Държавен вестник, бр. 32, 2013 г., стр. 12

СТР.  12	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  32
ВЪРХОВЕН 
АДМИНИСТРАТИВЕН СЪД
ОПРЕДЕЛЕНИЕ № 3731 
от 19 март 2013 г. 
по административно дело № 3360 от 2013 г. 
Върховният административен съд в със­
тав: председател: Румяна Монова, и членове: 
Мирослав Мирчев, Теодора Николова, Донка 
Чакърова и Димитър Първанов, разгледа 
административно дело № 3360 по описа 
за 2013 г. на Върховния административен 
съд – петчленен състав, І колегия, доклад­
вано от Теодора Николова.
Производство по чл. 229 и сл. от Адми­
нистративнопроцесуалния кодекс. Образу­
вано по частна жалба на д-р Рали Петров 
Димитров, действащ като ЕТ „Д-р Рали 
Димитров – Амбулатория за индивидуална 
практика за извънболнична специализирана 
психиатрична помощ“ – София, и д-р Гер­
гана Костадинова Прокопиева, действаща 
като ЕТ „Хела – Д-р Гергана Прокопиева – 
АИИСПП“ – София, против Определение 
от 12.02.2013 г. на Върховния администра­
тивен съд, състав на първо отделение, по 
адм.д. № 1856 по описа за 2013 г. в частта 
му, с която е отхвърлено като неосновател­
но искането на частните жалбоподатели за 
спиране на изпълнението на:
1. Наредба № 39 от 2004 г. на министъра 
на здравеопазването за профилактичните 
прегледи и диспансеризацията, обн., ДВ, 
бр. 106 от 2004 г., изменена с § 13, т. 1 от 
ПЗР на Наредбата за изменение и допъл­
нение на Наредба № 40 от 2004 г. на ми­
нистъра на здравеопазването за определяне 
на основния пакет на здравни дейности, 
гарантирани от бюджета на НЗОК, ДВ, 
бр. 100 от 2012 г., в частта на разпоредбата 
на чл. 2, ал. 5 – нова, обн., ДВ, бр. 100 от 
2012 г., в сила от 1.01.2013 г., и
2. Наредба № 40 от 2004 г. на министъра 
на здравеопазването за определяне на основ­
ния пакет на здравни дейности, гарантирани 
от бюджета на НЗОК, обн., ДВ, бр. 112 от 
2004 г., в частта: на т. 5 от приложение № 8а 
към разпоредбата на член единствен (нова, 
приета с § 8 на Наредбата за изменение и 
допълнение на Наредба № 40 от 2004 г. на 
министъра на здравеопазването за определя­
не на основния пакет на здравни дейности, 
гарантирани от бюджета на НЗОК, ДВ, бр. 99 
от 2012 г., в сила от 1.01.2013 г.) и в частта на 
т. 5 от приложение № 9а към разпоредбата 
на член единствен (нова, приета с § 10 на 
Наредбата за изменение и допълнение на 
Наредба № 40 от 2004 г. на министъра на 
здравеопазването за определяне на основния 
пакет на здравни дейности, гарантирани от 
бюджета на НЗОК, ДВ, бр. 99 от 2012 г., в 
сила от 1.01.2013 г.).
В частната жалба се твърди, че определе­
нието е неправилно и следва да бъде отме­
нено, тъй като: разпоредбата на чл. 66, ал. 2 
АПК е неприложима за случая; неправилно 
съдът приел за недоказани твърденията за 
директно засягане на икономическата сфера 
на частните жалбоподатели от непосред­
ственото действие на оспорените норма­
тивни текстове – оспорената подзаконова 
нормативна промяна предвижда огранича­
ване на финансирането на индивидуални 
практики за извънболнична специализирана 
психиатрична помощ поради забраната за 
диспансеризация на психично болни лица 
в тези извънболнични лечебни заведения и 
съответно за получаване на финансиране за 
това; без основание съдът не съобразил, че 
оспорените нормативни разпоредби създават 
условия за накърняване и на правата на 
пациентите поради общоизвестните факти, 
че лечебните заведения за болнична психи­
атрична помощ са много по-малко на брой 
от тези за извънболнична такава и така се 
ограничава достъпът до диспансеризацията 
като здравна услуга в нарушение на т. 5 от 
Европейската харта за правата на пациентите. 
Ответникът по частната жалба – министърът 
на здравеопазването, чрез процесуалните 
си представители оспорва жалбата в пис­
мено възражение. Твърди, че спирането на 
изпълнението на оспорените разпоредби би 
довело до липса на правна уредба относно 
диспансеризацията на болните с психични 
заболявания, защото лечебните заведения, 
които към този момент имат сключени до­
говори с Националната здравноосигурителна 
каса и извършват дейности по диспансери­
зация на такива болни, няма да могат да 
извършват тези дейности поради липса на 
правно основание за това. 
Върховният административен съд, петчле­
нен състав на първа колегия, като обсъди 
допустимостта на частната жалба, напра­
вените в нея оплаквания и провери изцяло 
оспорения съдебен акт, намира частната 
жалба процесуално допустима, а по съще­
ство – основателна, поради следното: 
Предмет на оспорване са разпоредби на: 
1. Наредба № 39 от 2004 г. на министъра 
на здравеопазването за профилактичните 
прегледи и диспансеризацията, обн., ДВ, 
бр. 106 от 2004 г., изменена с § 13, т. 1 от 
ПЗР на Наредбата за изменение и допълнение 
на Наредба № 40 от 2004 г. на министъра на 
здравеопазването за определяне на основния 
пакет на здравни дейности, гарантирани от 
бюджета на НЗОК, ДВ, бр. 100 от 2012 г., в 
частта на разпоредбата на чл. 2, ал. 5 – нова, 
обн., ДВ, бр. 100 от 2012 г., в сила от 
1.01.2013 г. Текстът гласи: Диспансеризация 
на психичните заболявания се провежда в 
лечебни заведения за болнична помощ и в 
центрове за психично здраве.