Държавен вестник, бр. 52, 2015 г., стр. 32

СТР.  32	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  52
ритизиращи позиции, както и на кредитния 
риск на целия портфейл.
(4) Вътрешните методики по ал. 3, т. 4 не 
могат да се основават единствено или меха­
нично на външни кредитни рейтинги.
(5) В случаите, когато изчисляването на 
капиталовите изисквания се основава на рей­
тинг от агенция за външна кредитна оценка 
(АВКО) или на обстоятелството, че на експо­
зициите не е присъден кредитен рейтинг за 
извършването на оценка на разпределението 
на вътрешния си капитал, инвестиционният 
посредник събира и анализира всяка относи­
ма информация, свързана с разпределението.
Чл. 38. Инвестиционният посредник раз­
работва, приема и прилага политика и про­
цедури за управление на остатъчния риск, 
които осигуряват наблюдението, отчитането 
и контролирането на признатите техники за 
редукция на кредитния риск, ако покажат 
по-ниска ефективност от очакваната.
Чл. 39. Инвестиционният посредник разра­
ботва, приема и прилага политика и процеду­
ри за управление на риска от концентрация, 
произтичащ от експозиции към всяка на­
срещна страна, включително към централни 
съконтрагенти, към групи свързани насрещни 
страни, към насрещни страни от един и същи 
икономически сектор, географска област или 
към насрещни страни, занимаващи се с една 
и съща дейност или стоки, както и на риска 
от концентрация, възникнал от прилагането 
на техники за намаляване на кредитния риск, 
включително рисковете, свързани с големи 
непреки кредитни експозиции, такива като екс­
позиции към един доставчик на обезпечение.
Чл. 40. (1) Инвестиционният посредник 
разработва, приема и прилага политика и про­
цедури за управление на секюритизационния 
риск, произтичащ от сделки за секюритиза­
ция, при които инвестиционният посредник 
е инвеститор, инициатор или спонсор, които 
осигуряват наблюдението, оценяването, отчи­
тането и редукцията на риска. Вътрешните 
политики и процедури по изречение първо 
отчитат репутационния риск, възникващ във 
връзка със сложни структури или продукти, 
и осигуряват, че икономическата същност на 
сделката е напълно отразена при оценката 
на риска и при вземането на управленски 
решения.
(2) Инвестиционният посредник – ини­
циатор на револвиращи секюритизационни 
сделки, включващи условия за предсрочно 
погасяване, разработва планове за ликвид­
ност, включващи както планираното, така и 
предсрочното погасяване.
Чл. 41. (1) Инвестиционният посредник 
определя капиталовите изисквания за пазарен 
риск в съответствие с част трета, дял IV от 
Регламент (ЕС) 575/2013.
(2) Инвестиционният посредник разработва, 
приема и прилага политика и процедури за 
управление на пазарния риск, които осигу­
ряват, че същият:
1. установява, измерва и управлява всички 
съществени източници и ефекти на пазарен 
риск;
2. предвижда мерки и срещу риска от не­
достиг на ликвидни средства, когато късата 
позиция е с падеж преди съответната дълга 
позиция;
3. прилага мерки, които осигуряват вътреш­
ният капитал да е адекватен за покриване на 
значимите пазарни рискове, за които не се 
прилага изискване за собствен капитал. 
(3) В случаите на изчисляване на капита­
лови изисквания за позиционен риск съгласно 
трета част, дял IV, глава 2 от Регламент (ЕС) 
№ 575/2013, ако инвестиционният посредник 
е нетирал позициите си в една или повече 
ценни книги, съставляващи борсов индекс, 
срещу една или повече позиции в обвързан 
с борсов индекс фючърс или друг обвързан с 
борсов индекс продукт, трябва да има адек­
ватен вътрешен капитал, за да покрие базис­
ния риск от загуба, която може да се получи 
при несъответствие между изменението на 
стойността на фючърса или на съответния 
друг продукт и изменението на стойността 
на съставляващите индекса ценни книжа. 
Инвестиционният посредник трябва да има 
адекватен вътрешен капитал и когато държи 
противоположни позиции по обвързани с бор­
сов индекс фючърси, които не са идентични 
по отношение на своя падеж или на състава 
си, или и на двете.
(4) Инвестиционният посредник поддържа 
достатъчен вътрешен капитал за покриване на 
риска от загуба, съществуващ между момента 
на първоначалното поемане на задължението 
и следващия работен ден, когато се прилага 
чл. 345 от Регламент (ЕС) № 575/2013.
Чл. 42. Инвестиционният посредник въвеж­
да системи за установяване, оценка и упра­
вление на лихвения риск, който произтича от 
потенциална промяна в лихвените проценти, 
които оказват влияние върху дейностите извън 
търговския портфейл. 
Чл. 43. (1) Инвестиционният посредник 
определя капиталовите изисквания за опера­
ционен риск в съответствие с част трета, дял 
III от Регламент (ЕС) 575/2013.
(2) Инвестиционният посредник разработ­
ва, приема и прилага политика и процедури 
за управление на операционния риск, които 
осигуряват оценка и управление на експози­
циите към операционен риск, включително 
риск, свързан с модела и за покриване на 
събития с ниска честота и съществено нега­
тивно въздействие.
(3) За целите на ал. 2 инвестиционният 
посредник определя обхвата на операционния