Държавен вестник, бр. 89, 2002 г., стр. 55

Б Р О Й  89
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  55
V1— обемът в ml на разтвора за анализ (т. 5.4), из-
ползван при определящото титруване (т. 5.5);
М— масата в грамове на частта за анализ (т. 5.3),
използвана за приготвянето на 500 ml разт-
вор за анализ;
6.1.2. декстрозен еквивалент: декстрозният ек-
вивалент, изчислен като тегловен процент на сухо
вещество в приготвената проба, се изчислява с
формулата:
RP Ч 100
––––– ,
D
където:
RP е редуциращата способност, изчислена като тег-
ловен процент от приготвената проба (т. 6.1.1);
D— съдържанието на сухо вещество в приготве-
ната проба като тегловен процент;
6.1.3. като резултат се взема средноаритме-
тичното на двете определяния, при условие че
изискването относно повторяемост (т. 6.2) е из-
пълнено;
6.2. повторяемост: разликата между резулта-
тите от две определяния, когато са извършени ед-
новременно или в бърза последователност върху
същата проба от един аналитик при същите усло-
вия, не трябва да превишава 1,0 % от тяхното сред-
ноаритметично.
 Приложение № 11
към чл. 9
Метод за определяне на поляризация
1. Определение: “Поляризация е въртене на
равнината на поляризираната светлина от захарен
разтвор, получен от 26 g захар в 100 ml, поставен в
епруветка с дължина 200 mm.
2. Обхват и област на приложение: по метода се
определя поляризацията на:
а) полубяла захар;
б) захар или бяла захар;
в) рафинирана бяла захар или екстра бяла захар.
3. Принцип: поляризацията се определя чрез
използване на захаромер или поляриметър съглас-
но условията, описани в този метод.
4. Реактиви и апаратура:
4.1. избистрящ реактив: разтвор на основен
оловен ацетат; добавят се 560 g сух основен оловен
ацетат към около 1000 ml прясно кипнала вода;
сместа се кипва за около 30 минути и след това се
оставя в покой едно денонощие; течността се де-
кантира и се разрежда с прясно кипнала вода, за да
се получи разтвор с плътност 1,25 g/ml при 20 °С;
този разтвор следва да се пази от контакт с въздух;
4.2. диетилов етер;
4.3. захаромер, градуиран за нормално тегло от
26 g захароза, или поляриметър; този инструмент
трябва да се инсталира в стая, където температу-
рата може да се поддържа близо до 20 °С; инстру-
ментът се калибрира с помощта на стандартни
кварцови плочи;
4.4. източник на светлина, състоящ се от натри-
ева лампа;
4.5. прецизни полярометрични епруветки с дъл-
жина 200 mm; грешката не трябва да превишава
± 0,02 mm;
4.6. аналитични везни с точност до 0,1 mg;
4.7. индивидуално калибрирани мерителни
колби със запушалки от 100 ml; колби с действи-
телен обем в обхвата 100,00 ± 0,01 ml могат да
бъдат използвани без корекции; колби с обем
извън тези граници трябва да се използват с
подходяща корекция, за да се коригира обемът
до 100 ml;
4.8. водна баня с постоянно поддържана темпе-
ратура 20 ± 0,1 °С.
5. Начин на работа:
5.1. приготвяне на разтвора: претеглят се кол-
кото е възможно по-бързо 26 ± 0,002 g от пробата
и се прехвърлят количествено в мерителна кол-
ба от 100 ml (т. 4.7) с приблизително 60 ml вода;
разтваря се чрез разклащане, но без загряване;
когато е необходимо избистряне, се добавя 0,5 ml
оловен ацетат (т. 4.1); разтворът се смесва чрез
въртене на колбата и изплакване на стените на
колбата, докато обемът е такъв, че менискусът е
около 10 mm под калибриращата отметка; кол-
бата се поставя във водната баня с постоянно
поддържана температура 20 ± 0,1 °С, докато тем-
пературата на захарния разтвор достигне посто-
янна стойност; образувани мехури на повърхност-
та на течността се отстраняват с капка диетилов
етер (т. 4.2); долива се до обема с вода; запушва
се и се разбърква старателно чрез обръщане на
колбата поне три пъти; оставя се в покой в про-
дължение на 5 минути;
5.2. поляризация: при всички следващи опера-
ции се поддържа температура 20 ± 1 °С:
5.2.1. апаратът се нулира;
5.2.2. пробата се филтрира през филтърна хар-
тия; изхвърлят се първите 10 ml от филтрата; съ-
бират се следващите 50 ml от филтрата;
5.2.3. поляриметричната епруветка двукратно
се промива с разтвора на пробата, която ще се
изследва (т. 5.2.2);
5.2.4. при 20 ± 0,1 °С епруветката внимателно се
напълва с разтвора, който ще се изследва; отстра-
няват се всички въздушни мехури при постепенно-
то преминаване на крайната плоча на място; на-
пълнената епруветка се поставя в гнездото на ин-
струмента;
5.2.5. отчита се ротацията в границите на
0,05°S или 0,02 ъглови градуси; повтаря се още
четири пъти; взема се средноаритметичното на
петте отчитания.
6. Изразяване на резултатите:
6.1. формула и метод на изчисляване: резулта-
тите се изразяват в градуси S до най-близкия 0,1 °S;
за превръщане на ъгловите градуси в градуси S се
използва следната формула:
1 °S = ъглови градуси Ч 2,889;
6.2. повторяемост: разликата между резул-
татите от две определяния, когато са извърше-
ни едновременно или в бърза последователност
върху същата проба от един аналитик при съ-
щите условия, и всяко представляващо средно-
аритметичното на 5 отчитания не трябва да
превишава 0,1 °S.
51259