Държавен вестник, бр. 9, 2010 г., стр. 59

БРОЙ  9	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  59  
3. изготвя доклад за осъдените лица, които 
ще бъдат предложени за условно предсрочно 
освобождаване с пробационен надзор в изпи­
тателния срок;
4. уведомява съответната областна пробаци­
онна служба за лицата по т. 3 и изпраща доку­
ментацията за тях в съответствие с рамката за 
взаимодействие със затворната администрация.
Чл. 260. Заверено копие от съдебния акт, с 
който в срока на условното предсрочно осво­
бождаване е наложена мярка за пробационен 
надзор, след влизането му в сила се изпраща 
от началника на затвора в съответната проба­
ционна служба, както и всички данни, касае­
щи личността и поведението на осъдения по 
време на изпълнение на наказанието лишаване 
от свобода. За започване на изпълнението се 
уведомява съответния прокурор.
Чл. 261. (1) Пробационният служител за­
познава членовете на пробационния съвет с 
оценката по чл. 225, ал. 1 ЗИНЗС и с плана 
за индивидуално изпълнение на пробационните 
мерки.
(2) Преразглеждане на оценката се извършва 
в зависимост от регистрираната степен на риска, 
плана за изпълнение и размера на наложените 
пробационни мерки не по-малко от веднъж на 
шест месеца.
Чл. 262. (1) Предложението по чл. 226, 
ал. 1 ЗИНЗС се изготвя в писмена форма от 
пробационния служител, работещ с конкрет­
ния осъден, и материалите се предоставят на 
членовете на пробационния съвет.
(2) Предложението съдържа пълна инфор­
мация за осъдения, конкретни доказателства 
за регистрираната положителна промяна и 
прогноза за поведението му.
(3) В случаите по чл. 226, ал. 2 ЗИНЗС про­
бационният служител, работещ с конкретното 
осъдено лице, изготвя и внася в пробационния 
съвет писмен доклад, който съдържа описание 
на нарушението и събраните доказателства, 
както и становище за това, дали да бъде 
възстановено първоначалното съдържание на 
пробационните мерки.
Чл. 263. (1) За всяко наказание се издава 
мотивирана писмена заповед.
(2) Заповедта се издава от началника на об­
ластната служба „Изпълнение на наказанията“ 
по предложение на пробационния служител 
след изслушване на нарушителя или приемане 
на писмените му обяснения.
(3) Със заповедта за наказание осъденият 
на пробация се запознава срещу подпис върху 
нея, като се отбелязва и датата.
(4) Екземпляр от заповедта се прилага към 
досието на осъдения.
Чл. 264. При подаване на жалба по чл. 227, 
ал. 3 ЗИНЗС главният директор на ГДИН 
може да отмени или измени заповедта. Когато 
същият не намери основание за пререшаване 
на въпроса, потвърждава заповедта.
Чл. 265. (1) Председателят на пробационния 
съвет внася в съда предложение за замяна на 
една пробационна мярка с друга или на про­
бацията с лишаване от свобода при условията 
на чл. 43а от Наказателния кодекс в 7-дневен 
срок от заседанието, в което е взето решени­
ето. Към предложението се прилагат справка 
за изтърпяната част от наказанието към този 
момент и други доказателства.
(2) Когато предложението за замяна на про­
бацията с лишаване от свобода е отхвърлено 
от съда, времето, през което изпълнението на 
пробационните мерки е било спряно – от датата 
на внасяне на предложението в съда до датата 
на получаването на съдебното решение, не се 
зачита за изтърпяване на наказанието.
Чл. 266. Молбите, жалбите, сигналите и 
предложенията се подават от осъдените на 
пробация в писмен вид. Те се регистрират в 
специален дневник.
Чл. 267. (1) Изпълнението на наказанието 
пробация приключва след изтичане срока на 
пробационната мярка с най-дълъг срок.
(2) За приключване изпълнението на на­
казанието писмено се уведомяват прокурорът, 
съответното районно управление на Минис­
терството на вътрешните работи, военното 
окръжие, кметът на населеното място по 
последното местоизпълнение на наказанието, 
а в случаите по чл. 213, ал. 3 и чл. 219, ал. 1 
ЗИНЗС – съответните длъжностни лица.
(3) На изтърпелия наказание пробация се 
издава удостоверение, а по негова молба – и 
характеристика.
Ч А С Т Ш Е С ТА
ИЗПЪЛНЕНИЕ НА МЯРКАТА ЗА НЕОТКЛО­
НЕНИЕ ЗАДЪРЖАНЕ ПОД СТРАЖА
Чл. 268. Разпоредбите относно осъдените 
на лишаване от свобода се прилагат и по 
отношение на задържаните по реда на Нака­
зателнопроцесуалния кодекс лица, доколкото 
в тази част не се предвижда друго.
Чл. 269. (1) По смисъла на чл. 242, ал. 1 
ЗИНЗС никое лице не може да бъде прието 
в ареста без:
1. постановление за задържане за срок до 
72 часа от съответния прокурор;
2. определение за вземане на мярка за 
неотклонение задържане под стража от съот­
ветния съд;
3. телеграма за обявяване за национално 
издирване, придружена с документ за осно­
ванието за задържане, издаден от съответния 
прокурор или съд;
4. съпроводителни писма за етапно конво­
ираните;
5. присъда – до приемане в затвора на осъ­
дения за изтърпяване на наказанието;