Държавен вестник, бр. 5, 2006 г., стр. 29

Б Р О Й  5
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  29
3. контрол върху отстрела на диви преживни
животни и взимане на материали за лаборатор-
ни изследвания;
4. контрол върху видовия състав и популаци-
ята на вектора на болестта;
5. дезинфекция и дезинсекция на транспор-
тните средства, превозващи животни.
Раздел III
Мерки при съмнение за наличие на болестта
Чл. 4. (1) Ако в животновъден обект, в кой-
то се отглеждат преживни животни, не са нало-
жени ограничителни мерки съгласно изисква-
нията на тази наредба и има едно или повече
животни, за които има съмнение, че са заразе-
ни от син език, ветеринарният лекар от НВМС,
който контролира обекта, е длъжен незабавно
чрез утвърдените методи за изследване да пот-
върди или отхвърли наличието на болестта.
(2) Незабавно след обявяването на съмнени-
ето за наличие на болестта син език ветерина-
рен лекар от НВМС, който контролира обекта:
1. поставя животновъдния обект, за който
се отнася съмнението, под официален ветери-
нарен контрол;
2. съставя списък, който съдържа:
а) животните от възприемчивите видове;
б) умрелите и заразените животни;
в) животните, за които има съмнение, че са
заразени;
г) родените и умрелите животни през вре-
мето, за което има съмнение за наличие на
болестта;
3. проучва и проверява данните от списъка
по т. 2 при всяко посещение в животновъдния
обект;
4. проверява и съставя списък на всички
места, в които има благоприятни условия за
обитаване и размножаване на вектора на бо-
лестта;
5. извършва епизоотично проучване съг-
ласно изискванията по чл. 7;
6. редовно посещава животновъдния обект(и)
и извършва клинични прегледи на животни, за
които има съмнение, че са заразени, аутопсии на
умрели животни, взема и изпраща проби за лабо-
раторно потвърждение на болестта;
7. възбранява придвижването на животни в
или от заразения животновъден обект;
8. при възможност разпорежда животните
да се държат на места, защитени от проникване
на вектора на болестта, в случаите, когато той
е активен;
9. редовно третира с инсектицидни средст-
ва животните, сградите, в които те се отглеж-
дат, и особено местата около обекта, обитава-
ни от популациите на куликуидите;
10. предприема мерки за предотвратяване на
масовото разпространение на вектора с помощ-
та на инсектицидни препарати, като степента
на третиране се определя съобразно репелент-
ното действие на ветеринарномедицинския
продукт и климатичните условия;
11. следи труповете на умрелите в животно-
въдния обект животни да бъдат унищожавани
чрез изгаряне или загробване съгласно ветери-
нарно-санитарните изисквания при събиране-
то и обезвреждането на отпадъци от животин-
ски произход, определени с отделна наредба на
министъра на земеделието и горите.
(3) Собственикът или управителят на жи-
вотновъдния обект до прилагането на мерки-
те по ал. 2 предприема мерките по ал. 2, т. 7 и
8 за всички съмнително болни или заразени
животни.
(4) Националната ветеринарномедицинска
служба може да предприеме мерките, посочени
в ал. 2, и за други животновъдни обекти, които
е вероятно да бъдат заразени поради тяхното
местонахождение, географско разположение
или контакти със заразения животновъден обект
или с обект, за който има съмнение за наличие
на болестта.
(5) За резерватите и другите места в природа-
та, където животните живеят свободно, НВМС
освен мерките по ал. 2 прилага и други специфич-
ни мерки, одобрени от Европейската комисия.
(6) Мерките по ал. 2 не могат да бъдат отме-
нени, докато съмнението за наличие на болест-
та син език не бъде отхвърлено.
Раздел IV
Мерки за ограничаване и ликвидиране на
болестта
Чл. 5. (1) Ваксинация срещу болестта син
език не се разрешава освен в случаите и при
условията, посочени в тази наредба.
(2) При наличие на опасност от широко раз-
пространение на болестта се извършва принуди-
телна ваксинация със заповед на министъра на
земеделието и горите. В заповедта се посочват:
1. географският регион, в който се провежда
ваксинацията;
2. схемата на ваксинация;
3. видовете животни, подлежащи на вакси-
нация;
4. ограниченията върху придвижването и
търговията с ваксинираните животни.
Чл. 6. (1) При потвърждаване на заболяване-
то син език НВМС предприема следните мерки:
1. информира Европейската комисия за броя
на животните, които трябва да се унищожат с цел
предпазване от разпространението на болестта;
2. организира обезвреждането и унищожа-
ването в екарисажи или чрез изгаряне на трупо-
вете съгласно изискванията на наредбата по
чл. 4, ал. 2, т. 11;
3. налага мерките по чл. 4 във всички живот-
новъдни обекти с преживни животни, които са
на разстояние до 20 км от заразения животно-
въден обект, включени в предпазната зона,
определена съгласно изискванията на чл. 10;
4. може да извърши ваксинация, като за това
информира Европейската комисия;
5. извършва епизоотично проучване съглас-
но изискванията, посочени в чл. 7.