Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 182

СТР.  182	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  96
нива на управление на техническата инфраструкту­
ра – собственик, лице, осъществяващо техническа­
та експлоатация, и експлоатационно звено, което е 
поделение на второто ниво. Моделът е интересен, 
защото предвижда различни групи права и задъл­
жения за собственика на инфраструктурата и отдел­
но за лицата, пряко занимаващи се с експлоатаци­
ята на съоръженията.
Извън тези наредби в областта на енергетиката 
действат и технически норми, без да имат нормати­
вен характер, които обхващат дейностите по проек­
тиране на обекти на хидроенергетиката. Такива са: 
Норми за проектиране на хидротехнически съоръ­
жения; Норми за проектиране на бетонни и стома­
нобетонни конструкции за хидротехнически съоръ­
жения; Норми за проектиране на насипни язовир­
ни стени и други технически стандарти в сферата 
на проектирането и строителството на технически 
съоръжения, които имат своето приложение в една 
или друга степен.
Съответно приложение към уредбата на хидро­
енергийния отрасъл намират и разпоредбите на 
още няколко подзаконови нормативни акта от 
областта на енергетиката, макар и те да не са с 
пряка насоченост към хидроенергетиката. Това са 
Устройственият правилник на Държавната коми­
сия за енергийно и водно регулиране и на нейната 
администрация, Наредбата за лицензиране на дей­
ностите в енергетиката от 2004 г., Наредбата за 
регулиране на цените на електрическата енергия 
от 2004 г., Правилата за управление на електрое­
нергийната система от 2007 г., др.
4. Хидромелиорации и защита от вредното въз­
действие на водите. Основен нормативен акт е За­
конът за сдруженията за напояване (ЗСН), който 
урежда устройството и дейността на сдруженията за 
напояване. Те са обявени за доброволни организа­
ции на лица, които в интерес на членовете си и в 
обществен интерес извършват дейности, свързани 
с напояване и отводняване на земеделски земи на 
територията на сдружението. Сдруженията са юри­
дически лица, които се учредяват и регистрират по 
реда на ЗСН. Сдруженията извършват експлоатация 
и поддръжка на предадената им хидромелиоратив­
на инфраструктура, изграждат нови напоителни и 
отводнителни системи и съоръжения, доставят и 
разпределят водата за напояване, отвеждане излиш­
ни води от земеделските земи и др. Сдруженията се 
подпомагат от държавата и извършват дейността си 
под надзора на министъра на земеделието и горите. 
 Въпросът за обхвата и смисъла на понятието 
„хидромелиорации“ не е правно дефиниран на зако­
ново ниво. Съществуват няколко правни дефиниции 
в различни подзаконови нормативни актове, кои­
то определят подобни и сродни понятия, свързани 
с хидромелиорациите. Практически дейностите по 
хидромелиорациите и съответните хидротехнически 
системи и съоръжения, които могат да се квалифи­
цират като хидромелиоративни системи и съоръже­
ния (ХМСС), са насочени съвместно или поотделно 
към различни мероприятия по напояване, отводня­
ване или защита от вредното въздействие на водите.
В момента дейността на отрасъл „Хидромели­
орации“ се урежда от общите разпоредби на За­
кона за водите, в частта му относно отрасловите 
компетенции на отделните министри във водния 
сектор, режима на използване на водите и общи­
те правила за собствеността на хидротехнически­
те съоръжения. В тази обща нормативна уредба 
няма текстове, правила или група от норми, които 
да регламентират или да третират самостоятелно 
този отрасъл и тези дейности, както и да отчитат 
спецификата им по някакъв начин.
Една малка част от правоотношенията се ре­
гламентира от ЗСН, който обхваща основно мате­
рията за създаването и дейността на сдруженията 
за напояване, но чрез Правилника, издаден въз ос­
нова на закона, се прави опит за правна уредба на 
основни моменти и дейности, свързани с експло­
атацията на хидромелиоративната инфраструктура. 
По отношение на язовирите и водоемите с височи­
на на стената над 15 м обаче се прилага Наредба 
№ 13 от 2004 г. за язовирните стени и съоръжени­
ята към тях.
В ЗСН са заложени няколко основни текста, 
които имат по-широко отношение към хидроме­
лиорациите и излизат извън тясна рамка на прав­
ната уредба, посветена само на сдруженията за 
напоя­ване като такива. В разпоредбите на закона 
се дава определение на няколко вида дейности, ко­
ито съвкупно биха могли да представляват обеди­
нена дефиниция за хидромелиоративната дейност 
(чл. 3), текстовете за правото на финансово подпо­
магане на сдруженията за напояване и основанието 
за издаване от страна на министъра на финансите 
и министъра на земеделието и храните на наредба­
та за финансовото подпомагане на сдруженията за 
напояване (чл. 49), текста, който дава основанието 
и правомощията на министъра на земеделието и 
храните да определя цените на услугата „водопода­
ване“, или по друг начин казано, цените на водите 
за напояване (чл. 58) и законовото основание за 
приемането на основния подзаконов нормативен 
акт (чл. 67, ал. 3) – Правилника за правилна и без­
опасна експлоатация и поддържане на съоръжени­
ята от хидромелиоративната инфраструктура.
Тук е мястото да се отбележи, че в Закона за 
почвите и в Закона за опазване на селскостопанско­
то имущество има частични текстове, в които наред 
с други обекти са включени като обект на защита 
и „хидромелиоративните съоръжения“, доколкото 
те са разположени на територията на съответните 
земеделски земи и са особен обект на собственост, 
като тази собственост и съответно режимът на тези 
съоръжения са различни от собствеността и режима 
на земите, които те могат да обслужват като обект 
на напояване или отводняване. Отделни конкрет­
ни разпоредби, свързани с опазването на земите и 
почвите в областта на земеделието, информация­
та и мониторинга върху качеството на водите за 
напояване и състоянието на почвите, използването 
на хидромелиоративни съоръжения, планиране на 
хидромелиоративни мероприятия и други подобни 
се срещат в Закона за опазване на земеделските 
земи (чл. 4 и чл. 6) и Правилника за приложението 
му, както и в Закона за собствеността и ползването 
на земеделските земи и Правилника за прилага­
нето му. Тези разпоредби обаче не представляват 
стройна и единна система от правни норми, а са 
по-скоро необходими добавки или препратки. Таки­
ва единични норми на места осигуряват връзка и 
координация между отделни системи и подсистеми 
на правната уредба, особено като се отчита слож­
ната и разнообразна материя, която регулират мно­
гобройните и разнопосочни актове от системата на 
селското стопанство и свързаните с него отрасли.
Важните легални дефиниции в областта на хид­
ромелиорациите, въпреки малкия си брой, са даде­
ни в допълнителните разпоредби към ЗСН – „хид­
ромелиоративна 
инфраструктура“, 
„напоителни“