Държавен вестник, бр. 68, 2016 г., стр. 13

БРОЙ  68	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  13  
за обмен на информация за изпълнението на 
такива условия, включително чрез изисквания 
за докладване; и
(c) насърчаването на използването на 
икономически ефективни комуникационни 
средства и системи.
2. Разрешително или негов еквивалент, 
издадено в съответствие с член 6, алинея 
3, буква е) и предоставено на Механизма за 
обмен на информация за достъпа и разпре­
делението на ползите, служи като междуна­
родно признат сертификат за съответствие.
3. Международно признатият сертификат 
за съответствие служи за доказателство, че 
достъпът до генетичните ресурси, за които 
е издаден, е предоставен в съответствие с 
предварителното информирано съгласие и 
установени взаимно договорени условия, 
както се изисква от националното законода­
телство или нормативни изисквания относ­
но достъпа и разпределението на ползи на 
страната, която предоставя предварителното 
информирано съгласие.
4. Международно признатият сертификат за 
съответствие съдържа като минимум следната 
информация, освен ако тя не е поверителна:
(a) издаващ орган;
(b) дата на издаване;
(c) доставчик;
(d) уникален идентификационен номер на 
сертификата;
(e) физическото или юридическото лице, 
на което е предоставено предварителното 
информирано съгласие;
(f) предмета или генетичните ресурси, 
попадащи в обхвата на сертификата;
(g) потвърждение за установяването на 
взаимно договорени условия;
(h) потвърждение, че е получено предва­
рително информирано съгласие; и
(i) търговска и/или нетърговска употреба.
Член 18
Съответствие с взаимно договорените условия
1. При прилагането на член 6, алинея 3, 
буква g), подточка i) и член 7 всяка страна 
насърчава доставчиците и ползвателите на 
генетични ресурси и/или на традиционни 
знания, свързани с генетичните ресурси, да 
включват във взаимно договорените условия 
разпоредби относно решаването на спорове, 
включително:
(a) юрисдикцията, към която ще се отнася 
всеки спор за решаване;
(b) приложимото право; и/или
(c) възможности за алтернативно решаване 
на споровете, като медиация или арбитраж.
2. Всяка страна гарантира, че в рамките 
на националната є законодателна система е 
предвидена законова възможност за искане 
на парично обезщетение в съответствие с 
приложимото правораздаване в случай на 
спор, произтичащ от взаимно договорените 
условия.
3. Всяка страна при необходимост пред­
приема ефективни мерки относно:
(a) достъпа до правосъдие; и
(b) използване на механизми за взаимно 
признаване и изпълнение на чужди съдебни 
решения или арбитражни решения.
4. Ефективността на този член се ревизи­
ра от Конференцията на страните, служеща 
като среща на страните по настоящия Про­
токол, в съответствие с член 31 от настоящия 
Протокол.
Член 19
Примерни договорни клаузи
1. Всяка страна според случая насърчава 
разработването, актуализирането и използва­
нето на секторни и междусекторни примерни 
договорни клаузи за взаимно договорени 
условия.
2. Конференцията на страните, служеща 
като среща на страните по настоящия Про­
токол, периодично прави преглед на използ­
ването на секторните и междусекторните 
примерни договорни клаузи.
Член 20
Кодекси за поведение, насоки и най-добри 
практики и/или стандарти
1. Всяка страна според случая насърчава 
разработването, актуализирането и използ­
ването на доброволни кодекси за поведение, 
насоки и най-добри практики и/или стандарти 
по отношение на достъпа и разпределението 
на ползите.
2. Конференцията на страните, служе­
ща като среща на страните по настоящия 
Протокол, периодично прави преглед на 
използването на доброволните кодекси за 
поведение, насоки и най-добри практики и/
или стандарти и разглежда приемането на 
специални кодекси за поведение, насоки и 
най-добри практики и/или стандарти.
Член 21
Повишаване на информираността
Всяка страна предприема мерки за повиша­
ване на информираността относно значението 
на генетичните ресурси и традиционните 
знания, свързани с генетичните ресурси, и 
по въпросите, свързани с достъпа и разпре­
делението на ползите. Inter alia, тези мерки 
могат да включват:
(a) популяризиране на настоящия Прото­
кол, включително неговата цел;
(b) организиране на срещи на коренните 
и местните общности и съответните заин­
тересовани страни;