Държавен вестник, бр. 68, 2005 г., стр. 41

Б Р О Й  68
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  41
(2) Загубите на налягане се изчисляват при
изчислителни часови разходи на водата в топ-
лопреносната мрежа.
(3) При наличие на междинни помпени стан-
ции налягането на мрежовите помпи се нама-
лява с налягането на междинните помпени стан-
ции, като се отчитат допълнителните загуби на
налягане в топлопроводите на междинните
помпени станции.
Чл. 73. (1) Дебитът на мрежовите помпи за
зимен и летен режим се определя в съответст-
вие със съответните общи (сумарни) изчисли-
телни часови разходи на мрежова вода.
(2) Дебитът на междинните помпени стан-
ции се определя по сумарния изчислителен ча-
сов разход на мрежова вода за участъка от мре-
жата, в който се предвижда междинната пом-
пена станция. Броят на мрежовите и междин-
ните помпи във всяка помпена станция е не по-
малък от две, едната от които е резервна.
Чл. 74. (1) Налягането, което трябва да съз-
дават подхранващите помпи, се определя в съ-
ответствие със следните условия:
1. поддържане на приетото в топлопренос-
ната мрежа статично налягане;
2. осигуряване на такова налягане във всяка
точка на системата, което не позволява кипене
на водата при работа на мрежовите помпи.
(2) Производителността на подхранващите
помпи е равна на часовото количество доба-
въчна вода.
Чл. 75. (1) Подхранващите помпи са най-
малко две, едната от които е резервна. Ако
необходимото налягане се осигурява от високо-
разположен подхранващ резервоар, се монтира
само една резервна подхранваща помпа.
(2) При разлика в необходимите налягания
на подхранващите помпи при статичен режим
и при работа на мрежовите помпи, по-голяма
от 50 kN/m2, се проучва възможността за мон-
тиране на две групи подхранващи помпи с раз-
лични налягания.
Чл. 76. Часовото количество добавъчна вода
в топлопреносни мрежи с топлоносител вода
се приема ориентировъчно 0,5% от обема на
водата в топлопроводите на мрежата, включи-
телно в директно свързаните към нея инстала-
ции при отделните потребители, но не по-мал-
ко от количеството, необходимо за запълване
на секционираните участъци на мрежата в оп-
ределеното нормативно време. При това е не-
обходимо да бъде осигурена възможност за
временно (аварийно) подхранване с техничес-
ка (сурова) вода в количество не по-малко от
3 % от обема на водата в топлопреносната
мрежа, включително в директно свързаните
към нея инсталации.
Чл. 77. За подхранване на водните топло-
преносни мрежи се използва вода, чието качес-
тво отговаря на изискванията съгласно прило-
жение № 2.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
ОСНОВНИ ИЗИСКВАНИЯ ПРИ ИЗГРАЖ-
ДАНЕ НА ТОПЛОПРЕНОСНИТЕ МРЕЖИ
Раздел I
Трасе и начин на полагане на топлопроводите
Чл. 78. (1) Разполагането на топлопренос-
ните мрежи и изборът на мястото на премина-
ване на топлопроводите се определят така, че
да се осигури най-малка дължина на мрежата.
(2) Определянето на трасетата се извършва
в съответствие с предвижданията на действа-
щите устройствени планове, топографските и
геоложките условия и други специфични усло-
вия при спазване на съответните нормативни
изисквания.
Чл. 79. (1) В урбанизираните територии тра-
сетата на топлопреносните мрежи се разпола-
гат в съответствие с изискванията на Наредба
№ 8 от 1999 г. за правила и норми за разполага-
не на технически проводи и съоръжения в насе-
лени места.
(2) Отклоненията от магистралните топло-
проводи и разпределителната мрежа се проек-
тират при възможност под прав ъгъл.
(3) Не се допуска разполагането на топло-
преносните мрежи паралелно с трамвайни ли-
нии, кабели за постоянен ток, както и паралел-
но с железопътни линии.
(4) Железопътните линии, трамвайните ли-
нии и пътищата се пресичат при възможност
под прав ъгъл. При всички случаи на пресичане
се проучват и възможностите за използване на
транспортните съоръжения (мостове, подлези
и др.) за полагане по тях и на топлопроводите за
топлопреносните мрежи.
Чл. 80. Топлопреносните мрежи се полагат:
1. подземно—безканално, в непроходими и
полупроходими канали, в тунели (проходими
канали), в общи траншеи с други инженерни
проводи и в колектори, съвместно с други ко-
муникации;
2. надземно—на естакади, на ниски опори
(стълбове) и на високи, отделно стоящи опори
(стълбове).
Чл. 81. Начинът на полагане на топлопре-
носните мрежи се определя със заданието за
изработване на инвестиционния проект.
Чл. 82. (1) В урбанизираните територии
топлопреносната мрежа се полага предимно
подземно.
(2) За топлопроводи с параметри на топло-
носителя над 2200 kPa и 350 °С не се допуска
подземно полагане.
Чл. 83. (1) Допуска се подземно безканално
полагане на топлопреносни мрежи с темпера-
тура на топлоносителя до 140 °С.
(2) При проектиране на отклонения от съ-
ществуващи ТСС отклоненията могат да са с
безканално полагане само ако системата рабо-
ти по температурен график с максимална тем-
пература на топлоносителя 140 °С.