Държавен вестник, бр. 37, 2025 г., стр. 12

СТР.  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  37
чл. 2, ал. 4 ЗОЗЗ в оспорената от вносителя 
част създава възможност чрез установяването 
на изключение да бъде отклонено прилагането 
на едно общо правило.
Допускането на строителство за посочената 
категория обекти без предвиждане на при­
същите на специализираната правна уредба 
на Закона за опазване на земеделските земи 
защити – конкретна процедура и компетентен 
орган, който да извърши преценка за съот­
ветствието на предлаганите за изграждане 
на агрофотоволтаичните уредби с основните 
принципи на закона за опазването и защитата 
на земеделските земи – създава предпоставки 
чрез установяване на изключението да бъде 
избегната една забрана, предвидена с цел пре­
дотвратяване на посегателства срещу земята.
Посоченото позволява да се направи извод, 
че разширяването на приложното поле на 
изключението от забраната за строителст­
во върху земеделските земи за изграждане 
на агрофотоволтаици при условия и по ред, 
предвидени в подзаконов нормативен акт, 
нарушава посочените принципи и не предос­
тавя изискуемата от Основния закон особена 
закрила на обработваемата земя. Разпоредбата 
на чл. 2, ал. 4 ЗОЗЗ в оспорената от вносителя 
част открива възможност за постигането на 
резултат, обратен на целения от Закона за 
опазване на земеделските земи – вместо да 
предостави изискуемата от Конституцията 
засилена защита чрез промяна на предназ­
начението по изключение по предвидени в 
закон условия и ред, тя се намалява, като 
при съобразяването на ползите и вредите от 
реализацията на инвестиционните проекти 
за производство на енергия от възобновяеми 
източници не се осигуряват приоритетната 
закрила и запазването на продуктивните ка­
чества на обработваемите земи.
Поради изложеното Съдът намира, че 
разширяването на приложното поле на из­
ключението от забрана за строителство на 
агрофотоволтаици в земеделските земи без 
промяна на тяхното предназначение не из­
пълнява конституционните изисквания за 
опазване на околната среда и за използване 
на обработваемата земя само за земеделски 
цели и за промяна на предназначението є по 
изключение при доказана нужда и при условия 
и по ред, предвидени в закон. Поради това 
чл. 2, ал. 4 ЗОЗЗ в частта „и за агрофото­
волтаици – при условия и по ред, определени 
с наредба на министъра на земеделието и 
министъра на регионалното развитие и бла­
гоустройство“ противоречи на чл. 15 и 21 от 
Конституцията и следва да бъде обявена за 
противоконституционна.
Както вече беше посочено, специалното 
административно производство за промяната 
на предназначението на земеделските земи, 
което е уредено в глава пета от Закона за 
опазване на земеделските земи, се състои от 
два етапа – етап за утвърждаване на окон­
чателната площадка и/или трасе и етап за 
промяна на предназначението. С чл. 17а, ал. 3 
ЗОЗЗ е установено изключение от посочените 
правила, като са изброени случаите, в които 
промяна на предназначението на земеделските 
земи за неземеделски нужди се извършва, без 
да се изисква утвърждаване на площадка или 
трасе за проектиране. Според разпоредбата 
провеждането на първи етап не е необходимо, 
когато промяната на предназначението на 
земеделските земи е предвидена с влязъл в 
сила общ устройствен план, както и в случаите 
на изграждане на индустриални паркове по 
Закона за индустриалните паркове, на обекти 
за производство на енергия от възобновяеми 
източници и изпълнение на концесионен до­
говор. Оспорената от вносителя на искането 
разпоредба на чл. 17а, ал. 3 ЗОЗЗ в частта „на 
обекти за производство на енергия от въз­
обновяеми източници“ предвижда улеснената 
процедура да се прилага и при строителство 
на такива обекти.
Съгласно чл. 24, ал. 2 ЗОЗЗ при наличие 
на влязъл в сила подробен устройствен план 
заинтересуваното лице предлага промяна на 
предназначението на земеделската земя за 
неземеделски нужди. С решението на коми­
сиите по чл. 17, ал. 1 ЗОЗЗ и заплащане на 
дължимата такса (чл. 24, ал. 4 ЗОЗЗ) завършва 
фактическият състав на промяната на предназ­
начението на земеделската земя. Анализът на 
разпоредбите позволява да се направи извод, че 
промяната на предназначението на земеделска 
земя в такава за неземеделски нужди съгласно 
установения режим по отношение на обектите 
за производство на енергия от възобновяеми 
източници включва две предпоставки: нали­
чието на влязъл в сила подробен устройствен 
план и решение на комисията по чл. 17, ал. 1 
ЗОЗЗ за промяна на предназначението, след 
което имотите губят земеделския си характер. 
Следователно влизането в сила на подробен 
устройствен план за изграждане на обекти 
за производство на енергия от възобновяеми 
източници е достатъчно условие за произна­
сяне на комисиите по чл. 17, ал. 1 ЗОЗЗ по 
предложение на заинтересуваното лице.
Изключването на първия етап от произ­
водството по глава пета от закона лишава 
земеделската земя като ограничен природен 
ресурс и като национално богатство от закри­
лата, която законодателят следва да є осигу­
ри съгласно изискванията на чл. 15 и 21 от 
Конституцията. Провеждането на първия етап 
при съблюдаване на изискванията на специ­
алното административно производство е сред 
основните гаранции за опазване и защита на 
земеделските земи. Ролята на компетентната 
комисия по чл. 17, ал. 1 ЗОЗЗ като орган по 
опазването на земеделските земи е премахна­