Държавен вестник, бр. 78, 2007 г., стр. 10

С Т Р .  10
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  78
(3) Министърът на външните работи иска
агреман от приемащата държава за назначава-
нето на извънреден и пълномощен посланик
след приемането на решението на Министер-
ския съвет по ал. 2. Агреман за назначаване на
постоянен представител се иска в случаите,
когато съществува такова изискване.
(4) Президентът на Република България
издава указ за назначаване след получаването
на агремана по ал. 3.
(5) Генерален консул се назначава от Ми-
нистерския съвет по предложение на министъ-
ра на външните работи.
(6) Ръководител на задгранично представи-
телство по чл. 23, ал. 2, т. 1, 2, 3 и 5 се назначава
от министъра на външните работи.
Освобождаване от длъжност на ръководител
на задгранично представителство
Чл. 64. (1) Извънреден и пълномощен пос-
ланик и постоянен представител на Република
България при международни правителствени
организации се освобождава от длъжност с указ
на президента на Република България по пред-
ложение на Министерския съвет.
(2) Генерален консул се освобождава от
длъжност с решение на Министерския съвет.
(3) Ръководител на задгранично представи-
телство по чл. 23, ал. 2, т. 1, 2, 3 и 5 се освобож-
дава от министъра на външните работи.
Раздел II
Дългосрочно командироване
Условия и ред за дългосрочно командироване
Чл. 65. (1) Служителите в задграничните
представителства осъществяват дейността си
въз основа на заповед на министъра на външните
работи за дългосрочно командироване, която
се издава след получаването на задгранично
назначение.
(2) Дългосрочното командироване на слу-
жителите от дипломатическата служба се пред-
хожда от най-малко две години работа в Ми-
нистерството на външните работи. По изклю-
чение те могат да бъдат командировани и пре-
ди изтичане на двегодишния срок с решение на
Атестационната комисия.
(3) Служител в задгранично представител-
ство може да бъде дългосрочно командирован
и от друг  ръководител на ведомство след съг-
ласуване с министъра на външните работи.
(4) Условията за изпълнението на задачите в
задграничното представителство се определят в
заповедта за дългосрочно командироване.
Преместване на служител
Чл. 66. В рамките на задграничния мандат
министърът на външните работи може да пре-
мести командирован служител от дипломати-
ческата служба или от друго ведомство в друго
задгранично представителство с негово пред-
варително писмено съгласие. Служителят от
другото ведомство се премества със съгласието
на ръководителя на ведомството.
Дългосрочно командироване на ръководител
на задгранично представителство
Чл. 67. (1) Извънреден и пълномощен пос-
ланик и постоянен представител на Република
България при международни правителствени
организации се командирова дългосрочно със
заповед на министъра на външните работи въз
основа на указ на президента на Република
България за назначаването му.
(2) Генерален консул се командирова със
заповед на министъра на външните работи въз
основа на решение на Министерския съвет за
назначаването му.
(3) Министърът на външните работи опре-
деля на лицата по ал. 1 и 2 разумен срок за за-
емане на длъжността, който не може да бъде
повече от два месеца от издаването на указа на
президента на Република България по ал. 1 и
решението на Министерския съвет по ал.  2.
Предсрочно прекратяване на дългосрочната
командировка на служител
Чл. 68. (1) Дългосрочната командировка на
служител може да бъде прекратена предсрочно
от министъра на външните работи в следните
случаи:
1. по молба на служителя;
2. по мотивирано предложение на постоян-
ния секретар след решение на Атестационната
комисия и като се вземе мнението на ръководи-
теля на задграничното представителство;
3. когато служителят бъде обявен за персона
нон грата от приемащата държава.
(2) Предсрочното прекратяване на дълго-
срочната командировка на служител по чл. 65,
ал. 3 се извършва от ръководителя на съответ-
ното ведомство по негова преценка или по мо-
тивирано искане на министъра на външните
работи.
Прекратяване на дългосрочната командиров-
ка на ръководител на задгранично представи-
телство
Чл. 69. (1) Министърът на външните работи
издава заповед за прекратяване на дългосроч-
ната задгранична командировка на извънреден
и пълномощен посланик или на постоянен пред-
ставител на Република България при междуна-
родните правителствени организации след из-
даването на указ на президента на Република
България за освобождаването му.
(2) Министърът на външните работи издава
заповед за прекратяване на дългосрочната зад-
гранична командировка на генерален консул
след приемане на решение на Министерския
съвет за освобождаването му.