Държавен вестник, бр. 96, 2020 г., стр. 34

СТР.  34	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  96
външният му вид наподобява такъв. Според 
съда този ефект ще е един и същ във всички 
потребители, както в добре информираните, 
така и в недотам добре информираните от тях, 
а след като се запознаят и с информацията 
за съставките на имитиращия продукт, ще 
могат да направят своя информиран избор 
кой продукт (млечния или имитиращия) да 
предпочетат.
Неоснователен е доводът на жалбопода-
телите, че текстът „имитиращ продукт“ не 
отговарял на задължението с национални-
те мерки да не се въвеждат ограничения в 
свободното движение на храните и да не се 
въвеждат дискриминационни мерки. Както се 
посочи по-горе, надписът спомага за по-бър-
зата и точна информираност на потребителя. 
Както се сочи в писмо от главния секретар 
на МЗХГ до главния секретар на МС с изх. 
№ 0303-73 от 16.11.2018 г., представено по 
делото (листове 390 – 393), тази национална 
мярка е предприета в изпълнение на чл. 39 
от регламента, и по-конкретно за опазване 
на общественото здраве, защитата на по-
требителите и предотвратяване на измама, 
което предвид разпоредбата на чл. 38, § 2 
от регламента изключва възможността тя 
да бъде преценявана като възпрепятстваща, 
ограничаваща и дискриминационна.
Така изложените съображения на нацио-
налния съд обаче могат да служат единствено 
като подкрепящи положителното становище на 
Комисията по тази национална мярка – изиск­
ването за надпис „имитиращ продукт“ при 
нотификацията є. Изискването за поставянето 
на надписа „имитиращ продукт“ е национална 
мярка относно допълнителни задължителни 
данни, разрешени съгласно чл. 39 от регла-
мента, каквато е и преценката на ответника, 
изразена в материалите от административ-
ната преписка. За тази национална мярка, 
въвеждаща допълнение към задължителните 
данни, посочени в чл. 9, § 1 и в чл. 10 за 
имитиращите продукти, съдържащи мляко, 
следва обаче да е проведена процедурата по 
чл. 45 от регламента, каквото е изискването 
на чл. 39, § 1 от Регламент (ЕС) № 1169/2011.
Член 45 от Регламент № 1169/2011 е на-
именуван „Процедура по нотифициране“. 
Регламентираната процедура изисква пред-
варително съобщаване на Комисията на 
мерките, предвидени от държавите членки, 
и обуславящите ги причини. По преценка 
на Комисията или по искане на държавата 
членка може да се направи консултация с 
Постоянния комитет по хранителната верига 
и здравето на животните. Според § 3 на чл. 45 
заинтересованата държава членка може да 
предприеме предвидените мерки не по-рано 
от три месеца след нотифицирането по § 1. 
Ако становището на Комисията е отрицател-
но и преди изтичането на тримесечния срок 
от нотификацията на мярката, Комисията 
започва процедура по разглеждане с оглед 
установяване дали предвидените мерки могат 
да се приложат, чрез внасянето на съответни 
изменения, ако е необходимо.
Преди да се обсъди твърдението на ответ-
ника, че националната мярка по чл. 32, ал. 1 
от наредбата е нотифицирана на Комисията и 
тя не е дала отрицателно становище по нея, 
както и възражението на жалбоподателите, че 
тази национална мярка не е нотифицирана, 
съдът намира за нужно да посочи в решението 
си целта на тази нотификационна процедура 
така, както тя е обоснована в законодател-
ството на ЕС и в практиката на СЕС.
Относно процедурата по нотификация в 
законодателството на ЕС е приета Директива 
(ЕС) 2015/1535 на Европейския парламент и на 
Съвета от 9 септември 2015 г., установяваща 
процедура за предоставянето на информа-
ция в сферата на техническите регламенти 
и правила относно услугите на информа-
ционното общество, наричана „(Директива 
за прозрачността в рамките на единния 
пазар)“, която отменя и заменя Директива 
98/34/ЕО. От съображенията в директивата 
става ясно, че процедурата по нотификация 
на Комисията е от изключителна важност 
за функционирането на единния пазар, тъй 
като предотвратява пречки пред търговията 
между държавите членки. 
В решение на СЕС от 10 юли 2014 г. по 
дело С-307/13, Lars Ivansson и др. Съдът тъл-
кува разпоредби от отменената директива и 
посочва, че „Директива 98/34 има за цел чрез 
превантивен контрол да защитава свободното 
движение на стоки – крайъгълен камък на 
Европейския съюз, и този контрол е поле-
зен, доколкото техническите регламенти, за 
които се прилага тази директива, биха могли 
да създадат пречки за търговията със стоки 
между държавите членки, а тези пречки са 
недопустими, освен ако не са необходими за 
изпълнението на императивни изисквания, 
въведени с оглед преследването на общ ин-
терес“ (т. 41 от решението). 
От разпоредбите в директивата и съответ-
ната практика на СЕС става ясно, че ноти-
фикационната процедура пред Комисията на 
национални технически регламенти е при-
ложима както за области, в които е налице 
хармонизация и вторично законодателство 
на ЕС, така и в нехармонизирани области. В 
нехармонизираните области преценката на 
Комисията и държавите членки е доколко 
предложените технически регламенти са съ-
ответни и не противоречат на членове 34 – 36, 
49 и 56 (т. 34 от решение на СЕС от 11 юни 
2015 г. по дело С-98). В областите, в които 
е налице вторично съюзно законодателство, 
преценката е за съвместимостта на техниче-
ските регламенти с него.
В директивата има определение на поня-
тието „технически регламент“ и то включва 
три категории – техническа спецификация, 
другите изисквания, законовите, подзако-