Държавен вестник, бр. 7, 2007 г., стр. 87

Б Р О Й  7
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  87
ПС, разположението им върху изпитателния стенд се
описва и отбелязва в протокола от изпитването. Ох-
лаждащият агент трябва да циркулира единствено от
действието на водната помпа на двигателя. Агентът
може да се охлажда или в радиатора на двигателя,
или във външна верига, при условие че спадът в на-
лягането в тази верига остане същият като този в
охладителната система на двигателя. Решетката на
двигателя, когато има такава, трябва да бъде отворе-
на. Когато не е удобно радиаторът, вентилаторът и
дефлекторът на вентилатора да се монтират върху
двигателя, мощността, която се поглъща от вентила-
тора, когато е окачен самостоятелно в правилно по-
ложение по отношение на радиатора и дефлектора
(ако има такъв), трябва да се определи при обороти,
които отговарят на оборотите на двигателя, при ко-
ито се измерва мощността на двигателя посредством
изчисляване стандартните характеристики, или чрез
изпитвания на практика. Тази мощност, съотнесена
към референтните атмосферни условия по т. 4.2, се
приспада от коригираната мощност.
(6) Когато е монтиран вентилатор, който може
да се изключва, или  вентилатор със степени, изпит-
ването се провежда при изключен вентилатор (в
случай на вентилатор, който може да се изключва)
или при максимално въртене (в случай на степенен
вентилатор).
(7) Термостатът може да е фиксиран в напълно
отворено положение.
(8) Минимална мощност на генератора: генера-
торът захранва с енергия само устройствата, необ-
ходими за работата на двигателя. Ако е необходимо
акумулаторно захранване, трябва да се използва
напълно зареден акумулатор в добро състояние.
(9) Двигателите със свръхналягане и смесено ох-
лаждане се изпитват с охладителя за свръхналягането,
независимо дали той е с водно или въздушно охлажда-
не. В случай, че призводителят предпочете, въздушно-
то охлаждане може да бъде заменено от устройтво
върху изпитателния стенд. И в двата случая измерва-
нето на мощността при различни обороти се извърш-
ва при същите спадове на температурата и на наляга-
нето на засмуквания въздух в охладителя върху изпи-
тателния стенд като тези, определени от производи-
теля за охладителната система на завършеното ПС.
(10) Устройствата против замърсяване на окол-
ната среда могат да включват, например, система
за рециркулация на отработените газове, катали-
тичен конвертор, термален реактор, система за
вторично подаване на въздух и система против из-
паряване на горивото.
3.2. Изисквания към настройките
Изискванията към настройките при извършва-
не на изпитването за определяне на максималния
въртящ момент и максималната мощност нето са
определени в табл. № 2.
Таблица № 2
1.
Регулиране на гориво-
Извършват се в съот-
впръскащата помпа
ветствие с данните,
2.
Регулиране момента
посочени от произ-
на запалването или
водителя за използ-
впръскването (крива
ваните серийно про-
на изпреварването)
извеждани МПС, без
3.
Настройка на регу-
да се променят в за-
латора
висимост от съответ-
4.
Устройства против
ния начин на
замърсяване на окол-
употреба
ната среда
3.3.
Условия за изпитване
3.3.1. Изпитванията за определяне на макси-
малния въртящ момент и максималната мощност
нето се извършват при напълно отворена дросел-
на клапа на двигателя, като той се оборудва с уст-
ройствата по табл. № 1.
3.3.2. Измерванията се извършват при нормал-
ни стабилизирани работни условия; захранването
на двигателя с въздух трябва да бъде достатъчно.
Двигателят трябва да е разработен в съответствие
с предписанията на производителя. В горивните
камери се допуска наличието на нагар, но той да не
е в голямо количество.
Условията на изпитването, като например
температурата на входящия въздух, трябва да
бъдат близки до референтните условия по т. 4.2,
за да се намали значението на корекционния ко-
ефициент.
3.3.3. Температурата на всмуквания от двига-
теля въздух (въздух от околната среда) се измерва
на разстояние не по-голямо от 0,15 m от входния
отвор на въздушния филтър или, когато няма фил-
тър, на разстояние 0,15 m от гърлото на всмука-
телния колектор. Термометърът или термодвой-
ката се защитават от топлинно излъчване и се
разполагат директно във входящия въздушен по-
ток. Те се защитават и от парите на горивото.
Използват се достатъчен брой точки на замерва-
не, за да се получи представителна средна стой-
ност на входящата температура.
3.3.4. Измерване не се извършва, докато стой-
ностите на въртящия момент и оборотите на двига-
теля не останат значително постоянни за поне 30 s.
3.3.5. Оборотите по време на работа или измер-
ване се поддържат в границите на ± 1 % или
± 10 min-1 спрямо избраната скорост, като се взима
по-големият допуск.
3.3.6. Отчитанията на спирачното натоварване
и температурата на всмуквания въздух се извърш-
ват едновременно, като за стойност се взима сред-
ната от две отчитания, извършени последовател-
но при стабилизирани условия и които не се разли-
чават с повече от 2 % по отношение на спирачното
натоварване.
3.3.7. Температурата на охлаждащата течност,
отчетена при изхода на двигателя, се поддържа в
граници до ± 5 К от горната зададена температура
на термостата, определена от производителя. Ко-
гато производителят не посочва никакви стойнос-
ти, температурата трябва да бъде 353 К ± 5 К.
При двигатели с въздушно охлаждане темпера-
турата в точката, определена от производителя, се
поддържа до +0/-20 К от максималната темпера-
тура, предвидена от производителя при референт-
ните условия.
3.3.8. Температурата на горивото се измерва при
входа на карбуратора или на система за впръсква-
не и се поддържа в рамките, предписани от произ-
водителя на двигателя.
3.3.9. Температурата на смазочния материал,
измерена в картера или при изходящия отвор на
топлообменника за масло, когато има такъв, да е
в рамките, посочени от производителя.
3.3.10. При необходимост може да се използва
спомагателна регулираща система за поддържа-
не температурата в границите, посочени в т. 3.3.7,
3.3.8 и 3.3.9.