Държавен вестник, бр. 61, 2000 г., стр. 21

Б Р О Й  61
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  21
ДОПЪЛНИТЕЛНА РАЗПОРЕДБА
§ 1. По смисъла на наредбата:
1. “Лекуващ лекар или стоматолог” е лека-
рят или стоматологът, който е поел по съответ-
ния ред наблюдението и лечението на болния в
амбулаторни, домашни или болнични условия.
2. “Членове на семейството” са съпругът,
съпругата и техните възходящи и низходящи по
права линия.
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ
РАЗПОРЕДБИ
§ 2. Определените групи инвалидност до
влизането в сила на наредбата се приравняват
към следните проценти на загубената работо-
способност:
1. първа група инвалидност—над 90 на сто;
2. втора група инвалидност—от 71 до 90 на сто;
3. трета група инвалидност—от 50 до 70 на сто.
§ 3. До утвърждаване на новите образци на
бланки на експертни решения и на болничен
лист органите, извършващи експертиза на ра-
ботоспособността, ползват утвърдените до вли-
зането в сила на наредбата образци.
§ 4. Наредбата се приема на основание чл. 14,
ал. 3 от Кодекса за задължително обществено
осигуряване.
Приложение № 1
към чл. 93, ал. 1
от наредбата
ОТПРАВНИ ТОЧКИ ЗА ОЦЕНКА НА ТРАЙ-
НО НАМАЛЕНАТА РАБОТОСПОСОБНОСТ
 В ПРОЦЕНТИ
Ч а с т  п ъ р в а
ЗАБОЛЯВАНИЯ НА ОПОРНО-
ДВИГАТЕЛНИЯ АПАРАТ
Раздел I
Общи правила
Процентът на трайно намалената или загу-
бена работоспособност при тези заболявания
се определя съобразно функционалните огра-
ничения на опорно-двигателния апарат и отра-
жението им върху другите органи и системи.
При дегенеративни промени на ставите на
крайниците и на гръбначния стълб (артрози,
остеохондрози) се вземат под внимание и дан-
ните за болка, за приемането на които дава
основание клиничната находка (ставни отоци,
мускулни контрактури, атрофии).
Ограниченията в подвижността на ставите,
дължащи се на артроза, могат да се окажат по-
значими, отколкото анкилоза във функционал-
но изгодно положение.
Рентгеновите данни за дегенеративни про-
мени, както и претърпени оперативни интер-
венции сами по себе си без други изменения не
обуславят намалена работоспособност.
Чужди тела не обуславят намалена работо-
способност, когато не ограничават функцията
и не упражняват неблагоприятно влияние вър-
ху други органи и системи.
При изявена остеопороза (например при
хормонални нарушения, гастроинтестинални
резорбтивни смущения, бъбречни увреждания)
определянето на процент ограничена работо-
способност е в зависимост от функционалното
състояние. Към това следва да се оценят и бол-
ките, които предизвиква остеопорозата.
Степента на намалената работоспособност при
мускулни и сухожилни наранявания се основава
на функционалните нарушения и на оценката на
съдовата и неврологичната симптоматика.
Основен критерий при определяне на процен-
та на намалената работоспособност при ампута-
ции на крайниците е нивото на ампутацията.
При неблагоприятни характеристики на чу-
кана и при функционални ограничения на съ-
седните стави оценките следва да се завишат
средно с 10 на сто независимо от това, дали се
носят протези или не. При благоприятна харак-
теристика на ампутационния чукан и на съсед-
ните стави, адекватно в статично и динамично
отношение протезиране, оценките следва да се
намалят с 10 на сто.
Въпреки съхраняването на крайника може
да се установи състояние, което да е по-небла-
гоприятно, отколкото липсата му.
Оценката на намалената работоспособност
при псевдоартрозите се базира на това, дали те
са стабилни или халтави. Рентгеновият образ
дава отговор за вида на псевдоартрозата.
При хабитуални луксации степента на нама-
лената работоспособност се определя освен от
обема на подвижността и от честотата на из-
кълчванията.
Процентът на намалената работоспособност
при ендопротезираните стави е в зависимост от
ограничението на движенията и възможности-
те за натоварване.
Раздел II
Хроничен остеомиелит
1. Лека степен—ограничен, ниска активност,
незначителни гноящи фистули: 20—50  %
2. Средна степен—разширен процес, чести и
трайни фистули, с белези на активност и с лабо-
раторни данни за активност: 50—70  %
3. Тежка степен—с чести, тежки тласъци, с под-
чертано инфилтриране на меките тъкани, нагно-
яване и отделяне на секвестри, подчертани белези
на активност в лабораторните данни: 70—100  %
Забележки:
1. При оценката на намалената работоспособност при
това заболяване се имат предвид локализацията и раз-
пространението на процеса, наличните функционални
нарушения, съпътстващата активност и нейното значе-
ние за общото състояние на организма и възможните
последващи заболявания (анемия, амилоидоза и др.).
2. Значително подобрение поради стихване на про-
цеса може да се приеме едва тогава, когато в продълже-
ние на 2 до 5 години в зависимост от продължителност-
та на заболяването няма фистули, а от останалите на-
ходки, включително рентгеновите и лабораторните, не
се откриват белези на активност. При тези случаи по
правило степента на намалената работоспособност
трябва да бъде с 20 до 30 % по-ниска. Изчаква се още от
2 до 4 години за по-нататъшна оценка на оздравяване-
то. Намалената работоспособност се определя по оста-
тъчните увреди.