Държавен вестник, бр. 98, 2015 г., стр. 62

СТР.  62	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  98
4. Масаж – специализирани техники.
5. Механотерапия.
6. Дихателна гимнастика.
7. Перкуторен дренаж на бял дроб при деца.
8. Аналитична лечебна физкултура.
9. Лечебна физкултура с уреди.
10. Обучение за ползване на протези.
11. Трудотерапия и обучение в дейности от 
ежедневния живот.
12. Лечение с нискочестотни токове.
13. Електростимулация.
14. Лечение със средночестотни токове.
15. Лечение с високочестотни токове. 
16. Лечение с нискочестотно магнитно поле.
17. Лечение с инфрачервени и видими лъчи.
18. Лечение с ултравиолетови лъчи.
19. Лечение с ултразвук.
20. Криотерапия.
21. Парафинотерапия.
22. Инхалационна терапия.
23. Антропометрия (соматоскопия, сантиме-
трия, ъглометрия, плантография, динамометрия, 
определяне на телесна маса).
24. Клинично функционално изследване (мус-
кулно тестуване, обем на движение, равновесие/
координация, сръчност).
25. Локомоторен анализ (анализ на походката).
26. Анализ на дейностите от ежедневния живот.
27. Определяне на рехабилитационен потен-
циал.
Високоспециализирани медицински дейности:
1. Специализирани кинезитерапевтични мето-
ди, приложими при детска церебрална парализа.
2. Лазертерапия при ставни заболявания и 
трудно зарастващи рани.
3. Екстензионна терапия.
4. Постизометрична релаксация.
ХИРУРГИЯ, ДЕТСКА ХИРУРГИЯ
Специализирани медицински дейности:
1. Мануално изследване на ректум.
2. Натривка от рана и превръзка за микро-
биологично изследване.
3. Имобилизация.
4. Поставяне на шийна яка.
5. Инцизия и шев на меки тъкани.
6. Поставяне, промивка и смяна на раневи 
дренаж.
7. Диагностика и обработка на фистули.
8. Промивка на гастростома и ентеростома.
9. Мануална репозиция при ректален пролапс.
10. Инцизия и ексцизия на повърхностно 
разположени процеси и туморни образувания 
на коремна и гръдна стена.
11. Вторичен шев при гранулираща коремна 
рана.
12. Аноскопия.
13. Репозиция на хемороиди.
14. Инцизия на подкожен панарициум или 
паронихия.
15. Инцизия, ексцизия и шев при повърхност-
но разположени процеси в областта на главата 
и гърба.
16. Отстраняване на нокът, нокътно легло и 
нокътна гънка.
17. Профилактични прегледи при лица с 
повишен риск от злокачествени заболявания на 
ректосигмоидната област, млечна жлеза.
Високоспециализирани медицински дейности:
1. Вземане на биопсичен материал (гърда и 
лимфен възел).
2. Инцизия на гръдна жлеза.
В. Специализирани и високоспециализирани 
медико-диагностични изследвания по медицин-
ски специалности:
ВИРУСОЛОГИЯ
Специализирани изследвания:
1. Серологично изследване за HIV 1/2 ан-
титела.
2. Серологично изследване на антитела за 
рубеола при бременни (IgM, IgG).
3. Серологично изследване на IgM антитела 
за морбили при бременни.
4. Серологично изследване на IgM антитела 
срещу хепатитен А вирус.
5. Серологично изследване на HBsAg на хе-
патитен В вирус.
6. Серологично изследване на anti-HBcIgM 
антитела и HBeAg на хепатитен В вирус.
7. Серологично изследване на антитела срещу 
хепатитен С вирус.
КЛИНИЧНА ИМУНОЛОГИЯ
Специализирани изследвания:
1. Определяне на криоглобулини.
2. Определяне на общи имуноглобулини IgM.
3. Определяне на общи имуноглобулини IgG.
4. Определяне на общи имуноглобулини IgА.
5. Определяне на С3 компонент на компле-
мента.
6. Определяне на С4 компонент на компле-
мента.
7. Изследване на С-реактивен протеин.
8. Изследване на ревматоиден фактор.
Високоспециализирани изследвания:
1. Определяне на общи IgE.
2. Определяне на антинуклеарни антитела 
в серум.
3. Флуоцитометрично имунофенотипизиране 
на левкоцити – стандартен панел.
4. Флоуцитометрично определяне на фаго-
цитозата.
5. Определяне на оксидативния взрив на пе-
риферни неутрофили и моноцити с Нитроблау 
тетразолов тест.
6. Хормони – fT4, TSH.
7. Определяне на Anti – TPO.
ИМУНОХЕМАТОЛОГИЯ
Специализирани изследвания:
1. Определяне на кръвни групи от системата 
АВ0 и Rh (D) антиген от системата Rhesus по 
кръстосан метод (с тест-реагенти анти-А, ан-
ти-В, анти-АВ, анти-D и тест-еритроцити А1, 
А2, В и 0).
2. Определяне на подгрупите на А антигена 
(А1 и А2) с тест-реагенти с анти-А и анти-Н.
3. Определяне на слаб D антиген (Du) по 
индиректен тест на Coombs.
4. Изследване за автоеритроантитела при 
фиксирани антитела върху еритроцитите- чрез 
директен антиглобулинов (Coombs) тест с поли-
валентен антиглобулинов серум, при свободни 
антитела в серума – чрез аглутинационен или 
ензимен метод.