Държавен вестник, бр. 93, 2011 г., стр. 29

БРОЙ  93	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  29  
компетентност, в случаите на оправдаване 
на подсъдимите по предявените обвинения и 
осъж­дането им в рамките на обстоятелствената 
част на обвинителния акт за доказаното по 
несъмнен начин всяко друго еднакво или по-
леко наказуемо престъпление. Липсва правна 
уредба в тази насока и законодателят следва 
да уреди по подходящ начин тази напълно 
допустима и възможна хипотеза. 
Оспорената разпоредба не противоречи на 
принципа на правната сигурност, въплътен в 
понятието за правовата държава по смисъла 
на чл. 4, ал. 1 от Конституцията, защото не се 
нарушава изискването за установеност на съда. 
Предимството на специализирания наказате­
лен съд е установено в оспорената разпоредба 
и тя не нарушава принципа подсъдността да 
се определя на основата на обективен крите­
рий – в случая връзката между няколко дела 
за различни престъпления срещу различни 
лица, която налага обединяване на делата с 
оглед правилното им изясняване. Въпросът 
за наличието на връзка между делата и за ос­
нованията за обединяването им се решава от 
прокурора в досъдебната фаза съгласно чл. 217, 
ал. 1 и 2 НПК, която е диспозитивна норма. 
След повдигане на обвинението пред съда с 
внасяне на обвинителния акт и образуване на 
делото този въпрос е първият, който подлежи 
на съдебна проверка по чл. 248, ал. 2, т. 1 
НПК, като в този случай съдията-докладчик 
прекратява съдебното производство (чл. 249, 
ал. 1 НПК).
Конституционният съд не споделя доводите 
в искането за хипотетична недобросъвестност 
на прокурора при прилагане на разпоредбата 
на чл. 411а, ал. 5 НПК. Добросъвестността 
на органите на власт, в т.ч и на органите на 
съдебната власт, трябва да се предполага. 
Конституционният съд вече се е произнесъл 
с Решение № 1 от 2005 г. по к. д. № 8 от 
2004 г., че намира за неприемлива конструк­
ция, при която съществува хипотетичната 
възможност прокурорът да е недобросъвестен 
и избирателно да включва или да не включва 
в обвинителния акт едно или друго деяние, 
както и че правилното прилагане на закона 
е въпрос на законосъобразно, компетентно 
и добросъвестно изпълнение на възложените 
правомощия.
С чл. 411а, ал. 5 НПК не се ограничават 
правата на обвиняемия, поради което не 
е нарушен чл. 31, ал. 4 от Конституцията. 
Принципът за пропорционалност изисква 
извършителите на престъпни деяния да бъдат 
съдени от конкретния установен със закон 
съд и в случая установеният съд с оспорената 
разпоредба е специализираният наказателен 
съд. Този съд, преценен в абстрактната рамка 
на правната уредба, по своите характеристики 
е равен по степен съд на окръжните съдилища 
от системата на общите съдилища. Ето защо 
възлагането му за разглеждане, на основание 
на оспорената разпоредба, на дела за други 
престъпления, извън изброените в чл. 411а, 
ал. 1 и 2 НПК, при наличието на обективна 
връзка между делата, не води до стесняване 
на правата на обвинените лица. Обратно, съз­
дават се условия за всестранно и справедливо 
провеждане на съдебния процес, както и се 
гарантира правната сигурност.
Разпоредбата на чл. 411а, ал. 5 НПК е в съ­
ответствие и с чл. 6 КЗПЧОС, защото създава 
предпоставки делото срещу всяко обвинено 
в извършване на престъпление лице да бъде 
разгледано справедливо от създаден предвари­
телно със закон независим и безпристрастен 
съд, какъвто по правната си регламентация е 
и специализираният наказателен съд.
І.4. Относно особените правила за разглеж­
дане на дела, подсъдни на специализирания 
наказателен съд – чл. 411а – 411е НПК
Оспорената глава тридесет и първа „а“ от 
Наказателно-процесуалния кодекс с наиме­
нование „Особени правила за разглеждане 
на дела, подсъдни на специализираните на­
казателни съдилища“ не въвежда съществени 
отклонения от общите правила. Това наиме­
нование тя носи доколкото с такива наимено­
вания са глава тридесета – Особени правила 
за разглеждане на дела за престъпления, из­
вършени от непълнолетни, и глава тридесет 
и първа – Особени правила за разглеждане на 
дела, подсъдни на военните съдилища. Всички 
те се намират в част пета – Особени правила, 
в която са регламентирани отклоненията от 
общите правила.
Съгласно разпоредбата на чл. 411е НПК 
специализираният наказателен съд прилага 
общите правила, доколкото в тази глава няма 
особени правила. Това означава, че няма 
разлика между общите съдилища и специ­
ализирания наказателен съд относно правата 
на участниците в досъдебната и съдебната 
фаза на производството, относно правила­
та на доказване, видовете доказателства и 
доказателствените средства, образуването и 
провеждането на разследването, начина на 
провеждане на съдебното производство, въз­
можността за конституиране на граждански 
ищци и частни обвинители и за предявяване 
на граждански искове, начин на изготвяне 
и съдържание на съдебните актове, възмож­
ността за въззивно обжалване на присъдите 
на специализирания наказателен съд пред 
апелативния специализиран съд и на касаци­
онно обжалване на решенията на последния 
пред Върховния касационен съд (чл. 411б