Държавен вестник, бр. 107, 2023 г., стр. 18

СТР.  18	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  107
Правилникът и в частност оспорената 
разпоредба на чл. 96, ал. 3, изр. второ е 
приет с ПМС № 36 от 5.03.1996 г., обн. в ДВ, 
бр. 25 от 22.03.1996 г., в сила от 1.06.1996 г.; 
попр., бр. 72 от 23.08.1996 г.; доп., бр. 32 от 
18.04.2006 г.; изм., бр. 46 от 12.06.2007 г., бр. 34 
от 1.04.2008 г.; доп., бр. 44 от 9.05.2008 г.; изм., 
бр. 53 от 10.06.2008 г., бр. 45 от 16.06.2009 г., 
бр. 63 от 16.08.2011 г., бр. 60 от 7.08.2012 г.; 
изм. и доп., бр. 13 от 17.02.2015 г., на основание 
пар. 2 от ПЗР на действащия към този момент 
ЗДвП (отм., 1.09.1999 г. с приемането на нов 
ЗДвП). Следователно, Правилникът, в частност 
оспорената разпоредба от ПНА са приети 
от законово оправомощен държавен орган 
(Министерския съвет), в рамките на неговата 
компетентност, в каквато насока твърденията 
за нищожност поради некомпетентност са 
изцяло неоснователни и необосновани.
Видно от доказателствата по приложената 
от ответника административна преписка, за 
изготвянето на Правилника е била сформира­
на междуведомствена работна група съгласно 
Заповед № Р-54 от 1.09.1995 г. на заместник 
министър-председателя. Изготвеният проект 
на Правилник е съгласуван с министерствата 
и заинтересованите ведомства, видно от прил. 
доказателства. Изготвена е докладна записка 
от министъра на транспорта и председател 
на националната комисия по безопасност 
на движението по пътищата до заместник 
министър-председателя. С докладна записка 
от 27.11.1995 г. на заместник министър-пред­
седателя проектът за правилник ведно с 
материалите по него е изпратен до министър-
председателя за разглеждане на заседание на 
Министерския съвет.
Към проекта на постановлението има 
подробни мотиви за изготвяне на нов ППЗ­
ДвП, в които са посочени причините и съо­
браженията на органа, както и решения на 
междуведомствената комисия, участвала при 
неговото приемане.
Оспореният чл. 96, ал. 3, изр. второ от 
ППЗДвП в посочената редакция гласи, че 
„се допуска спиране за престой и паркиране 
на моторни превозни средства с максимално 
допустима маса до 2,5 т върху тротоарите, ус­
поредно на оста на пътя, ако откъм страната 
на сградите остава разстояние най-малко 1,5 
м за преминаване на пешеходци“.
Правилникът е бил издаден за прилагане 
на Закона за движението по пътищата, обн, 
ДВ, бр. 53 от 6 юли 1973 г., който е отменен 
с § 9 от преходните и заключителните разпо­
редби на Закона за движението по пътища­
та – ред., ДВ, бр. 20 от 5 март 1999 г., в сила 
от 1.09.1999 г. До приемането на новия ЗДвП 
не се установява противоречие между атаку­
ваната разпоредба на чл. 96, ал. 3, изр. второ 
от ППЗДвП и действащия към този момент 
чл. 94, ал. 3, изр. второ от ЗДвП и тяхното 
съдържание към датата на влизане в сила на 
ЗДвП през 1999 г. е идентично.
До отмяната на ЗДвП с посочената ре­
дакция на ДВ, ППЗДвП (обн., ДВ, бр. 25 от 
22.03.1996 г., в сила от 1.06.1996 г.) не е бил 
отменен с изричен нормативен текст. Както 
и понастоящем като правен механизъм той 
регулира възникналите правоотношения по 
прилагането и на новия ЗДвП в неговата 
цялост, поради което неоснователно се въз­
разява от жалбоподателя, че ППЗДвП е в 
противоречие с предвиденото в чл. 44 от Указ 
№ 883 от 1974 г.
Разпоредбата на ЗДвП, приет през 1999 г., 
след последвалите изменения през 2002 г. (ДВ, 
бр. 43 от 26.04.2002 г., в сила от 26.04.2002 г.) 
и 2007 г. (ДВ, бр. 51 от 26.06.2007 г.) гласят: 
„Допуска се престой и паркиране на ПМС с 
допустима максимална маса до 2,5 тона върху 
тротоарите, само на определените от собстве­
ниците на пътя или администрацията места, 
успоредно на оста на пътя, ако откъм страната 
на сградите остава разстояние най-малко 2 
метра за преминаване на пешеходците“.
След извършените през 2002 г. и 2007 г. 
промени и допълнения на чл. 94, ал. 3, изр. 
второ ЗДвП (ДВ, бр. 20 от 1999 г., в сила от 
1.09.1999 г.) и направения анализ на различ­
ните редакции на тази разпоредба е видно, 
че чл. 96, ал. 3, изр. второ от ППЗДвП в ос­
порената редакция е в противоречие с чл. 94 
ал. 3, изр. второ от ЗДвП (ред., ДВ, бр. 43 от 
2002 г. и бр. 51 от 2007 г.).
Междувременно с използваната законода­
телна техника съгласно § 10 ПЗР на ЗДВП, 
обн., ДВ, бр. 20 от 5.03.1999 г., в сила от 
1.09.1999 г., подзаконовите актове по прила­
гането на отменения Закон за движението по 
пътищата запазват действието си, доколкото 
не противоречат на този закон. В случая 
липсва изрична разпоредба, която да отменя 
изцяло ППЗДвП.
По отношение на чл. 13, ал. 2 ЗНА и на 
основание посочения § 10 от ПЗР на ЗДвП (ДВ, 
бр. 20 от 5.03.1999 г.) принципно разпоредбите 
на ППЗДвП, които противоречат на новия 
ЗДвП, са отменени. Констатира се по делото 
обаче, че към този момент няма противоре­
чие между разпоредбата на чл. 96, ал. 3, изр. 
второ от ППЗДвП в частта относно условията 
за спиране за престой и паркиране на МПС 
върху тротоарите и необходимото отстояние 
от сградите за осигуряване преминаването 
на пешеходците и чл. 94, ал. 3, изр. второ от 
ЗДвП, поради което разпоредбата на чл. 96, 
ал. 3, изр. второ от ППЗДвП в обжалвана­
та от жалбоподателите част не е отменена 
на основание § 10 ПЗР на ЗДвП. От друга 
страна, последващите изменения на чл. 94, 
ал. 3, изр. второ от ЗДвП от 2002 г. и 2007 г. 
не се отразяват на действието на оспорения