Държавен вестник, бр. 20, 2014 г., стр. 34

СТР.  34	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  20
С обжалваното решение тричленният състав 
на Върховния административен съд е отхвърлил 
жалбата на касатора против Решение № 287 от 
11.04.2012 г. на Министерския съвет, с което 
е одобрен План за управление на Природен 
парк „Персина“.
За да постанови този резултат, съдът е из-
ложил съображения и е приел, че оспореното 
решение е издадено от компетентен орган, при 
постановяването му не са допуснати съществени 
нарушения на административнопроизводстве-
ните правила, като доводите на жалбоподателя 
за нарушение на чл. 59 от Закона за защитените 
територии (ЗЗТ) са приети за неоснователни. 
Съдът е направил извод, че оспореното решение 
е издадено и в съответствие с материално-
правните норми на закона, а твърденията на 
сдружението за нарушение на чл. 60 и чл. 56, 
т. 3 са счетени за неоснователни.
Изводите на съдебния състав за законо-
съобразност на оспореното решение като 
постановено при спазване на административ-
нопроизводствените правила и в съответствие 
с материалния закон са неправилни и необос-
новани.
От събраните по делото доказателства по 
несъмнен начин е установено, че на проведено 
заседание на 1.08.2006 г. Висшият експертен 
екологичен съвет при Министерството на 
околната среда и водите с единодушие е взел 
решение, с което е предложил на министъра 
на околната среда и водите да внесе проекта 
за План за управление на Природен парк 
„Персина“ за приемане след отразяване на 
подробно описаните забележки. Заседанието на 
експертния съвет е проведено при спазване на 
изискванията на чл. 60, ал. 2 ЗЗТ във връзка 
с чл. 18 от Наредбата за разработване на пла-
нове за управление на защитени територии в 
редакцията є от 15.02.2000 г.
На 28.11.2011 г. министърът на околната 
среда и водите е внесъл доклад и проект за 
решение за приемане на План за управление 
на Природен парк „Персина“. През месец де-
кември 2011 г. проектът на плана е съгласуван 
с останалите министри съгласно чл. 32, ал. 1 
от Устройствения правилник на Министерския 
съвет и на неговата администрация (УПМСНА). 
Министърът на регионалното развитие и бла-
гоустройството е съгласувал проекта за реше-
ние с подробни забележки относно част 3 от 
плана за управление на природния парк като е 
предложил в раздел ІІ.6 да отпадне забраната 
по т. 7; в раздел ІV.12 да отпадне т. 2, в раздел 
V.16 да отпаднат т. 3 и 17 и в раздел VІ да от-
падне т. 20. Посочените забележки са приети 
и в Плана за управление на природния парк 
са отпаднали цитираните разпоредби.
По делото не са ангажирани доказателства, 
установяващи мотивите на вносителя на проек-
та, обосноваващи взетото решение за промяна 
на Плана за управление на природния парк в 
съответствие със забележките на министъра 
на регионалното развитие и благоустройството.
Съгласно правилото на чл. 60, ал. 1 ЗЗТ 
плановете за управление на националните и 
природните паркове се внасят за приемане в 
Министерския съвет от министъра на околната 
среда и водите след заключение на Висшия екс-
пертен екологичен съвет при Министерството 
на околната среда и водите. При положително 
решение на Министерския съвет министърът 
на околната среда и водите подписва плано-
вете за управление. Нормата на чл. 34, ал. 3 
УПМСНА регламентира, че в случаите, когато 
въз основа на получените становища вноси-
телят измени съществено представения за 
съгласуване проект на акт или подготви нов 
проект, той е длъжен да го изпрати за повторно 
съгласуване заедно със справка по тези стано-
вища преди внасянето му за разглеждане на 
заседание на Министерския съвет. В случая е 
направено съгласуване с първоначалния План 
за управление на Природен парк „Персина“, от 
който впоследствие съобразно забележките на 
министъра на регионалното развитие и благо-
устройството са отпаднали следните текстове 
в част 3, а именно: в раздел ІІ.6 – режими, об-
щовалидни за цялата територия на природния 
парк отпада т. 7 – забраната за строителство 
освен изрично допустимото за съответната 
зона; в раздел ІV.12 – режими и норми за зона 
ІІ – Управление на биоразнообразието отпада 
т. 2 – забранени дейности за Зона ІІ – забра-
ната за строителство, с изключение на това 
за възстановяване и поддържане на режима 
на влажните зони; в раздел V.16 – режими и 
норми за зона ІІІ – устойчиво ползване отпада 
т. 3 – забраната за промяна на предназначени-
ето на имотите с цел застрояване, освен след 
провеждане на процедурите по чл. 41, т. 1 и 3 
ЗЗТ, отпада и т. 17, регламентираща случаите, в 
които се допуска строителство на нови сгради 
и съоръжения без провеждане на процедурите 
по чл. 41, т. 1 и 3 ЗЗТ, търсене, проучване и 
добив на подземни богатства, обекти на ин-
фраструктурата, пречиствателни съоръжения 
и туристическа инфраструктура; в раздел VІ 
отпада т. 20, съгласно която се допуска строи-
телство на нови сгради и съоръжения съгласно 
условията, описани в т. 16 и 17. От изложеното 
следва, че е налице съществено изменение на 
внесения проект, тъй като отпадналите тексто-
ве от плана за управление са относими към 
режима на застрояване на парка и неговата 
инфраструктура.
По делото не са ангажирани доказателства, 
установяващи след внасянето на описаните 
съществени изменения в плана за управление 
на природния парк да е проведена процедура-
та по чл. 34, ал. 3 УПМСНА. Процесуалният 
представител на министъра на околната среда 
и водите изрично е заявил в съдебно заседание