Държавен вестник, бр. 58, 2022 г., стр. 41

БРОЙ  58	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  41  
да се разширява кръгът на лицата с признат 
осигурителен стаж за наборна служба. Излага 
доводи и за липса на неравно третиране на 
лица, постановени в едно и също положение, 
като се позовава на съдебна практика на 
Върховния административен съд по приложе­
нието на чл. 4, ал. 3 от Закона за защита от 
дискриминация във връзка с осигурителния 
стаж за обучение на курсанти и школници, 
признат по силата на чл. 44 от НПОС от на­
вършването на пълнолетие.
Искането е за отмяна на решението.
В касационната жалба на Министерския 
съвет са изложени доводи, че понятието 
„действителна военна служба“, употребено 
в чл. 3, ал. 1 от Указ № 117 от 1971 г. за от­
криване на сержантски (старшински) средни 
военни училища, не е равнозначно на поня­
тието  „редовна военна служба“ по Закона за 
всеобщата военна служба в НРБ (ЗВВСНРБ, 
отм.). Съгласно чл. 21 от ЗВВСНРБ (отм.) 
редовната военна служба се изпълнява при 
навършване на пълнолетие. За целите на 
пенсионното производство за трудов стаж 
по чл. 81 ППЗП (отм.) се зачита времето на 
редовна служба. Нормата на чл. 3, ал. 1 от 
Указ № 117 предвижда, че обучаващите се 
в сержантски (старшински) средни военни 
училища се намират на действителна военна 
служба и имат всички права и задължения 
на срочнослужещи в армията, но това според 
касатора не означава, че се отбива същинска 
редовна служба по смисъла на ЗВВСНРБ 
(отм). Аргумент за това черпи от предви­
деното в същата разпоредба задължение за 
незавършилите курса да служат пълния срок 
на редовна военна служба след навършване 
на призивната възраст. Счита, че нормата на 
чл. 44 НПОС изцяло съответства на чл. 97 
от ЗОВСРБ (отм.), според която на наборна 
военна служба подлежат всички мъже, граж­
дани на РБ, навършили 18 години.
Посочва, че не е налице дискриминация 
по какъвто и да било признак съгласно чл. 7, 
ал. 1, т. 8 от ЗЗДискр, като цитира съдебна 
практика на Върховния административен съд 
по този въпрос.
Искането е за отмяна на решението и от­
хвърляне на жалбите. Претендира присъждане 
на юрисконсултско възнаграждение за двете 
съдебни инстанции.
Ответниците – Стойчо Николов Стоев, Ка­
мен Желязков Иванов, Илия Георгиев Велев, 
Явор Велинов Големанов, Борислав Пеев Пеев, 
Лъчезар Йорданов Велинов, Румен Павлов 
Русев, Венцислав Стойков Велев, Венцислав 
Георгиев Велев, Николай Цонков Недялков и 
Емил Павлов Кючуков, чрез общия им пъл­
номощник адвокат Никола Попов оспорват 
касационните жалби като неоснователни по 
съображения, изложени в представен по делото 
писмен отговор от 23.06.2020 г. Претендират 
разноски.
Ответникът – Емил Добрев Калчев, чрез 
адв. Никола Попов изразява становище за 
неоснователност на касационните жалби.
Ответникът – Стефан Николаев Мазнев, 
не е изразил становище по касационните 
жалби. Със заявление, постъпило в съда на 
3.11.2020 г., е оттеглил жалбата си вх. № 10449 
от 18.06.2019 г.
Ответникът – Диан Маринов Димов, не е 
изразил становище по касационните жалби.
Заключението на прокурора от Върховната 
административна прокуратура е за неправил­
ност на решението поради неправилно тъл­
куване и приложение на материалния закон.
Върховният административен съд, петчле­
нен състав на първа колегия, като взе предвид 
доводите на страните и установените по делото 
факти, приема следното:
Касационните жалби са процесуални допус­
тими като подадени от надлежни страни и в 
срока по чл. 211, ал. 1 АПК. При разглежда­
нето им по същество съдът съобрази следното:
Предмет на оспорване пред тричленния със­
тав на Върховния административен съд, трето 
отделение, са били разпоредбите на чл. 44, 
ал. 1 и 2 от Наредбата за пенсиите и осигури­
телния стаж (НПОС), приета с Постановление 
№ 30 от 10 март 2000 г. на Министерския 
съвет на Република България за приемане 
на Наредба за обществено осигуряване на 
самоосигуряващите се лица и българските 
граждани на работа в чужбина и Наредба за 
пенсиите (ДВ, бр. 21 от 17 март 2000 г., в сила 
от 1 януари 2000 г.), изменена и допълнена по 
отношение на чл. 44 с Постановление № 127 
от 2 юни 2006 г. за изменение и допълнение 
на Наредбата за пенсиите и осигурителния 
стаж (ДВ, бр. 48 от 13 юни 2006 г.).
Разпоредбата на чл. 44, ал. 1 от Наредба­
та за пенсиите и осигурителния стаж гласи: 
„За осигурителен стаж от трета категория се 
признава времето на наборна военна служба и 
времето на обучение на курсанти и школници 
след навършване на пълнолетие до размера 
на наборната служба за съответния род вой­
ски съгласно действащото законодателство, 
независимо кога са положени. За този стаж 
се дължат осигурителни вноски от републи­
канския бюджет.“
Разпоредбата на чл. 44, ал. 2 от Наредба­
та за пенсиите и осигурителния стаж гласи: 
„Когато по време на обучението се промени 
срокът на наборната военна служба, за оси­
гурителен стаж се зачита определеният срок 
към датата на започване на обучението, а за 
ненавършилите пълнолетие – към датата на 
навършване на пълнолетието.“
С обжалваното съдебно решение съдът е 
отменил разпоредбата на чл. 44, ал. 1 от НПОС 
в частта относно думите „… след навършване