Държавен вестник, бр. 40, 2004 г., стр. 26

С Т Р .  26
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  40
9.3.1.2. Изпитване с колимационен телескоп
Процедурата, описана в тази част, се прилага при
необходимост.
9.3.1.2.1. Апаратура
Състои се от оптичен колиматор и телескоп и може
да се постави, както е показано на фиг. № 14. Освен това
може да се използва еквивалентна оптична система.
Фиг. № 14. Апаратура за изпитване с колимационен
телескоп
1. Лампа с нажежаема жичка.
2. Кондензатор с отвор > 8,6 mm.
3. Екран от матово стъкло с отвор > отвора на кон-
дензатора.
4. Цветен филтър с диаметър > 8,6 mm с централен
отвор с диаметър приблизително 0,3 mm.
5. Пластина с полярни координати с диаметър > 8,6 mm.
6. Ахроматична леща, f i 86 mm, отвор = 10 mm.
7. Ахроматична леща, f i 86 mm, отвор = 10 mm.
8. Черна точка с диаметър приблизително 0,3 mm.
9. Ахроматична леща, f = 20 mm, отвор J 10 mm.
9.3.1.2.2. Процедура
Насочващият телескоп формира изображението в
безкрайността в полярна координатна система с ярка
точка в нейния център (фиг. № 12). Във фокусната рав-
нина на оптичната ос на телескопа за наблюдение се
поставя малка плътна точка с диаметър малко по-го-
лям от проектираната светлинна точка, така че да за-
тъмни (скрие) светлата точка.
Когато изпитваната проба е поставена между те-
лескопа и оптичния колиматор и се представя вторич-
но изображение, то се изразява в появата на втора точ-
ка с по-малка яркост на определено разстояние от цен-
търа на полярната координатна система. Отделянето
на вторично изображение се отчита като разстояние
между точките, виждащи се през телескопа (фиг. № 12).
(Разстоянието между тъмното петно и светлата точка
в центъра на полярната координатна система представ-
лява оптичното отклонение.)
9.3.1.2.3. Представяне на резултатите
Безопасното стъкло първо се изследва чрез проста
сканираща техника, за да се установи областта, даваща
най-ясното вторично изображение. След това тази об-
ласт се изследва чрез колимационна телескопична сис-
тема под подходящ ъгъл. Измерва се максималното раз-
деляне на вторичното изображение.
9.3.1.3. Посоката на наблюдение в хоризонтална
равнина се поддържа приблизително перпендикулярна
към очертанието на предното стъкло в тази равнина.
9.3.2. Измерванията се изпълняват в съответствие с
категорията на трактора в зоните, дефинирани по т. 9.2.2.
9.3.2.1. Тип трактор
Изпитването се повтаря, ако предното стъкло е
монтирано на тип трактор, имащ предно поле на види-
мост, различно от това на трактора, за който вече е
одобрено предното стъкло.
9.3.3. Показатели на трудност за вторичните харак-
теристики
9.3.3.1. Характеристика на материала
Полирано (огледално)
Флоат
Листово
стъкло
стъкло
стъкло
1
1
2
9.3.3.2. Други вторични характеристики
Не се разглеждат други вторични характеристики.
9.3.4. Брой на образци
Предоставят се четири образеца за изпитване.
9.3.5. Представяне на резултатите
Типът на предното стъкло се приема за задоволите-
лен по отношение на оптичното изкривяване, ако при
четирите образеца, предоставени за изпитване, разде-
лянето на първичното и вторичното изображение не
превишава максималната стойност от 0° 15'.
9.3.5.1. Не трябва да се провеждат измервания в
периферната зона с широчина 100 mm.
9.3.5.2. В случай на разглобяеми предни стъкла не
се правят измервания в лента с широчина 35 mm, започ-
ваща от ръба на стъклото, който може да се допира до
разделителя на стъклото.
9.4. Определяне на цветните изпитвания
Когато предното стъкло е оцветено в зоните, дефи-
нирани в т. 9.2.5.2. или т. 9.2.5.3, се изпробват четири
предни стъкла за установяване на следните цветове:
бял, избирано жълт, червен, зелен, син, кехлибарен.
10. Изпитване за устойчивост на огън
10.1. Цел и обхват
Методът позволява да се определи хоризонталната
скорост на горене на материалите, използвани в купето
на водача на трактора, след излагане на малък пламък.
Този метод позволява изпитване на материалите и ком-
понентите от вътрешното оборудване на трактора ин-
дивидуално или комплексно с обща дебелина 15 mm.
Използва се, за да се оцени еднаквостта на серийното
производство на такива материали по отношение на
тяхното поведение при горене. Поради наличието на
много различия в реална ситуация (приложение и ори-
ентация в трактора, използване, източник на запалване
и др.) и прецизните условия за провеждане на изпитва-
нето, този метод не се счита за подходящ за оценяване
на всички реални характеристики при горене.
10.2. Определения
Скорост на горене: отношението на изгореното раз-
стояние, измерено в съответствие с този метод, и вре-
мето, необходимо за изгаряне на това разстояние.
Изразява се в милиметри за минута.
10.2.1. Съставни материали: материали, съставени
от няколко слоя от еднакви или различни материали с
напълно свързани повърхности чрез циментиране, спо-
яване, обвиване, заваряване и др. Когато различните
материали са свързани заедно неравномерно (напр. чрез
зашиване, заваряване при висока честота, облицоване),
за да се даде възможност за приготвяне на индивидуал-
ни образци в съответствие с т. 10.5, такива материали
не се считат за съставни материали.
10.2.2. Изложена на въздействие страна: страната,
която се намира с лице към купето на водача (купето на
пътника), когато материалът е монтиран в трактора.
10.3. Принцип на действие
Образецът се задържа в хоризонтално положение в
стойка с U-образна форма и се излага на въздействието
на определения ниско енергиен пламък за 15 s в горив-
на камера, като огънят въздейства върху свободния край
на образеца. Изпитването определя дали и кога угасва
огънят, или времето за разпространение на пламъка на
измерваното разстояние.
10.4. Апаратура
10.4.1. Горивна камера (фиг. № 15), за предпочита-
не от неръждаема стомана, имаща размерите по фиг.
№ 16. Предната част на камерата се състои от огнеупо-
рен, наблюдателен прозорец, който може да покрива
цялата предна страна и който може да се конструира
като панел за достъп.
Дъното на камерата има вентилационни отвори, а
таванът—вентилационен прорез по цялото си протеже-
ние. Горивната камера е разположена върху четири
поставки с височина 10 mm.
Камерата може да има отвор в единия си край за
внасяне на стойката с образеца, а на срещуположния
край да е осигурен отвор за поддържане на газовата
струя. Топящите се материали се държат в тава
(фиг. № 17), която е поставена на дъното на камерата
между вентилационните отвори, без да покрива която
и да била вентилационна област.
Телескоп за наблюдение
Колимационен телескоп
Светлинен
лъч
Ъгъл на
наклон
Равнина на
изображението
Безопасно стъкло