Държавен вестник, бр. 59, 2016 г., стр. 17

БРОЙ  59	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  17  
Чл. 60. (1) Българската народна банка 
и КЗП си сътрудничат при извършване на 
проверки и обменят информация с другите 
компетентни органи, определени да получа­
ват искания за обмен на информация или за 
сътрудничество съгласно законодателството 
на съответната държава членка.
(2) Обменът на информация и сътрудни­
чеството се осъществяват чрез БНБ, която е 
звено за контакт с определените от другите 
държави членки компетентни органи, които 
са звена за контакт.
(3) При предоставяне на информацията 
БНБ може да посочи, че информацията може 
да бъде оповестена само след нейно изрично 
съгласие.
(4) Когато БНБ получи информация от 
звеното за контакт от друга държава членка, 
тя може да бъде използвана само за целите, 
за които другият компетентен орган е дал 
съгласие.
(5) Българската народна банка има право 
да предоставя получената по ал. 4 информация 
на КЗП. Българската народна банка и КЗП 
могат да предоставят тази информация на 
други органи и лица със съгласието на ком­
петентните органи, които са я предоставили, 
и за целите, за които е дадено съгласието. 
Това ограничение не се прилага в случаите 
по чл. 58, ал. 5, за което БНБ уведомява 
съответния компетентен орган, предоставил 
информацията.
(6) Българската народна банка може да 
отхвърли искане за сътрудничество за из­
вършване на проверки или за предоставяне 
на информация на друг компетентен орган, 
отправено във връзка с осъществявания от 
този орган контрол, когато:
1. действията – предмет на искането или 
разкриването на информацията, могат да 
застрашат суверенитета, сигурността или 
държавната политика на Република България;
2. е налице висящо съдебно производство 
или влязло в сила съдебно решение в Репу­
блика България по отношение на действията 
и лицата, за които е отправено искането.
(7) Решението по ал. 6 се съобщава на 
компетентния орган, отправил искането, като 
се предоставя съответната информация.
(8) Българската народна банка упражнява 
правомощията по ал. 3, 5, 6 и 7, след като 
получи становището на КЗП, в случаите, ко­
гато КЗП упражнява контрол по този закон.
Чл. 61. Когато БНБ получи отказ за пре­
доставяне на информация или сътрудничество 
или не са предприети своевременни действия 
от друг компетентен орган, БНБ има право 
да отнесе въпроса за разглеждане от Ев­
ропейския банков орган съгласно чл. 19 от 
Регламент (ЕС) № 1093/2010 на Европейския 
парламент и на Съвета от 24 ноември 2010 г. 
за създаване на Европейски надзорен орган 
(Европейски банков орган), за изменение на 
Решение № 716/2009/ЕО и за отмяна на Реше­
ние 2009/78/ЕО на Комисията (ОВ, L 331/12 
от 15 декември 2010 г.), наричан по-нататък 
„Регламент (ЕС) № 1093/2010“. Постановеното 
решение от Европейския банков орган по този 
ред е обвързващо за БНБ и КЗП.
Г л а в а  ш е с т н а д е с е т а
СПОСОБИ ЗА РЕШАВАНЕ НА ПОТРЕБИ­
ТЕЛСКИ СПОРОВЕ
Раздел I
Жалби на потребители
Чл. 62. (1) Потребителите имат право да 
подават жалби, свързани с договори за кредити 
за недвижими имоти до КЗП.
(2) Комисията за защита на потребителите 
и сдруженията на потребителите разясняват 
правата и задълженията на потребителите по 
договорите за кредити за недвижими имоти, 
предоставят им съвети и информация за 
правата им при ползването на кредити за не­
движими имоти и съдействат за разрешаване 
на потребителски спорове и жалби.
(3) Комисията за защита на потребители­
те и сдруженията на потребителите може да 
предявяват искове за преустановяване или за 
забрана на действия или търговски практи­
ки по този закон, които са в нарушение на 
колективните интереси на потребителите, и 
искове за обезщетение при условията и по 
реда на глава девета, раздел IV от Закона за 
защита на потребителите.
Чл. 63. (1) Кредиторите, съответно кре­
дитните посредници са длъжни във вътреш­
ните правила за осъществяване на тяхната 
дейност да предвидят процедура за подаване 
на възражения, решаване на спорове и опре­
деляне на обезщетения във връзка с жалби 
на потребители, свързани с предоставянето 
на кредити, и да предоставят информация на 
потребителите за това.
(2) Кредиторът, съответно кредитният 
посредник е длъжен да се произнесе и да 
уведоми писмено потребителя за решението 
си по всяко постъпило възражение в срок до 
30 дни от получаването му.
(3) Ако кредиторът, съответно кредитният 
посредник не се произнесе в предвидения в 
ал. 2 срок, както и когато решението не удо­
влетворява потребителя, спорът може да бъде 
отнесен за разглеждане от органа за алтер­
нативно решаване на потребителски спорове 
по чл. 64. Кредиторът, съответно кредитният 
посредник информира потребителя за нали­
чието на тази възможност и заявява дали ще 
участва в помирителното производство.
(4) Подаването на възражение или жалба 
от потребителите във връзка с договора за 
кредит за недвижим имот не е задължителна 
предпоставка за образуване на помирително 
производство по чл. 64.