Държавен вестник, бр. 22, 2005 г., стр. 23

Б Р О Й  22
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  23
МИНИСТЕРСТВА
И ДРУГИ ВЕДОМСТВА
МИНИСТЕРСТВО
НА ОКОЛНАТА СРЕДА И ВОДИТЕ
ЕВРОПЕЙСКА КОНВЕНЦИЯ
за ландшафта
(Ратифицирана със закон, приет от XXXIX
Народно събрание на 13 октомври 2004 г.—ДВ,
бр. 94 от 2004 г. В сила за Република България
от 1 март 2005 г.)
ПРЕАМБЮЛ
Страните—членки на Съвета на Европа, под-
писали този документ,
Вземайки предвид, че целта на Съвета на
Европа е да постигне по-силно единение сред
своите членове за опазване и осъществяване на
общите идеали и принципи и че тази цел кон-
кретно се следва чрез споразумения в икономи-
ческата и социалната сфера;
Бидейки загрижени да постигнат устойчиво
развитие, основано на баланс и хармония меж-
ду социални нужди, икономическа дейност и
околна среда;
Отбелязвайки, че ландшафтът има важна роля
сред обществения интерес в културната, еколо-
гичната и социалната сфера и представлява бла-
гоприятстващ икономическата дейност ресурс,
чиято защита, управление и планиране може да
допринесе за създаването на трудова заетост;
Съзнавайки, че ландшафтът способства за
формирането на местните култури и че той е
основен компонент на европейското природно
и културно наследство, допринасящ за човеш-
кото благоденствие и консолидиране на евро-
пейската идентичност;
Приемайки, че ландшафтът е значима част
от качеството на живот на всички хора: живее-
щи в градски и селски райони, в западнали и
благоденстващи райони, в райони с призната
изключителна красота и обикновени такива;
Отбелязвайки, че развитието в земеделие-
то, горското стопанство, индустрията, добива
на минерали, регионалното и градското пла-
ниране, транспорта, инфраструктурата, туриз-
ма и отдиха, както и най-общо промените в све-
товната икономика в много случаи ускоряват
трансформацията на ландшафта;
Желаейки да откликнат на общественото
желание за висококачествен ландшафт и да иг-
раят активна роля в развитието на ландшафта;
Вярвайки, че ландшафтът е ключов елемент
от индивидуалното и общественото благоден-
ствие и че неговото опазване , управление и пла-
ниране налагат права и отговорности за всеки;
Съблюдавайки съществуващите законови
текстове на международно ниво в областта на
защитата и управлението на природното и кул-
турното наследство, регионалното и простран-
ственото планиране, местното самоуправление
и трансграничното сътрудничество и конкрет-
но: Конвенцията за опазване на европейското
природно богатство и естествена среда (Берн,
19.09.1979.); Конвенцията за защита на архитек-
турното наследство на Европа (Гранада,
03.10.1985.); Европейската конвенция за защита
на археологичното наследство (с допълнения)
(Валета, 16.01.1992.); Европейската рамкова
конвенция за трансграничното сътрудничество
между териториалните общности и власти (Мад-
рид, 21.05.1980.) и нейните допълнителни прото-
коли; Европейската харта за местно самоуправ-
ление (Страсбург, 15.10.1985.); Конвенцията за
биологичното разнообразие (Рио, 05.06.1992.);
Конвенцията за защита на световното културно
и природно наследство (Париж, 16.11.1972.) и
Конвенцията за достъпа до информация, учас-
тие на обществеността във вземането на реше-
ния и достъпа до правосъдието по проблеми на
околната среда (Архус, 25.06.1998.);
Отчитайки, че качеството и разнообразието
на европейския ландшафт представляват общ
ресурс и че сътрудничеството за неговата защи-
та, управление и планиране има важно значение;
В стремежа си да предоставят един нов ин-
струмент, посветен изключително на защита-
та, управлението и планирането на целия лан-
дшафт в Европа,
се договориха, както следва:
ГЛАВА ПЪРВА
ОБЩИ ПОЛОЖЕНИЯ
Член 1—Определения
За целите на конвенцията:
a. “Ландшафт” означава територия , спе-
цифичният облик и елементите на която са
възникнали като резултат на действия и вза-
имодействия между природни и/или човешки
фактори;
б. “Политика за ландшафта” означава изра-
зяване от страна на компетентните публични
власти на общи принципи, стратегии и указа-
ния , които позволяват предприемането на кон-
кретни мерки, насочени към опазването, управ-
лението и планирането на ландшафта;
в. “Конкретно качество на ландшафта” оз-
начава за определен ландшафт компетентните
обществени органи да се съобразяват с желани-
ето на обществото относно характерните черти
на заобикалящия го ландшафт;
г. “Опазване на ландшафта”означава дейс-
твия за запазване и поддържане на важни или
характерни черти на ландшафта, доказани чрез
стойността му като наследство, определена от
природната конфигурация и/или от човешка
дейност;
д. “Управление на ландшафта” означава дей-
ствие с оглед на устойчиво развитие за гаранти-
ране постоянната грижа за ландшафта, така че
да бъдат насочвани и балансирани промените,
предизвиквани от социалните, икономическите
и на околната среда процеси;