Държавен вестник, бр. 18, 2014 г., стр. 9

БРОЙ  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  9  
или произвеждането на избори. Липсата на 
експертиза може да възпрепятства законо-
съобразното протичане на изборния процес.
Намерението на законодателя членовете 
на ЦИК да бъдат пълноценно ангажирани в 
изборния процес не е проведено докрай. Ко-
дексът предвижда забрана те да са наети по 
трудово или служебно правоотношение освен 
като преподаватели. Няма забрана членовете 
на ЦИК да упражняват която и да е свободна 
професия. По този начин те могат да бъдат 
неравнопоставени.
Препоръчителният характер за вида обра-
зование на членовете на ЦИК и липсата на 
изискване за професионален опит не гаран-
тират, че ще се конституира професионален 
орган. Този законодателен подход поражда 
подозрение, че предприетите законодателни 
промени са мотивирани единствено от жела-
нието да бъдат сменени членовете на ЦИК 
и да се отнемат конститутивни правомощия 
на държавния глава. 
През последния четвърт век български-
ят президент е назначавал целия състав на 
централните комисии след консултации с 
политическите партии. Тази процедура се е 
наложила, тъй като досега не е имало съм-
нение, че именно при конституирането на 
ЦИК политическата система в най-голяма 
степен се нуждае от баланс. Такава е ролята 
на държавния глава – да бъде равно отдале-
чен от разделените власти и от политичес­
ките партии. Президентската институция е 
призвана да търси баланс и консенсус между 
политическите субекти. 
Конституирането на ЦИК от държавния 
глава се е превърнало в традиция. Липсват 
аргументи кое налага промяната на подхода 
в момента и защо се въвежда изключение за 
ръководството на Комисията. Правомощие-
то на президента да назначава членовете на 
ЦИК по никакъв начин не създава пречки то 
да бъде предхождано от публична процеду-
ра, в която да бъдат проверени познанията, 
репутацията и общественият авторитет на 
бъдещите членове. 
2. Относно правната уредба на гласуването 
с предпочитание (преференция) за кандидат за 
народен представител и общински съветник, 
включен в кандидатска листа – подреждане-
то в кандидатската листа и валидността на 
предпочитанията: 
– чл. 278, ал. 5 и систематично свързаните 
чл. 279, ал. 2, чл. 280, ал. 4 и чл. 298, ал. 1 
относно „чл. 278, ал. 5“ и приложение № 1 
към чл. 248, т. 5.2 относно „чл. 278, ал. 5“;
– чл. 437, ал. 5 и систематично свързаните 
чл. 438, ал. 2, чл. 439, ал. 6 и чл. 454, ал. 1 
относно „чл. 437, ал. 5“ и приложение № 5 към 
чл. 453, ал. 1, т. 5.1 относно „чл. 437, ал. 5“;
– чл. 298, ал. 2 и систематично свързаната 
т. 5.3 от приложение № 1 към чл. 248 относно 
израза „7 на сто“;
– чл. 454, ал. 2 и систематично свързаната 
т. 5.2 от приложение № 5 към чл. 453, ал. 1 
относно израза „7 на сто“.
С разпоредбите на чл. 278, ал. 5 и чл. 437, 
ал. 5 на Изборния кодекс се предвижда в 
случая, когато избирателят не е отбелязал 
предпочитание (преференция) за кандидат 
в избраната от него кандидатска листа, да 
се зачита предпочитание (преференция) за 
кандидата, посочен на първо място в листата. 
Това законодателно решение не отговаря на 
исканията на българските граждани – гласът 
им да има значение при определяне на лично-
стите, които ще ги представляват в Народното 
събрание и Общинския съвет. 
Смисълът на всяка реформа в изборното 
законодателство е да се активизира участието 
на гражданите в демократичния процес. Не-
доверието към политиците и политическите 
партии се отразява негативно и на цялостно-
то отношение към държавните институции. 
Засилването на мажоритарния елемент в 
избирателната система дава възможност да 
се гласува за личности. По този начин граж-
даните могат да влияят ефективно при избора 
на кандидати. Мажоритарният елемент не 
само засилва конкуренцията между партиите 
при подбора на кандидатите, но ще мотивира 
партийните ръководства да номинират оне-
зи, които ще заслужат в най-голяма степен 
общественото доверие.
Установените правила за прилагане на 
преференцията в изборите за народни пред-
ставители и общински съветници се разли-
чават от правилата при изборите за членове 
на Европейския парламент от Република 
България. При парламентарните и местните 
избори гласовете на всички, които не са уп-
ражнили преференция, се отчитат като пред-
почитание за водача на партийната листа. 
Това законодателно решение няма принципна 
основа и третира по различен начин волята 
на избирателя да персонифицира гласа си. 
Кодексът трябва да въвежда еднакъв подход 
и за мен е неприемлив различният начин, по 
който се урежда гласуването с предпочита-
ние. Различието в правилата разколебава и 
обърква избирателите в тяхното намерение 
да гласуват за личности. 
Намаляването на преференцията на 5 % при 
изборите за членове на Европейския парламент 
от Република България е стъпка, която дава 
възможност на избирателите да пренареждат 
партийната листа. Пред обществеността не 
бяха представени мотиви за въвеждането на 
по-висок праг от 7 % при изборите за народ-
ни представители и общински съветници. Не 
смятам, че има причина да се прави разлика 
в прага на преференцията при произвеждане 
на различни избори. Връщам уредбата, за да 
се обсъди намаляването на преференциалния 
праг за избори за народни представители и 
общински съветници от 7 на 5 на сто.