Държавен вестник, бр. 93, 2021 г., стр. 26

СТР.  26	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  93
то и това се отнася до всички атакувани по 
този ред актове – както нормативни, така и 
ненормативни. 
Според президента Конституционният съд, 
изпълнявайки правомощието си по чл. 149, 
ал. 1, т. 2 от Конституцията за извършване на 
нормен контрол, действа като съд по правото 
и следва да проверява дали са налице само 
определените конституционни изисквания. 
По съществото на делото президентът 
посочва, че Указ № 129 от 10.05.2021 г. в 
частта, в която за служебен министър на 
икономиката е назначен Кирил Петков Пет­
ков, е конституционосъобразен, тъй като е 
издаден от правоимащ субект, черпещ свои-
те правомощия пряко от Конституцията, че 
този субект има правомощието да назначава 
минис­три в служебно правителство и изда-
ването на указа се предхожда от писмена 
декларация, представена от кандидата, съдър-
жаща информация, че последният отговаря 
на изискванията на чл. 110 от Конституцията. 
Според президента „установяването на факт, 
свидетелстващ за неизпълнение на конститу-
ционно изискване от страна на кандидата, би 
имало правни последици за самия кандидат 
и не е задължително това да се отрази на 
конституционността на указа“.
В писмените правни мнения на проф. д-р 
Даниел Вълчев, проф. д-р Пламен Киров 
и доц. д-р Наталия Киселова е обоснована 
тезата, че правният интерес не е отпаднал и 
делото следва да бъде решено по същество. 
И тримата изтъкнати специалисти от науката 
се позовават на обстоятелството, че указът 
на президента за назначаване на служебно 
правителство е ненормативен акт и като такъв 
евентуалната му противоконституционност би 
имала действие от момента на влизането му в 
сила. Приемат, че моментът, към който следва 
да се преценява дали Кирил Петков Петков е 
отговарял на условията, предвидени в чл. 110 
във връзка с чл. 65, ал. 1 от Конституцията, 
е денят на влизане в сила на указа, с който 
е назначен за служебен министър, а това е 
денят на издаване на указа за назначаване на 
служебно правителство.
Проф. д-р Даниел Вълчев аргументира 
разбирането, че производството е допустимо 
и е налице правен интерес от решаване на 
делото по същество, позовавайки се на тъл-
кувателно Решение № 3 от 28.04.2020 г. по 
к. д. № 5/2019 г. на Конституционния съд. 
Посочва, че с това решение съдът е променил 
из основи съществуващата дотогава практи-
ка и по този начин всички позовавания на 
практика на Конституционния съд, форми-
рана преди влизане в сила на това решение 
и относима към последиците на установена 
противоконституционност на ненормативен 
акт, следва да се считат неотносими към 
предмета на настоящия спор. Проф. Вълчев 
застъпва разбирането, че с Решение № 3 от 
28.04.2020 г. съдът е изяснил правните после-
дици от обявяването на ненормативен акт за 
противоконституционен (в това число и указ 
на президента), „които настъпват не занапред 
(ex nunc), каквото е общото правило, а от мо-
мента на постановяването на атакувания акт 
(ex tunc)“. В правното мнение се посочва, че 
„евентуалното обявяване на атакувания в съ-
ответната част указ за противоконституционен 
би означавало, че Кирил Петков Петков никога 
не e бил министър на икономиката, и макар 
и решението на Конституционния съд пряко 
да не засяга издадените от противоконсти-
туционно назначения министър актове, това 
би отворило пътя за атакуването на всеки от 
тях по съответния процесуален ред“ и поради 
това не би било без правни последици. Според 
проф. Даниел Вълчев в рамките на настоящо-
то дело следва да се счита за установено, че 
Кирил Петков Петков е бил лице с двойно 
гражданство към 21.04.2021 г., основавайки 
се на собствените твърдения на Петков и на 
документа от проверката в регистъра на лицата 
с българско гражданство, в който по правило 
се отбелязва наличието на второ гражданс­
тво. Посочва, че ако Кирил Петков Петков 
представи убедителни доказателства, че към 
датата на влизане в сила на Указ № 129 от 
10.05.2021 г. е бил вече освободен от канадско 
гражданство, искането за обявяване на указа 
за частично противоконституционен следва 
да бъде отхвърлено – в противен случай то 
следва да бъде уважено.
В правното мнение на проф. д-р Пламен 
Киров се посочва, че конституционното дело 
продължава да има предмет и е налице правен 
интерес от разглеждането и решаването на 
конституционния спор по същество. Излагат 
се аргументи, свързани не само с разреше-
нието, дадено от Конституционния съд в 
тълкувателно Решение № 3 от 28.04.2020 г. 
по к. д. № 5/2019 г. относно правните после-
дици от обявяване на ненормативни актове 
за противоконституционни, но и с факта на 
издадените от служебния министър на осно-
вание чл. 115 от Основния закон различни по 
характер и брой актове с правно значение. 
Проф. д-р Пламен Киров, позовавайки се 
на постъпилите и приети доказателства по 
делото, застъпва извод за противоконститу-
ционност на оспорената от вносителя част 
от Указ № 129 от 10.05.2021 г. 
Доц. д-р Наталия Киселова поддържа, че 
изискванията на чл. 110 във връзка с чл. 65 
от Конституцията се отнасят и за членовете 
на Министерския съвет и в хипотезата, кога-
то биват назначавани от държавния глава в 
състава на служебно правителство, те трябва