Държавен вестник, бр. 64, 2003 г., стр. 53

Б Р О Й  64
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  53
ВЪРХОВЕН
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 7040
от 8 юли 2003 г.
по административно дело № 345 от 2003 г.
Върховният административен съд в състав:
председател—Светла Петкова, и членове: Алек-
сандър Еленков, Галя Костова, Надежда Дже-
лепова, Мина Атанасова, при участието на сек-
ретар-протоколиста Нина Спасова разгледа ад-
министративно дело № 345 по описа на Върхов-
ния административен съд—петчленен състав, за
2003 г., докладвано от съдията Мина Атанасова.
Производството е по реда на чл. 5, т. 1 във
връзка чл. 23 от Закона за Върховния админис-
тративен съд (ЗВАС).
Образувано е по жалба на Театър “199”, Со-
фия, Театрална работилница “Сфумато”, София,
и Драматичен театър “Адриана Будевска”, Бур-
гас, срещу Наредбата за разпределяне на източ-
ниците за средствата на творческите фондове,
приета с ПМС № 35 от 22.ХII.1972 г. (накратко
наредбата), поради противоречието є със Закона
за закрила и развитие на културата (ЗЗРК) (ДВ,
бр. 50 от 1999 г.) и нормите на Конституцията на
Република България. Жалбоподателите изтък-
ват, че с утвърдената от Министерския съвет на
основание чл. 5, ал. 1 от Закона за творческите
фондове (ЗТФ) (ДВ, бр. 27 от 1973 г.) наредба се
разпределят източниците на средства за творчес-
ките фондове към отделните творчески съюзи и
към бившия Комитет за култура на основата на
правна уредба по ЗТФ, даваща възможност за
намеса и въздействие на комунистическата пар-
тия и ръководената от нея държава в творческия
процес. Това противоречи на демократичните
принципи на обществено развитие, вкл. в област-
та на културата и изкуството, прогласени от Кон-
ституцията от 1991 г. и законово закрепени в ЗЗРК.
Заявяват, че извършеното с наредбата разпреде-
ление на задължителните вноски и отчисления
по чл. 4 ЗТФ в полза на фондовете при творчески-
те съюзи е незаконосъобразно с оглед нормата на
чл. 60 от Конституцията, установяваща възмож-
ност определени лица да понасят финансови те-
жести само под формата на данъци в полза на
бюджета. Посочват също така, че творческите
съюзи са със статут на юридически лица с несто-
панска цел—сдружения по Закона за юридичес-
ките лица с нестопанска цел (ЗЮЛНЦ), които не
биха могли да бъдат директно финансово подпо-
магани от културни институти на бюджетна изд-
ръжка, каквито са театрите. Дадената с наредба-
та уредба пряко противоречи на чл. 2, чл. 5, ал. 2,
чл. 10, ал. 2 и чл. 33 ЗЗРК и чл. 4 ЗЮЛНЦ.
С оглед на изложеното жалбоподателите
молят Върховния административен съд в из-
пълнение на правомощията си по чл. 23 ЗВАС
да отмени атакувания подзаконов нормативен
акт като незаконосъобразен.
Ответникът в настоящото производство—
Министерският съвет, оспорва жалбата, без да
излага конкретни съображения. Конституира-
ните на основание чл. 21 ЗВАС заинтересовани
страни—Съюз на артистите в България, Съюз
на българските филмови дейци, Съюз на бъл-
гарските музикални и танцови дейци и Съюз на
българските композитори, оспорват жалбата
като неоснователна. Изтъкват, че ЗТФ, по чи-
ято делегация е издадена наредбата, е съобра-
зен с Конституцията и е в сила и понастоящем.
Няма законова пречка културните институти,
каквито са театрите, реализиращи приходи от
продажба на билети, да финансират творчески-
те съюзи, като с това създават гаранция за съ-
ществуването на сдруженията на лицата, от
чието изкуство са тези приходи. Министерство-
то на културата не е направило искане за встъп-
ване в производството в 14-дневния срок по
чл. 21, ал. 2 ЗВАС. Върховният администрати-
вен съд, петчленен състав, като взе предвид на-
ведените от жалбоподателите основания за
отмяна на атакувания по реда на чл. 5, т. 1 във
връзка чл. 23 ЗВАС подзаконов нормативен акт
и след преценка на доводите и съображенията
на страните, приема за установено следното:
По допустимостта на жалбата:
Жалбата на Театър “199”, София, Театрална
работилница “Сфумато”, София, и Драматичен
театър “Адриана Будевска”, Бургас, е процесу-
ално допустима.
Конституционните начала на правов ред и
законност, прогласени в чл. 4, ал. 2 от върхов-
ния закон, са гарантирани с установеното в
чл. 120, ал. 2 от Конституцията право на граж-
даните и юридическите лица да обжалват всич-
ки административни актове, които ги засягат,
освен изрично посочените със закон. Предмет
на жалбата е подзаконов нормативен акт, чий-
то неограничен кръг адресати могат да го об-
жалват по отношение законосъобразност, без
да е необходимо да доказват пряк и личен инте-
рес. Наред с това следва да се отбележи, че с
оглед висящ гражданскоправен спор за жалбо-
подателя Театър “199”, София, е налице пряк
интерес от отмяна на чл. 7 на наредбата.
По основателността на жалбата:
Законът за творческите фондове е в сила от
1.V.1973 г. и не е изрично отменен със ЗЗРК. С
разпоредбите на чл. 4 и 5 от с.з. са установени
източниците на средства за творческите фон-
дове при творческите съюзи и при бившия Ко-
митет за култура (КК) и е предоставено право
на Министерския съвет да разпредели с подза-
конов акт тези източници.
За да се прецени нормативното съдържание
на приетата с ПМС № 35 от 22.ХII.1972 г. наред-
ба, в сила от 1.V.1973 г., която е предмет на
настоящия съдебен контрол за законосъобраз-
ност, следва да се разгледат целта и статутът на
създадените със ЗТФ творчески фондове.
Според чл. 1 ЗТФ фондовете към творческите
съюзи съдействат за всестранното развитие на
творческата дейност и осъществяване на полити-
ката в областта на културата, изкуството и наука-
та в Народна република България. Анализирай-
ки разпоредбата на чл. 3 от с.з., с която са регла-
ментирани целите на набраните парични средст-
ва, се налага изводът, че допълнителното финан-
сиране на творческата дейност чрез източници-