Държавен вестник, бр. 87, 2005 г., стр. 35

Б Р О Й  87
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  35
Чл. 232. Обектите по чл. 229, ал. 1 се впис-
ват в регистър на РВМС, който съдържа:
1. номер и дата на издаване на удостовере-
нието за регистрация;
2. ветеринарен регистрационен номер на
обекта;
3. име/наименование и адрес/седалище на
собственика или ползвателя на обекта;
4. вид, предмет на дейност, капацитет и мес-
тонахождение на обекта;
5. промени в обстоятелствата по т. 3 и 4;
6. номер и дата на акта за заличаване на
регистрацията.
Чл. 233. В НВМС се води национален регис-
тър на обектите по чл. 229, ал. 1, който се със-
тои от регистрите на РВМС.
Чл. 234. (1) Регионалните ветеринарномеди-
цински служби изготвят и съхраняват досиета
на регистрираните обекти по чл. 229, ал. 1.
(2) Досиетата се съхраняват за срок три го-
дини от датата на прекратяване на дейността
на обекта.
Чл. 235. (1) При въвеждане на нови дейности,
промяна на технологията на производството,
оборудването или при основно преустройство на
сградния фонд в обект по чл. 229, ал. 1 собствени-
кът или ползвателят на обекта в 7-дневен срок
подава заявление по реда на чл. 229, ал. 2—5.
(2) При промяна на собственика или полз-
вателя на обекта новият собственик или полз-
вател в 7-дневен срок подава заявление до ди-
ректора на РВМС, към което прилага докумен-
та, удостоверяващ промяната.
(3) В случаите по ал. 2 се издава ново удосто-
верение за регистрация, без да се прилага про-
цедурата по чл. 229, ал. 2—5.
Чл. 236. (1) Регистрацията на обектите по
чл. 229, ал. 1 се заличава и удостоверението се
обезсилва със заповед на директора на РВМС:
1. по искане на собственика или ползвателя
на обекта;
2. при промяна на предназначението на
обекта;
3. при груби или системни нарушения на
нормативните изисквания;
4. при системни нарушения на хигиенните
изисквания и на системата за самоконтрол,
констатирани от органите на ДВСК;
5. при неизпълнение на принудителна адми-
нистративна мярка;
6. при системно възпрепятстване на ветери-
нарните лекари при осъществяване на контрол-
ната им дейност.
(2) Когато в срок до три месеца от издаване-
то на удостоверението за регистрация по чл. 229,
ал. 5 ветеринарните лекари установят, че не се
прилагат процедурите, основани на системата
за самоконтрол, директорът на РВМС залича-
ва регистрацията на обекта.
(3) Заповедта по ал. 1, т. 3—6 и ал. 2 може да
се обжалва по реда на Закона за администра-
тивното производство.
Чл. 237. Изнасяне за трети страни на суро-
вини и храни от животински произход, странич-
ни животински продукти и продукти, получени
от тях, се извършва само от обекти:
1. получили ветеринарен регистрационен
номер;
2. които отговарят на изискванията на стра-
ната, за която е предназначена пратката.
Чл. 238. (1) За издаване на сертификат или
друг документ износителят подава заявление
до директора на РВМС, в което посочва:
1. страната, за която е предназначена пратката;
2. вида и количеството на суровините и храни-
те от животински произход, страничните живо-
тински продукти и продуктите, получени от тях;
3. ветеринарния регистрационен номер и
наименованието на обекта, от който се изнася
пратката;
4. граничния контролно-пропускателен
пункт, през който се осъществява изнасянето;
5. допълнителни изисквания към продукта
на страната, за която се изнася.
(2) Официалният ветеринарен лекар, конт-
ролиращ обекта, или негов помощник присъс-
тва при товаренето на пратките, предназначе-
ни за изнасяне.
(3) След натоварването на пратката ветери-
нарният лекар по ал. 2 издава сертификат и/или
друг документ, върху който се поставят печа-
тът на съответната РВМС, щемпелът на офи-
циалния ветеринарен лекар и печатът с ветери-
нарния регистрационен номер на обекта.
(4) След издаване на документите по ал. 3
официалният ветеринарен лекар уведомява
официалния ветеринарен лекар на ГИВП, през
който пратката напуска страната.
Чл. 239. Вредите, причинени от непълна или
невярна информация по чл. 238, ал. 1, са за смет-
ка на износителя.
Чл. 240. (1) При извършване на експертиза
на партида суровини и храни от животински
произход или продукти, получени от странични
животински продукти, ветеринарният лекар:
1. проверява съответствието на съдържа-
нието на партидата с информацията във вете-
ринарните и/или други документи, които я
придружават;
2. проверява физическото състояние на пар-
тидата;
3. при необходимост взема проби;
4. при необходимост налага временна забра-
на за реализация на партидата.
(2) Официалният ветеринарен лекар издава
акт за експертиза на партидата, който в зависи-
мост от резултатите от действията по ал. 1 съ-
държа разпореждане за:
1. реализация;
2. преработка за гарантиране на безопасност-
та на получения краен продукт;
3. унищожаване.
(3) В случаите по ал. 2, т. 2 и 3 официалният
ветеринарен лекар посочва в акта и: