Държавен вестник, бр. 34, 2010 г., стр. 13

БРОЙ  34	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  13  
енергия към отоплителните тела в имотите 
чрез монтираните на тях термостатни вентили, 
тъй като чл. 153, ал. 5 ЗЕ не предоставя право 
на потребителите да извършат физическото 
отделяне на отоплителните тела от сградната 
инсталация. Отказ изцяло от потребление 
на топлинна енергия в присъединена към 
топлопреносната мрежа сграда в режим на 
етажна собственост не е допустим, защото 
всички съсобственици трябва да поемат съо­
бразно дела си част от разходите, свързани с 
експлоатацията на общите части и сградната 
инсталация.
 Както се посочи по-горе, при съсобствени­
те вещи в сгради – етажна собственост, след 
като всички обитатели участват в ползите им, 
изразяващи се в отопляване на цялата сгра­
да, така те трябва да участват и в тежестите, 
изразяващи се в заплащане на стойността на 
полученото количество топлинна енергия за 
общите части и сградната инсталация. По­
требителите са длъжни да спазват условията, 
установени за всички от действащото право, 
и това го изисква правовата държава. Друго 
законодателно разрешение за общите части 
на сграда – етажна собственост, не може да 
се даде предвид характера на подобни сгради. 
Пълен отказ от ползване на топлинна енергия 
в такава сграда може да се извърши само в 
хипотезата на чл. 153, ал. 2 ЗЕ – чрез прекра­
тяване на топлоснабдяването за отопление на 
цялата сграда от абонатната станция или от 
нейното самостоятелно отклонение, когато 
две трети от собствениците и титулярите на 
вещно право на ползване не желаят да бъдат 
потребители на топлинна енергия за отопление 
и декларират писмено това пред топлопре­
носното предприятие, което е длъжно в срок 
до 15 дни след постъпване на заявлението да 
извърши исканото прекратяване. 
Следва да се отбележи, че чл. 153, ал. 2 ЗЕ 
е изменен през 2006 г. в посока на осигуряване 
по-голяма защита на потребителите, като до 
изменението прекратяването на топлоснабдя­
ването за отопление е могло да се извърши 
само по решение на всички собственици и 
титуляри на вещно право на ползване в сгра­
да – етажна собственост.
V. Конституционният съд намира, че оспо­
рената нормативна уредба не противоречи на 
чл. 19, ал. 2 от Конституцията. Разпоредбите 
на чл. 153, ал. 1 и 6 ЗЕ изпълняват конститу­
ционните изисквания да защитават правата 
на потребителите за ползване на топлинна 
енергия. Сградната инсталация е обща част 
по смисъла на Закона за енергетиката, Закона 
за собствеността  и Закона за управление на 
етажната собственост и всички собственици и 
носители на вещни права следва да се считат 
за потребители и да поемат ползите и теже­
стите, свързани с употребата на общата вещ. 
Това е конституционосъобразно, защитава 
потребителите  и е справедливо. Същината 
на защитата е да се закрилят всички потре­
бители на една и съща услуга, а не те да бъ­
дат противопоставяни помежду им. Законът 
трябва да закриля в еднаква степен всички 
потребители на дадена стока или услуга и да 
не създава привилегировано положение на 
отделни или на група потребители.  Всички 
собственици и титуляри на вещни права, 
които имат материални възможности да 
притежават и  поддържат жилище в сгра­
да – етажна собственост, присъединена към 
централно топлоснабдяване, са предварително 
известени за общите условия, предлагани от 
топлопреносните дружества, и са ги приели. 
Следователно те са закупили имот, за който 
предварително знаят, че  включва и общо 
управление на общите части, в това число 
сградните инсталации за отопление и за го­
рещо водоснабдяване на сградата в режим на 
етажна собственост. 
Действително фактическото положение по­
настоящем е такова, че част от собствениците 
не желаят и не ползват топлинна енергия за 
отопляване на индивидуалните си имоти, с 
което нарушават правилното функционира­
не на инсталацията за топлинна енергия в 
сградата, защото тя е проектирана по начин 
за ползване на топлинна енергия от всички 
съсобственици. Това право не може да бъде 
развито до степен да се счита, че не следва 
да заплащат за топлинна енергия, защото ос­
вен собственици и титуляри на вещни права 
на конкретни имоти те са съсобственици на 
сградната инсталация и на общите части в 
сградата и следва да поемат припадащата им 
се част от разходите за топлинна енергия, 
свързани с тях. В тази хипотеза гражданите 
имат правото да преустановят подаването 
на топлинна енергия към имотите си, но те 
остават потребители на топлинна енергия за 
общите части на сградата – етажна собстве­
ност, и на отдадената от сградната инсталация, 
която също е обща част. Тези потребители 
обективно получават в имотите си част от то­
плинната енергия, отдадена от хоризонталните 
и вертикалните топлопроводи на сградната 
инсталация, поради което не е налице пълна 
липса на потребление на топлинна енергия, 
както се твърди в искането.