Държавен вестник, бр. 19, 2022 г., стр. 10

СТР.  10	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  19
(10) Ако в срока по ал. 9 не бъдат пред­
ставени доказателства или от представени­
те доказателства не може да се проследи 
надлежното упълномощаване, се прилага 
чл. 6, ал. 3.
Чл. 19. Отказът за образуване и прекра­
тяване на производството по чл. 6, ал. 3 и 
чл. 18, ал. 6, 7 и 8 и съобщаването за това 
се извършват по реда на чл. 73, ал. 6 и 7 от 
ЗМГО без становище на състава по спорове.
Раздел IV
Ред за разглеждане на жалбите и вземане 
на решение
Чл. 20. (1) След приключване на провер­
ката за допустимост и формална редовност 
на жалбите по чл. 69, ал. 1, т. 1 и 2 и чл. 99, 
ал. 1, т. 1 от ЗМГО съставът по спорове може 
да прецени, че е необходимо да обсъди нови 
факти и обстоятелства и/или да повдигне нови 
мотиви и/или основания за прекратяване на 
производството по заявката за марка, съот­
ветно за отказ на регистрацията на марката 
или географското означение.
(2) Когато с жалбата по чл. 69, ал. 1, т. 1 от 
ЗМГО се отстраняват констатирани с проверка­
та по чл. 46, ал. 2 от ЗМГО нередовности, ако 
съставът по спорове прецени, че е необходимо 
да бъдат представени допълнителни уточнения, 
жалбоподателят се уведомява за тях и му се 
предоставя едномесечен срок за отговор.
(3) След изтичането на срока по ал. 2 
мотивите на жалбата, приложените към нея 
доказателства, ако има такива, мотивите на 
обжалваното решение и досието на заявката 
за марка или географско означение се раз­
глеждат от състава по спорове.
(4) При претендиране на придобита отличи­
телност по смисъла на чл. 11, ал. 2 от ЗМГО 
се вземат предвид следните обстоятелства:
1. пазарен дял на марката във връзка със 
стоките или услугите, за които е заявена;
2. продължителност, степен и географска 
област на използване на марката;
3. размер на направените инвестиции за 
популяризиране на марката във връзка със 
стоките или услугите, за които е заявена;
4. частта от релевантните потребители, 
които чрез марката идентифицират заявени­
те стоки или услуги като произхождащи от 
конкретно лице;
5. други факти и обстоятелства, които сви­
детелстват за разпознаваемост на марката от 
потребителите и повишаване на отличителния 
є характер.
(5) Решенията по жалбите по чл. 69, ал. 1, 
т. 1 и 2 и чл. 99, ал. 1, т. 1 от ЗМГО се вземат 
по реда на чл. 75, ал. 4 и чл. 100, ал. 1 – 3 от 
ЗМГО и съдържат:
1. номер и дата на решението;
2. данни за жалбата и обжалваното ре­
шение;
3. данни за жалбоподателя и за пълномощ­
ника или обединението, ако са упълномощени 
такива;
4. обобщение на представените от жалбо­
подателя аргументи;
5. фактическа обстановка;
6. мотиви на решението;
7. произнасяне във връзка с исканията за 
оттегляне на заявката за марка, за разделяне 
или за ограничаване на списъка на стоките 
или услугите є, ако такова не е направено до 
вземане на решението;
8. основание и диспозитив на решението;
9. пред кой съд и в какъв срок решението 
може да бъде обжалвано;
10. име и подпис на председателя на Па­
тентното ведомство или на оправомощен от 
него заместник-председател.
Чл. 21. (1) Жалбите по чл. 69, ал. 1, т. 3 
от ЗМГО се разглеждат по реда на чл. 75, 
ал. 5 – 7 от ЗМГО.
(2) При постъпване на отговори, становища 
и доказателства след срока по чл. 75, ал. 5 и 
6 от ЗМГО, без да са посочени уважителни 
причини за неспазването му, на представилата 
ги страна се предоставя едномесечен срок 
за обосноваването им и за представяне на 
доказателства, ако е необходимо.
(3) Мотиви за наличието на уважителни 
причини се излагат най-късно в решението 
по жалбата.
(4) При необходимост от изпращане на 
допълнителна кореспонденция на страните се 
предоставя едномесечен срок за становище.
(5) След изтичането на срока по чл. 75, 
ал. 6 от ЗМГО жалбата, отговорът на заин­
тересованата страна и становището на жал­
боподателя, ако има такива, се разглеждат от 
състава по спорове.
(6) При противопоставяне на по-ранна 
общоизвестна марка или марка, ползваща се 
с известност, при определяне на известност­
та на по-ранната марка се вземат предвид 
обстоятелствата по чл. 12, ал. 10 от ЗМГО.
(7) При основанието по чл. 12, ал. 4 от 
ЗМГО идентичността или сходството на 
марката – обект на производството, с нере­
гистрираната марка, както и идентичността 
или сходството на техните стоки или услу­
ги, се преценява с оглед съществуването на 
вероятност за объркване на потребителите, 
която включва възможност за свързване с 
по-ранната нерегистрирана марка.
(8) При преценка на доказателствата за из­
ползване в търговската дейност на територията 
на Република България на нерегистрирана 
марка се вземат предвид географският обхват, 
продължителността, степента на използване 
на марката, публичното представяне и реле­
вантният кръг потребители.
(9) При преценка на доказателствата за 
реално използване се вземат предвид обсто­