Държавен вестник, бр. 44, 2010 г., стр. 2

СТР.  2	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  44
ОФИЦИАЛЕН РАЗДЕЛ
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
РЕШЕНИЕ 
по Отчета за дейността на Съвета за електрон-
ни медии за периода 1 януари 2009 г. – 31 де-
кември 2009 г.
Народното събрание на основание чл. 86, 
ал. 1 от Конституцията на Република Бълга-
рия и във връзка с чл. 39, ал. 1 от Закона за 
радиото и телевизията реши:
Приема за сведение Отчета за дейността 
на Съвета за електронни медии за периода 
1 януари 2009 г. – 31 декември 2009 г.
Решението е прието от 41-ото Народно 
събрание на 2 юни 2010 г. и е подпечатано 
с официалния печат на Народното събрание.
Председател на Народното събрание: 
Цецка Цачева
4761
КОНСТИТУЦИОНЕН СЪД
РЕШЕНИЕ № 9 
от 1 юни 2010 г. 
по конституционно дело № 4 от 2010 г.
Конституционният съд в състав: председател: 
Евгени Танчев, и членове: Емилия Друмева, 
Владислав Славов, Димитър Токушев, Благо-
вест Пунев, Пламен Киров, Красен Стойчев, 
Георги Петканов, Ванюшка Ангушева, Цанка 
Цанкова, Стефка Стоева, Румен Ненков, при 
участието на секретар-протоколиста Милена 
Петрова разгледа в закрити заседания на 27 май 
и 1 юни 2010 г. конституционно дело № 4 от 
2010 г., докладвано от съдията Благовест Пунев.
Производството е по чл. 149, ал. 1, т. 2 от 
Конституцията.
Делото е образувано на 10.ІІ.2010 г. по ис-
кане на 54 народни представители от 41-вото 
Народно събрание. С него се иска да бъде ус-
тановена противоконституционността на § 38, 
т. 3 от Закона за изменение и допълнение на 
Закона за здравното осигуряване (ЗИДЗЗО) 
(ДВ, бр. 101 от 2009 г.), с който се създава 
нова ал. 12 на чл. 59 ЗЗО и § 39 ЗИДЗЗО, с 
който се създава нов чл. 59в ЗЗО (обн., ДВ, 
бр. 70 от 1998 г.; посл. изм., бр. 101 от 2009 г.).
В искането се поддържа, че оспорените 
текстове противоречат на чл. 6 и чл. 52, ал. 1 
от Конституцията, които визират равенство-
то на гражданите пред закона и правото на 
здравно осигуряване, което гарантира достъпна 
медицинска помощ. С първия от оспорените 
текстове, от една страна, се създава нерав-
нопоставеност между гражданите – пациенти 
от различни населени места и региони. Тази 
неравнопоставеност се обосновава с обстоя-
телството, че медицинското им обслужване 
от определени лечебни заведения за болнична 
помощ не е съобразено с техните нужди, тъй 
като е поставено в зависимост от медицински-
те специалности, посочени в текста на новата 
ал. 12 на чл. 59 ЗЗО. От друга страна, този текст 
създава неравнопоставеност и между самите 
лекари, една част от които с оглед притежа-
ваните от тях определени в него специалности 
имат право на допълнителен трудов договор 
по Кодекса на труда (КТ), а другите, без тези 
специалности – нямат такова право.
С втория от оспорените текстове според 
вносителя на искането се нарушава гаранти-
раното от чл. 52, ал. 1 от Конституцията пра-
во на достъпна медицинска помощ, тъй като 
новият чл. 59в ЗЗО въвежда критерии, които 
ограничават това право на гражданите от раз-
лични райони и населени места на страната. 
На лечебните заведения, които не отговарят 
на тези изисквания, се забранява да сключват 
договори с Националната здравноосигурителна 
каса (НЗОК), което води до тяхното закрива-
не без съобразяване с конкретната нужда на 
гражданите. С това те са лишени от достъпна 
медицинска помощ, въпреки че са заплатили 
своята здравна вноска. Поради това се иска 
от Конституционния съд да установи противо-
конституционността на чл. 59, ал. 12 и чл. 59в 
ЗЗО, създадени с § 38, т. 3 и § 39 ЗИДЗЗО.
С определение от 4.ІІІ.2010 г. Конститу-
ционният съд е допуснал до разглеждане по 
същество посоченото искане, като е консти-
туирал като заинтересувани страни по делото 
Народното събрание, Министерския съвет, 
министъра на здравеопазването, министъра на 
финансите, министъра на труда и социалната 
политика, Националната здравноосигурителна 
каса, Българския лекарски съюз и Съюза на 
пациентите в България, на които е предоставил 
възможност в 20-дневен срок да представят 
писмени становища.
В дадения срок становища са представени 
от Комисията по здравеопазването на Народ-
ното събрание, Министерския съвет, Нацио-
налната здравноосигурителна каса, министъра 
на здравеопазването и министъра на труда и 
социалната политика. С всички тях се поддър-
жа неоснователност на искането за обявяване 
противоконституционността на чл. 59, ал. 12 и 
чл. 59в ЗЗО по съображения, които могат да 
се резюмират до следното: 
Новата разпоредба на чл. 59, ал. 12 ЗЗО не 
създава неравнопоставеност между пациентите, 
които се нуждаят от медицински услуги, тъй 
като в случая липсва някой от изрично избро-
ените в чл. 6, ал. 2 от Конституцията социални 
признаци, които могат да бъдат основание за 
неравно третиране на гражданите пред закона.