Държавен вестник, бр. 78, 2024 г., стр. 74

СТР.  74	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  78
Частните жалби са депозирани от страни по 
делото и в законово предвидения срок, поради 
което са процесуално допустими. Разгледани 
по същество, и двете ЧЖ са неоснователни.
Националното сдружение на частни­
те болници, притежаващо ЕИК 176542129, 
гр. София, бул. Дондуков № 115А, ет. 3, ап. 18, 
е оспорило по реда на чл. 185 и сл. АПК 
следните текстове от НРД № РД-НС-01-2 от 
1.09.2023 г. за медицинските дейности между 
НЗОК и БЛС за 2023 – 2025 г., обн., ДВ, бр. 77 
от 8.09.2023 г.: чл. 394; чл. 409, ал. 3 в частта 
„и по изпълнители на БМП“; чл. 409, ал. 4, 
т. 2 и 3 – и двете в частта „закупувани само 
в рамките на месечните стойности по прило­
жение № 2 към договорите на изпълнителите 
на БМП“; чл. 409, ал. 8; чл. 409, ал. 9; чл. 409, 
ал. 10; чл. 410, ал. 1 – 13; чл. 28, ал. 3 и ал. 4, 
т. 2 и чл. 26а. В оспорването е формулирано 
на основание чл. 190, ал. 1 АПК искане за 
спиране действието на цитираните разпоредби 
поради това, че то ще причини значителни 
и труднопоправими вреди за изпълнителите 
на медицинска помощ, на здравноосигуре­
ните лица и НЗОК. Сдружението твърди, че 
приложение намира разпоредбата на чл. 166 
АПК, както и че отмяната на чл. 55а, ал. 2 
ЗЗО като противоконституционна следва да 
се зачита от всеки съд. По искането е налице 
произнасяне с обжалваното определение, в 
което е посочено, че възможността на съда 
да упражни правомощието си по чл. 190, 
ал. 1, предл. 2 АПК е обвързана от преценка 
за съществуването на обстоятелствата по 
чл. 166, ал. 2 АПК – възможността да настъ­
пят значителни или труднопоправими вреди 
за оспорващия, респективно за останалите 
адресати на акта.
Тричленният състав на ВАС, осмо от­
деление, е цитирал приетото в TP № 2 от 
12.02.2010 г. по т. д. № 4/2009 г. на ОСК на 
ВАС, а именно, „че сдруженията на юридиче­
ски или физически лица, които са организа­
ционно обособени въз основа на закон, имат 
качество на „организация“ по смисъла на 
АПК съгласно даденото определение от ДР 
на параграф 1, т. 2. Като организации в хипо­
тезата на чл. 186 АПК, които са създадени по 
закон и устав да представляват и защитават 
общите интереси на своите членове, съслов­
ните (браншовите) организации и другите 
сдружения с нестопанска цел имат право да 
участват в административното производство 
за издаване на подзаконовия нормативен акт. 
Те могат да оспорват издадения подзаконов 
нормативен акт в случаите, когато с него се 
засягат или могат да бъдат засегнати общи 
права, свободи или законни интереси или 
се пораждат задължения за членуващите в 
сдружението лица.“ Съдът е обсъдил устава 
на Националното сдружение на частните 
болници, публикуван в TP на ЮЛНЦ, мо­
тивирайки се, че членове на Националното 
сдружение на частните болници са лечебни 
заведения за болнична помощ, поради което 
сдружението има правен интерес по смисъла 
на чл. 186, ал. 1 АПК да оспори норми от 
подзаконов нормативен акт, засягащи права, 
свободи или законни интереси или поражда­
щи задължения за членуващите в него лица, 
доколкото същите са адресати на тези норми. 
В обобщение съдът е посочил, че оспорените 
разпоредби на НРД регламентират забрана за 
НЗОК да заплаща за болнична медицинска 
помощ, оказана от лечебни заведения, когато 
са надвишени посочените в техните договори 
с РЗОК обеми и стойности и свързаната с тази 
забрана дейност по сключване на договорите с 
изпълнителите на болнична помощ в рамките 
на утвърдените месечни стойности. Ограни­
чава се възможността лечебните заведения 
за болнична помощ да получат заплащане 
в пълен размер за извършваната от тях дей­
ност при оказване на болнична медицинска 
помощ, в случай че надвишават месечните 
стойности. Съставът на ВАС, осмо отделе­
ние, е преценил, че определянето на месечни 
стойности би могло да ограничи дейността 
на болниците поради неплащане, както и 
да причини значителни и труднопоправими 
вреди за пациентите, нуждаещи се от оказ­
ване на болнична медицинска помощ, респ. 
ограничават се правата на здравноосигурените 
лица. Според съда навременната и достъпна 
медицинска помощ, предоставена при равни 
условия и еднакви възможности за лечение, 
е основно право на здравноосигурените лица. 
Освен това, изискването на чл. 166, ал. 4 във 
връзка с ал. 2 АПК касае възможността за 
настъпването на вредите. Съдът се е позо­
вал на приетото в TP № 5 от 8.09.2009 г. от 
ОСГК на ВАС, че целите на допуснатото по 
силата на закон предварително изпълнение 
и допустимостта на неговото спиране са 
подчинени на принципа за съразмерност, т.е. 
следва да се съобрази административният акт 
и неговото изпълнение да не засягат права 
и законни интереси в по-голяма степен от 
най-необходимото за целта, за която актът 
се издава. Прието е в определението, че в 
случая съществува обезпечителна нужда от 
спиране действието на оспорените разпоредби 
на подзаконовия нормативен акт. 
Обжалваното определение е валидно, до­
пустимо и правилно.
Броят на лечебните заведения, членува­
щи в Националното сдружение на частните 
болници, не е определящ за притежавания 
от сдружението правен интерес да обжалва 
процесните разпоредби от НРД № РД-НС-01-2 
от 1.09.2023 г. за медицинските дейности 
между НЗОК и Българския лекарски съюз 
за 2023 – 2025 г. Частните жалбоподатели 
не оспорват статута на лечебните заведения, 
нито пък членственото им правоотношение 
в сдружението, по който начин чрез процес­