Държавен вестник, бр. 47, 2003 г., стр. 19

Б Р О Й  47
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  19
г) сертификати за движение EUR.1 или деклара-
ции върху фактура, доказващи произхода на използва-
ните материали, издадени или изготвени в договаря-
ща страна в съответствие с този протокол или в една
от другите страни, посочени в чл. 3 и 4, в съответствие
с правила за произход, които са идентични с правилата
от този протокол.
Член 28
Съхраняване на доказателствата за произход
и потвърждаващите документи
1. Износителят, подаващ молба за издаване на сер-
тификат за движение EUR.1, съхранява най-малко 3
години документите, посочени в чл. 17, ал. 3.
2. Износителят, изготвящ декларация върху факту-
ра, съхранява най-малко 3 години копие от тази декла-
рация върху фактура, както и документите, посочени в
чл. 21, ал. 3.
3. Митническите органи на страната на износа, из-
даващи сертификат за движение EUR.1, съхраняват най-
малко 3 години молбата, посочена в чл. 17, ал. 2.
4. Митническите органи на страната на вноса съх-
раняват най-малко 3 години сертификатите за движе-
ние EUR.1 и декларациите върху фактура, които са
им представени.
Член 29
Несъответствия и формални грешки
1. Откриването на несъществени несъответствия
между данните, посочени в доказателството за произ-
ход, и тези, съдържащи се в документите, представени
пред митническото учреждение с цел изпълнение на
формалностите по вноса на продуктите, не води по
силата на този факт до невалидност и недействител-
ност на доказателството за произход, ако е надлежно
установено, че този документ съответства на предста-
вените продукти.
2. Очевидни формални грешки, като например пе-
чатни грешки върху доказателство за произход, не мо-
гат да бъдат причина този документ да бъде отхвър-
лен, ако тези грешки не са такива, че да предизвикат
съмнения относно точността на данните, посочени в
този документ.
Член 30
Стойности, изразени в евро
1. За прилагането на разпоредбите на чл. 21, ал. 1,
точка “б” и чл. 26, ал. 3 в случаи, когато продуктите са
фактурирани във валута, различна от евро, стойностите
в националните валути на страните, посочени в чл. 3 и
4, равностойни на стойностите, изразени в евро, се фик-
сират ежегодно от всяка от въпросните страни.
2. Всяка пратка ще се възползва от разпоредбите на
чл. 21, ал. 1, точка “б” или чл. 26, ал. 3 на база валутата,
в която е изготвена фактурата, в съответствие със сума-
та, фиксирана от въпросната страна.
3. Стойностите, които следва да се използват в как-
вато и да е национална валута, са равностойностите в
тази валута на стойностите, изразени в евро на първия
работен ден на октомври, и се прилагат от 1 януари
следващата година. Договарящите страни се уведомя-
ват за съответните стойности.
4. Всяка страна може да закръглява нагоре или на-
долу стойността, получена в резултат на превръщане-
то в националната си валута на стойност, изразена в
евро. Закръглената стойност не трябва да се различа-
ва с повече от 5 процента от стойността, получена в
резултат на превръщането. Всяка страна може да за-
пази непроменена своята национална валутна равно-
стойност на стойност, изразена в евро, ако по време на
годишното уточняване, предвидено в алинея 3, прев-
ръщането на тази стойност преди всякакво закръгля-
ване води до увеличаване от по-малко от 15 процента
на националната валутна равностойност. Национал-
ната валутна равностойност може да бъде запазена
непроменена, ако превръщането би довело до намаля-
ване на тази равностойност.
5. Стойностите, изразени в евро, се преразглеждат
от Смесения комитет по искане на всяка от договаря-
щите страни. При извършване на този преглед Смесе-
ният комитет проучва възможностите за запазване на
ефекта от въпросните лимити в реални граници. За тази
цел той може да реши да промени стойностите, изразе-
ни в евро.
Г л а в а  V I
РАЗПОРЕДБИ ЗА АДМИНИСТРАТИВНО
СЪТРУДНИЧЕСТВО
Член 31
Взаимна помощ
1. Митническите органи на договарящите страни
си съобщават взаимно образците от отпечатъците на
печатите, използвани в техните митнически учрежде-
ния за издаване на сертификати за движение EUR.1,
както и адресите на митническите органи, отговорни
за проверката на тези сертификати и на декларациите
върху фактура.
2. За осигуряване правилното прилагане на този
протокол договарящите страни си оказват взаимна
помощ чрез компетентните митнически администра-
ции в проверката на автентичността на сертификатите
за движение EUR.1 или декларациите върху фактура и
верността на информацията, дадена в тези документи.
Член 32
Проверка на доказателствата за произход
1. Последващи проверки на доказателствата за про-
изход се извършват по избор или когато митническите
органи на страната на вноса имат основателни съмне-
ния относно автентичността на такива документи, про-
изхода на въпросните продукти или изпълнението на
другите изисквания на този протокол.
2. За целите на прилагане на разпоредбите на ал. 1
митническите органи на страната на вноса връщат
сертификата за движение EUR.1 и фактурата, ако
същата е била представена, декларацията върху фак-
тура или копие от тези документи на митническите
органи на страната на износа, посочвайки, където е
възможно, причините за запитването. Всякакви по-
лучени документи и информация, които навеждат на
мисълта, че информацията, посочена в доказателст-
вото за произход, е невярна, се препращат в подкрепа
на молбата за проверка.
3. Проверката се извършва от митническите органи
на страната на износа. За тази цел те имат правото да
изискват всякакви доказателства и да извършват вся-
какви проверки на счетоводните документи на износи-
теля или всякакви други проверки, които считат за
необходими.
4. Ако митническите органи на страната на вноса
решат да отложат предоставянето на преференции за
въпросните продукти в очакване на резултатите от
проверката, предлагат на вносителя да освободи про-
дуктите при спазване на всякакви предпазни мерки,
които те считат за необходими.
5. Митническите органи, изискали проверката, се
информират за резултатите от тази проверка във въз-
можно най-кратки срокове. Тези резултати трябва ясно
да посочват дали документите са автентични и дали
въпросните продукти могат да бъдат считани за про-
дукти с произход от договарящите страни или от една
от другите страни, посочени в чл. 3 и 4, и дали изпълня-
ват другите изисквания на този протокол.
6. Ако в случаи на основателни съмнения няма от-
говор до изтичане на 10 месеца от датата на искането за
проверка или ако отговорът не съдържа достатъчна
информация, за да определи автентичността на въпрос-