Държавен вестник, бр. 9, 2010 г., стр. 41

БРОЙ  9	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  41  
прокурора. Заповед в такива случаи се издава, 
ако прокурорът прекрати преписката или съдът 
оправдае затворника поради това, че деяние­
то не е престъпление. Срокът за издаване на 
заповедта тече от получаването на акта на 
прокурора или съда.
Чл. 109. Максималният размер на обезще­
тението по чл. 123 ЗИНЗС не може да над­
минава полагащата се на затворника част от 
месечната тарифна заплата или от месечното 
възнаграждение, предвидено в щатните таб­
лици за работата, която той е извършил при 
причиняване на щетата. При изчисляване на 
тази сума не се вземат предвид действително 
заработеното през месеца възнаграждение и 
полагащите се допълнителни възнаграждения.
Чл. 110. Щетата се определя в зависимост 
от стойността на вещта по цени на дребно към 
момента на унищожаването є, като се приспадне 
съответното овехтяване, а при повреждане – в 
зависимост от разходите за поправянето є. В 
размера на щетата не се включват пропусна­
тите ползи.
Чл. 111. (1) Заповедта по чл. 124 ЗИНЗС 
се издава от началника на затвора или на 
поправителния дом, включително и когато 
лишеният от свобода работи в предприятие на 
друго министерство или ведомство.
(2) Заповедта по ал. 1 трябва да съдържа:
1. трите имена на затворника;
2. описание и оценка на увреденото имуще­
ство и начина на увреждането;
3. посочване на доказателства;
4. размер на основното месечно възнаграж­
дение на затворника и полагащата му се от 
него част;
5. разпореждане за сумата, която трябва да 
се удържи;
6. уведомление за правото на затворника да 
оспори заповедта;
7. дата на издаване на заповедта и подпис 
на началника;
8. дата на връчване на заповедта и подпис 
на лишения от свобода.
(3) При удържане на сумата се спазва раз­
поредбата на чл. 78, ал. 3 ЗИНЗС.
Чл. 112. (1) Преди издаване на заповедта за 
удръжки се изслушват задължително лишеният 
от свобода и лицата, които той посочи. Ако е 
необходимо, извършват се и други действия за 
събиране и проверка на доказателства.
(2) Сроковете по чл. 124, ал. 1 ЗИНЗС 
спират, докато траят действията на прокурора, 
наказателното или гражданското производство 
във връзка с увреждането.
Чл. 113. Когато лишеният от свобода в срока 
по чл. 124, ал. 2 ЗИНЗС оспори заповедта за 
удръжки, началникът може да я отмени или 
измени, ако сметне, че възражението е осно­
вателно. В противен случай се предявява иск 
пред съответния съд.
Чл. 114. (1) По реда на чл. 125 ЗИНЗС 
лишените от свобода отговарят за повреда на 
всяко имущество, предоставено им за лично 
ползване – индивидуално или колективно.
(2) Дължимото обезщетение по чл. 125 
ЗИНЗС е равно на размера на причинената 
щета независимо от полагащата се на лише­
ния от свобода част от основното месечно 
възнаграждение за съответния вид работа. При 
определяне размера на щетата и в тези случаи 
се прилага чл. 110.
(3) Ако вещите по ал. 1 са увредени при 
условията на чл. 123 ЗИНЗС, прилага се той.
Г л а в а  т р е т а
МЕДИЦИНСКО ОБСЛУЖВАНЕ В МЕСТА­
ТА ЗА ЛИШАВАНЕ ОТ СВОБОДА
Чл. 115. (1) Лишените от свобода се пре­
местват за лечение в специализираните болници 
за активно лечение в местата за лишаване от 
свобода със заповед на главния директор на 
ГДИН по предложение на началника на затвора 
и лекарско предписание.
(2) Лишените от свобода се изпращат за 
лечение в лечебни заведения извън местата за 
лишаване от свобода от началника на затвора 
или поправителния дом по предложение на 
директора на специализираната болница за 
активно лечение на лишените от свобода или 
директора на медицинския център.
(3) Лишените от свобода от затворниче­
ските общежития от открит тип могат да се 
настаняват за лечение в лечебните заведения 
по ал. 2 без охрана.
(4) За лишените от свобода, настанени в 
заведения от закрит тип, степента на охраната 
се преценява с оглед размера на наложеното 
наказание, неизтърпяната част от него, лич­
ностната характеристика и поведението на 
лишения от свобода.
(5) След приключване на лечението лише­
ните от свобода се връщат в затвора, от който 
са били преведени или изпратени.
Чл. 116. (1) Поименният състав на медицин­
ската комисия по чл. 138 ЗИНЗС се определя 
със заповед на министъра на правосъдието 
или оправомощен от него заместник-министър, 
съгласувана с министъра на здравеопазването.
(2) Медицинската комисия към ГДИН се 
състои от председател и от 5 до 9 членове.
(3) Председател на комисията е началникът 
на сектор „Медицинско обслужване в местата 
за лишаване от свобода“ към ГДИН.
(4) Членове на комисията са представители 
на Министерството на здравеопазването и на 
ГДИН, които се предлагат от министъра на 
здравеопазването и от главния директор за 
срок от 3 години.
(5) Комисията избира с тайно гласуване и с 
мнозинство от 2/3 от членовете си заместник-
председател от членовете на комисията.