Държавен вестник, бр. 60, 2012 г., стр. 5

БРОЙ  60	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  5  
„(4) Нарушенията по чл. 143, т. 17 – 19 и 
чл. 144, т. 16 и 17 се констатират с актове, 
съставени от лица, определени от министъра 
на транспорта, информационните технологии 
и съобщенията.
(5) Въз основа на съставените по ал. 4 
актове министърът на транспорта, инфор­
мационните технологии и съобщенията или 
оправомощено от него длъжностно лице издава 
наказателни постановления.“
§ 11. В § 3 от допълнителните разпоредби 
се правят следните изменения и допълнения:
1. Точка 2 се изменя така:
„2. „Авиационно произшествие“ е събитие, 
свързано с експлоатацията на въздухоплава­
телно средство, което в случай на пилотира­
но въздухоплавателно средство е настъпило 
от момента на качването на борда на лице 
с намерение да извърши полет до момента, 
когато всички намиращи се на борда лица са 
напуснали въздухоплавателното средство, или 
в случай на безпилотно въздухоплавателно 
средство – във времето от момента, когато 
въздухоплавателното средство е готово да 
потегли с цел да извърши полет, до момента, 
когато то спре окончателно в края на полета 
и основната система за задвижване бъде из­
ключена, и по време на което:
а) дадено лице е получило смъртоносно или 
тежко нараняване в резултат на пребиваването 
на борда на въздухоплавателното средство; 
непосредствено съприкосновение с част от 
въздухоплавателното средство, включително 
с отделила се от него част; непосредствено 
излагане на реактивна струя от двигателите, 
с изключение на случаите, когато наранява­
нията са настъпили в резултат на естествена 
причина или самонараняване, или нараняване 
от други лица, или когато телесните повреди 
са причинени на пътници без билет, скрили 
се на места, които обичайно не се използват 
от екипажа или пътниците;
б) въздухоплавателното средство е получи­
ло повреда или нарушение на конструкцията, 
при които е настъпило нарушение в здравината 
на конструкцията или влошаване на техни­
ческите или летателните характеристики на 
въздухоплавателното средство, което обикно­
вено би изисквало голям ремонт или замяна 
на засегнатия компонент, с изключение на 
случаите на отказ или повреда на двигател, 
когато е повреден само един двигател (включи­
телно неговите обтекатели или спомагателни 
агрегати), или са повредени само въздушните 
витла, краищата на крилата, антените, сондите, 
лопатките, гумите, спирачните устройства, 
колелата, обтекателите, панелите, створките 
на колесника, предните стъкла, обшивката на 
въздухоплавателното средство (като например 
малки вдлъбнатини или пробойни) или при 
леки повреди на лопатите на носещия винт, 
лопатите на опашния винт, колесника и тези 
вследствие на градушка или сблъскване с 
птица (включително пробойни в обтекателя 
на радиолокатора);
в) въздухоплавателното средство е из­
чезнало безследно или достъпът до него е 
невъзможен.“
2. Точка 34 се изменя така:
„34. „Сериозен инцидент“ е инцидент, 
свързан с експлоатацията на въздухоплава­
телно средство, обстоятелствата във връзка 
с който сочат, че е имало голяма вероятност 
да настъпи произшествие, който в случай на 
пилотирано въздухоплавателно средство е на­
стъпил във времето от момента, когато едно 
лице се качва на борда на въздухоплавателното 
средство с намерение да лети, до момента, 
когато всички такива лица са напуснали 
борда на въздухоплавателното средство, или 
в случай на безпилотно въздухоплавателно 
средство – във времето от момента, когато 
въздухоплавателното средство е готово да 
потегли с цел да се извърши полет, до мо­
мента, когато то спре окончателно в края на 
полета и основната система за задвижване 
бъде изключена.“
3. В т. 35 думата „всяко“ се заличава, думата 
„използване“ се заменя с „експлоатацията“ 
и думата „въздухоплаването“ се заменя с 
„експлоатацията“.
4. Създават се т. 67 – 70:
„67. „Инспектор по разследване“ е длъж­
ностно лице от състава на специализираното 
звено по чл. 16ж, ал. 1, чиято задача е да 
участва и да извършва разследване във връзка 
с безопасността.
68. „Смъртоносно нараняване“ е наранява­
не, което е претърпяно от лице при произшест­
вие и е довело до неговата смърт в рамките 
на 30 дни от датата на произшествието.
69. „Тежко нараняване“ е нараняване, което 
е претърпяно от участник в произшествие и 
което има някоя от следните последици:
а) хоспитализация за повече от 48 часа, 
започнала в рамките на седем дни от датата 
на получаване на нараняването;
б) счупване на кост (с изключение на 
прости счупвания на пръсти на ръцете, на 
краката или на носа);
в) разкъсвания, причиняващи силни кръ­
воизливи или увреждане на нерв, мускул или 
сухожилие;
г) нараняване на вътрешен орган;
д) изгаряния от втора или трета степен 
или каквото и да е изгаряне на повече от 5 
на сто от телесната повърхност;
е) доказано излагане на заразни вещества 
или вредна радиация.
70. „Разследване във връзка с безопас­
ността“ е процедура, провеждана от орган 
за разследване във връзка с безопасността с 
цел предотвратяване на произшествия и ин­
циденти, която включва събиране и анализ