Държавен вестник, бр. 66, 2024 г., стр. 55

БРОЙ  66	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  55   
има установени правомощия, диференцирани 
на основата на един и същ признак – адресата, 
който е предмет на правомощията – съдиите 
и съдилищата или прокурорите и следовате­
лите и прокуратурата („системата на проку­
ратурата“) или съдебната власт като цяло. 
Това структуриране на органите на съдебната 
власт, чрез които се осъществява нейното 
кадрово и административно обезпечаване, 
следва логиката на приетото от създателите 
на Конституцията в тази материя. Макар 
че установяват един орган, който кадрово 
и административно обезпечава съдебната 
власт, създателите на Конституцията изрично 
приемат, че всяка от обособените структурно 
дейности, чрез които се осъществява съдебната 
власт, е самостоятелна институционално и 
организирана на различен принцип (протокол 
от заседанието на Комисията за изработва­
не на проект за Конституция на Република 
България от 30.01.1991 г.). 
От обсъжданията в хода на приемане на 
Конституцията и от приетата разпоредба на 
чл. 126, ал. 1 ясно се вижда, че надделява раз­
бирането за прокуратурата като самостоятелна 
и независима система от органи в рамките 
на съдебната власт, изградена централизира­
но (протокол от заседанието на Комисията 
за изработване на проект за Конституция 
на Република България от 24.06.1991 г.; сте­
нографски протокол от 163-тото пленарно 
заседание на Великото Народно събрание от 
24.06.1991 г.). Това означава, че съдебната власт 
се осъществява в институционално отношение 
от две (първоначално три) самостоятелно 
функциониращи системи – системата на съди­
лищата и системата на прокуратурата (в която 
впоследствие влизат и следствените органи), 
изградени на различен принцип. Осъзнавайки 
заложеното вътрешно напрежение в устрой­
ството на съдебната власт – един орган и две 
(първоначално три) самостоятелни системи, 
функциониращи на различен принцип, създа­
телите на Конституцията предоставят широка 
законодателна дискреция за организацията и 
дейността на създадения орган за кадрово и 
административно обезпечаване на съдебната 
власт. Наличието на две системи, изградени и 
функциониращи на различен принцип, предо­
пределя необходимостта от самостоятелност на 
всеки от органите, чрез които се осъществява 
кадровото обезпечаване на всяка от системи­
те, защото това е средство за гарантиране на 
функционалната независимост на съдиите, 
прокурорите и следователите, но наред с това 
функционирането на двете системи в рамките 
на съдебната власт предпоставя и наличието 
на орган, чрез който да се решават общи за 
административното є обезпечаване задачи. 
б) Правомощия на органите, които кадрово 
и административно обезпечават съдебната 
власт
Сравнението на правомощията на съз­
дадените Общо събрание и Висш съдебен 
съвет и Висш прокурорски съвет (въведени 
с § 17 – чл. 130б, ал. 1, 2, 3 и 4) с тези на съ­
ществуващия до изменението Висш съдебен 
съвет, който действа в пленум и две колегии 
(чл. 130а, ал. 1, 2, 3, 4 и 5), показва, че разли­
чията се изразяват освен в наименованията и 
в предоставянето на Висшия съдебен съвет и 
на Висшия прокурорски съвет на правомощия­
та по прекратяване на мандата на изборен 
член на съответния съвет, и по отправяне на 
предложение до президента за назначаване 
и освобождаване на председателя на Вър­
ховния касационен съд и на председателя на 
Върховния административен съд, съответно 
на главния прокурор, които до измененията 
бяха възложени на Висшия съдебен съвет, 
който действа в пленарен състав. 
Характерът на тези правомощия ги дефи­
нира като кадрови, с оглед на което възлага­
нето им в компетентност на двата обособени 
кадрови органа – за съдиите и за прокурорите 
и следователите, самò по себе си се впис­
ва в логиката на извършеното през 2015 г. 
обособяване на кадровите правомощия на 
Висшия съдебен съвет чрез създадените две 
колегии – съдийска и прокурорска. Измене­
нието завършва обособяването на кадровите 
правомощия, като по този начин допринася 
за гарантиране на независимостта на съдиите, 
прокурорите и следователите, установявайки, 
че изборът на лицата, които институционално 
са на върха на съдебната система и на про­
курорската система, и тези, които са избра­
ни да участват в органа, който осъществява 
кадровото обезпечаване на съдиите и на 
прокурорите и следователите, се извършва от 
институционално независим от представители 
на другата система на съдебната власт орган. 
Това е органът, който самостоятелно осъщест­
вява кадровите правомощия по отношение 
и на всички останали съдии и прокурори и 
следователи. По този начин установеното за 
съдиите и за прокурорите и следователите е 
относимо за всяка от системите на съдебната 
власт в нейната цялост – за всеки един съдия, 
прокурор и следовател, независимо къде е 
мястото му в институционалната структура 
на системата на съдилищата или на „систе­
мата на прокуратурата“. Предоставянето на 
тези функции на Висшия съдебен съвет и на 
Висшия прокурорски съвет е насочено към 
постигане на целта, с която създателите на 
Конституцията въвеждат органа, който кадро­
во и административно обезпечава съдебната 
власт – гарантиране на независимостта на 
съдиите, прокурорите и следователите.