Държавен вестник, бр. 106, 2006 г., стр. 122

С Т Р .  122
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  106
Вътрешни модели, прилагани в случай на
рамкови споразумения за нетиране
Чл. 174. (1) За изчисляване коригирания размер
на експозициите банка може да прилага вътрешен
модел, който отчита корелационните зависимости
между инструментите, предмет на общо споразу-
мение за нетиране, както и тяхната ликвидност.
Резултатът от използването на вътрешния модел е
оценка на потенциалната промяна в стойността на
необезпечената част от експозицията.
(2) Вътрешният модел по ал. 1 се използва не-
зависимо от модела за кредитен риск, който бан-
ката е избрала.
(3) След разрешение на БНБ банката може да
използва вътрешния си модел и за маржин заемни
сделки, когато те са покрити от признато дву-
странно рамково споразумение за нетиране.
(4) Банката прилага този подход за всички кон-
трагенти и ценни книжа, с изключение на несъ-
ществените портфейли, за които е разрешено из-
ползването на надзорни или собствени корекции
за променливост, и с изключение на дериватните
инструменти за които се прилага глава осма “Тре-
тиране на кредитния риск от контрагента”.
(5) Вътрешен модел може да се използва само
от банка, която е получила одобрение от БНБ за
прилагане на вътрешен модел за пазарен риск.
Прилагане на вътрешни модели за рамкови
споразумения за нетиране  от банки, които не
използват одобрени модели за пазарен риск
Чл. 175. (1) След разрешение на БНБ банка,
която не използва одобрен от БНБ вътрешен мо-
дел за пазарен риск, може да използва вътрешен
модел по чл. 174, ал. 1, когато са изпълнени след-
ните изисквания:
1. банката е внедрила цялостна и надеждна
система за управление на риска, произтичащ от
сделките, предмет на рамкови споразумения за
нетиране;
2. вътрешният модел на банката е неразделна
част от ежедневния процес на управление на риска
и обхваща достатъчен брой рискови фактори за
измерване на съществените ценови рискове;
3. банката разполага с отдел за контрол на рис-
ка, който:
а) е независим от търговските звена;
б) разполага със служители, подходящо квали-
фицирани за използване на усъвършенствани мо-
дели в областта на управлението на риска;
в) е отговорен за разработването и внедряване-
то на системата за управление на риска;
г) изготвя ежедневни отчети и анализи на из-
ходните данни от системата за управление на рис-
ка, както и предлага конкретни мерки за спазване
на установените лимити;
д) предоставя отчетите на компетентните ръ-
ководни лица, оправомощени да вземат решения
относно корекции в размера на отделни позиции
или на общата рискова експозиция;
4. банката разполага с достоверни исторически
данни за точността на оценките за риска, получе-
ни от бек-тестване на вътрешния модел за период
от поне една година;
5. банката периодично провежда задълбочени
стрес-тестове, резултатите от които се преглеж-
дат от компетентните ръководни лица и се взимат
предвид при определянето на правилата и лими-
тите по управление на риска;
6. банката разполага с процедури за наблюде-
ние и спазване на документираните вътрешни пра-
вила и механизми за контрол, отнасящи се до ця-
лостното функциониране на системата за измер-
ване на риска;
7. звеното за вътрешен одит на банката про-
вежда периодичен преглед на системите за измер-
ване на риска, обхващащ дейността на търговски-
те отдели и отдела за контрол на риска;
8. поне веднъж годишно банката провежда прег-
лед на системата за управление на риска;
9. изпълнени са изискванията по чл. 257, ал. 5 и
6 и чл. 258;
10. вътрешният модел ползва подходящ брой
рискови фактори, с които обхваща всички същес-
твени ценови рискове.
(2) Разрешението по ал. 1 се издава в срок до
шест месеца, след като банката представи всички
необходими документи.
Количествени изисквяния към вътрешни модели
за рамкови споразумения за нетиране
Чл. 176. (1) Изчислението на потенциалната
промяна в стойността на необезпечената част от
експозицията е предмет на следните изисквания:
1. потенциалната промяна в стойността се из-
числява поне веднъж дневно;
2. използва се 99 %-ов едностранен доверите-
лен интервал;
3. прилагат се следните периоди на реализация:
а) при репо-сделки с предмет ценни книжа и
при сделки по предоставяне/получаване в заем на
ценни книжа: пет работни дни;
б) други сделки, обусловени от капиталовия
пазар: десет работни дни;
4. използваният исторически период за наблю-
дение следва да бъде с продължителност най-мал-
ко една година, а в случай на повишено колебание
на пазарните цени, по-често;
5. банката актуализира оценките си за корек-
циите за променливост най-малко веднъж на три
месеца или по-често, когато пазарните условия
налагат това.
(2) С разрешение на БНБ банка може да из-
ползва емпирични корелационни зависимости в
рамките на рисковите категории и между тях, при
условие че удостовери, че системата за измерва-
не на зависимостите е надеждна и цялостно ин-
тегрирана.
Стойност на експозицията при вътрешни
модели за рамкови споразумения за нетиране
Чл. 177. (1) Стойността на коригираната екс-
позиция при използването на вътрешни модели се
определя по формула № 7, приложение № 5 “Реду-
циране на кредитния риск”.
(2) Рисковопретеглените експозиции се изчис-
ляват въз основа на данни от модела към предиш-
ния работен ден.
(3) За стойност на експозицията по стандар-
тизирания подход или по вътрешнорейтинговия
подход за кредитен риск се приема коригирана-
та стойност на експозицията, изчислена по реда
на ал. 1.