Държавен вестник, бр. 98, 2005 г., стр. 19

Б Р О Й  98
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  19
4. Когато облагите от престъпление са сме-
сени с имущество, придобито със законни сред-
ства, това имущество независимо от замразява-
нето и изземването подлежи на конфискация до
размера на незаконно реализираните средства.
5. По отношение на приходи или други пол-
зи, извлечени от облаги от престъпление или от
имущество, получено в резултат на преобразу-
ване или превръщане на придобитото от пре-
стъпление, както и от имущество, размесено с
друго, придобито чрез престъпление имущест-
во, се прилагат мерките по този член, по същия
начин и в степента, в която те се прилагат спря-
мо облагата от престъпление.
6. Всяка държава—страна по конвенцията,
за целите на този член и на член 13 упълномо-
щава своите съдилища и други компетентни ор-
гани да изискват или изземват банкови, финан-
сови или търговски документи. Държавите—
страни по конвенцията, не могат да откажат
предприемането на действия съгласно разпо-
редбите на тази алинея на основание запазване
на банкова тайна.
7. Държавите—страни по конвенцията, пре-
ценяват възможността за въвеждане на изиск-
ване деецът да доказва законния произход на
приходите или имуществото, за които се пред-
полага, че са придобити чрез престъпление, или
на друго имущество, подлежащо на конфиска-
ция, доколкото такова изискване съответства на
принципите на вътрешното право и на характе-
ра на съдебното или друг вид производство.
8. Разпоредбите на този член не могат да се
тълкуват във вреда на правата на добросъвест-
ни трети страни.
9. Нищо в този член не накърнява принципа,
че мерките, посочени в него, се определят и при-
лагат в съответствие и при спазване на разпо-
редбите на вътрешното право на съответната
държава—страна по конвенцията.
Член 13
Международно сътрудничество за целите на
конфискацията
1. В най-голямата степен, позволена от вът-
решното є законодателство, всяка държава—
страна по конвенцията, която е получила от
друга държава страна, под чиято юрисдикция
попада извършено престъпление по конвен-
цията, молба за конфискация на облагите от
това престъпление, наред с имуществото, обо-
рудването и помощните средства по чл. 12,
ал. 1 от тази конвенция, които се намират на
нейна територия:
а) предава молбата на своите компетентни
власти за получаване на заповед за конфиска-
ция, а при наличие на такава заповед—за ней-
ното изпълнение; или
б) предава на своите компетентни власти
решението за конфискация, постановено от съ-
дебен орган на молещата държавата в съответ-
ствие с чл. 12, ал. 1 на конвенцията, с цел негово-
то изпълнение в обема, указан в молбата и до-
колкото то се отнася до облаги, имущество, обо-
рудване и други помощни средства по смисъла
на чл. 12, ал. 1, намиращи се на територията на
замолената държава—страна по конвенцията.
2. При получаване на молба, отправена от
друга държава—страна по конвенцията, под
чиято юрисдикция попада престъпление, об-
хванато от тази конвенция, замолената дър-
жава страна предприема мерки за идентифи-
циране, проследяване, замразяване или иззем-
ване на придобитото в резултат на престъпна
дейност, а също и на имуществото, оборудва-
нето и помощните средства по смисъла на член
12, ал. 1 от конвенцията, с оглед последваща-
та им конфискация, която може да бъде пос-
тановена както от молещата държава, така и
от замолената въз основа на молба по ал. 1 на
този член.
3. Разпоредбите на член 18 на конвенцията
се прилагат mutatis mutandis към този член. В
допълнение към информацията, определена в
чл. 18, ал. 15, молбите, отправени по този член,
следва да съдържат:
а) в случай на отправена молба по ал. 1 (а) на
този член—описание на имуществото, което
подлежи на конфискация, както и заявление, в
което се излагат фактите, въз основа на които се
отправя молбата, като последните трябва да
представляват достатъчно основание за замоле-
ната страна за издаване на такава заповед в съ-
ответствие с вътрешното си законодателство;
б) в случай на отправена молба по ал. 1 (б)
на този член—юридически допустимо копие
от заповедта за конфискация, издадена от мо-
лещата държава, на която е основана отправе-
ната молба, както и фактите и информацията,
необходими с оглед исканото изпълнение на
заповедта;
в) в случаите, когато е отправена молба в съ-
ответствие с ал. 2 на този член —фактите, на които
замолената държава—страна по конвенцията,
основава своето искане и описание на действия-
та, които тя очаква да бъдат предприети.
4. Решенията и действията по смисъла на
ал. 1 и 2 на този член следва да се предприемат
от замолената страна в съответствие и при спаз-
ване на вътрешното є законодателство и про-
цесуални правила, на двустранни или много-
странни договори, споразумения или договоре-
ности между молещата и замолената държа-
ва—страни по конвенцията.
5. Всяка държава—страна по конвенцията,
предоставя на Генералния секретар на ООН
копия от съответните закони и подзаконови нор-
мативни актове, регламентиращи прилагането
на този член, както и всички последвали про-
мени в тях и съответни разяснения.
6. Когато дадена държава—страна по кон-
венцията, пожелае да обуслови прилагането на
мерките по ал. 1 и 2 на този член от наличието
на съответен договор, то тази конвенция следва
да є послужи като необходимо и достатъчно
договорно основание.