Държавен вестник, бр. 86, 2017 г., стр. 82

СТР.  82	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  86
състояние, от наложената транспортна полити-
ка съобразно спазвания диагностично-лечебен 
алгоритъм и от надделяването на транспортния 
или лечебния приоритет при спешния пациент.
2.1.7.4. Инициирането на спешен първичен 
транспорт, когато такъв е необходим, от мобил-
ния екип на спешна медицинска помощ трябва 
да бъде извършено до 10 минути от момента на 
пристигането на екипа на мястото на инцидента, 
освен в случите на налични обективни пречки и 
непредвидени обстоятелства, които задължително 
трябва да бъдат изрично описани и мотивирани 
в специфичния за дейността документооборот. 
2.1.7.5. Всички извънболнични структури, 
които осъществяват дейност в областта на специ-
алността „Спешна медицина“, изготвят болничен 
транспортен план – по триажна и диагностична 
категория на спешните състояния и зависещо 
от това планово направление за транспортира-
не в приемно лечебно заведение, съобразено с 
Националната здравна карта, с изключение на 
случаите на вторичен транспорт. 
2.1.7.6. Приоритет при избора на направление 
за транспортиране в процеса на спешния пър-
вичен транспорт е настаняването на спешния 
пациент в приемно лечебно заведение, което 
поддържа структура за спешна медицинска 
помощ, в съответствие с изискванията на 
настоящия стандарт, осигуряваща най-висока 
компетентност и възможности за лечение на 
конкретното спешно състояние при пациента 
при оценен транспортен риск в зависимост от 
прогнозното транспортно време.
2.1.7.7. При наличие на еднаква компетентност 
и равностойни условия за болнично лечение в 
повече от едно приемно лечебно заведение изборът 
на направление за транспортиране при спешен 
първичен транспорт зависи единствено от очак-
ваното транспортно време и транспортния риск. 
2.1.7.8. Екипът, осъществяващ спешния пър-
вичен транспорт, може да не спази разписания 
болничен транспортен план и да пропусне 
настаняване в най-близкото приемно лечебно 
заведение за болнична помощ, в случай че 
състоянието и нуждите на спешния пациент 
изискват настаняване в друго лечебно заведение 
с по-висока компетентност в условията на съо-
бразен транспортен риск, транспортно време и 
под задължителен медицински или диспечерски 
контрол.
2.2. Категория 2: Спешен вторичен транспорт: 
2.2.1. Спешният вторичен транспорт е транс-
порт на спешен пациент от приемното лечебно 
заведение към друго лечебно заведение, предос-
тавящо специализирано лечение, при:
2.2.1.1. изчерпване на локалните болнични 
ресурси за интензивно лечение на критичен 
(категория А1) и нестабилен (категория В2) 
спешен пациент; 
2.2.1.2. необходимост от интензивен монито-
ринг и интензивни грижи по време на транспорта 
и след транспортирането; 
2.2.1.3. липса на болничен ресурс за специфич-
но третиране на животозастрашаващо състояние 
при спешен критично болен. 
2.2.2. Спешният вторичен транспорт трябва 
да бъде извършен при задължително изпълнени 
алгоритъм за вторичен транспорт при спешен 
пациент, компоненти на сигурността и етапи на 
вторичния транспорт, показатели по контролен 
фиш за предтранспортна подготовка на пациента, 
показатели по контролен фиш за предтранспортна 
проверка на изправността и функционирането 
на транспортната екипировка и мониторира-
щите устройства и показатели за оформяне на 
клиничната документация. 
2.2.3. Вторичният транспорт на спешен па-
циент се прилага само при изпълнени критерии 
за безопасност и подсигурени условия за прием 
в приемното лечебно заведение с използването 
на реанимационен наземен спешен мобилен 
екип с наземно медицинско превозно средство 
(линейка) тип С или на аеромедицински екип. 
2.2.4. Решението за спешен вторичен транспорт 
се съобразява и със: 
2.2.4.1. характеристиката на района на дейст-
вие и условията на достъп на планираното за 
извършване на вторичния транспорт медицинско 
превозно средство;
2.2.4.2. наличието на информирано съгласие 
на пациента или негов законен представител;
2.2.4.3. обстоятелството, че при невъзможност 
да бъде получено информирано съгласие – ме-
дицинските действия се извършват по решение 
по целесъобразност, взето от лекуващ лекар;
2.2.4.4. правилата по т. 2.2.5 – 2.2.11. 
2.2.5. Изборът на приемно лечебно заведение 
при нужда от вторичен транспорт зависи от: 
2.2.5.1. основната причина за състоянието 
на пациента – пациентът се транспортира до 
лечебно заведение за болнична помощ, разпо-
лагащо със структура със съответното ниво на 
компетентност за овладяване на конкретното 
спешно състояние; 
2.2.5.2. прогнозното транспортно време при 
възможност за избор между повече от едно при-
емно лечебно заведение за болнична помощ с 
налична необходима компетентност за лечение 
на конкретното спешно състояние, с насочване 
на пациента към най-бързо достъпното (като 
времева рамка) такова. 
2.2.6. Вземането на решение за вторичен 
транспорт се осъществява след проведена кон-
султация и становище на специалист по профила 
на заболяването (републикански консултант или 
друг специалист) от болнична структура от трето 
ниво на компетентност относно възможностите 
за транспорт и осигуряване на прием и лечение 
в подходящо приемно лечебно заведение за 
болнична помощ. 
2.2.7. Преди провеждане на вторичен транс-
порт изпращащото лечебно заведение е длъжно 
да уведоми за това приемното (дестинационното) 
лечебно заведение.
2.2.8. Вторичният транспорт се осъществява 
при предварително избран режим на транспорт 
и предварително планиран оптимален транспор-
тен маршрут до приемното лечебно заведение.
2.2.9. При планиран вторичен транспорт на 
спешен пациент се предпочита осъществява-
нето му през светлата част на денонощието и