Държавен вестник, бр. 43, 2006 г., стр. 47

Б Р О Й  43
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  47
3. регистър на всички проби, взети на ГИВП
за лабораторни изследвания, заедно с протоко-
лите с получените резултати;
4. регистър на пратките, за които внасянето
е отказано, който съдържа данните по прило-
жение № 3;
5. дневник, в който се отразяват резултатите
от проверките по чл. 15, ал. 4.
(3) Регистърът по ал. 1, т. 4 се съхранява мини-
мум 18 месеца след датата на проверката и ако се
налага, се съхранява на електронен носител.
(4) В регистъра по ал. 2, т. 1 се отбелязват всич-
ки случаи, при които има поставен краен срок от
страна на официалния ветеринарен лекар от
ГИВП за предприемане на определени действия
или отговор относно пратки, които са отказани,
изпратени транзитно продукти по чл. 26 или ко-
гато се изискват допълнителни действия.
 (5) На всеки ГИВП се води дневник за про-
ведените обучения на служители по провежда-
не на ветеринарни проверки.
Раздел VI
Условия и ред за извършване на ветеринар-
ните проверки при внасяне и транзитно пре-
минаване
Чл. 15. (1) Всяка пратка продукти, предназ-
начена за внасяне или транзитно преминаване
през територията на Република България от
трети страни, подлежи на граничен ветеринар-
номедицински контрол.
(2) Граничният ветеринарномедицински
контрол по ал. 1 обхваща:
1. проверка на документацията;
2. проверка за идентичност;
3. физическа проверка.
(3) Граничният ветеринарномедицински
контрол по ал. 1 се извършва от официални ве-
теринарни лекари на ГИВП.
(4) Официалният ветеринарен лекар на
ГИВП съвместно с митническите органи извър-
шва редовни ветеринарни проверки на свобод-
ните зони, свободните и митническите складо-
ве и корабните доставчици на територията на
ГИВП, резултатите от които се вписват в днев-
ника по чл. 14, ал. 2, т. 5.
(5) Официалният ветеринарен лекар на ГИВП
извършва проверки на отпадъците от животин-
ски произход, разтоварени от транспортните
средства на територията на ГИВП, и разпореж-
да тяхното унищожаване или обезвреждане.
(6) Официалният ветеринарен лекар на
ГИВП е длъжен да е запознат със:
1. условията и реда за унищожаване на отпа-
дъци от животински произход;
2. списъците на свободните зони, свободни-
те и митническите складове.
Чл. 16. (1) Проверката на документацията
включва:
1. проверка за съответствието на информа-
цията в придружаващия пратката ветеринарен
сертификат с информацията в другите докумен-
ти, отнасящи се до пратката;
2. проверка за наличие на отказ за допускане
на пратката от друг ГИВП чрез компютърна
система за обмен на информация.
(2) Когато пратките се превозват по море
или по въздух, ОВЛ на ГИВП проверява дали
данните, които се съдържат по чл. 29, ал. 1, съ-
ответстват на манифестите на кораба или са-
молета.
Чл. 17. (1) Проверката за идентичност
включва проверка на съответствието на прат-
ката с информацията, посочена в сертификати-
те или в документите, които придружават прат-
ката, както и :
1. наличието на необходимите печати и здрав-
ни маркировки, които идентифицират страна-
та и предприятието на произход и тяхното съот-
ветствие с отразеното в документите, които
придружават пратката;
2. съответствието на етикетирането с нор-
мативните изисквания;
3. наличието на пломбите на транспортните
средства.
(2) Когато продуктите се транспортират в
контейнери, проверката за идентичност включ-
ва и проверка на целостта на пломбите, поста-
вени от компетентните власти на страната на
произход, както и съответствието на номерата
на пломбите с тези, отразени в документите,
които придружават пратката.
Чл. 18. (1) Физическа проверка се извърш-
ва, за да се установи дали продуктите:
1. отговарят на изискванията на общността
за внасяне;
2. могат да се използват съгласно предназ-
начението, посочено в документите, които прид-
ружават пратката.
 (2) Физическата проверка се осъществява
чрез:
1. органолептична проверка на мириса, цве-
та, консистенцията и вкуса (когато е възмож-
но) на продукта, за да се провери наличието на
отклонения, които правят продукта негоден за
употребата, посочена във ветеринарния серти-
фикат, като при това:
а) проверката обхваща 1 % от отделните
опаковъчни единици, пакети или пликове от
пратката, но най-малко два и най-много десет;
б) при обемисти пратки и при продукти в
насипно състояние проверката се извършва
върху най-малко пет отделни проби, взети от
различни части на пратката;
в) за продуктите, предназначени за човешка
консумация, проверката включва и измерване
на температурата на продукта; за замразени и
дълбоко замразени продукти проверката се
извършва след размразяване на продукта;
г) пратката може да се разтовари на части,
за да се установи, че всички нейни части са
обхванати от проверката;
2. прости физически или химически тесто-
ве—рязане, размразяване, варене;
3. вземане на проби от всяка пратка за лабо-
раторни изследвания.