Държавен вестник, бр. 2, 2018 г., стр. 3

БРОЙ  2	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
сила за гражданския съд относно факта на 
нарушението и нарушителя има и решение 
на комисията, което не е обжалвано или 
жалбата срещу него е оттеглена. 
Обезщетение в пълен размер
Чл. 106. (1) Обезщетението в пълен размер 
поставя увреденото лице в положението, в 
което то би се намирало, ако нарушението 
на правото на конкуренцията не е било 
извършено.
(2) Обезщетението в пълен размер обхва­
ща правото на обезщетение за претърпяната 
загуба и за пропуснатите ползи заедно с 
дължимата законна лихва. 
(3) Обезщетението в пълен размер не 
може да бъде прекомерно спрямо претър­
пяната вреда. 
Раздел II
Отговорност за непозволено увреждане вслед­
ствие нарушение по глави трета и четвърта 
и по чл. 101 и 102 от Договора за функцио­
нирането на Европейския съюз
Прехвърляне на надценки
Чл. 107. (1) Всеки, който е претърпял 
вреди, независимо дали е пряк, или непряк 
купувач, има право на обезщетение. 
(2) Обезщетение може да се търси и когато 
нарушението на правото на конкуренцията е 
свързано с доставка за предприятието, което 
е извършило нарушението.
(3) Обезщетението за претърпените загуби 
на всяко ниво от веригата на доставки не 
може да надвишава надценката на това ниво. 
(4) Увреденото лице има право на обез­
щетение за пропуснати ползи, включително 
при пълно или частично прехвърляне на 
надценката по веригата на доставки. 
(5) Съдът определя размера на надценката, 
която е била прехвърлена на друго ниво на 
веригата на доставки. 
Възражение за прехвърлена надценка
Чл. 108. Ответник по иск за обезщетение 
за вреди може да възрази, че ищецът е пре-
хвърлил цялата или част от надценката по 
веригата на доставки. Ответникът следва да 
докаже фактите, на които основава своето 
възражение. 
Непреки купувачи
Чл. 109. (1) При преценка на основател­
ността на иска за обезщетение за вреди и 
за определяне на размера на обезщетението 
съдът отчита дали и до каква степен на ищеца 
е прехвърлена надценка. Съществуването и 
размерът на това прехвърляне се доказват 
от ищеца.
(2) До доказване на противното се приема, 
че е налице прехвърляне на надценка, когато 
непрекият купувач е доказал, че:
1. ответникът е извършил нарушение на 
правото на конкуренцията;
2. нарушението на правото на конку­
ренцията е довело до надценка за прекия 
купувач, и
3. непрекият купувач е закупил стоките 
или услугите – предмет на нарушението, или 
е закупил стоки или услуги, получени или 
съдържащи такива стоки и услуги.
Искове за обезщетение за вреди от ищци от 
различни нива на веригата на доставки
Чл. 110. (1) При преценката на отговор­
ността на нарушителя при искове за вреди, 
предявени от ищци от различни нива на 
веригата за доставки, са относими следните 
обстоятелства:
1. наличието на искове за обезщетение 
за вреди, които са свързани със същото на­
рушение, но са предявени от ищци от други 
нива на веригата на доставки;
2. съдебните решения по исковете за обез­
щетение за вреди, посочени в т. 1;
3. публично достъпна информация относно 
прилагането на правото на конкуренцията 
от страна на компетентните органи.
(2) Алинея 1 не засяга правомощията на 
националните съдилища съгласно чл. 30 от 
Регламент (ЕС) № 1215/2012 на Европейския 
парламент и на Съвета от 12 декември 2012 г. 
относно компетентността, признаването и 
изпълнението на съдебни решения по граж­
дански и търговски дела (OB, L 351/1 от 20 
декември 2012 г.). 
Давност
Чл. 111. (1) Давността започва да тече от 
деня на преустановяване на нарушението, 
при условие че ищецът знае или може да се 
предполага, че знае за:
1. поведението, което представлява нару­
шение на правото на конкуренцията; 
2. причинените му вреди, и
3. нарушителя. 
(2) Давността се прекъсва с образуване на 
производство по установяване на извършено 
нарушение от орган за защита на конкурен­
цията. По време на производството пред 
комисията давност не тече, като нова давност 
започва да тече след изтичането на една 
година от влизането в сила на решението, с 
което се установява извършено нарушение, 
или от приключването на производството 
пред органа. 
(3) При иск за обезщетение на вреди 
срещу освободено от санкция лице давност­
та започва да тече от момента, в който се 
установи, че обезщетение в пълен размер 
не може да бъде получено от останалите 
нарушители, които са солидарно отговорни 
за причинените вреди.
(4) При извънсъдебно уреждане на спор 
относно претенция за вреди давност не тече, 
докато трае уреждането на спора, и само по 
отношение на участващите в него страни.