Държавен вестник, бр. 44, 2015 г., стр. 18

СТР.  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  44
на проекта на Закона за държавния бюджет 
е относимо към размера на минималните 
работни заплати на държавните служители, 
а не изобщо към размера на минималната 
работна заплата за страната и в този смисъл 
правилно се позовават на чл. 59 от цитирания 
закон за 2015 г. Обвързаността на размерите 
на минималната работна заплата със Закона 
за държавния бюджет за 2015 г. не замества 
изискването за провеждане на консултации с 
НСТС, каквито са твърденията на ответника 
по делото. В горния смисъл е и съдебната 
практика на Върховния административен 
съд – влезли в сила решения по адм. дела 
№ 8256/2001 г., № 4021/2009 г., № 4062/2009 г. 
В тези решения изрично е застъпено стано­
вище, че неизпълнението на процедурата по 
приемане на нормативен акт по чл. 3, ал. 1 във 
връзка с чл. 3а КТ е основание за отмяната 
му, тъй като провеждането на консултации 
с НСТС преди окончателното приемане на 
нормативния акт от компетентния държавен 
орган е задължително условие по приемането 
на акта.
Обстоятелството, че Министерският съвет 
не е длъжен да се съобразява с изразеното 
становище на работодателските организа­
ции, не означава, че не трябва да се спазва 
процедурата по приемането на подзаконовия 
нормативен акт, а тя не подлежи на разши­
рително тълкуване от страна на издателя 
на акта, а се спазва стриктно, така както е 
предвидено от законодателя. В процесния 
случай тази процедура по провеждане на 
консултации на основание чл. 3 и чл. 3а КТ, 
която съставлява част от процедурата по 
приемане на постановлението, не е спазена. 
В изложения смисъл е и заключението на 
участвалия по делото представител на Вър­
ховната административна прокуратура, като 
съдът изцяло подкрепя изразеното от него, 
че ако се приеме, че въпросът за определяне 
размера на минималната работна заплата 
е решен на законово ниво при обсъждане 
проекта на Закона за държавния бюджет за 
2015 г., се налага извод, че ПМС № 419 от 
17.12.2014 г. е по изпълнение на държавния 
бюджет и няма нормативен характер, а това 
не е така. По повод първоначално изразеното 
становище и на представителя на Върховната 
административна прокуратура и на ответника 
по делото, че постановлението няма норма­
тивен характер, а е общ административен 
акт, настоящият съдебен състав вече изрази 
становище по-горе в настоящото решение, че 
оспореното постановление има всички белези 
на нормативен акт съгласно разпоредбите на 
чл. 1а ЗНА и чл. 75 АПК. 
Предвид горното, несъгласуването на проек­
та за постановление представлява съществено 
нарушение на административнопроизводстве­
ните правила и е самостоятелно основание за 
отмяна на ПМС № 419 от 17.12.2014 г.
С оглед на изложеното настоящият съдебен 
състав счита ПМС № 419 от 17.12.2014 г. като 
незаконосъобразно и следва да бъде отменено.
Предвид изхода на делото и направеното 
искане на жалбоподателите следва да се при­
съдят направените разноски по делото в общ 
размер на 930 лв. (по 310 лв. за всеки един от 
жалбоподателите).
Водим от горното и в същия смисъл Вър­
ховният административен съд, І отделение,
Р Е Ш И :
Отменя Постановление № 419 от 17.12.2014 г. 
на Министерския съвет на Република България 
за определяне на нови размери на минимал­
ната работна заплата за 2015 г. (ДВ, бр. 105 
от 2014 г.).
Решението не е обжалвано по реда и в 
сроковете, предвидени в Административно­
процесуалния кодекс, и влиза в сила от деня 
на обнародването му в „Държавен вестник“.
Председател: 
Георги Колев
3987