Държавен вестник, бр. 55, 2002 г., стр. 40

С Т Р .  40
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  55
Чл. 6. (1) Евтаназията по чл. 71, ал. 2 ЗВД
се извършва в присъствието на представители
на обществените организации за защита на жи-
вотните.
(2) Родените в приют кученца се подлагат на
евтаназия при условията на ал. 1, в случай че 24
часа след раждането не се явят лица, желаещи
да ги отглеждат.
(3) Кучета, за които преди изтичане на сро-
ка по чл. 70, ал. 2 ЗВД се явят лица, желаещи
да ги отглеждат, се предоставят на тези лица
след кастриране, обезпаразитяване и вак-
синиране.
(4) Манипулациите по ал. 3 и използваните
при извършването им медикаменти се запла-
щат от лицето, което ще отглежда животното.
Чл. 7. (1) Лица, които забележат промени в
поведението на дивите животни—дезориента-
ция в околната среда, загубване на чувството
на страх от човека, навлизане в населените
места или необичайна агресивност, по възмож-
ност убиват животното, без да влизат в пряк
контакт с него.
(2) Лицата по ал. 1 незабавно уведомяват
най-близката ветеринарномедицинска служба
независимо дали са успели да убият животно-
то или не.
Чл. 8. (1) Лица, намерили трупове на диви
животни, незабавно уведомяват най-близката
ветеринарна служба.
(2) Труповете по ал. 1 се заравят заедно с
кожите след вземане на материал за лабора-
торно изследване по чл. 14.
Чл. 9. Забранява се дрането на умрели или
съмнителни за бяс убити животни.
Раздел III
Мерки при съмнение за бяс
Чл. 10. По отношение на животни, ухапали
хора или други животни, се вземат следните
профилактични мерки:
1. животното се връзва от собственика и се
държи изолирано от хора и други животни по
начин, недопускащ възможността да избяга;
2. собственикът незабавно уведомява най-
близката ветеринарномедицинска служба;
3. след уведомлението по т. 2 ветеринарно-
медицинската служба изпраща на място вете-
ринарен лекар, който извършва клиничен прег-
лед и ваксинация срещу бяс (ако животното не
е ваксинирано) и разпорежда на собственика да
го наблюдава в продължение на 14 дни и при
промяна в здравословното му състояние да го
уведоми незабавно;
4. животно, което не може да бъде хванато и
вързано, се убива, за което се уведомява най-
близката ветеринарномедицинска служба;
5. ветеринарният лекар от службата по т. 4
взема материал от убитото животно и го изпра-
ща за лабораторно изследване;
6. трупът на убитото животно се заравя под
контрола на ветеринарния лекар на дълбочина
най-малко 1 м и мястото на загробване се де-
зинфекцира с одобрени от НВМС дезинфекци-
онни средства.
Чл. 11. По отношение на животни, които
са ухапани от други диви или домашни живот-
ни, се предприемат мерките по чл.10, т. 1—3,
като срокът за наблюдение на ухапаните жи-
вотни е 30 дни.
Раздел IV
Диагностика на болестта бяс
Чл. 12. Диагноза бяс при животните се пос-
тавя въз основа на епизоотологичните и кли-
ничните данни и резултатите от лабораторните
изследвания по чл. 13.
Чл. 13. Лабораторните изследвания за бяс
при животните се извършват в специализирани
лаборатории, определени по реда на чл. 14, ал. 3
ЗВД, чрез използване на следните методи:
1. директен имунофлуоресцентен метод с
нуклеокапсиден конюгат;
2. хистологичен метод;
3. биологична проба на мишки;
4. изолиране на вируса на клетъчни култури.
Чл. 14. (1) Материал за лабораторно изслед-
ване е цялата глава от животно, което е показа-
ло съмнителни признаци за бяс.
(2) Главата се поставя във водонепропуск-
лив контейнер с плътно затварящ се капак.
Контейнерът се поставя в друг контейнер с
по-голям обем и между двата контейнера се
поставя лед.
(3) За транспортиране на главата може да се
използват дебели полиетиленови торби. Ако
главата на животното има издадени остри кос-
ти, тя се увива с няколко пласта опаковъчна
хартия. Полиетиленовата торба се завързва и
поставя в по-голяма торба, като между двете
торби се поставя лед. Така опакованият мате-
риал се поставя в картонена кутия, която плът-
но се облепва с лента от всички страни.
Чл. 15. (1) Материалите от животни се из-
пращат до специализираната лаборатория от
упълномощено от РВМС лице със съпроводи-
телно писмо по образец, утвърден от генерал-
ния директор на НВМС.
(2) Материали от мозък и слюнчени жлези
се транспортират в замразено състояние в кон-
тейнер с течен азот.
Чл. 16. (1) Ръководителите на лаборатории-
те по чл. 13:
1. поддържат постоянна диагностична го-
товност;
2. незабавно изследват получените материа-
ли по методите, посочени в чл. 13;
3. незабавно писмено уведомяват ГУ на
НВМС и съответната регионална ветеринарно-
медицинска служба (РВМС) за резултатите от
изследването по т. 2.
(2) След получаване на уведомлението по ал. 1,
т. 3 директорът на РВМС незабавно уведомява
собственика на животните и съответната ХЕИ.