Държавен вестник, бр. 51, 2022 г., стр. 44

СТР.  44	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  51
Видно от представените по делото до­
казателства, в случая при издаването на 
процесния подзаконов административен акт 
липсва обосновка за очакваните финансови 
резултати и необходимите финансови сред­
ства за прилагането на новата нормативна 
уредба, както и липсва анализ на правото 
на Европейския съюз. В тази връзка насто­
ящият съдебен състав не споделя извода на 
първоинстанционния съд, че мотивировка 
относно финансовите и други средства, не­
обходими за прилагането на новата уредба, 
каквото е изискването на чл. 28, ал. 2, т. 3 
от ЗНА, може да бъде изведена от мотивите 
на друг нормативен акт, а именно измене­
нията на чл. 187 и сл. от ЗМВР, обнародвани 
в ДВ, бр. 85 от 2020 г., с които изменения 
се въвежда отпадането на ненормирания 
работен ден, регламентира се полагането на 
извънреден труд и неговото заплащане, от­
пада компенсирането с допълнителен платен 
годишен отпуск до 12 дни за положения труд 
над установеното работно време в работни 
дни. Не може да бъде споделен и изводът на 
съда, че липсата на анализ на разпоредбите 
на Директива 2003/88/ЕО на Европейския 
парламент и на Съвета от 4 ноември 2003 г. 
относно някои аспекти на организацията на 
работното време не е съществено наруше­
ние, тъй като в съдебното производство не е 
установено противоречие между оспорената 
наредба и цитираната директива.
Настоящият съдебен състав счита, че на 
основание чл. 28, ал. 2 от ЗНА мотивите, съ­
ответно докладът към проекта на нормативния 
акт, които се внасят за обсъждане и приемане 
от компетентния орган, следва да съдържат 
следните данни: 1. причините, които налагат 
приемането; 2. целите, които се поставят;
3. финансовите и други средства, необходими 
за прилагането на новата уредба; 4. очаква­
ните резултати от прилагането, включител­
но финансовите, ако има такива; 5. анализ 
за съответствие с правото на Европейския 
съюз. В случая е установено, че докладът не 
е мотивиран по критериите на чл. 28, ал. 2, 
т. 1 – 5 от ЗНА. Не са посочени данните за 
финансовите и други средства, необходими 
за прилагането на новата уредба, както и 
очакваните резултати от прилагането, вклю­
чително финансовите. Не е направен анализ за 
съответствие с правото на Европейския съюз. 
Мотивите за изработването на нормативния 
акт осигуряват реализиране на предоставената 
от закона възможност на заинтересованите 
лица за изразяване на мнения и становища 
и те задължително следва да бъдат налице 
при обсъждането им и при запознаването на 
заинтересованите страни с проекта. Мотивите 
дават представа как е формирана волята на 
вносителя на акта, поради което те са от съ­
ществено значение за адресатите на акта, така 
че последните да могат да разберат фактите 
и причините, накарали вносителя на акта да 
възприеме съответния вариант на уредба при 
определяне на организацията и разпределянето 
на работното време, за неговото отчитане, за 
компенсирането на работата извън редовното 
работно време, режима на дежурство, времето 
за отдих и почивките за държавните служи­
тели по чл. 142, ал. 1, т. 1 и ал. 3 от Закона 
за Министерството на вътрешните работи.
В тази връзка настоящият съдебен състав 
счита, че посочването на обосновка за очак­
ваните финансови резултати и необходимите 
финансови средства за прилагането на нова­
та нормативна уредба, както и анализът на 
правото на Европейския съюз, е следвало да 
бъде извършено при издаване на оспорения 
подзаконов административен акт, т. к. по­
сочването им в становища едва в производ­
ството пред съда е свързано с възможност 
за подмяна на съображенията, мотивирали 
преценката на органа, което е недопусти­
мо. Мотивите на издателя на администра­
тивния акт, с оглед на които се извършва 
упражнявания от съда контрол, не могат да 
бъдат замествани от твърдения на страните, 
следователно изискването за мотивиране е 
условие за неговата законосъобразност, т. к. 
само тогава е възможна ефективна защита 
на страните в административното производ­
ство и упражняването на контрол от страна 
на съда. Не е допустимо преценяването на 
законосъобразността на акта от гледище на 
други фактически и правни основания извън 
тези, които е посочил издаващият го орган, 
както и излагане на мотиви от съда по един 
немотивиран от административния орган акт.
По изложените съображения настоящият 
съдебен състав намира, че отсъствието на 
всички задължителни за мотивирането на 
проекта на нормативен административен акт 
реквизити е съществен процесуален порок, 
налагащ отмяна на оспорената наредба на 
основание чл. 146, т. 3 от АПК. В този сми­
съл е и константната практика на Върховния 
административен съд по сходни дела (вж. 
Решение № 11894 от 7.11.2016 г. по адм. дело 
№ 4272/2016 на ВАС, второ отделение; Решение 
№ 149 от 9.01.2017 г. по адм. дело № 5341/2016 
на ВАС, второ отделение; Решение № 13199 
от 5.12.2016 г. по адм. дело № 4267/2016 на 
ВАС, седмо отделение; Решение № 13406 
от 8.12.2016 г. по адм. дело № 5339/2016 на 
ВАС, седмо отделение; Решение № 2499 от 
28.02.2017 г. по адм. дело № 14584/2016 на 
ВАС, петчленен състав; Решение № 2759 от 
7.03.2017 г. по адм. дело № 11858/2016 на ВАС, 
петчленен състав, и др.).
С оглед гореизложеното съдът счита, че 
първоинстанционното съдебно решение, с 
което се отхвърлят жалбите на Синдикална 
федерация на служителите в Министерство на