Държавен вестник, бр. 6, 2016 г., стр. 42

СТР.  42	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  6
(5) 
,
T iue
U
k
k
l
l
k
l
H
b
A U
I


=
+
Ψ


∑
∑
,
където 
U
b  е факторът за намаляване на 
температурата, който отчита температурната 
разлика между неотопляваното пространство и 
външната изчислителна температура.
Този фактор се изчислява по един от следните 
три метода:
а) ако температурата на неотопляваното прос-
транство u
θ  е приета или изчислена при изчис-
лителни условия, 
U
b  се определя по формулата: 
(6) 
e
i
u
i
U
b
θ
θ
θ
θ
−
−
=
int,
int,
;
б) ако стойността на 
u
θ  е неизвестна, 
ub  се 
определя по формулата:
(7) 
ue
iu
ue
U
H
H
H
b
+
=
,
където:
Hiu е коефициентът на топлинни загуби от ото-
пляваното пространство (i) към неотопляваното 
пространство (u), W/K, като се имат предвид:
 – топлинните загуби от топлопреминаване 
(от отоплявано към неотоплявано пространство);
 – топлинните загуби от вентилация (дебитът 
на въздуха между отопляваното и неотоплява-
ното пространство);
Hue – коефициентът на топлинни загуби от 
неотопляваното пространство (u) към външната 
среда (e), W/K, като се имат предвид:
 – топлинните загуби от топлопреминаване 
(към външната среда и земята);
 – топлинните загуби от вентилация (между 
неотопляваното пространство и външната среда);
в) нормативни стойности на bu са дадени в 
10.4.2.
7.1.3. TОПЛИННИ ЗАГУБИ ПРИ СТАЦИО-
НАРЕН РЕЖИМ ПРЕЗ ЕЛЕМЕНТИ, РАЗПО-
ЛОЖЕНИ ВЪРХУ ЗЕМЯТА. КОЕФИЦИЕНТ 
НА ТОПЛИННИ ЗАГУБИ HT,ig
Топлинните загуби през подовете и сутерен-
ните стени, директно или индиректно в контакт 
със земята, зависят от няколко фактора: площта 
и изложения периметър на подовата плоча, дъл-
бочината на подовата плоча под земното ниво 
и термичните свойства на земята.
Топлинните загуби могат да се изчислят съ-
гласно БДС EN ISO 13370, както следва:
 – по детайлизиран начин;
 – по опростения метод показан по-долу; в 
този случай топлинните загуби през топлинните 
мостове не са взети предвид.
Изчислителният стационарен коефициент на 
топлинни загуби през под HT,ig от отопляваното 
пространство (i) към земята (g) се определя, 
както следва:
(8) 
(
)
w
k
equiv
k
k
g
g
ig
T
G
U
A
f
f
H
,
2
1
,
∑
=
,W/K,
където:
1
gf
 е корекционен фактор, зависещ от средно-
годишното изменение на външната температура; 
нормативните му стойности са дадени в 10.4.3;
2
gf
 – температурният фактор, отчитащ раз-
ликата между средногодишната температура и 
изчислителната външна температура; определя 
се по формулата:
(9) 
;
int,
,
int,
2
e
i
e
m
i
gf
θ
θ
θ
θ
−
−
=
Аk – площта на елемент от сградата (k) в 
контакт с почвата, m2;
Uequiv,k – коефициентът на еквивалентно топ-
лопреминаване на елемент на сградата (k), 
W/m2K, изчислен в зависимост от вида на пода 
(виж фиг. 3 – 6 и табл. 4 – 6);
GW – корекционен фактор, отчитащ влиянието 
на подпочвените води, което се взема предвид, 
ако разстоянието между приетото водно ниво 
и нивото на пода на сутерена (подова плоча) 
е по-малко от 1 m; този фактор може да бъде 
изчислен по БДС EN ISO 13370; нормативните 
му стойности са дадени в 10.4.3.
На фиг. 3 – 6 и табл. 4 – 7 са дадени стой-
ностите на Uequiv,k за различните видове подове 
съгласно БДС EN ISO 13370 като функция на 
U стойностите на елементи на сградата и прос-
транствената характеристика В′. В тези фигури и 
таблици топлопроводността на почвата е приета 
λg=2 W/m.K, като ефектите на крайната изолация 
не са взети предвид.
Пространствената характеристика В′ се оп-
ределя по следния начин (виж фиг. 2):
(10) 
P
A
B
g
5.0
' =
,
където:
Ag е площта на земната основа, m2; за цялата 
сграда Ag  е общата площ на приземния под; 
за част от сградата Ag е площта на приземния 
под, която се разглежда;
Р – периметърът на земната основа, m; за 
цялата сграда Р е общият периметър на сградата; 
за част от сградата Р включва само дължината 
на външните стени, отделящи разглежданото 
отоплявано пространство от външната среда.
Фиг. 2. Определяне на пространствената харак-
теристика В′
В БДС EN ISO 13370 пространствената ха-
рактеристика В′ е изчислена за сградата като 
цяло. При подхода „стая по стая“ тя може да 
бъде определена по един от следните три начина:
 – за всички стаи без външните стени, които 
разделят разглежданото отоплявано пространство 
от външната околна среда, се използват стой-
ностите на пространствената характеристика В′, 
изчислени за цялата сграда;
 – за всички стаи с добре изолиран под 
(Ufloor<0,5 W/m2K) се използват стойностите на 
пространствената характеристика В′, изчислени 
за цялата сграда;
 – за всички други стаи пространствената ха-
рактеристика В′ се изчислява поотделно – „стая 
по стая“.