Държавен вестник, бр. 20, 2024 г., стр. 23

БРОЙ  20	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  23  
Според чл. 26, ал. 1 от ЗНА в приложимата 
редакция (ДВ, бр. 46 от 2007 г.) изработването 
на проект на нормативен акт се извършва при 
зачитане на принципите на обоснованост, 
стабилност, откритост и съгласуваност. За 
да бъде изпълнено изискването проектът да 
е обоснован, процесът по изработването му 
да е открит и окончателният му вариант да 
е съгласуван с лица и организации, имащи 
отношение към обществените отношения, 
предмет на правно регулиране, следващата 
алинея на чл. 26 ЗНА изисква преди внасянето 
на проект на нормативен акт за издаване или 
приемане от компетентния орган съставите-
лят на проекта да го публикува на интернет 
страницата на съответната институция заедно 
с мотивите, съответно доклада, като на заин-
тересованите лица се предоставя най-малко 
14-дневен срок за предложения и становища 
по проекта.
Изявлението, съдържащо се в писмо изх. 
№ 90-05-1044/30.05.2012 г. от Д. Симидчи-
ев – зам.-министър на регионалното развитие 
и благоустройството, с което същият е уведо-
мил министъра на транспорта, изпълнителния 
директор на Националното сдружение на об-
щините в Република България и областните 
управители в страната, че съгласно чл. 26, 
ал. 2 от ЗНА на електронната страница на 
МРРБ е публикуван проектът на Наредба за 
условията за изграждане или монтиране върху 
платното за движение на изкуствени неравнос- 
ти и на други средства за ограничаване на 
скоростта на движение и изискванията към тях 
заедно с мотивите, не е годно доказателствено 
средство, установяващо изпълнение на импе-
ративното правило на чл. 26, ал. 2 от ЗНА. 
От това изявление не може да се установи от 
коя до коя дата е бил публикуван проектът на 
Наредбата и дали действително с този проект 
са публикувани докладът и мотивите, както 
е изискването на закона. Всъщност никъде 
в писмото не е посочено, че е публикуван 
и докладът в изпълнение на изискването на 
чл. 26, ал. 2 от ЗНА.
Посоченото в писмените становища на от-
ветниците (л. 260 – л. 264 от делото), че предвид 
техническа невъзможност, свързана с архиви-
рането на данните от сървърите, поддържали 
сайтовете на министерствата през 2012 г., не 
могат да представят доказателства, че проек-
тът на Наредбата е публикуван на интернет 
страницата на министерствата, не освобождава 
страните от задължението по чл. 170, ал. 1 
от АПК. Неправилен в тази връзка е изводът 
на тричленния състав на ВАС, че се доказва 
спазването на административнопроизводстве-
ните правила по издаването на процесния 
нормативен административен акт. Следва в 
допълнение да се посочи, че съгласно чл. 46, 
ал. 1 от Закона за националния архивен фонд 
(в сила от 13.07.2007 г.) срокът на запазване на 
документите, отразяващи основните дейности 
в държавните и общинските институции, е 20 
години. С оглед на тази разпоредба извадката 
от интернет страницата на МРРБ е следвало 
да е част от административната преписка по 
приемане на Наредбата, още повече с оглед 
безсрочността на оспорването на подзаконо-
вите нормативни актове.
Неспазването на разпоредбата на чл. 26, 
ал. 2 от ЗНА (в приложимата редакция) 
има за последица и неизпълнение нормата 
на чл. 77 от АПК – процесният подзаконов 
нормативен акт е издаден от компетентния 
орган без обсъждане на проекта заедно с 
представените становища, предложения и 
възражения от заинтересовани лица, на кои­
то не е дадена възможност да се запознаят 
с проекта, мотивите и доклада към него и 
да упражнят правото си на предложения и 
становища по проекта.
Нарушени от административния орган са 
принципите на законност, равенство и дос-
тъпност, публичност и прозрачност (чл. 4, 8 
и 12 от АПК), а също така принципите на 
обоснованост, стабилност, откритост и съг-
ласуваност при изработване на проекта на 
нормативен акт – чл. 26, ал. 1 от ЗНА.
Нарушението на посочените правни нор-
ми с императивен характер е процесуално 
нарушение от категорията на съществените 
и е самостоятелно основание за отмяна на 
оспорените текстове от Наредбата.
Съдът счита, че първоинстанционното съ-
дебно решение, с което се отхвърля жалбата 
на Д. Николов, трябва да бъде отменено като 
неправилно и вместо него да бъде постановено 
друго, с което да бъдат отменени оспорените 
чл. 5, ал. 1, т. 3, 4, 5 и 6, чл. 6, т. 1 а) и б), т. 2 и 3,  
чл. 8, ал. 2 и чл. 10, ал. 1, чл. 11, ал. 1, 2 и 3, 
чл. 15, 16, 17, 18, 19, чл. 23, § 2 и 4 от преходните 
и заключителни разпоредби, приложение № 2 
към чл. 6, т. 1 и 3 относно схеми 1А, 1Б, 1В и 3  
от Наредба № РД-02-20-10 от 5.07.2012 г. за 
условията за изграждане или монтиране върху 
платното за движение на изкуствени неравнос­
ти и на други средства за ограничаване на 
скоростта на движение и изискванията към 
тях, обнародвана в ДВ, бр. 56 от 2012 г., изм., 
бр. 32 от 2015 г., издадена от министъра на 
регионалното развитие и благоустройството 
и министъра на вътрешните работи.
Решението следва да бъде отменено и в 
частта на разноските. Касаторът претендира 
разноски за адвокатско възнаграждение на 
основание чл. 38, ал. 1, т. 2 от Закона за адво-
катурата за оказване на безплатна адвокатска 
помощ. Следва да се посочи, че в преценката на 
адвоката е дали да сключи договор за правна 
защита и съдействие при условията на чл. 38, 
ал. 2 от ЗА, но наличието на предпоставките 
за осъждането на другата страна да му запла-
ти възнаграждението е в преценката на съда.