Държавен вестник, бр. 3, 2016 г., стр. 121

БРОЙ  3	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  121  
Печалбата на предприятието е показател за 
оценка на резултатите от дейността или за 
възвръщаемостта на инвестициите или дохо-
дите от акции.
Елементите, пряко свързани с оценяването 
на финансовото състояние на предприятието, 
са активите, пасивите и собственият капитал, 
представени в баланса към определена дата.
Актив е ресурс, контролиран от предпри-
ятието в резултат на минали събития, от 
който се очаква в предприятието да постъпят 
бъдещи икономически ползи.
Пасив е настоящо задължение на пред-
приятието, произтичащо от минали събития, 
уреждането на което се очаква да доведе до 
изходящ поток от ресурси на предприятието, 
съдържащ икономически ползи.
Собствен капитал e остатъчната стойност 
на активите на предприятието след приспадане 
на всичките му пасиви.
Активи
Бъдещата икономическа изгода от един 
актив е възможността му пряко или косвено 
да допринесе за потока от парични средства 
или парични еквиваленти към предприятието. 
Тези парични потоци могат да се получат от 
използването на актива или от освобожда-
ването от него.
Предприятието обикновено използва своите 
активи за производство на стоки или услуги, 
които са в състояние да задоволят желанията 
или потребностите на клиентите, които са 
готови да заплатят за тях, и така допринасят 
към паричния поток на предприятието. Самите 
парични средства обслужват предприятието.
Бъдещата икономическа изгода от из-
ползването на актива може да се получи от 
предприятието по различни начини. Активът 
може да бъде използван самостоятелно или в 
комбинация с други активи в производството 
на стоки или услуги, които се продават от 
предприятието; да бъде разменен за други 
активи; да бъде използван за уреждане на 
задължения или да бъде разпределен към 
собствениците на предприятието.
Голяма част от активите са материални 
(имат веществена или физическа форма). Ве-
ществената форма не е задължително свойство 
на актива. Някои активи са нематериални, като 
например патентите и авторските права, при 
условие че бъдещата икономическа изгода от 
тях се очаква да се получи от предприятието 
и те се контролират от предприятието.
Много активи, като например вземания 
и имоти, са свързани с юридически права, 
включително правото на собственост. При 
определяне съществуването на даден актив 
правото на собственост не е най-същественото 
значение. Така например имот, държан по 
договор за лизинг, представлява актив, при 
условие че предприятието контролира ползите, 
които се очаква да постъпят от имота. 
Активите на предприятието са резултат 
от минали сделки или от други минали съ-
бития. Предприятията обикновено получават 
активи, като ги купуват или произвеждат, но 
друг вид сделки или събития също могат да 
генерират активи. Например такива активи 
могат да бъдат земи или имоти, получени от 
правителството като част от програма за на-
сърчаване на икономическия растеж в даден 
район, и откриването на минерални залежи, 
замяна, дарения и др. 
Сделки или събития, които се очаква да 
настъпят в бъдеще, не пораждат актив. На-
мерението за купуване на материални запаси 
или на дълготрайни активи само по себе си 
не отговаря на определението за актив.
Генерирането на актив е в тясна връзка с 
извършването на разход, но те не съвпадат 
задължително. Когато предприятието извърш-
ва разходи, това може да е предпоставка, че 
се търси бъдеща икономическа изгода, но 
не е неопровержимо доказателство, че е по-
лучен актив. По аналогичен начин липсата 
на свързан разход не пречи дадена позиция 
да отговаря на определението за актив и да 
отговаря на критериите за признаването му 
в баланса. Такива могат да бъдат обекти, 
получени като дарение.
Пасиви
Основна характеристика на пасива е, че 
предприятието има съществуващо задълже-
ние. Задължението може да бъде правно или 
възникнало в резултат на установени бизнес 
отношения и търговски практики. 
Правното задължение произтича от об-
вързващ договор или от законово изискване 
и може да се събира принудително. Такива 
обикновено са случаите с дължими суми за 
получени стоки и услуги или задължения 
към бюджета.
Задължение, възникнало в резултат на 
установени практики, произтича от дейст-
вията на самото предприятие. Като пример 
може да се даде отстраняване на дефекти на 
стоката сред гаранционния срок за сметка 
на предприятието съгласно търговската му 
политика. Сумите, които се очаква да бъдат 
изразходвани по отношение на вече продаде-
ните стоки, са пасив.
Уреждането на съществуващо задължение 
обикновено предполага плащане на парични 
средства, прехвърляне на други активи, предос-
тавяне на услуги, замяна на това задължение 
с друго задължение или превръщане на задъл-
жението в собствен капитал. Задължение може 
да бъде погасено и по друг начин, например 
доброволно или принудително отказване на 
кредиторите от вземанията им.
Необходимо е да се прави разлика между 
съществуващо задължение и бъдещ ангажи-
мент. Намерението на предприятието да заку-
пи актив в бъдеще не поражда съществуващо 
задължение. Задължение най-често възниква