Държавен вестник, бр. 46, 2012 г., стр. 32

СТР.  32	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  46
НРД – 2005, сключен на основание чл. 53 
и следв. от ЗЗО, е недържавен източник на 
осигурителните отношения. Част от неговото 
задължително съдържание съгласно чл. 55, 
ал. 2, т. 7 ЗЗО (редакцията от 2004 г.) е лекар­
ственият списък на НЗОК, който е неразделна 
част от НРД и съответно също има подзаконов 
нормативен характер. Съдържанието на са­
мия лекарствен списък се определя от чл. 55, 
ал. 2, т. 7 ЗЗО във връзка с чл. 45, ал. 5 ЗЗО 
(двете норми в редакцията им от 2004 г.), а 
издаването му има сложен фактически състав, 
определен в чл. 45, ал. 5 ЗЗО (редакцията от 
2004 г. във връзка с чл. 54 ЗЗО (редакцията 
от 1998 г.) – процедура по договаряне по реда 
на наредбата по чл. 45 ЗЗО, утвърждаване от 
НЗОК, приемане от субектите по чл. 54 ЗЗО и 
като краен резултат включване в съдържани­
ето на НРД. Доколкото с атакуваната част на 
процесното решение на УС на НЗОК, прието 
без изпълнението на горната процедура, се 
цели по същество едностранно изменение на 
клаузите на НРД – 2005 в частта му за ле­
карствения списък не по установения за това 
ред, следва да се отбележи, че УС на НЗОК 
не притежава самостоятелна материална 
компетентност да променя съдържанието на 
НРД, включително и посочените в чл. 55, 
ал. 2, т. 7 ЗЗО лекарствени списъци и техни­
те цени, които НЗОК напълно или частично 
заплаща. Промяната им може да стане само 
чрез изменение на НРД по реда на чл. 54, ал. 1 
ЗЗО – чрез преговори между представители 
на НЗОК, Българския лекарски съюз и Съюза 
на стоматолозите в България като договарящи 
страни по НРД – 2005 и чрез подписване на 
анекс към него. 
Извън горното, ако и решението на УС на 
НЗОК от 17.01.2005 г. да не е обнародвано в 
„Държавен вестник“ в нарушение на чл. 5, ал. 5 
от Конституцията на Република България и 
чл. 37, ал. 1 ЗНА, предвиждащи обнародване в 
ДВ на нормативните административни актове, 
то е приложено. Приложеният необнародван 
нормативен административен акт създава 
нежелана от правния ред опасна привидност, 
че има правно действие и валидно регулира 
съответните обществени отношения. Обя­
вяването на неговата нищожност в случая 
има за последица невъзможността този акт 
да бъде саниран чрез последващо обнарод­
ване в ДВ. Необнародването на нормативен 
административен акт не води до невъзмож­
ност за неговото оспорване, защото, ако се 
възприеме това становище, означава да се 
признае възможността на административните 
органи да прилагат подзаконови актове без 
обнародването им, както и да ги направят 
необжалваеми с непубликуването им. 
Предвид изложеното по-горе и на основание 
чл. 193, ал. 1 АПК, следва да бъде обявена 
нищожността на процесното решение на УС 
на НЗОК.
При този изход на спора по делото акцесор­
ното искане на процесуалния представител на 
ответника за присъждане на юрисконсултско 
възнаграждение се явява неоснователно и не 
следва да бъде уважено, а е налице приложното 
поле на чл. 143, ал. 1 във връзка с чл. 196 АПК, 
поради което сторените от жалбоподателя де­
ловодни разноски, общо в размер на 1070 лв. 
(50 лв. заплатена държавна такса, 20 лв. 
платени за съобщаване на оспорването чрез 
обявление в „Държавен вестник“ и 1000 лв. 
заплатено адвокатско възнаграждение), трябва 
да се възстановят от бюджета на органа, издал 
отменения акт. Ответникът не е направил в 
хода на съдебното производство възражение 
по чл. 78, ал. 5 ГПК във връзка с чл. 144 и с 
чл. 196 АПК за прекомерност на заплатеното 
от жалбоподателя възнаграждение за адво­
кат съобразно действителната фактическа и 
правна сложност на делото. С даване ход по 
същество на делото възможността за такова 
възражение е преклудирана. 
Мотивиран така, Върховният администра­
тивен съд, шесто отделение, 
Р Е Ш И : 
Обявява нищожността на Решение № РД-
УС-04-12 от 17.01.2005 г. на Управителния 
съвет на Националната здравноосигурителна 
каса в частта му, въвеждаща 8 % отстъпка от 
пределната цена на лекарствените продукти, 
заплащана частично от НЗОК. 
Осъжда Националната здравноосигури­
телна каса, с адрес София, ул. Кричим 1, 
да заплати на Венета Христова Чолева от 
Благоевград разноски за водене на делото в 
размер 1070 лв.
Решението е оставено в сила с Решение 
№ 8103 от 6.06.2012 г. на петчленен състав на 
Върховния административен съд, ІІ колегия. 
Председател: 
Георги Колев
5717