Държавен вестник, бр. 85, 2020 г., стр. 15

БРОЙ  85	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  15  
на всеки отделен случай, което е задължение 
на общинската избирателна комисия и подлежи 
на съдебен контрол. По отношение на послед-
ния, определен в искането на 63-мата народни 
представители от 44-ото Народно събрание 
за обявяване на противоконституционност на 
чл. 42, ал. 1, т. 5 ЗМСМА като осъществяван 
без „индивидуална диференцирана преценка 
преди отстраняването от длъжност“, Конститу-
ционният съд подчертава, че самата разпоредба 
на чл. 41, ал. 3 ЗМСМА не само не забранява, 
но и предполага съдът да анализира и тълкува 
всяко действие, което лицето, намиращо се в 
състояние на несъвместимост, е предприело 
или е следвало да предприеме за нейното 
отстраняване.
Текстът на чл. 41, ал. 3 ЗМСМА не поражда 
съмнения относно своето съдържание и смисъл. 
Той задължава лицето, което при избирането 
му за кмет заема длъжност или осъществява 
дейност по ал. 1, да изпълни три кумулативно 
предвидени изисквания: да предприеме необхо-
димите действия за прекратяването на дейността 
и/или за освобождаването му от заеманата 
длъжност; да уведоми писмено за това предсе-
дателя на общинския съвет; да уведоми писмено 
за това общинската избирателна комисия. В 
текста не е посочено като изискване „необхо-
димите действия“ да са породили крайния си 
резултат и да са настъпили свързаните с тях 
правни последици. Разпоредбата изисква тези 
действия „да бъдат предприети“, т.е. да бъде 
демонстрирана категорично волята на лицето, 
намиращо се в състояние на несъвместимост, 
да приведе положението си в съответствие със 
законовите изисквания. Така евентуалните 
негативни последици от неизпълнението на 
задължението би следвало да настъпят само 
при неосъществяването на факти, които са 
под контрола и във властта на задължения 
субект, а не са в зависимост от външни фак-
тори. В текста на обсъжданата разпоредба не 
са посочени какви конкретни действия следва 
да бъдат предприети, което е напълно съобра-
зено с това, че разнообразието на относимите 
обстоятелства е голямо. Именно това много-
образие на възможни хипотези, правилното 
идентифициране на конкретно приложимата 
от тях и подвеждането под нея на фактите 
по всяко дело са в основата на преценката на 
съда за законосъобразност на предсрочното 
прекратяване на пълномощията на кмета. Тази 
преценка, за да бъде мотивирана и обоснована, 
се основава именно на индивидуален подход 
по всеки отделен казус.
Наличието на определен в закона срок, 
в рамките на който избраният кмет трябва 
да предприеме действия за отстраняване на 
несъвместимостта и да уведоми писмено 
за това председателя на общинския съвет и 
общинската избирателна комисия, също има 
за цел предотвратяването на „автоматизма“ 
на настъпването на правните последици на 
несъвместимостта. През този срок лицето, 
намиращо се в състояние на несъвместимост, 
има възможност да направи избор относно 
това, кое от двете несъвместими правоотно-
шения желае да запази – дали да продължи 
да бъде кмет, при което трябва да предприеме 
действия за прекратяване на дейността, респ. 
освобождаване на длъжността по чл. 41, ал. 1 
ЗМСМА, или да запази тази длъжност/дейност, 
при което ще следва да подаде оставката си 
като кмет съгласно чл. 41, ал. 1, т. 1 ЗМСМА.
Предвид изложеното не може да се приеме за 
основателно твърдението, направено и в двете 
искания, предмет на настоящото конституци-
онно дело, за наличието на „автоматизъм“ при 
предсрочното прекратяване на пълномощията 
на кмета и за формален съдебен контрол, 
осъществяван от съдилищата. Тук следва да 
се посочи и това, че негативните правни по-
следици на разпоредбата на чл. 42, ал. 1, т. 5 
ЗМСМА настъпват не автоматично, а само 
при бездействие на лицето за прекратяване на 
несъвместимост в посочения в закона срок и 
при предвидената процедура, която на свой ред 
включва индивидуална преценка по същество 
от компетентния орган (в случая общинската 
избирателна комисия). Тази преценка от своя 
страна подлежи на съдържателен контрол от 
съдилищата и той не би могъл да бъде друг, 
предвид съдържанието на разпоредбата и по-
сочените в чл. 41, ал. 3 ЗМСМА предпоставки 
за доброволното прекратяване на несъвмести-
мостта, във връзка с разпоредбата на чл. 117, 
ал. 1 от Конституцията. Наличието на съдебна 
практика в обратния смисъл, на която се по-
зовават вносителите, не променя този извод. 
Правилното прилагане на закона не е въпрос 
на конституционосъобразност на конкретната 
разпоредба. Съществуването на неправилна 
съдебна практика може да бъде преодоляно 
посредством тълкуване, но не може да бъде 
основание за противоконституционност на 
конкретната разпоредба.
По отношение на твърдението за „автома-
тизъм“ на разпоредбата на чл. 42, ал. 1, т. 5 
ЗМСМА следва да се отбележи и това, че до 
2003 г. наличието на несъвместимост за кме-
товете на общини и райони не е било зало-
жено в закона като основание за предсрочно 
прекратяване на пълномощията им. Такова е 
въведено с изменението на чл. 42 ЗМСМА, обн., 
ДВ, бр. 69 от 2003 г., с приемането на нова т. 8 
на чл. 42, ал. 1 ЗМСМА, която предвижда, че 
пълномощията на кметовете се прекратяват 
предсрочно при нарушаване на забраните по 
чл. 41, ал. 1 ЗМСМА – с решение на общинската 
избирателна комисия. При действието на тази 
разпоредба както общинските избирателни ко-
мисии, така и съдилищата са приемали, че от 
момента на възникване на пълномощията на 
кмета (от полагане на клетвата – чл. 38, ал. 4 
ЗМСМА) до края на мандата си същият следва 
да спазва забраната по чл. 41, ал. 1 ЗМСМА, 
като наличието на несъвместимост задължи-
телно води до прекратяване на пълномощията 
на кмета. Този извод е правен предвид обстоя-
телството, че към онзи момент законодателят 
не е посочил в закона срок, в който да бъде 
преодоляна несъвместимостта. Такъв срок е