Държавен вестник, бр. 77, 2002 г., стр. 9

Б Р О Й  77
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
УКАЗ № 283
На основание чл. 101, ал. 3 от Конституция-
та на Република България
П О С Т А Н О В Я В А М :
Да се обнародва в “Държавен вестник” Зако-
нът за биологичното разнообразие, приет от
ХХХIХ Народно събрание на 10 юли 2002 г.,
повторно приет на 2 август 2002 г.
Издаден в София на 6 август 2002 г.
Президент на републиката: Георги Първанов
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието: Антон Станков
ЗАКОН
за биологичното разнообразие
Г л а в а  
п ъ р в а
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Чл. 1. (1) Този закон урежда отношенията
между държавата, общините, юридическите и
физическите лица по опазването и устойчиво-
то ползване на биологичното разнообразие в
Република България.
(2) Биологичното разнообразие е многооб-
разието на всички живи организми във всич-
ки форми на тяхната естествена организация,
техните съобщества и местообитания, на еко-
системите и процесите, които протичат в тях.
(3) Биологичното разнообразие e нераздел-
на част от националното богатство и опазва-
нето му е приоритет и задължение за държав-
ните и общинските органи и гражданите.
Чл. 2. Този закон цели:
1. опазването на представителни за Репуб-
лика България и за Европа типове природни
местообитания и местообитания на застраше-
ни, редки и ендемични растителни и животин-
ски видове в рамките на Национална еколо-
гична мрежа;
2. опазването на защитените растителни и
животински видове от флората и фауната на
Република България, както и на тези, които са
обект на ползване и търговия;
3. опазването на генетичните ресурси и раз-
нообразието на растителни и животински ви-
дове извън естествената им среда;
4. регулиране на въвеждането на неместни
и повторното въвеждане на местни растител-
ни и животински видове в природата;
5. регулиране на търговията с екземпляри от
застрашени видове от дивата флора и фауна;
6. опазването на вековни и забележителни
дървета.
Г л а в а  
в т о р а
НАЦИОНАЛНА ЕКОЛОГИЧНА МРЕЖА
Раздел I
Общи положения
Чл. 3. (1) Държавата изгражда Национал-
на екологична мрежа,  включваща:
1.  защитени зони, в които могат да участ-
ват защитени територии;
2. защитени територии, които не попадат в
защитените зони;
3. буферни зони около защитени територии.
(2) В Националната екологична мрежа при-
оритетно се включват КОРИНЕ места, Рам-
сарски места и орнитологични важни места.
Чл. 4. Националната екологична мрежа
цели:
1. дългосрочното опазване на биологичното,
геологичното и ландшафтното разнообразие;
2. осигуряването на достатъчни по площ и
качество места за размножаване, хранене и
почивка, включително при миграция, линеене
и зимуване на дивите животни;
3. създаването на условия за генетичен об-
мен между разделени популации и видове;
4. участието на Република България в евро-
пейските и световните екологични мрежи;
5. ограничаване на негативното антропо-
генно въздействие върху защитени територии.
Раздел II
Защитени зони
Чл. 5. Защитените зони по чл. 3, ал. 1,  т. 1
са предназначени за опазване или възстано-
вяване на благоприятното състояние на вклю-
чените в тях природни местообитания, както
и на видовете в техния естествен район на
разпространение.
Чл. 6. (1) Защитени зони се обявяват за:
1. опазване на типовете природни местоо-
битания, посочени в приложение № 1;
2. опазване на местообитания на видовете
растения и животни (без птици), посочени в
приложение № 2;
3. опазване на местообитания на видовете
птици, посочени в приложение № 2;
4. опазване на територии, в които по вре-
ме на размножаване, линеене, зимуване или
миграция се струпват значителни количест-
ва птици от видове, извън тези, посочени в
приложение № 2.
(2) Застрашените от изчезване типове при-
родни местообитания, включени в приложе-
ние № 1, са приоритетни за опазване.
(3) Застрашените от изчезване растителни
и животински видове, включени в приложе-
ние № 2, са приоритетни за опазване.
Чл. 7. (1) Териториите, включващи типове
природни местообитания от приложение № 1,
се подлагат на оценка въз основа на следните
показатели:
1. степен на представеност на природния
тип местообитание за съответната територия;
2. площ на територията, заета от природ-
ния тип местообитание в сравнение с общата
площ, заета от същия тип природно местооби-
тание в границите на Република България;
3. степен на съхраненост на структурата и
функциите на съответния тип природно мес-
тообитание и възможности за тяхното възс-
тановяване;