Държавен вестник, бр. 96, 2021 г., стр. 34

СТР.  34	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  96
лага съображения, които обуславят отмяна 
на оспорената разпоредба.
В изпълнение на задължението по чл. 188 
от АПК съдът е съобщил оспорването по реда 
на чл. 181, ал. 1 и 2 от АПК чрез обявление, 
обнародвано в ДВ, бр. 11 от 28.02.2021 г., като 
копие от обявлението е поставил на определе-
ното за това място в съда и го е публикувал 
на интернет страницата на ВАС. По делото 
няма присъединили се или встъпили лица 
съгласно чл. 189, ал. 2 от АПК.
Съдът, като извърши преценка на доказа-
телствата по делото, както и на доводите и 
възраженията на страните, приема за уста-
новено следното:
Предмет на оспорване е § 2 от заключи-
телните разпоредби на Наредба № 7 от 2020 г. 
за условията и реда за вземане на проби и 
лабораторно изпитване на храни, издадена от 
министъра на земеделието, храните и горите 
(ДВ, бр. 89 от 2020 г.).
Процедурата по приемане на наредбата 
започва по доклад на заместник-министъра 
на земеделието, храните и горите, в който са 
изложени мотивите на вносителя.
Представени са били проект на наредба, 
справка за отразяване на постъпилите стано-
вища, справка за отразване на постъпилите 
предложения и становища от обществената 
консултация, постъпили други становища. На-
редбата е обнародвана в ДВ, бр. 93 от 2003 г.
Изложените фактически обстоятелства се 
установяват от приетите по делото писмени 
доказателствени средства и не се оспорват 
от страните. Съдът е взел становище, преце-
нявайки допустимостта на оспорването при 
условията на чл. 186, ал. 2 от АПК, като е 
счел същото за процесуално допустимо, за 
което са изложени мотиви в Определение от 
21.01.2021 г. по делото.
Разгледано по същество, оспорването с 
жалбата на МЗ е основателно поради следните 
съображения:
Съгласно препращането от чл. 196 от АПК 
на основание чл. 168, ал. 1 от АПК съдът из-
вършва служебна проверка за законосъобраз-
ност на оспорената наредба на основанията по 
чл. 146, т. 1 – 5 от АПК. Изводите от горната 
проверка, проведена въз основа на събраните 
по делото доказателства, са за наличие на 
основанието по чл. 146, т. 1 от АПК.
Наредбата е подзаконов нормативен акт, 
който съдържа административноправни нор-
ми, относими за неопределен и неограничен 
брой адресати с многократно правно дейст-
вие съгласно легалната дефиниция на чл. 75, 
ал. 1 от АПК. Съгласно чл. 76, ал. 1 от АПК 
и чл. 8 от ЗНА нормативни административни 
актове се издават от изрично овластени от 
Конституцията или от закон органи.
Предмет на оспорване е разпоредбата на § 2 
от ЗР на Наредба № 7 от 2020 г. за условията 
и реда за вземане на проби и лабораторно из-
питване на храни, издадена от министъра на 
земеделието, храните и горите (ДВ, бр. 89 от 
2020 г.), в частта за отмяна на Наредба № 22 
от 2003 г. за условията и реда за вземане на 
проби от храни, издадена от министъра на 
здравеопазването (ДВ, бр. 93 от 2003 г.).
Жалбоподателят – МЗ, е изложил съобра-
жения за нищожност на оспорената разпоредба 
поради липса на материална компетентност 
на издателя на акта.
Наредба № 7 от 2020 г. за условията и реда 
за вземане на проби и лабораторно изпитване 
на храни е издадена на основание чл. 50, ал. 3 
от Закона за управление на агрохранителната 
верига (ЗУАВ), съгласно която условията и 
редът за вземане на проби и извършване на 
анализи, изпитвания и диагностика на еле-
менти на агрохранителната верига, за кои­
то няма изисквания на правото на ЕС или 
българското законодателство, се определят 
с наредба на съответния министър по чл. 2, 
предвид ал. 1, от която разпоредба министърът 
на земеделието, храните и горите, министърът 
на здравеопазването и министърът на иконо-
миката провеждат държавната политика по 
агрохранителната верига.
Министърът на земеделието, храните и 
горите съгласно чл. 3, ал. 1, т. 6 от ЗУАВ 
провежда държавната политика по отношение 
на безопасността, защитата на здравето и 
интересите на потребителите при производ-
ството, дистрибуцията и пускането на пазара 
на храни, с изключение на бутилираните на-
турални минерални, изворни и трапезни води, 
етиловия алкохол, дестилатите от земеделски 
произход и спиртните напитки.
От своя страна министърът на здраве­
опазването провежда държавната политика 
по отношение на безопасността, защитата на 
здравето и интересите на потребителите при 
производството, дистрибуцията и пускането на 
пазара на бутилирани натурални минерални, 
изворни и трапезни води, както и по отноше-
ние на предотвратяване разпространението 
на инфекции, предавани на хора чрез храни 
и води (чл. 4, ал. 1, т. 1 и 2 от ЗУАВ).
Наредбата, чиято разпоредба се оспорва, 
изключва изрично приложението є по отно-
шение на бутилираните натурални минерал-
ни, изворни и трапезни води, регулирането 
на обществените отношения, във връзка с 
които е предоставено на МЗ. С § 2 от същата 
е отменена Наредба № 22 от 13.10.2003 г. за 
условията и реда за вземане на проби от хра-
ни. Последната е издадена от министъра на 
здравеопазването (ДВ, бр. 93 от 21.10.2003 г.). 
Със същата условията и редът за вземане на 
проби не са били разграничени по отношение 
на храни и води.
За издаването на Наредба № 7 от 2020 г. 
органът МЗХГ черпи своите правомощия от 
разпоредбата на чл. 50, ал. 3 от ЗУАВ.