Държавен вестник, бр. 38, 2021 г., стр. 147

БРОЙ  38	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  147  
МИНИСТЕРСТВО  
НА ФИНАНСИТЕ
СПОРАЗУМЕНИЕ 
за кредитна линия между Република България 
като кредитор и Единния съвет за преструк-
туриране като кредитополучател 
(Ратифицирано със закон, приет от 44-то На-
родно събрание на 11 декември 2020 г. – ДВ, 
бр. 107 от 2020 г. В сила от 18 декември 2020 г.)
Настоящото Споразумение („Споразуме-
нието“) се сключва от и между:
(1) Pепублика България, представлявана 
от г-н Кирил Ананиев, министър на 
финансите на Република България 
(наричана по-долу „Кредитор“),
и
(2) Единния съвет за преструктуриране, 
представляван от г-жа Елке Кьониг, 
Председател (наричан по-долу „Кре-
дитополучател“).
ПРЕАМБЮЛ
I. Кредиторът е участваща в Единния 
надзорен механизъм (ЕНМ)/Единния 
механизъм за преструктуриране (ЕМП) 
държава членка от момента на уста-
новяване на тясно сътрудничество с 
Европейската централна банка (ЕЦБ) в 
съответствие с процедурата, установена 
в чл. 7 от Регламент (ЕС) № 1024/2013 
(Регламент за ЕНМ). 
II. Със сключването на това Споразумение 
и Кредиторът, и Кредитополучателят 
не възнамеряват да променят по съ-
щество Споразумението за кредитна 
линия, сключено с държавите членки, 
първоначално участващи в ЕНМ/ЕМП 
(„Първоначално участващи държа-
ви членки“1), и Кредитополучателя. 
Следователно всеки потенциално 
противоречащ преамбюл трябва да 
се тълкува в светлината на участието 
на Кредитора в Банковия съюз на по-
късен етап. 
III. С цел изчисляване на Фиксираната 
индивидуална сума на Кредитора 
Кредиторът и Кредитополучателят се 
съгласяват да използват за целите на 
това Споразумение размера на нацио-
налното подразделение на Кредитора, 
следвайки прогнозата, одобрена от 
Единния съвет за преструктуриране 
към 18 септември 2020 г. Размерът 
на подразделението на Кредитора е 
прогнозирано като сума от: а) общия 
размер на предварителните вноски за
1 Австрия, Белгия, Кипър, Германия, Естония, 
Гърция, Испания, Финландия, Франция, Ислан-
дия, Италия, Литва, Люксембург, Латвия, Малта, 
Холандия, Португалия, Словения и Словакия.
ЕФП, дължими от кредитните ин-
ституции в страната на Кредитора (в 
обхвата) за периодите за вноски за 2016, 
2017, 2018, 2019 и 2020 г., изчислени от 
Кредитополучателя, и б) общия размер 
на предварителните вноски за ЕФП, 
дължими от кредитните институции 
в страната на Кредитора (в обхвата) 
за периодите за вноски за 2021, 2022 
и 2023 г.
IV. Следвайки определянето на Фикси-
раната индивидуална сума, съответ-
стваща на Кредитора и на решението 
на Първоначално участващите дър-
жави членки да не променят техните 
съответни Фиксирани индивидуални 
суми, максималната натрупана сума 
за финансиране, която е налична на 
Кредитополучателя от всички участ-
ващи държави членки, т.е. Първона-
чално участващите държави членки 
и Кредитора, трябва да е в размер 
на 113,5 млн. евро, която отговаря 
на Фиксираната индивидуална сума 
на Кредитора, заедно с първоначал-
но фиксираната максимална сума 
съгласно преамбюл (Л).
ПРЕАМБЮЛ
Като се има предвид, че: 
(А) На 18 декември 2013 г. в контекста на 
дискусиите за създаването на Единния 
механизъм за преструктуриране (ЕМП) 
Еврогрупата и министрите от ЕКОФИН 
приеха декларация за финансирането на 
Кредитополучателя („Декларацията“), 
според която, за да се осигури достатъчно 
финансиране, когато Единният фонд за 
преструктуриране („ЕФП“) не разполага 
с достатъчно финансиране от банковия 
сектор, особено в преходния период, но 
също така и в стабилно състояние, държа-
вите членки, участващи в ЕМП, създават 
система, чрез която ще бъде осигурено 
мостово финансиране като крайна мярка 
и в пълно съответствие с правилата за 
държавна помощ. В преходния период 
трябва да бъде осигурено мостово фи-
нансиране от национални източници, 
подкрепени от банкови вноски, или от 
Единния механизъм за стабилност (ЕМС) 
в съответствие с договорените процедури. 
Договореностите за преходния период 
следва да се прилагат до момента на съз-
даване на ЕФП, включително създаването 
на възможности за отпускане на заеми 
между националните подразделения. 
Декларацията допълнително определя, 
че по време на преходния период ще 
бъде разработен общ защитен механизъм 
(„Общ защитен механизъм“). Във всеки 
случай банковият сектор в крайна сметка