Държавен вестник, бр. 104, 2020 г., стр. 153

БРОЙ  104	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  153  
вец на дребно при отпускането им в аптека. 
Според настоящия съдебен състав двете раз­
поредби са различни и едната не обуславя 
другата, както се поддържа. Член 5, ал. 6 от 
Наредбата за условията, правилата и реда 
за регулиране и регистриране на цените на 
лекарствените продукти има предвид надбав­
ката, която участва в цената на лекарствените 
продукти, включени в ПЛС и заплащани с 
публични средства, съгласно чл. 8, ал. 1 и 2 
от същата наредба. С оспорената разпоредба 
се засяга реално търговската отстъпка, която 
търговците на едро евентуално са направили 
на търговците на дребно при доставката на 
лекарствени продукти с ниво на заплащане 
100 на сто от НЗОК. Доколко тази отстъпка, 
ако съществува, би могла да има характер на 
надбавка с оглед довода на ответника, че при 
липсата на оспорената разпоредба аптеките 
биха формирали печалба, която да се заплаща 
с публични средства, а именно от НЗОК, в 
противоречие със забрана на чл. 5, ал. 4 от 
Наредбата за правилата и реда за регулиране 
и регистриране на цените на лекарствените 
продукти, е въпрос, който следва да се об­
съди от органите, които са компетентни да 
регулират обществените отношения, свързани 
със стойността и начина на формирането є, 
заплащана на търговците на дребно за лекар­
ствени продукти с ниво на заплащане 100 на 
сто от НЗОК. Тези органи, както се посочи 
по-горе, са Министерският съвет и Нацио­
налният съвет по цени и реимбурсиране на 
лекарствените продукти.
По тези съображения съдебният състав 
счита, че оспорената разпоредба е нищожна, 
до който извод е стигнал и участващият по 
делото прокурор, видно от изразеното от него 
становище в хода по съществото на спора.
Основателни са възраженията на жалбо­
подателя за допуснати съществени нарушения 
на административнопроизводствените правила 
при приемането на разпоредбата. Оспорена­
та разпоредба и по-скоро приложението є 
съществено ще засегне правната сфера на 
търговците на дребно, сключили договор с 
НЗОК за осигуряването на лекарствени про­
дукти, заплащани 100 на сто от НЗОК. Това 
засягане изисква наличие на мотиви за предла­
гането є, от които да стават ясни причините, 
които налагат приемането є, целта, която се 
преследва с нея, обстоятелствата, които са 
взети предвид и преценени при предлагане­
то є, очакваните резултати от прилагането 
є. Подобни мотиви липсват. Съдът извърши 
справка в интернет сайта на Портала за об­
ществени консултации, в резултат на която 
установи, че към проекта на Наредбата за 
изменение и допълнение, предвиждаща оспо­
рената разпоредба, са публикувани мотиви, 
които са представени с административната 
преписка и се намират на листа от 83 до 86 
от делото, но в тях липсва и дума по отно­
шение на оспорената разпоредба. Липсата на 
мотиви с посоченото съдържание препятства 
съдът да извърши преценка при предлагането 
и приемането на оспорената разпоредба спа­
зен ли е балансът между конкуриращите се 
интереси – обществения и частния интерес.
Не може обаче а priori да се приеме, че с 
оспорената разпоредба се ограничава стопан­
ската инициатива на определени участници в 
пазара на лекарствени продукти (търговците 
на дребно на ЛП), включени в ПЛС, както 
и че с нея се нарушава чл. 19, ал. 1, 2 и 3 от 
Конституцията на Република България. Съ­
гласно чл. 52, ал. 2, 3 и 5 от Конституцията 
на Република България държавата е тази, 
която има задължение да закриля здравето 
на гражданите чрез формиране и осъщест­
вяване на националната здравна политика. 
Елемент от националната здравна политика 
е и регулацията на търговията с лекарствени 
продукти, тяхното ценообразуване и начи­
нът им на заплащане, както и достъпът на 
гражданите до скъпоструващи лекарствени 
продукти, необходими за поддържане на 
здравето им. В Решение № 8 от 28.06.2016 г. 
на КС по к.д. № 9/2015 г. Конституционният 
съд на Република България определя здраве­
то на хората като публично благо, което се 
осигурява за всички при нужда и с държавна 
намеса. Именно такава е намесата на държа­
вата чрез нормативната регулация на достъпа 
на гражданите до скъпоструващи лекарства, 
предписани от лекуващите им лекари за до­
машно лечение, които НЗОК заплаща 100 на 
сто. Нормативната уредба регламентира, че 
достъпът на гражданите до тези лекарствени 
продукти (предписани за домашно лечение и 
заплащани 100 на сто от НЗОК) се осъществява 
чрез отпускането им в аптеките, сключили 
договори с НЗОК за тях. Тази уредба прави 
търговците на дребно едновременно и субекти, 
разходващи публични средства. В горецити­
раното решение на Конституционния съд е 
посочено, че държавата има задължение да 
формира и осъществява такава здравна поли­
тика, чрез която да осигури еднакъв достъп на 
всички до медицински грижи, едновременно 
с това, че здравната политика се осъществява 
в условията на ограничен публичен финансов 
ресурс, което налага оптимизиране на раз­
пределението и разходването на наличните 
средства в провеждането є. В решението 
е казано също така, че „Икономическата 
свобода не е абсолютна и тя отстъпва пред 
необходимостта да се осигури, в условията на 
органичен публичен ресурс, постигането на 
приоритетната цел в здравеопазването – га­
рантиране на живота и закрила на здравето 
на гражданите.“ Тези принципни положения 
при осъществяването на националната здравна 
политика, посочени в решението на КС, отне­