са събрани или изготвени при усло-
вията и по реда, предвидени в този кодекс, или
по реда, предвиден в специалните закони.
Писмени доказателства
Чл. 40. (1) Писмени доказателства се допус-
кат за установяване на всички факти и обстоя-
телства от значение за производството.
(2) Силата на писмените доказателства се
определя съобразно нормативните актове, дейс-
твали по времето и мястото, където те са съста-
вени, освен ако това е несъвместимо с разпо-
редби на българското право. Когато към доку-
мента е приложимо чуждо право, то се доказва
от страната, която го предоставя.
 (3) Административният орган преценява
доказателствената сила на документа, в който
има зачерквания, изтривания, добавки между
редовете и други външни недостатъци, с оглед
на всички обстоятелства и факти, събрани в хода
на производството.
Събиране на документи от страните и от
неучастващи в производството лица
Чл. 41. (1) При и по повод висящо производ-
ство всяка от страните може да иска чрез адми-
нистративния орган от друга страна в произ-
водството да представи в тридневен срок от
поискването заверени от нея копия от намира-
щи се в тази страна собствени или чужди доку-
менти, имащи значение за случая.
(2) При и по повод висящо производство
всяка страна може да иска чрез администра-
тивния орган от неучастващи в производството
граждани и организации да представят в трид-
невен срок от поискването заверени от тях ко-
пия от намиращи се в тези граждани и органи-
зации собствени или чужди документи, имащи
значение за случая.
(3) Неучастващият гражданин или органи-
зация, които неоснователно не представят ис-
кания документ, отговарят пред страната за
причинените є вреди.
Удостоверение за снабдяване с документи от
държавни органи
Чл. 42. По искане на страна органът, водещ
производството, издава удостоверение, по си-
лата на което държавните, общинските и съ-
дебните органи са длъжни в рамките на своята
компетентност да я снабдят с друго удостовере-
ние или с необходимите документи във връзка
с определяне на правата и задълженията є.
Удостоверението от органа, водещ производст-
вото, се издава в тридневен срок от датата на
поискване, а удостоверението и документите,
издавани от другите органи—в 5-дневен срок от
датата на поискване.