Държавен вестник, бр. 109, 2013 г., стр. 5

БРОЙ  109	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
„(6) При постъпило искане от запит-
ващ орган на друга държава – членка на 
Европейския съюз, компетентният орган 
може да поиска от съда да разкрие банкова 
тайна по смисъла на чл. 62 от Закона за 
кредитните институции, тайна по смисъла 
на чл. 35, ал. 2 от Закона за пазарите на 
финансови инструменти и чл. 133 от Закона 
за публичното предлагане на ценни книжа 
или по смисъла на друга разпоредба на 
българското законодателство за опазване 
поверителността на парични фондове, фи-
нансови активи и друга собственост, когато 
от изложената информация в искането е 
ясно, че не са налице ограниченията по 
чл. 143р.“
§ 7. В чл. 143з се създават ал. 7, 8 и 9:
„(7) Националният осигурителен инсти-
тут предоставя на Националната агенция 
за приходите информация за начислените 
и/или изплатените пенсии на лица, местни 
на друга държава – членка на Европейския 
съюз. Информацията се предоставя веднъж 
годишно в срок до 30 април на годината, 
следваща годината на начисляване и/
или изплащане на пенсиите, във формат, 
утвърден от изпълнителния директор на 
Националната агенция за приходите. Редът 
и начинът за предоставяне на информа-
цията се определят в споразумение между 
управителя на Националния осигурителен 
институт и изпълнителния директор на 
Националната агенция за приходите.
(8) Агенцията по вписванията предос-
тавя на Националната агенция за прихо-
дите информацията по ал. 1, т. 5 за лица, 
местни на друга държава – членка на 
Европейския съюз. Информацията се пре-
доставя в срок до 30 април на следващата 
календарна година във формат, утвърден от 
изпълнителния директор на Националната 
агенция за приходите. Редът и начинът за 
предоставяне на информацията се опреде-
лят в споразумение между изпълнителния 
директор на Агенцията по вписванията и 
изпълнителния директор на Националната 
агенция за приходите.
(9) Извън случаите по ал. 7 и 8 инфор-
мацията за начислени/изплатени доходи 
по ал. 1 се предоставя от задължените 
лица по реда на Закона за данъците върху 
доходите на физическите лица и Закона 
за корпоративното подоходно облагане.“
§ 8. В дял четвърти, глава двадесет и 
втора се създава раздел Ia с чл. 187а – 187в:
„Раздел Iа
Отсрочване и разсрочване на задължения, 
установявани от Националната агенция за 
приходите
Условия за отсрочване и разсрочване 
Чл. 187а. (1) По искане на длъжника компе-
тентният орган може да разреши отсрочване 
или разсрочване на публични задължения 
съгласно одобрен погасителен план. За пе-
риода на отсрочването и разсрочването се 
дължи лихва, определена в съответния закон.
(2) Отсрочването или разсрочването се 
допуска при наличие на следните условия:
1. задължението, за което се иска от-
срочване или разсрочване, е за данъци и/
или задължителни осигурителни вноски с 
изключение на местни данъци и акциз;
2. задължението, за което се иска отсроч-
ване или разсрочване, не може да се погаси 
изцяло с наличните парични средства към 
датата на подаване на искането;
3. длъжникът има и други задължения, 
неплащането на които може да доведе до 
тежки стопански последици – прекратяване 
или спиране за продължително време на ос-
новната му дейност, разваляне на търговски 
договори или изпадане в забава по търговски 
договори, неизпълнение на задължения по 
трудови договори и други подобни;
4. размерът на обезпечението покрива 
размера на главницата и лихвите на задъл-
жението, за което се иска отсрочване или 
разсрочване;
5. когато паричните средства и текущите 
постъпления на длъжника не са достатъчни 
за погасяване на задължението и след пре-
ценка на дейността му може да се направи 
обосновано предположение, че затрудненията 
са временни и при разсрочване на задълже-
нието длъжникът ще успее да се издължи и 
да заплаща текущите публични задължения.
(3) Ако за периода на отсрочване или раз-
срочване длъжникът не погасява текущите 
си задължения за данъци и задължителни 
осигурителни вноски или не изпълни на 
падежа съответната вноска съгласно по-
гасителния план, дължимите суми стават 
незабавно изискуеми.
(4) Отсрочване или разсрочване не се 
разрешава:
1. по отношение на юридическо лице или 
на едноличен търговец, за които е взето ре-
шение за прекратяване с ликвидация, открито 
е производство по несъстоятелност или про-
изводство по оздравяване на предприятието;
2. след като бъде определен начинът на 
продажба по чл. 238;
3. за задължения по Закона за данък върху 
добавената стойност с изключение на задъл-
женията по влязъл в сила ревизионен акт;