Държавен вестник, бр. 99, 2011 г., стр. 88

СТР.  88	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  99
за президент и вицепрезидент не са били до­
пуснати нарушения във връзка с разкриването 
на тайната на гласуването, които променят 
крайния изборен резултат.
5. По доводите за нарушения при устано­
вяването на изборните резултати от избира­
телните комисии
Фактически вносителите не се позовават 
на допуснати от СИК съществени нарушения 
при установяване на изборните резултати. Сам 
по себе си завишеният брой на отчетените 
недействителни бюлетини не сочи на несъобра­
зяване със закона и методическите указания 
на ЦИК. При това, от една страна, съставът 
на СИК включва представители на различни 
политически сили, а от друга – комисиите 
осъществяват дейността си, включително и 
по преброяване на подадените бюлетини, в 
присъствието на застъпници, наблюдатели, 
представители на партии, коалиции, иници­
ативни комитети и пр. Следователно налице 
са заложени законови гаранции срещу мани­
пулиране на резултатите от преброяването на 
подадените бюлетини.
В искането се сочат нарушения на ОИК. 
Предвид това, че обобщаването на данните 
от секционните протоколи и определянето 
на резултата от президентските избори се 
извършва не от ОИК, а от ЦИК (чл. 254 и 
256 ИК), Конституционният съд счита, че те 
са неотносими към изхода на делото. Час­
тичното обобщаване от ОИК за съответния 
район е само с контролна цел – за да се све­
ри достоверността и се избегнат грешки при 
обобщаването от ЦИК на всички оригинални 
секционни протоколи.
От представените по делото доказателства 
Конституционният съд установи, че ЦИК е 
включила в обявения резултат от първия тур 
на изборите за президент и вицепрезидент, 
проведен на 23.10.2011 г., и данните от служебно 
съставени от ОИК – София, 13 броя секцион­
ни протокола (за изборни секции 224602051, 
224605010, 224606019, 224606020, 224606050, 
224606068, 224606069, 224610049, 224617065, 
224618007, 224619061, 224619080 и 224621021), без 
да е разполагала с оригиналните секционни 
протоколи. След като са налице съставените 
в ОИК компютърни разписки, може да се 
предположи, че оригиналните протоколи са 
съществували и са били представени в ОИК. 
Съмнения за достоверността на така възпри­
етите от ЦИК данни за разпределението на 
подадените гласове по кандидатски двойки 
биха могли да бъдат отстранени чрез мате­
риална проверка на изборните материали, 
съхранявани в съответната общинска адми­
нистрация. В случая обаче Съдът преценява, 
че това не се налага, защото дори ако всички 
гласове от горепосочените секции (от общо 
10 631 избиратели са гласували 4342) бъдат 
пренасочени към който и да е кандидат, това 
няма да повлияе на обявения от ЦИК резултат 
(с Решение № 1349-ПВР от 26.10.2011 г.) за 
това, че при първия избор не е имало избран 
президент и вицепрезидент при условията на 
чл. 93, ал. 3 от Конституцията и че се е нала­
гало провеждането на нов избор, в който да 
участват кандидатските двойки, оглавявани 
от Росен Плевнелиев и Ивайло Калфин.
6. По доводите за прякото прилагане на 
Конституцията
В искането на първо място сред аргумен­
тите в подкрепа на твърдението за незако­
носъобразност на президентските избори се 
сочи, че изборната администрация не се е 
съобразявала с принципа за непосредственото 
действие на конституционните норми (чл. 5, 
ал. 2 от Конституцията); поддържа се като 
„ноторно известно“, че при противоречие на 
норма на Основния закон с норма на закон 
или подзаконов акт правоприлагащите органи 
следва да приложат конституционната норма; 
изтъква се, че на практика някои норми на 
ИК дерогират замисъла, вложен в Конститу­
цията, и го заместват с конюнктурни интереси. 
Според искането трябвало е тези текстове от 
ИК да не се прилагат от органите, натоварени 
с произвеждането на изборите, а вместо тях 
непосредствено да се приложат чл. 10 и чл. 42 
от Конституцията. И след като ИК е прилаган, 
съдържайки такива норми, в искането се прави 
изводът, че е налице … незаконосъобразност 
на проведените избори. В становището на 
Института за модерна политика се поддържа, 
че в такава хипотеза Конституционният съд 
следва да се произнася ad hoc за противо­
конституционността на отделни разпоредби 
на ИК. Министерският съвет, министърът на 
регионалното развитие и благоустройството 
и новоизбраните президент и вицепрезидент 
поддържат, че оплакването е неоснователно.
Конституционният съд счита, че изложе­
ното в искането разбиране е неприемливо, 
тъй като то не намира опора в Конституци­
ята. Посочените норми на чл. 10 и чл. 42 от 
Конституцията са норми-принципи. Тяхното 
действие се опосредява чрез приемане на 
съответните изборни закони (в случая ИК). 
Точно това казва и чл. 42, ал. 2 от Конститу­
цията – организацията и редът за провеждане 
на избори се определят със закон. Нормите на 
ИК представляват приложимо право, което е 
задължително за всички институции, органи, 
физически и юридически лица. Именно Кон­
ституцията (чл. 86, ал. 2) прогласява задъл­
жението за спазване на законите на страната.
Съдът отбелязва, че в началото на 2011 г. 
той е бил сезиран за обявяване противокон­
ституционност на редица текстове от ИК и е