Държавен вестник, бр. 5, 2009 г., стр. 125

Б Р О Й  5
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  125
Чл. 3. (1) Предприятията, които имат право
да поискат достъп до мрежи на други предпри-
ятия, предоставящи обществени електронни съ-
общителни мрежи, следва да отговарят на вся-
ко от следните условия:
1. да са предприятия, уведомили Комисията
за регулиране на съобщенията (комисията), че
предоставят обществени електронни съобщи-
телни мрежи и/или услуги, и
2. искането за достъп да е свързано с предос-
тавяне на електронни съобщителни услуги съг-
ласно уведомлението до комисията.
(2) Условията по ал. 1 не се прилагат за пред-
приятия, предоставящи обществени електрон-
ни съобщителни мрежи и/или услуги на терито-
рията на друга държава—членка на Европей-
ския съюз, които не предоставят обществени
електронни съобщителни мрежи и/или услуги
на територията на Република България.
Чл. 4. (1) Предприятията, които имат пра-
во, а когато е налице искане от друго пред-
приятие, и задължение да договарят взаимно
свързване, следва да отговарят на всяко от
следните условия:
1. да са предприятия, предоставящи общест-
вени електронни съобщителни мрежи, и
2. да са предприятия, на които комисията е
предоставила правото за първично ползване на
номера от Националния номерационен план
(ННП) за предоставяне на електронни съобщи-
телни услуги.
(2) Условията по ал. 1 не се прилагат за пред-
приятия, предоставящи обществени електрон-
ни съобщителни мрежи и/или услуги на терито-
рията на друга държава—членка на Европей-
ския съюз, които не предоставят обществени
електронни съобщителни мрежи и/или услуги
на територията на Република България.
Г л а в а  в т о р а
ОСЪЩЕСТВЯВАНЕ НА ДОСТЪП И/ИЛИ
ВЗАИМНО СВЪРЗВАНЕ
Чл. 5. (1) При осъществяване на взаимно
свързване се предоставят следните мрежови
услуги:
1. генериране—пренос на повикване, изхо-
дящо от крайна точка на мрежата на предпри-
ятието на викащия потребител през инфра-
структурата на същото предприятие до точка
на взаимно свързване, където повикването се
прехвърля в мрежа на друго предприятие за
транзит и/или терминиране;
2. терминиране—пренос на входящо повик-
ване от точката на взаимно свързване на пред-
приятието на викания потребител до крайната
точката в мрежата, където се намира виканият
потребител;
3. транзит—пренос на трафик между две
точки на взаимно свързване на собствената
мрежа с други мрежи.
(2) При осъществяване на взаимно свързва-
не предприятията по чл. 4 предоставят като
основни мрежови услуги най-малко услугите
генериране и терминиране.
(3) Услугата транзит се предоставя като ос-
новна мрежова услуга в следните случаи:
1. предоставянето є е наложено от комиси-
ята по реда на Закона за електронните съобще-
ния (ЗЕС);
2. предоставянето є е необходимо за осигу-
ряване на преносимост на номерата.
(4) При липса на наложено задължение по
предходната алинея услугата транзит се предос-
тавя при постигане на договореност между тран-
зитиращото предприятие и предприятията, от
чиято мрежа и към чиято мрежа се транзитира
трафикът.
(5) За реализиране на услугите по ал. 1 пред-
приятията следва да осигуряват необходими-
те технически съоръжения и програмни сред-
ства в своите мрежи, като разходите по из-
граждането и поддържането на физическата
свързаност се поделят по равно между пред-
приятията.
Чл. 6. (1) Взаимното свързване на мрежите
на предприятията по чл. 4 се осъществява чрез
мрежовите им съоръжения, свързани с пренос-
на среда в точка за взаимно свързване.
(2) Точките на взаимно свързване са точки,
различни от крайните точки на мрежата.
(3) Точките на взаимно свързване могат да
бъдат разположени на различни нива в мрежи-
те в зависимост от структурата и йерархията
им, като биват национални и международни
точки на взаимно свързване.
(4) Маршрутизацията към точките на вза-
имно свързване се извършва съобразно опреде-
лените в договорите за взаимно свързване про-
токоли за сигнализация.
(5) В случаите, когато в договорите не са
определени протоколи за сигнализация или
когато предприятията не могат да постигнат
съгласие при определяне на протоколи за сиг-
нализация, маршрутизацията на повикването
се осъществява чрез номера и адреси, предоста-
вени за индивидуално ползване от предприяти-
ята по реда на ЗЕС, като националните точки
на взаимно свързване се идентифицират с на-
ционални адреси, а международните точки на
взаимно свързване се идентифицират с между-
народен адрес.
(6) В случаите, когато структурата и йерар-
хията на обществена електронна съобщителна
мрежа с фиксирани крайни точки позволява
използването на различни нива за осъществя-
ване на взаимно свързване, услугите по чл. 5 се
предлагат в национални точки на взаимно свър-
зване в следните сегменти:
1. локален сегмент, като: