Държавен вестник, бр. 90, 2014 г., стр. 76

СТР.  76	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  90
Настоящият съдебен състав на касаци-
онната инстанция преценява жалбата като 
основателна.
С разпоредбата на чл. 28, ал. 2 от Закона 
за енергетиката е делегирано правомощие 
на Министерския съвет да одобрява тарифа, 
предложена от ДКЕВР за събираните такси 
от ДКЕВР за разглеждане на заявления, за 
издаване на сертификати, за продажба на 
документи за провеждане на конкурси, ли-
цензионни такси и такси за регистрация на 
експерти. Следователно Министерският съвет 
е одобрил обжалвания подзаконов нормати-
вен акт въз основа на законова делегация и в 
рамките на предоставената му компетентност.
Съдът преценява като основателно възра-
жението на жалбоподателя за противоречие 
на обжалваната разпоредба от тарифата с 
чл. 2, ал. 2 от Закона за държавните такси.
В чл. 6, ал. 1, т. 2 от тарифата е регламен-
тирана таксата за предоставяне на комплект 
конкурсна документация за участие в кон-
курс по глава четвърта, раздел II от закона 
и по-конкретно на документи за участие в 
конкурс по чл. 46, ал. 2 от закона. Предвидена 
е проста такса в размер 10 000 лв. Съгласно 
чл. 2, ал. 2 от Закона за държавните такси 
простите такси се определят въз основа на 
необходимите материално-технически и ад-
министративни разходи по предоставяне на 
услугата. Следователно простата такса следва 
да е разходоориентирана и икономически 
обоснована. Комплектът конкурсна докумен-
тация е готов продукт и като такъв следва 
да има себестойност, която се формира от 
всички направени и осчетоводени разходи 
за изготвянето му. Ответниците, чиято е 
доказателствената тежест, не ангажираха 
доказателства по делото относно начина на 
формиране и размера на себестойността на 
комплекта конкурсна документация по чл. 6, 
т. 2 от тарифата. Елементите, формиращи се-
бестойността на предоставяния продукт, не се 
сочат също така нито в доклада на заместник 
министър-председателя и министър на транс-
порта и съобщенията относно проекта за по-
становление на МС за одобряване на тарифата 
(доклада), нито във финансовата обосновка, 
одобрена от министъра на финансите, нито в 
доклада на председателя на ДКЕВР.
Видно от доклада и финансовата обосновка 
е, че основният критерий при определянето 
на таксите в тарифата, вкл. и обжалваната, 
е изискването за финансова независимост 
на ДКЕВР и ненатоварването на държавния 
бюджет с издръжката є. Този критерий, макар 
и да съответства на разпоредбата на чл. 26, 
ал. 1 ЗЕ, който предвижда, че дейността на 
комисията и на нейната администрация се 
финансира от приходите, определени в чл.27, 
ал. 1 и в Закона за регулиране на водоснаб-
дителните и канализационните услуги, не е и 
не следва да е единственият при определяне 
на размера на таксите. Както правилно се 
сочи в писмената защита на Министерския 
съвет на Република България, осигуряването 
на независимостта на ДКЕВР чрез размера 
на събираните такси е тяхна допълнителна 
функция. Следователно основната им функция 
е друга. По аргумент от чл. 3 и 4 от Закона 
за държавните такси държавните такси се за-
плащат за извършване на определено действие 
и/или получаване на документ. Предвид тази 
им основна функция, заплащаните държавни 
такси следва да са еквивалентни на полученото 
от лицето/лицата. Следователно ДКЕВР при 
предлагане на проекта за тарифата и МС при 
одобряването є е следвало да се съобразят с 
тази основна функция на държавната такса 
и при спазване на изискванията на ЗДТ да 
определят размера на таксата по чл. 6, т. 2 
от тарифата по начин, че да е еквивалентен и 
равностоен на себестойността на предоставя-
ния продукт. Липсата на обосновка и мотиви 
относно елементите, формиращи себестой-
ността на предоставяния продукт – комплект 
конкурсна документация за участие в конкурс 
по чл. 46, ал. 2 ЗЕ, препятства проверката от 
съда доколко размерът на определената такса 
съответства на необходимите материално-
технически и административни разходи по 
предоставяне на услугата.
Недоказани останаха твърденията на проце-
суалния представител на ДКЕВР, че размерът 
на всяка една такса е определен обосновано, 
тъй като изчисленията са направени въз основа 
на присъщо необходимите разходи за съответ-
ната услуга, както и че е налице обосновка/
експертиза, на базата на която са определени 
размерите на таксите. Също така недоказано 
е и твърдението, че е проведено обществено 
обсъждане на проекта на тарифата.
Не могат да се споделят съображенията 
на представителя на Върховната администра-
тивна прокуратура, че размерът на таксата 
е определен въз основа на необходимите 
материално-технически и административни 
разходи по предоставянето на услугата, като 
в тези разходи задължително се включва и 
интелектуалният труд по съставянето и из-
готвянето на документацията. Безспорно е, 
че изготвянето на комплекта документация 
е резултат най-вече на интелектуален труд, 
но не става ясен какъв именно е разходът за 
него, което е пречка да се направи обоснован 
извод, че определената такса му съответства. 
Ответниците поддържат, че конкурсната 
документация не е бланкова, а се изготвя за 
всеки отделен конкурс след изследване на 
значителна по обем документация. Този довод 
на ответниците е възприет и в становището 
на представителя на ВАП. Според настоящия