Държавен вестник, бр. 1, 2012 г., стр. 30

СТР.  30	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  1
международни договори, по които Република 
България е страна, в национални или регио-
нални програми;
6. случаите, в които се прилагат правила-
та за координация на системите за социална 
сигурност по смисъла на § 1, т. 22 от допъл-
нителната разпоредба на Закона за здравното 
осигуряване;
7. случаите, които са от компетентността 
на Националната здравноосигурителна каса 
по реда на чл. 78, т. 3 от Закона за здравното 
осигуряване. 
Чл. 4. (1) Министерството на здравеопаз-
ването финансира или съфинансира дейности-
те по чл. 1, ал. 2 в размер до 180 000 лв. на 
пациент за една календарна година.
(2) Средствата по ал. 1 се осигуряват от бю-
джета на Министерството на здравеопазването 
в рамките на одобрените за целта средства за 
съответната календарна година. 
(3) Не се финансират по реда на тази на-
редба разходите, свързани със заплащане на 
потребителски такси и други допълнителни 
плащания, предвидени за сметка на пациента 
съгласно законодателството на съответната 
държава, както и за транспорт, престой, при-
дружител и др.
(4) Не се финансират по реда на тази на-
редба и медицинските дейности, които вече 
са осъществени или се осъществяват по отно-
шение на пациента, преди да му е съобщена 
заповедта по чл. 34, ал. 2.
Г л а в а  в т о р а
КОМИСИЯ ЗА ЛЕЧЕНИЕ В ЧУЖБИНА
Раздел I
Общи положения 
Чл. 5. (1) За осъществяване на дейностите 
по тази наредба се създава Комисия за лечение 
в чужбина (КЛЧ).
(2) Комисията за лечение в чужбина е 
консултативен орган към министъра на здра-
веопазването, който се състои от 7 членове, 
в т.ч. председател, определени със заповед на 
министъра на здравеопазването.
(3) Единият от членовете на комисията е 
заменяем, като в случай на обсъждане на за-
явление за трансплантация на негово място в 
заседанията участва задължително национал-
ният консултант по трансплантология.
(4) За членове на КЛЧ министърът на 
здравеопазването определя компетентни ме-
дицински специалисти от различни области 
на медицината.
(5) Комисията за лечение в чужбина се 
организира, ръководи и представлява от пред-
седателя.
Чл. 6. (1) Член на КЛЧ може да бъде ос-
вободен със заповед на министъра на здраве-
опазването: 
1. по негова молба, подадена до министъра 
на здравеопазването;
2. по решение на министъра на здраве-
опазването;
3. при трайна обективна невъзможност на 
съответното лице да изпълнява задълженията 
си в КЛЧ, продължаваща повече от два месеца;
4. при отсъствие на член на КЛЧ от повече 
от четири поредни заседания без уважителна 
причина.
(2) Член на КЛЧ се освобождава незабавно 
от състава є в случай на:
1. влязло в сила наказателно постановление, с 
което на лицето е наложено наказание по чл. 38, 
т. 3 от Закона за съсловните организации на 
лекарите и на лекарите по дентална медицина;
2. влязла в сила присъда за извършено от ли-
цето умишлено престъпление от общ характер.
(3) Министърът на здравеопазването вре-
менно отстранява член на КЛЧ от състава є 
до приключване на съответното производство, 
когато:
1. срещу него е започнало производство по 
налагане на наказание по чл. 38, т. 3 от Закона 
за съсловните организации на лекарите и на 
лекарите по дентална медицина;
2. срещу него е повдигнато обвинение за 
извършено престъпление от общ характер.
(4) В случаите по ал. 1 – 3 министърът на 
здравеопазването определя нов член, който 
встъпва на мястото на освободения.
Чл. 7. (1) Комисията за лечение в чужбина: 
1. разглежда заявленията за заплащане на 
дейности по чл. 1, ал. 2;
2. прави предложения до министъра на 
здравеопазването по заявленията, като:
а) при положително становище посочва:
аа) имената на заявителя;
бб) заболяването, за което се налага да се 
извърши лечение/трансплантация в чужбина;
вв) държавата, града, лечебното заведение, 
в което може да се осъществи лечението/
трансплантацията, съответно медицинските 
специалисти от чужбина, които да извършат 
лечебната дейност у нас, и причините за избора;
гг) размера на паричната сума, която трябва 
да бъде отпусната, като взема предвид евенту-
алното самоучастие на заявителя със собствени 
средства или със средства от разплащателни, 
набирателни, дарителски или други сметки в 
негова полза;
дд) продължителността на лечението/
трансплантацията, за която е необходимо да 
се осигурят финансови средства;
б) при отрицателно становище посочва 
мотивите за това;
3. проследява осъществяваните лечебни 
процедури по отношение на всеки конкретен 
пациент, получил финансиране от Министер-
ство на здравеопазването;
4. анализира дейността си и резултатите от 
провежданите лечебни процедури;
5. въз основа на анализите по т. 4 предлага на 
министъра на здравеопазването, на Национал-
ната здравноосигурителна каса, на съсловните