Държавен вестник, бр. 85, 2024 г., стр. 14

СТР.  14	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  85
с посочване на приложима правна квалифи­
кация се счита за предубеденост.
Според вносителя принципната невъз­
можност за изразяване на становище от­
носно правната квалификация извън акта 
по същест­во съгласно установения от НПК 
режим е резултат от направеното в дейст­
ващата Конституция разграничение между 
субектите, осъществяващи обвинителната и 
решаващата функция в наказателното про­
изводство, предоставянето на обвинителни 
правомощия единствено на прокурора, засил­
ването на принципа на състезателност, утвър­
ждаването на презумпцията за невиновност и 
правото на защита. Израз на въплъщаването 
на тези конституционни принципи в НПК 
според съдебния състав е невъзможността 
съдът сам да изменя обвинението или да 
дава указания на прокурора по отношение 
на правната квалификация на деянието, 
тъй като се приема, че с подобно изявление 
подпомага поддържането на обвинението и 
разкрива становището си относно евентуално 
приложимата правна квалификация. Съще­
временно обаче вносителят подчертава, че за­
конодателят и съдебната практика възприемат 
като конституционосъобразна възможността 
съдът да осъди подсъдимия по непредявено 
обвинение – като преквалифицира деянието 
с присъдата си чрез „прилагане на закон за 
не по-тежко наказуемо престъпление“, без 
съществено изменение на обстоятелстве­
ната част на обвинението. Сезиращият съд 
изтъква, че поради акцентирането в закона 
и в съдебната практика върху забраната за 
словесно изразяване на становище по пред­
мета на делото всяко изявление, относимо 
към установяване на приложимата правна 
квалификация, се приема за нарушаване 
на безпристрастността на съда и попада в 
обхвата на чл. 29, ал. 2 НПК.
В искането са изложени аргументи, че 
макар и конституционно обусловено, такова 
тълкуване на разпоредбата не съответства на 
възприетото в практиката на СЕС разбиране, 
според което изразяването на становище от 
съда с посочването на правната квалифи­
кация на деянието извън акта по същество 
(направено в преюдициално запитване) не 
нарушава изискването за безпристрастност и 
не е основание за отвеждане на съда, докол­
кото с това изявление съдът не взема отно­
шение по въпроса за вината на подсъдимия. 
Вносителят посочва, че съгласно решението 
на СЕС от 9.11.2023 г. по дело C-175/22, 
ECLI:EU:C:2023:844, постановено по отправе­
ното преюдициално запитване при разглеж­
дането на наказателно от общ характер дело 
№ 369/2021 г. по описа на Софийския градски 
съд, информирането на подсъдимия от съда за 
евентуално приложима правна квалификация, 
различна от посочената в обвинителния акт, 
не нарушава презумпцията за невиновност и 
не подпомага прокурора. Излага, че според 
СЕС уведомяването не представлява форма 
на повдигане или поддържане на обвинение, 
а е необходима предпоставка за прилагане 
на тази правна квалификация в присъдата 
от гледна точка на осигуряване на правото 
на защита срещу нея. Изискването за без­
пристрастност не се нарушава, доколкото 
информирането от страна на съда, дори по 
негова собствена инициатива, е относно въз­
можната правна квалификация и не разкрива 
вече формирано становище по отношение 
на вината. Съдебният състав изтъква, че 
СЕС обвързва информирането за правната 
квалификация на деянието с осъждането по 
нея, като приема, че не е възможно да се 
пристъпи към осъждане без предварително 
уведомяване, с което „отрича националния 
модел“ за служебна преквалификация на 
деянието от съда в акта по същество.
Вносителят посочва, че тълкуването и 
прилагането на чл. 29, ал. 2 НПК в съответ­
ствие с правото на Европейския съюз (ЕС) 
и направените от СЕС изводи изискват при 
разглеждането на наказателно от общ харак­
тер дело № 369/2021 г. съдът да приеме, че 
изразеното от него становище за възможно 
приложима правна квалификация в прею­
дициалното запитване не е обстоятелство, 
водещо до извод за загуба на съдийска не­
предубеденост или безпристрастност, поради 
което следва да остави без уважение искането 
за отвод.
В искането е направен извод, че новото 
„европейско-правно съдържание“ на разпо­
редбата, допускащо съдът да изрази словесно 
становище по предмета на делото, с което 
да „формулира обвинението, включително и 
в аспекта на правната му квалификация“, е 
противоконституционно, тъй като противо­
речи на презумпцията за невиновност (чл. 31, 
ал. 3 от Конституцията), принципа на осигу­
ряване на равенство и състезателност (чл. 121, 
ал. 1 от Конституцията) и правомощието 
на прокурора да привлича към наказателна 
отговорност (чл. 127, т. 3 от Конституцията).