Държавен вестник, бр. 43, 2000 г., стр. 26

С Т Р .  2 6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й 43
(2) Височината на задръжните баражи се
определя с оглед осигуряването на определен
задръжен ефект.
(3) Проектният наносен наклон се определя въз
основа на реално формирани наклони при сходни
условия, като се отчитат съществуващите разли-
чия при тяхното формиране или чрез формули.
Чл. 27. (1) Размерите на преливника трябва
да позволяват преминаването на максимален
воден отток с обезпеченост 2—10 %.
(2) Оптималната дълбочина на преливника е
1,0—1,5 м. При по-голяма дълбочина нейното
влияние се компенсира с по-голямо вкопаване на
основата или по-голяма дебелина на радието.
(3) Широчината на преливника се избира в
зависимост от устойчивостта на поройното легло
след баража срещу подравяне, от състоянието на
бреговете преди баража и от характера на на-
пречния профил, в който се проектира баражът.
(4) Широчината на преливника на контра-
баража е по-голяма или равна на широчината
на преливника на баража.
Чл. 28. (1) Максималният воден отток се
определя въз основа на максималното напреч-
но сечение на водния поток и неговата средна
скорост по време на върха на високата вълна
или чрез формули.
(2) Максималният воден отток се определя в
участъци, в които движението е близко до равно-
мерното—успоредни брегове, постоянен наклон
и грапавина на леглото, и се намират в близост до
мястото, в което се проектира баражът.
(3) В порои, в които има изградени напречни
укрепителни съоръжения, максималният воден
отток може да се определя по размерите на пре-
ливника и дълбочината на водния поток при него.
Чл. 29. Дължината на радието следва да оси-
гури успокояване на водния поток в участъка
между баража и контрабаража. То се постига,
като разстоянието, на което падат най-горните
струи от течния поток, се завиши с около 2 м.
Чл. 30. При проектирането на всякакъв вид
баражи се спазват следните основни изисквания:
1. вкопаването на основата е най-малко 1 м;
2. дължината на основата е най-малко с
2 м по-голяма от широчината на преливника
при венеца;
3. най-късото разстояние между теренната
линия и стъпалата е 1 м;
4. крилете се вкопават в бреговете най-малко
1 м;
5. височината на крилете е най-малко равна
на дълбочината на преливника;
6. водоотточните канали се разполагат си-
метрично под основата на преливника.
Чл. 31. (1) За укрепяване на хидрографската
система на пороите обикновено се прилагат
праволинейни баражи, които според използва-
ните материали биват: каменни, бетонни, дър-
вени (сандрачни), стоманобетонни и др.
(2) Каменните и бетонните баражи могат да
бъдат и криволинейни.
Чл. 32. (1) Всички типове праволинейни
баражи, с изключение на монолитните стома-
нобетонни баражи, се оразмеряват като грави-
тационни масивни подпорни стени.
(2) Оразмеряването се извършва за вертика-
лен резен от баража с широчина 1 м в най-нис-
ката част на напречния профил.
(3) Данните и резултатите за изчисляването
на обема на зидарията и на изкопите на баража
и защитните постройки се нанасят във форму-
ляри (приложения № 1 и 2).
Чл. 33. (1) Проверката на устойчивостта
срещу хлъзгане се извършва за фугата при те-
ренната линия.
(2) Хидростатичният натиск и теглото се
определят за височината на баража от теренна-
та линия до долното ниво на преливника.
(3) По преценка на проектанта хидростатич-
ният натиск може да се определи за височина на
водния пласт до горното ниво на преливника.
(4) Коефициентът на хлъзгане трябва да бъде
по-голям от 1,3.
Чл. 34. (1) Проверката на устойчивостта
срещу преобръщане се извършва графично или
чрез коефициента на преобръщане.
(2) Теглото се определя за височината на ба-
ража от основата му до долното ниво на пре-
ливника.
(3) Коефициентът на устойчивост срещу
преобръщане трябва да бъде по-голям от 1,3.
Чл. 35. (1) Криволинейни баражи се проек-
тират, когато бреговете са скалисти, разстоя-
нието между бреговете на нивото на преливни-
ка не превишава 20 м и се налага изграждането
на бараж с височина над 3,5 м.
(2) Криволинейните баражи се оразмеряват
като носещи постройки.
(3) Данните и резултатите за изчисляване на
обема на зидарията и изкопите се нанасят във
формуляри (приложения № 3 и 4).
Чл. 36. (1) Сандрачни и габионни баражи се
изграждат в нестабилни (плъзгащи се) терени и
в случаите, когато е необходим временен укрепи-
телен ефект. Височината им не превишава 3 м.
(2) След стабилизирането на терена санд-
рачните и габионните баражи се заменят с трай-
ни постройки от каменна зидария на цименто-
пясъчен разтвор, бетон и др.
(3) При опасност от подновяване на движе-
нието на терена се прилагат трайни постройки
със специални конструкции.
Чл. 37. (1) Сглобяеми баражи от стоманобе-
тонни греди се изграждат, когато може да се
осигури изготвянето на гредите при промишле-
ни условия и достъп на механизация по цялата
строителна площадка.
(2) Централната част на баража е сглобяе-
ма, а основата, крилете и част от стъпалата може
да бъдат от бетон, каменна зидария с цименто-
пясъчен разтвор и др.
(3) Пространството между най-горния ред
напречни греди се запълва с бетон, а при пре-
ливника се оформя стоманобетонна стреха.
(4) Най-долният и най-горният ред греди са
напречни.
Чл. 38. (1) Монолитните стоманобетонни ба-
ражи са праволинейни, ъглови, с контрафорси или
без контрафорси. Височината им е над 3,50 м.