Държавен вестник, бр. 51, 2018 г., стр. 77

БРОЙ  51	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  77  
наредбата лицата представят годишен отчет 
на излезли от употреба моторни превозни 
средства (ИУМПС), попадащи в обхвата на 
Наредбата за излезлите от употреба моторни 
превозни средства. Съгласно чл. 26 от Наред-
бата за излезлите от употреба моторни пре-
возни средства лицата, извършващи дейности 
по събиране, транспортиране и третиране на 
ИУМПС, както и операторите на центрове 
за разкомплектоване и лицата, извършващи 
ремонт и сервизна дейност на МПС, водят 
отчетни книги и предоставят отчети съгласно 
изискванията на наредбата по чл. 48, ал. 1 от 
ЗУО, поради което не е налице твърдяното 
противоречие.
Доводите за утежнена процедура и органи-
зационни тежести за субектите на наредбата 
са неоснователни при наличие на законова 
делегация за министъра на околната среда и 
водите за определяне на реда и образците, по 
които се предоставя информация за дейнос­
тите по отпадъците, както и реда за водене 
на публичните регистри по чл. 45, ал. 1.
По същите съображения не може да се при-
еме за основателен доводът за противоречие 
на изискването за подаване на документи по 
електронен път чрез информационна система с 
нормата на чл. 3, ал. 1, т. 1 от Закона за огра-
ничаване на административното регулиране и 
административния контрол върху стопанската 
дейност. Неоснователно се поддържа и несъ-
ответствие с нормата на чл. 4 от същия закон. 
С оспорените разпоредби от наредбата не се 
налагат ограничения и тежести на лицата, а 
се дава нов правен режим на предоставяне 
информация за дейностите по отпадъците, 
който е от компетентността на издателя на 
акта, в изпълнение на делегирани със закон 
правомощия, като с оспорените разпоредби 
се уеднаквява режимът на реда за водене 
на публичните регистри от изпълнителния 
директор на ИАОС и са с цел, посочена в 
чл. 30 от наредбата.
Неоснователен е доводът за противоречие 
с разпоредбите на чл. 43, ал. 1 от Закона за 
електронния документ и електронния под-
пис (ЗЕДЕП), съгласно който защитата на 
личните данни, събирани от доставчиците 
на удостоверителни услуги за нуждите на 
извършваната от тях дейност, и защитата 
на водените регистри се уреждат със закон, 
тъй като, както беше посочено съгласно § 6 
от ПЗР на наредбата, документите за водене 
на отчетност по тази наредба се водят един-
ствено на хартиен носител до изграждането 
на информационната система, отговаряща на 
изискванията на ЗЕДЕП, респективно § 9 от 
ПЗР документите за предоставяне на инфор-
мация по тази наредба се предоставят в ИАОС 
единствено на хартиен носител до изграждане-
то на информационната система, отговаряща 
на изискванията на ЗЕДЕП – чл. 48, ал. 8 от 
закона – продължаване на срока в ЗУО за 
въвеждане в действие на НИСО.
С оглед на изложеното е неоснователен 
доводът в жалбата на „Венресурс“ – ЕООД, за 
липса на законова делегация и недопустимо 
дописване на ЗУО, тъй като към момента на 
издаване на наредбата липсва регламентация 
относно изграждането и съществуването на 
„Информационна система“. Определянето 
на реда за водене на публичните регистри 
от изпълнителния директор на ИАОС е 
предоставено от закона в изключителна 
компетентност на министъра на околната 
среда и водите, поради което и с предвиде-
ната информационна система, поддържана 
от ИАОС, при наличие на квалифициран 
електронен подпис не се дописва законът, а е 
част от делегираното правомощие. Воденето 
на публичните регистри по чл. 45, ал. 1 от 
закона може да се извърши както въз основа 
на документи, изготвени на хартиен носител, 
така и в електронен вариант, поради което с 
наредбата в обжалваната част не е дописан 
законът в тази му част. 
Основателно е поддържаното от двамата 
жалбоподатели противоречие на § 3 от ПЗР 
на наредбата с нормата на чл. 14, ал. 1 и 2 от 
ЗНА. Наредбата е обнародвана в ДВ, бр. 51 
от 20.06.2014 г., а с оспорения параграф е 
придадено обратно действие на целия акт, 
като е предвидено влизане в сила на наред-
бата на 3.06.2014 г. Нормативните актове 
се издават, за да регулират от момента на 
издаването им определени обществени отно-
шения с многократно правно действие и за 
неограничен брой адресати. По този начин 
се обезпечава спазването на принципите за 
законност, правна сигурност и предвидимост. 
Придаването на обратна сила на нормативен 
акт е предвидено от законодателя в нормата 
на чл. 14, ал. 1 и 2 ЗНА като изключение от 
общото правило и може да се извърши само 
с изрична разпоредба. Когато нормативният 
акт е издаден въз основа на друг нормативен 
акт, обратна сила може да се даде само ако 
такава сила има актът, въз основа на който 
той е издаден. За ЗУО не е предвидено обратно 
действие, досежно регулираните с наредбата 
отношения, визирани в чл. 48, ал. 1, поради 
което определеното с § 3 обратно действие 
е в нарушение на правилата на чл. 14, ал. 2 
ЗНА. Констатираното противоречие с ма-
териалния закон съставлява отменително 
основание по смисъла на чл. 146, т. 4 от 
АПК и налага отмяна на разпоредбата на 
§ 6 от ЗР на наредбата. 
Искането в двете жалби за отмяна на 
цялата наредба е неоснователно и следва да 
се отхвърли.