Държавен вестник, бр. 72, 2016 г., стр. 181

БРОЙ  72	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  181  
бърза смъртност, характерни клинични 
признаци и патологични изменения);
– Диви птици – от районите на езерата, язо-
вирите и поречията на реки, обхващащи 
миграционните пътища и местата за по-
чивка и гнездене. Видов състав на проби-
те – 70 % водоплаващи, 20 % крайбрежни 
и 10 % други птици. Пробите от диви пти-
ци обхващат умрели птици (съвсем пресни 
трупове), отстреляни птици, а също и зало-
вени птици с цел маркиране, типизиране, 
огледи и др., които след вземане на проба 
се освобождават;
– Птици, отглеждани на открито – вземат се 
предвид посочените цифри, пробите мо-
гат да се вземат в кланицата и включват 
вътрешни органи или клоакални тампон-
проби;
– Период на изпращане – от дивите птици 
пробите се изпращат в сезона на прелета, а 
от домашните – през цялата година.
Вид проби за вирусологично изследване:
– Цели трупове на птици, умрели преди не 
повече от 4 часа, като пробите са охладени 
при незабавно изпращане или замразени 
при забавяне на изпращането;
– Органни проби от: умрели или заклани 
птици (черен дроб, далак, бял дроб, тра-
хея, бъбрек), приготвени като обща проба в 
стерилен плик, стерилна петриева паничка 
или друг стерилен стъклен съд или в отдел-
ни стерилни пликчета от всяка птица.
– Клоака с части от черва със съдържание 
като отделна от вътрешните органи сборна 
проба.
– Глава с шия, опаковани в отделен плик.
– За вирусологично изследване трябва да се 
имат предвид видовете и категориите пти-
ци, посочени в програмата. Пробите могат 
да бъдат клоакални тампони, трахеални 
тампони, свежи фекалии или цели трупче-
та. Така събраните проби се замразяват до 
тяхното изпращане без добавяне на транс-
портна среда.
Клоакални 
тампон-проби – вземат 
се 
от 
живи или прясно убити птици със стерилен там-
пон, който се въвежда дълбоко в клоаката на 
птицата и енергично се остъргва стената на чер-
вото. Тампонът трябва добре да се напои със 
клоакално съдържание. След това той се потапя 
в транспортната среда на контейнера, придружа-
ващ стерилния тампон, които се затваря добре. 
За изследване в лабораторията не се изпращат 
клоакални тампон-проби без транспортна среда, 
която задължително трябва да бъде за вирусоло-
гично изследване. 
Трахеални тампон-проби – получават се от 
живи птици чрез въвеждане на сух памучен 
тампон в трахеята и внимателно остъргване на 
стената, след което тампонът се поставя в кон-
тейнер с транспортна среда.
Фекални проби – вземат се съвсем пресни, 
влажни изпражнения, в които се потапя тампон 
и добре напоен с тях, се поставя в контейнер 
с транспортна среда. Пробите се изпращат вед-
нага до лабораторията, поставени в контейнер 
с лед. Ако не е възможно незабавното им из-
пращане, могат да се държат на 0 – 4 °С за 48 – 
72 часа, а за по-дълъг период – на -70 °С. 
БРОЙ НА ПРОБИТЕ: 
Той се определя съобразно епизоотичната об-
становка в страната в момента, броя птицевъд-
ните обекти и броя места, посещавани от пре-
летните птици. Целта е да се вземат достатъчно 
брой проби, за да се открие, ако има макар и 
едно болно животно в популацията. 
В настоящата програма е предвиден опре-
делен брой проби за изследване, като са взети 
предвид рисковите райони и групи птици. В слу-
чай на промяна на епизоотологичната обстанов-
ка броят на пробите също подлежи на промяна, 
като последните се завишават. Подробното опи-
сание на броя проби по селища и вид изследване 
(серологично или вирусологично) е посочено в 
приложения 1 и 2. В приложение 3 са посоче-
ни критериите за определяне на броя на проби-
те. При определяне на броя на животновъдните 
обекти, вкл. и „задните дворове“, от които тряб-
ва да бъдат взети проби, се спазва изискване-
то да бъдат обхванати 99 % от животновъдните 
обекти в населените места (промишлени ферми, 
малки ферми с търговска цел и „задните дво-
рове“, в които се отглеждат птици за собствена 
консумация).
При определяне на броя на пробите за взе-
мане и изпращане за изследване се спазва изис-
кването, посочено в таблицата от приложение 3 
при 95  % достоверност на резултатите и 10  % 
разпространение на вируса на заболяването.
При взимане и изпращане на проби от птице- 
и гъшекланици се спазва изискването: от всяка 
постъпваща за клане партида се определя броят 
на пробите съгласно таблицата за 95 % досто-
верност и 10 % разпространение на вируса на 
заболяването, посочена в приложение 3.
Честотата за провеждане на надзора в кри-
тичните точки трябва да бъде определена ин-
дивидуално в зависимост от специфичните осо-
бености на всяка една от тях (източници на ин-
фекцията, начин на предаване, движещи сили 
на инфекциозния процес, инкубационен период, 
природни резервоари, климатични фактори, се-
зон, стопански дейности, период на миграция на 
птиците и др.).
Режимът на надзор в останалите части от 
страната, които се считат с по-ниска степен на 
риск, може да бъде с по-малка интензивност.
При изпълнение на настоящата програма е 
необходимо да се обръща внимание на индика-
тори, като:
– броя и честотата на извършените провер-
ки на животновъдните обекти и местата на 
обитаване на дивите птици за месеца в да-
дения регион, броя на посетените обекти, 
броя на прегледаните животни, констати-
рани случаи на смъртност и заболявания, 
промени в поведението на мигриращите 
птици;
– регистрираните за месеца болести, наблю-
даваните клинични симптоми, вида и броя 
на засегнатите животни, вида и броя на из-