Държавен вестник, бр. 97, 2025 г., стр. 114

СТР.  114	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  97
от 26 май 2000 г. на Министерския съвет за 
условията и реда за предоставяне на стипен­
дии на студентите, докторантите и специа­
лизантите от държавните висши училища и 
научни организации. С оспорената разпоредба 
се предвижда, че при условията и по реда на 
постановлението стипендии се отпускат на 
учащите се в редовна форма на обучение, 
както следва:
1. студенти – български граждани и гражда­
ни на държави – членки на Европейския съюз 
и на Европейското икономическо простран­
ство, приети във висши училища в страната, 
с изключение на студентите, приети по реда 
на чл. 9, ал. 3, т. 6, буква „б“ и чл. 21, ал. 2 и 
3 от Закона за висшето образование.
Конкретно жалбоподателите оспорват като 
незаконосъобразна разпоредбата по отношение 
на думите „в редовна форма на обучение“ и 
„с изключение на студентите, приети по реда 
на чл. 9, ал. 3, т. 6, буква „б“ и чл. 21, ал. 2 и 
3 от Закона за висшето образование“.
Съгласно чл. 186, ал. 1 от АПК право да 
оспорват подзаконов нормативен акт имат 
гражданите, организациите и органите, чи­
ито права, свободи или законни интереси са 
засегнати или могат да бъдат засегнати от 
него или за които той поражда задължения. 
По отношение на допустимостта на жалбата 
на С. Л. Н., П. В. К., П. Е. Ф., Г. И. Д. и 
М. С. К. въпросът е решен с определение 
от 27.03.2024 г., постановено по настоящото 
дело, с което е прието, че жалбоподателите 
са обосновали наличието на пряк и личен 
интерес от оспорване на правните норми, 
предмет на оспорване.
Разгледана по същество, жалбата е осно­
вателна.
Според чл. 168, ал. 1 от АПК и приложим 
към настоящото производство, съдът не се 
ограничава само с обсъждане на основания­
та, посочени от оспорващия, а е длъжен въз 
основа на представените от страните доказа­
телства да провери законосъобразността на 
оспорения административен акт на всички 
основания по чл. 146, а именно: липса на 
компетентност, неспазване на установената 
форма; наличие на съществено нарушение 
на административнопроизводствени правила; 
противоречие с материалноправни разпоредби; 
несъответствие с целта на закона.
Постановление № 90 от 26 май 2000 г. на 
Министерския съвет за условията и реда за 
предоставяне на стипендии на студентите, док­
торантите и специализантите от държавните 
висши училища и научни организации има 
характера на нормативен административен 
акт и е издадено по силата на законовата 
делегация от чл. 9, ал. 3, т. 8 от Закона за 
висшето образование (ЗВО), която гласи, че 
Министерският съвет утвърждава условията и 
реда за предоставяне на стипендии в държав­
ните висши училища и за ползване на обще­
жития и други социално-битови придобивки 
от студенти, докторанти и специализанти във 
всички висши училища. С оглед горепосоче­
ната разпоредба съдът приема, че атакуваните 
разпоредби на процесното постановление са 
издадени от компетентен орган.
Актът е издаден в изискуемата форма, 
обнародван е в ДВ, от формална страна е 
спазена изискуемата процедура.
Във връзка с представената администра­
тивна преписка по издаване на Постановле­
ние № 90 от 26 май 2000 г. на Министерския 
съвет за условията и реда за предоставяне на 
стипендии на студентите, докторантите и спе­
циализантите от държавните висши училища 
и научни организации, както и преписката по 
приемане на Постановление № 27 на Минис­
терския съвет от 23 февруари 2018 г., с което 
обжалваният административен акт е изменен, 
следва да се приеме, че подзаконовият нор­
мативен акт през 2000 г. е издаден при спаз­
ване на административнопроизводствените 
правила. С оглед действащите към момента 
на издаването му разпоредби на чл. 26 и 28 
от ЗНА настоящият състав приема, че не е 
налице нарушение на изискванията им. Раз­
поредбата на чл. 28 от ЗНА (отм.) предвижда, 
че „законопроектът се изготвя съобразно този 
закон и указа за неговото прилагане. Той се 
придружава от мотиви.“ В тази връзка по 
преписката се съдържа доклад от министъра 
на образованието и науката, съдържащ мо­
тиви за издаването на нормативния акт, и 
следователно не е налице нарушение, което 
да обосновава отмяна на акта.
Настоящият съдебен състав обаче намира, 
че при издаването на Постановление № 27 на 
Министерския съвет от 23 февруари 2018 г., 
с което обжалваният административен акт 
е изменен, и от кръга студенти, получаващи 
стипендия, изрично са изключени студентите 
„приети по реда на чл. 9, ал. 3, т. 6, буква 
„б“ и чл. 21, ал. 2 и 3 от Закона за висшето 
образование“ е допуснато съществено нару­
шение на административнопроизводствените 
правила по смисъла на чл. 143, т. 3 от АПК.
Видно от събраните по делото доказа­
телства, в т.ч. административната преписка, 
по изменението на т. 1 от чл. 1, ал. 1 на 
постановлението са допуснати съществени 
нарушения на процесуални правила поради 
неизпълнение на изискванията на чл. 28, ал. 2 
от ЗНА, разпоредба, чието приложение съдът 
не преценява по отношение на приемането на 
постановлението през 2000 г., тъй като не е 
била действаща. Същата обаче следва да бъде 
съобразена при изменението на оспорения 
нормативен акт. В тази връзка следва да бъде 
изследвано наличието на изискуемото според 
чл. 28, ал. 2 от ЗНА съдържание на мотивите. 
На първо място те трябва да сочат причини­
те, налагащи приемането на изменението на 
т. 1 от цитираната разпоредба. На следващо