Държавен вестник, бр. 89, 2006 г., стр. 64

С Т Р .  64
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  89
—разпределителна помпа
—общ компонент
—инжектор на блока
за бензинов двигател:
—карбуратор
—непряко впръскване
—пряко впръскване
4.9.
Други
—повторна циркулация на отработените газове
—впръскване/водна емулсия
—впръскване на въздух
—системи за охлаждане при натоварване
—тип на запалване (чрез компресия, принуди-
телно)
4.10. Вторична обработка на отработените га-
зове
—окислителен катализатор
—редуциращ катализатор
—трипътен катализатор
—термичен реактор
—филтър за частици.”
§ 20. Приложение № 3 към чл. 4, ал. 1, т. 4 се
изменя така:
“Приложение № 3
към чл. 4, ал. 1, т. 4
Процедура на изпитване за двигатели с
компресионно запалване
1. Въведение
1.1. Това приложение описва метода, който се
прилага за измерване на замърсяващите газови
емисии и емисии от частици на двигателите, кои-
то се подлагат на изпитване.
Два цикъла на изпитване са описани и трябва
да бъдат извършени в съответствие с т. 2:
—изпитване NRSC (Non-Road Steady Cycle,
цикъл със стационарни (стабилизирани) режими
за подвижни извънпътни машини), използвано за
етапи I, II и IIIА и за двигатели с постоянна ско-
рост, както и за етапи IIIВ и IV в случая на газови
замърсители;
—изпитване NRTC (Non-Road Transient Cycle,
цикъл с преходни режими за подвижни извънпътни
машини), използвано за измерване на емисиите от
частици в етапите IIIВ и IV за всички двигатели, с
изключение на двигателите с постоянна скорост;
по избор на производителя този цикъл на изпитва-
не може също така да бъде използван за етап IIIА
и за замърсяващите газове в етапи IIIВ и IV;
—за двигателите, предназначени за придвиж-
ване на кораби от вътрешното корабоплаване, се
прилага ISO методът на изпитване, установен със
стандарт БДС EN ISO 8 178-4:2003 и приложение
№ 4 (код NOx) на конвенция MARPOL 73/78 на
международната морска организация;
—за измерване на замърсяващите газове и час-
тици в етапи IIIА и IIIВ при двигателите, предназ-
начени за задвижване на мотриси, се използва
изпитване NRSC;
—за измерване на замърсяващите газове и час-
тици в етапи IIIА и IIIВ при двигателите, предназ-
начени за задвижване на локомотиви, се използва
изпитване NRSC.
1.2. Изпитването се провежда с двигател, кой-
то е монтиран върху изпитвателен стенд и е свър-
зан с динамометър.
1.3. Принцип на измерването
Емисиите от отработени газове за измерване
съдържат газообразни компоненти (въглероден
оксид, общи въглеводороди и азотни оксиди) и
частици. Освен това въглеродният диоксид е чес-
то използван като индикаторен газ за определяне
на степента на разреждане на системи с разрежда-
не на част от потока или на целия поток. Добрата
инженерна практика препоръчва да се извършва
общо измерване на въглеродния диоксид с цел да
се детектират измерителните проблеми по време
на осъществяване на изпитването.
1.3.1. Изпитване NRSC
По време на определена последователност от
работни условия при топъл двигател количест-
вата от посочените емисии от отработени газове
се анализират непрекъснато, като се взема про-
ба от необработени отработени газове. Цикълът
на изпитване се състои от няколко етапа на из-
мервания на честота на въртене и въртящия
момент (натоварване), покриващи характерния
работен обхват на дизеловите двигатели. По вре-
ме на всеки етап се определя концентрацията на
всеки замърсяващ газ, дебитът на отработените
газове и развитата мощност и измерените стой-
ности се коригират със съответния тегловен ко-
ефициент. Пробата от частици се разрежда в кон-
дициониран околен въздух. По време на цялата
процедура на изпитване се взема една проба,
която се събира върху подходящи филтри.
Алтернативно за всеки етап се взема по една
проба върху отделни филтри и ce изчисляват ко-
ригираните със съответния тегловен коефициент
резултати.
Грамовете от всеки замърсител, отделени за
киловатчас, се изчисляват в съответствие с описа-
нието от допълнение 3 на това приложение.
1.3.2. Изпитване NRТC
Предписаният преходен цикъл, отразяващ
точно условията на работа на дизеловите двига-
тели, монтирани на извънпътни машини, се из-
вършва два пъти:
—първия път (пускане в ход на студен двига-
тел) след темпериране на мотора до околна темпе-
ратура и след стабилизиране на температурите на
охлаждащата течност и на маслото, на системите
за допълнителна обработка и на всички допълни-
телни устройства на двигателя между 20 и 30 °С;
—втория път (пускане в ход на топъл двигател)
след 20-минутен период на импрегниране на топло
(загряване), започващо веднага след реализиране
на цикъла на пускане в ход на студен двигател.
По време на тази последователност от изпит-
вания се анализират посочените замърсители. Като
се използват данните за въртящия момент и чес-
тотата на въртене на двигателя, получени от дви-
гателния динамометър, мощността трябва да се
сумира (интегрира) за цялата продължителност на
цикъла, от което се получава извършената от дви-
гателя по време на цикъла работа. Концентрация-
та на газообразните компоненти се измерва по
време на целия цикъл, в необработените отрабо-
тени газове чрез интегриране на сигнала от анали-
затора, в съответствие с описанието от допълне-
ние 3 на това приложение, или в отработените га-
зове, разредени от система с разреждане на целия