Държавен вестник, бр. 64, 2021 г., стр. 84

СТР.  84	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  64
и проверки от по-горестоящите органи на 
съдебната власт и от Инспектората към ВСС, 
данните от кадровите им дела и преценка на 
разгледаните и приключени дела и преписки, 
избрани от конкурсната комисия и предста­
вени от кандидатите, въз основа на които 
се прави обща оценка за притежаваните от 
кандидата професионални качества.
ВАС, осмо отделение, е стигнал до изво­
да, че, за да бъде обективна и справедлива 
посочената обща оценка, ал. 3 на оспорената 
разпоредба на чл. 40 от Наредбата урежда 
формирането є като средноаритметична от 
двете цифрови оценки по чл. 40, ал. 1 и 2, а 
в случаите на чл. 189, ал. 4 от ЗСВ – плюс 
оценката от писмения изпит. Според съда този 
начин на формиране на общата оценка не 
само че не измества тежестта на критериите, 
а напротив – гарантира, че ще бъдат взети 
предвид всички критерии, регламентирани в 
закона и приповторени в Наредбата.
По горните съображения ВАС, осмо 
отделение, е отхвърлил жалбата на Мария 
Янкова Иванова-Вранеску срещу разпоред­
бата на чл. 40 от Наредба № 1 от 9.02.2017 г. 
за конкурсите за магистрати и за избор на 
административни ръководители в органите 
на съдебната власт, приета с решение на 
Пленума на ВСС, обективирано в протокол 
№ 5 от 9.02.2017 г., и обнародвана в ДВ, бр. 17 
от 21.02.2017 г.
Съдебното решение е валидно и допустимо, 
но неправилно.
Правилен е решаващият извод на ВАС, осмо 
отделение, за това, че обжалваната разпоред­
ба на чл. 40 от Наредбата не е нищожна на 
основанията, посочени от жалбоподателката. 
Обосновано съдът е приел, че Наредбата (в 
т.ч. и разпоредбата на чл. 40 от същата) е 
издадена от компетентен орган в рамките 
на законово делегираните му правомощия по 
чл. 194г от ЗСВ.
Не може да се приеме за основателно 
твърдението на жалбоподателката, че с раз­
поредбата на чл. 40 от Наредбата се въвеждат 
нови критерии за оценяване на кандидатите, 
непредвидени в чл. 192 от ЗСВ, с което се 
определял не само редът, но и условията за 
провеждане на процесните конкурси. Посоче­
ните в чл. 40, ал. 2 от Наредбата „критерии“ 
неправилно са назовани така. Същите със­
тавляват по-скоро показатели, ориентиращи 
конкурсната комисия за рамките, в които 
следва да преценява проверените дела или 
преписки, която преценка именно съставлява 
част от посочените в чл. 192 от ЗСВ критерии 
за извършване класиране на кандидатите. 
Липсва и съвпадение между „критериите“ 
по чл. 40, ал. 2 от Наредбата и критериите 
по чл. 198 и чл. 199 от ЗСВ, приложими 
при извършване атестирането на магистрат, 
каквото съвпадение неоснователно релевира 
жалбоподателката.
Основателен обаче е доводът на касаторката 
за неправилност на съдебното решение в частта 
му, в която ВАС е приел законосъобразност 
на разпоредбата на чл. 40 от Наредбата като 
съответстваща на материалноправната раз­
поредба на чл. 192 от ЗСВ.
Неправилно както жалбоподателката, 
така и Пленумът на ВСС в чл. 40, ал. 1, 2, 
3 и 4 от Наредбата приемат, че заложените 
в чл. 192, ал. 1, изр. първо от ЗСВ критерии 
за оценяване и класиране на кандидатите за 
повишаване в длъжност са общо четири, а 
именно: резултати от последното атестиране; 
резултати от проверките от по-горестоящите 
органи на съдебната власт и от Инспектората 
към ВСС; данните от кадровите им дела и 
преценката на разгледаните и приключени дела 
и преписки, избрани от конкурсната комисия 
и представени от кандидатите.
Смисловото, граматическото и синтактич­
ното тълкуване на разпоредбата на чл. 192, 
ал. 1 от ЗСВ налагат извода за общо три 
критерия за класиране, а именно: първи 
критерий – резултатите от последната атес­
тация и проверки от по-горестоящите органи 
на съдебната власт и от Инспектората към 
Висшия съдебен съвет; втори критерий – дан­
ните от кадровите дела на кандидатите, и 
трети критерий: преценка на разгледаните 
и приключени дела и преписки, избрани от 
конкурсната комисия и представени от кан­
дидатите. Именно на база тези три критерия 
следва да се формира общата оценка за 
притежаваните от кандидата професионални 
качества, като всеки един от трите критерия 
следва да има отделна и самостоятелна тежест 
в общата оценка.
Основателни са оплакванията на жалбопо­
дателката за незаконосъобразно групиране на 
критериите за оценяване и класиране, извър­
шено с оспорената разпоредба от Наредбата, 
попадащо в противоречие с материалноправна 
разпоредба от по-висок ранг (чл. 192, ал. 1 
от ЗСВ), което води, от своя страна, до из­
местване тежестта на всеки един критерий 
в общата оценка в противоречие с волята и 
целта на законодателя.
На първо място – незаконосъобразно в 
чл. 40, ал. 1 от Наредбата първият критерий 
за класиране по смисъла на чл. 192, ал. 1 от 
ЗСВ е разделен на два самостоятелни кри­
терия: резултати от последното атестиране и 
резултати от проверките от по-горестоящите 
органи на съдебната власт и от Инспектората 
към ВСС. На следващо място – незаконосъоб­
разно вторият самостоятелен критерий по см. 
на чл. 192, ал. 1 от ЗСВ – данни от кадровото 
дело на кандидата, е групиран в чл. 40, ал. 1 
от Наредбата, наред с критерия резултати 
от последно атестиране и от проверки на 
по-горестоящите органи на съдебната власт 
и от Инспектората към ВСС, като за двата