Държавен вестник, бр. 40, 2017 г., стр. 34

СТР.  34	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  40
Неоснователно е възражението на ответ-
ника, че след като част от оспорените разпо-
редби от Наредбата са изменени (ДВ, бр. 37 
от 2016 г.), оспореният пред съда подзаконов 
нормативен акт вече не е част от позитивно-
то право и липсва предмет на жалбата. Този 
извод би бил релевантен в случай на отмяна 
на нормативния акт. Оспореният нормативен 
акт, макар и с изменения и допълнения, про-
дължава да съществува като част от позитив-
ното право, при което жалбоподателите като 
пряко засегнати от него субекти имат правен 
интерес да го оспорят. Жалбоподателите 
оспорват Наредбата в нейната цялост, като 
навеждат доводи както за незаконосъобразност 
на същата, така и за нищожността є, като 
липсва конкретно оспорване на определени 
текстове, а още по-малко на тези, които са 
били предмет на изменението, направено с 
ДВ, бр. 37 от 17.05.2016 г. 
С оглед изхода от правния спор своевре-
менно направеното от жалбоподателите ис-
кане за присъждане на разноските по делото 
и представените от тях надлежни писмени 
доказателства – договори за правна помощ, 
искането им на основание чл. 143, ал. 1 АПК е 
основателно. Видно от представените по делото 
писмени доказателства, на сдружение „Център 
за защита правата в здравеопазването“ следва да 
бъдат присъдени разноски в размер 410 лв. (за 
процесуално представителство и платена дър-
жавна такса); на останалите трима жалбоподате-
ли – разноски в общ размер 1250 лв. (по 400 лв. 
за адвокатско възнаграждение, държавни такси 
и такса за обнародване в „Държавен вестник“). 
Ответникът е направил своевременно възраже-
ние по чл. 78, ал. 5 ГПК във връзка с чл. 144 
АПК. Същото е неоснователно. Заплатеният 
от жалбоподателите адвокатски хонорар е до 
минималния размер на дължимото адвокатско 
възнаграждение, определено по реда на Наредба 
№ 1 от 9.07.2004 г. за минималните размери 
на адвокатските възнаграждения. Делото е за 
оспорване на нормативен акт, представлява 
правна сложност, поради което няма основание 
за намаляване размера на разноските. 
Воден от горното, Върховният админи-
стративен съд 
Р Е Ш И :
Отменя Наредба № 10 от 4.03.2010 г. за 
утвърждаване на медицински стандарт „Анес-
тезия и интензивно лечение“ (Наредбата), 
издадена от министъра на здравеопазването, 
обн., ДВ, бр. 24 от 26.03.2010 г.; доп., бр. 64 от 
17.08.2010 г.; изм. и доп., бр. 92 от 23.11.2010 г.; 
изм., бр. 32 от 8.04.2014 г., в сила от 1.01.2014 г.; 
изм. и доп., бр. 37 от 17.05.2016 г.
Осъжда Министерството на здравеопазва-
нето с адрес София, пл. Света Неделя 5, да 
заплати на сдружение „Национално сдруже-
ние на частните болници“, седалище и адрес 
на управление София, бул. Княз Ал. Донду- 
ков 115А, ет. 3, офис 18, на Сдружение на 
общинските болници в България, седалище 
и адрес на управление Плевен, ул. Княз Ал. 
Батенберг І № 7, и сдружение „Българска 
болнична асоциация“ с адрес в София, бул. 
Джеймс Баучер 76, направените по делото 
разноски в размер 1250 лв. (хиляда двеста и 
петдесет лв). 
Осъжда Министерството на здравеопаз-
ването с адрес София, пл. Света Неделя 5, 
да заплати на сдружение „Център за защита 
правата в здравеопазването“, седалище и 
адрес на управление София, ул. Нишава 121, 
направените по делото разноски в размер 
410 лв. (четиристотин и десет лв.). 
Решението може да бъде обжалвано с 
касационна жалба в 14-дневен срок от съоб-
щенията пред петчленен състав на Върховния 
административен съд. 
Председател:  
Георги Колев
3637
РЕШЕНИЕ № 5921  
от 12 май 2017 г.
по административно дело № 13776 от 2016 г.
Върховният административен съд на Ре-
публика България – петчленен състав – II 
колегия, в съдебно заседание на шестнадесети 
февруари две хиляди и седемнадесета година 
в състав: председател: Боян Магдалинчев, 
членове: Георги Чолаков, Галя Костова, За-
харинка Тодорова, Любомира Мотова, при 
секретар Светла Панева и с участието на 
прокурора Георги Камбуров изслуша док-
ладваното от съдията Любомира Мотова по 
адм. дело № 13776 от 2016 г.
Производството е по реда на чл. 208 и 
следващите от Административнопроцесуалния 
кодекс (АПК). 
Образувано е по две касационни жалби, 
подадени съответно от Тодор Александров 
Керанов от София и от Георги Стефанов Бош­
наков срещу Решение № 9384 от 1.08.2016 г., 
постановено по адм. дело № 7560/2015 г. по 
описа на Върховния административен съд 
(ВАС), второ отделение, тричленен състав, 
с което са отхвърлени жалбите им срещу 
изменение и допълнение на Устройствения 
правилник на Агенцията по вписванията, 
приет с Постановление № 80 от 6.04.2015 г. 
на Министерския съвет (ПМС) (ДВ, бр. 27 
от 14.04.2015 г., в сила от 14.04.2015 г.; попр., 
ДВ, бр. 30 от 24.04.2015 г.).
В касационните жалби се поддържат оплак-
вания за неправилност на съдебното решение 
поради нарушение на материалния закон, съ-
ществено нарушение на съдопроизводствените 
правила и необоснованост – отменителни 
основания по чл. 209, т. 3 АПК.