Държавен вестник, бр. 104, 2023 г., стр. 9

БРОЙ  104	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  9  
когато лиценз не е издаден поради повдигнато 
обвинение за умишлено престъпление от общ 
характер на лице от посочените в чл. 47, т. 5, 
буква „б“ ЗЧОД, „при условие, че лицензът 
не е издаден и икономическата дейност не е 
започнала, не би могло да става дума за на­
рушаване на основни конституционни права 
на труд, собственост и свободна стопанска 
инициатива, регламентирани в чл. 16, 17 и 19 
КРБ“. Във втората хипотеза СЮБ разглежда 
приложението на чл. 47, т. 5, буква „б“ ЗЧОД 
в контекста на препращането на чл. 49, ал. 1, 
т. 2 ЗЧОД, което предполага вече издаден 
лиценз и осъществявана икономическа дей­
ност. В тази хипотеза според становището 
оспорената законова уредба е противоконсти­
туционна като нарушаваща „редица консти­
туционни права – на собственост, на труд, на 
свободна стопанска инициатива не само на 
собствениците на дружеството, извършващо 
частна охранителна дейност, но и на наетите 
на трудови договори, както и на контраген­
тите на дружеството, които при отнемане на 
лиценз ще трябва да търсят алтернативни 
решения“. Заявява се също така, че уредбата 
нарушава и чл. 31, ал. 3 и 4 от Конституцията, 
като се допускат ограничения на правата на 
обвиняемия, надхвърлящи необходимото за 
осъществяване на правосъдието.
Сдружение „Българска камара за охра­
на и сигурност“ изразява в своето писмено 
становище позицията, че чл. 47, т. 5, буква 
„б“ и чл. 49, ал. 1, т. 2 ЗЧОД противоречат 
на чл. 31, ал. 3 и 4 и чл. 19, ал. 1, 2 и 3 от 
Конституцията. Посочва също така, че ос­
порената законова уредба не само създава 
възможност за неоснователно лишаване от 
възможност за стопанска дейност на привлече­
но като обвиняем лице и/или на съдружници 
в търговското дружество, но и възпрепятства 
неоснователно възможността за изпълнение 
на трудовите задължения на лица, сключи­
ли трудов договор с търговеца, на когото е 
издаден лицензът. Обръща се внимание на 
„реалната възможност за елиминиране на 
неудобни „играчи“ на охранителния пазар 
и преразпределяне на пазарния им дял чрез 
злоумишлено създаване на условия за прив-
личането им като обвиняеми“.
Националната асоциация на фирмите, ох­
раняващи с технически средства (НАФОТС) 
също изразява становище за основателност 
на искането поради противоконституционност 
на оспорената законова уредба. Поддържа, 
че същата нарушава необосновано правото 
на собственост на собственика на капитал 
в дружество, извършващо частна охрани­
телна дейност, привлечен като обвиняем за 
умишлено престъпление от общ характер, 
извършването на което не е установено по 
безспорен начин, като същият се принуждава 
да прекрати участието си в дружеството, за да 
се предотврати отнемането на неговия лиценз. 
Застъпва се, че се нарушава и презумпцията за 
невиновност, която може да бъде опровергана 
единствено с влизането в сила на постано­
вена спрямо конкретното лице осъдителна 
присъда за извършено престъпление. Обръща 
се внимание, че „отнемането на лиценза на 
дружество, извършващо частна охранителна 
дейност в посочената в чл. 49, ал. 1, т. 2 във 
връзка с чл. 47, т. 5, буква „б“ ЗЧОД хипотеза 
е окончателно и несъобразено с последващото 
развитие на наказателния процес, в случай че 
обвинението се окаже неоснователно“. Според 
НАФОТС „само въз основа на привличането 
като обвиняем за умишлено престъпление от 
общ характер на собственик на дружеството, 
върху което обстоятелство той не може да 
влияе и без яснота какъв ще е изходът от 
наказателното производство, прилагането на 
разпоредбата по чл. 49, ал. 1, т. 2 във връзка 
с чл. 47, т. 5, буква „б“ по ЗЧОД се явява 
неоснователно и прекомерно“.
Конституционният съд, като обсъди доводи­
те в искането, постъпилите по делото писмени 
становища, както и относимата правна уредба, 
за да се произнесе, взе предвид следното:
Оспорената разпоредба на чл. 47, т. 5, 
буква „б“ ЗЧОД, чието съдържание не е пре­
търпяло промени от приемането на закона 
през 2018 г., предвижда, че органът по чл. 40 
ЗЧОД (директорът на Главна дирекция „На­
ционална полиция“ на Министерството на 
вътрешните работи (МВР) или оправомощено 
от него длъжностно лице) отказва издаване­
то на лиценз за частна охранителна дейност 
с мотивирана заповед, когато физическото 
лице, регистрирано като едноличен търговец, 
собственик на еднолично дружество с огра­
ничена отговорност, съдружник в дружество 
с ограничена отговорност, член на управи­
телния орган на търговското дружество или 
на юридическото лице, както и неограниче­
но отговорен съдружник в командитно или 
събирателно дружество, е привлечено като 
обвиняем за умишлено престъпление от общ 
характер. Според чл. 49, ал. 1, т. 2 ЗЧОД изда­
деният лиценз за частна охранителна дейност 
се отнема от органа по чл. 40 с мотивирана 
заповед в случаите по чл. 47, т. 5, ако в 30-дне­
вен срок от настъпване на обстоятелствата 
физическото лице не прекрати участието си 
в търговското дружество или в юридическото 
лице. Съобразно допуснатото от съда с опреде­
ление от 22 юни 2023 г. уточнение в предмета 
на искането оспорената законова уредба се 
отнася до хипотезата, в която търговецът е 
получил лиценз за частна охранителна дейност, 
след което регистрираното като едноличен 
търговец физическо лице, респ. собственик 
на капитала, съдружник или член на управи­
телното тяло на дружеството, е привлечено 
като обвиняем за умишлено престъпление от 
общ характер и разполага с 30-дневен срок да 
прекрати участието си в дружеството, като в 
противен случай издаденият лиценз подлежи 
на отнемане. Съдът намира за необходимо