Държавен вестник, бр. 86, 2004 г., стр. 57

Б Р О Й  86
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  57
(3) Най-малките допустими широчини на
тротоарите са, както следва:
1. за улици I клас при наличие на локални
платна—4,5 m; при липса на локални платна се
предвиждат банкети или служебни тротоари;
2. за улици II и III-А клас—4,5 m;
3. за улици III-Б и IV клас—3 m;
4. за улици V клас—2,25 m;
5. за улици VI клас—1,50 m.
(4) Широчината на тротоарите по ал. 3
може да бъде намалявана при доказана целе-
съобразност в зависимост от конкретните ус-
ловия, но тя не може да е по-малка от 1,5 m,
освен в случаите по чл. 50, ал. 2, т. 3 от Наред-
ба № 7 от 2003 г.
(5) Обслужващите улици и улиците алеи VI
клас в малките населени места, вилните зони и
курортите, където не се предвижда интензивно
пешеходно движение, може да се предвиждат
без тротоари.
(6) Пред обществени обекти, където има
голямо струпване на пешеходци, като кина,
театри, гари, спортни зали и др., се предвижда
уширение на тротоарната площ с по 0,25 m2 на
човек съобразно очакваната максимална интен-
зивност на пешеходното движение.
(7) Най-малката широчина на служебни тро-
тоари по мостове, транспортни тунели и други
съоръжения, по които не се предвижда пеше-
ходно движение, е 0,75 m, освен в случаите по
чл. 50, ал. 2, т. 4 от Наредба № 7 от 2003 г.
(8) Тротоарите се проектират с напречни
наклони от 1,5 до 2,5 %. При извършване на
реконструкции в определени участъци по из-
ключение се допускат наклони от 1 до 5 %, като
косият наклон не надвишава 6 %.
Чл. 116. (1) Пешеходно преминаване на раз-
лични нива се предвижда, както следва:
1. на улици I клас;
2. при пресичане на обособени пешеходни
зони и трасета с улици I и II клас, с изключение
на случаите по чл. 22, ал. 2;
3. при пресичане на интензивни пешеход-
ни потоци с повече от 2000 пешеходци на час
на улици с общо пътно платно, което има че-
тири и повече пътни ленти за движение в две-
те посоки;
4. в местата, където за една година са стана-
ли повече от три пътнотранспортни произшест-
вия с участието на пешеходци или където в
продължение на три години са станали повече
от седем пътнотранспортни произшествия с
участието на пешеходци.
(2) В случаите по ал. 1, т. 2, 3 и 4 подлези
и пасарелки по изключение може да не се
изграждат, ако с проекта е осигурена необхо-
димата пропускателна способност на кръс-
товищата и улиците и безопасността на дви-
жението.
(3) Пешеходното преминаване на различни
нива се осигурява чрез пешеходни подлези или
пасарелки, като за предпочитане са пешеход-
ните подлези поради по-малката им височина,
преодолявана от пешеходците.
(4) Разстоянието между пешеходните под-
лези (пасарелки) е от 300 до 500 m. Местополо-
жението на пешеходните подлези (пасарелки)
се определя в зависимост от направленията на
главните пешеходни потоци, близостта на при-
тегателни обекти и местата на спирките на
обществения транспорт за превоз на пътници.
(5) Широчината на пешеходните подлези и
пасарелки се определя в зависимост от перс-
пективната интензивност на пешеходното дви-
жение във върхов час при пропускателна спо-
собност за 1 m широчина:
1. за подлезите и пасарелките—2000 човека
на час;
2. за стълбите—1500 човека на час.
(6) Пешеходните подлези се проектират със
светла широчина най-малко 3 m, като в цент-
ралните зони тя е 4,5 m, и със светла височина
най-малко 2,3 m. Широчината на пешеходните
пасарелки е най-малко 2,25 m.
(7) На изходите на пешеходните подлези се
проектират рампи в съответствие с изисквания-
та на Наредба № 6 от 2003 г. Когато това изиск-
ване не може да бъде спазено, се предвиждат
асансьори или наклонени пътеки.
Раздел ХХI
Велосипедни трасета
Чл. 117. (1) Велосипедни алеи може да се пред-
виждат на трасетата на улиците като елемент на
напречния профил или се планират самостоятел-
но в жилищни комплекси, паркове и др.
(2) Велосипедните алеи на първостепенната
улична мрежа се устройват между платното за
движение и тротоарите съгласно приложение
№ 37 и табл. 1.2 на приложение № 1.
(3) В изградените части на урбанизираните
територии може да не се предвижда предпазна
изолационна ивица. Откъм страната на трото-
ара велосипедната алея се ограничава със зеле-
на площ, ограждения или маркировка.
(4) Велосипедните алеи на второстепенната
улична мрежа може да се устройват по същия
начин, както на първостепенната улична мре-
жа. Когато очакваната интензивност на движе-
нието по платното за движение е по-малко от
200 автомобила на час, велосипедните алеи се
предвиждат като крайна дясна допълнителна
лента на неговото ниво.
Чл. 118. (1) Броят на велосипедните ленти
се определя съобразно очакваната интензивност
на велосипедното движение. Пропускателната
способност на една велосипедна лента е:
1. при надлъжни наклони до 2 %—300 вело-
сипеда на час;