Държавен вестник, бр. 41, 2019 г., стр. 20

СТР.  20	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  41
(4) Осигуреното лице по ал. 1 информира 
НЗОК за всяка промяна в положението си, 
която има вероятност да промени правото 
му на обезщетения в натура, по-специално 
прекратяване или смяна на трудовата или 
самостоятелната трудова заетост или смяна 
на пребиваването.“
§ 15. Член 20 се изменя така:
„Чл. 20. (1) За издаване на удостоверение 
за завършени здравноосигурителни периоди в 
съответствие с българското законодателство 
лицата подават в НЗОК/РЗОК заявление 
за издаване на формуляр S041 „Отговор на 
искане за осигурителни периоди – вид на 
осигурителния риск: болест и майчинство“. 
Удостоверението се издава и при поискване 
от чужда осигурителна институция с форму-
ляр S040 „Искане относно периоди – вид на 
осигурителния риск: болест и майчинство“.
(2) В случаите по ал. 1, изречение първо 
към заявлението се прилагат:
1. относими документи по чл. 5, ал. 3;
2. документи за завършени периоди на 
задължително здравно осигуряване в Репу-
блика България, за които се иска издаване 
на удостоверението.
 (3) За изискване на удостоверение за здрав-
ноосигурителни периоди, завършени съгласно 
законодателството на друга държава членка, 
лицата подават в НЗОК/РЗОК заявление за 
изискване на формуляр S041 „Отговор на 
искане за осигурителни периоди – вид на 
осигурителния риск: болест и майчинство“ 
от чуждата осигурителна институция. Към 
заявлението се прилагат: 
1. относими документи по чл. 5, ал. 3;
2. документи, доказващи осигуряването в 
другата държава членка.“
§ 16. Член 21 се изменя така:
„Чл. 21. (1) За удостоверяване на право 
на обезщетения в натура при трудова зло-
полука или професионална болест на лица, 
които са задължително здравноосигурени по 
българското законодателство и имат престой 
или пребиваване в друга държава – членка 
на Европейския съюз, Европейското иконо-
мическо пространство или Конфедерация 
Швейцария, НЗОК издава формуляр DA1 
„Право на получаване на здравни грижи при 
осигуряване за трудови злополуки и профе-
сионални болести“.
(2) Удостоверението по ал. 1 не се издава 
на лица с прекъснати здравноосигурителни 
права по чл. 40а, ал. 1 и чл. 109, ал. 1 от ЗЗО. 
(3) На лицата по ал. 2 може да бъде издаден 
формуляр DA1 при възстановяване на здрав-
ноосигурителните им права при условията и 
по реда на ЗЗО.“
§ 17. Член 22 се изменя така:
„Чл. 22. (1) При получаване на заявление 
за издаване на удостоверение по чл. 15, ал. 1, 
чл. 16, ал. 1, чл. 17, ал. 1, чл. 18, ал. 1 и чл. 19, 
ал. 1 НЗОК/РЗОК извършва проверка на 
здравноосигурителния статус на лицето.
(2) При установяване, че лицето е с непре-
къснати здравноосигурителни права, управи-
телят на НЗОК/директорът на РЗОК издава 
съответното удостоверение.
(3) При установяване, че лицето е с прекъс-
нати здравноосигурителни права, управителят 
на НЗОК/директорът на РЗОК постановява 
писмен отказ за издаване на съответното 
удостоверение.“
§ 18. Член 23 се изменя така:
„Чл. 23. (1) Когато в заявлението по чл. 17, 
ал. 1 са посочени обезщетения в натура от 
обхвата на чл. 82, ал. 1 и 2 от Закона за 
здравето извън тези по наредбата по чл. 82, 
ал. 6 от същия закон, управителят на НЗОК 
го изпраща в Министерството на здравеопаз-
ването в 3-дневен срок от получаването му. 
(2) В случаите по ал. 1 в 10-дневен срок 
от получаването на заявлението в Министер-
ството на здравеопазването министърът на 
здравеопазването дава писмено съгласие до 
НЗОК за издаване или отказ за издаване на 
удостоверението.“
§ 19. Създават се чл. 23а, чл. 23б и чл. 23в:
„Чл. 23а. (1) Удостоверенията или отказите 
за издаване на удостоверения се съобщават 
на заинтересованите лица по реда на чл. 61 
от Административнопроцесуалния кодекс и 
се изпращат на съответната институция при 
спазване на указанията, посочени в съответ-
ния формуляр.
(2) Отказът за издаване на удостоверение 
може да се обжалва по реда на Администра-
тивнопроцесуалния кодекс.
Чл. 23б. За издаването на документи, 
необходими за упражняване на здравнооси-
гурителни права съгласно правилата за коор-
динация на системите за социална сигурност 
в случаите по чл. 82, ал. 1а и 3 от Закона за 
здравето, се спазват правилата, въведени с 
наредбата, издадена на основание чл. 82, ал. 6 
от Закона за здравето.
Чл. 23в. (1) Националната здравноосигу-
рителна каса съдейства при поискване от 
пациента за осигуряване на информация за 
лечебните заведения в държавите – членки на 
Европейския съюз, Европейското икономиче-
ско пространство и Конфедерация Швейцария.
(2) Националната здравноосигурителна каса 
може да определя лечебното заведение, за 
което да издаде формуляр за планово лечение 
в лечебно заведение по ал. 1, независимо от 
посоченото в заявлението на пациента. 
(3) Преди да издаде съответното удосто-
верение, в случаите, когато не може да бъде 
осигурено своевременно лечение в страната