Държавен вестник, бр. 87, 2005 г., стр. 17

Б Р О Й  87
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  17
4. са запознати с изискванията, процедурите
и изследванията, които се извършват преди по-
пълването на ветеринарномедицинските доку-
менти и които се изискват от българското вете-
ринарно законодателство или от законодател-
ството на държавата получател.
(3) Официалните ветеринарни лекари тряб-
ва да са преминали обучение, организирано
от НВМС за придобиване на познанията по
ал. 2, т. 3 и 4.
Чл. 102. Официалните ветеринарни лекари
могат да издават ветеринарни документи въз
основа на информация, получена от ветеринар-
ни лекари или ветеринарни техници, които:
1. отговарят на изискванията по чл. 101, ал. 2,
т. 3 и 4;
2. могат да удостоверят чрез издадени от тях
документи достоверността на предоставената
информация.
Чл. 103. (1) При издаване на ветеринарно-
медицинските документи официалният ветери-
нарен лекар е длъжен:
1. да не удостоверява данни, за които няма
познания или истинността на които не би мо-
гъл да установи;
2. да не подписва:
а) непопълнени или частично попълнени
формуляри;
б) документи за животни, зародишни продук-
ти, суровини или храни от животински произ-
ход, които не са инспектирани от него или инс-
пекцията не е извършена под негов контрол.
(2) Когато официалният ветеринарен ле-
кар издава ветеринарномедицински документ
въз основа на друг документ, той е длъжен да
се запознае със съдържанието му преди под-
писването.
Чл. 104. Официалният ветеринарен лекар
може да издаде ветеринарномедицински до-
кумент въз основа на данни, които е получил
от мониторингови програми, добри практики
за производство и търговия с храни, процеду-
ри, основани на системи за самоконтрол на
суровините и храните от животински произ-
ход и/или от система за епизоотичен надзор,
одобрени от НВМС.
Чл. 105. Преди издаване на сертификати и
други документи за придвижване или транспор-
тиране на животни и зародишни продукти на
територията на Европейския съюз официалните
ветеринарни лекари извършват проверките по
чл. 67, ал. 2.
Чл. 106. (1) Националната ветеринарномеди-
цинска служба създава и поддържа система за
проследяване и контрол на издадените ветери-
нарномедицински документи въз основа на:
1. идентификационен номер на документа;
2. подпис на ветеринарния лекар, личен
щемпел и печат на съответната РВМС.
(2) Копие от всеки ветеринарномедицински
документ се съхранява в съответната РВМС за
срок три години от датата на издаването му.
Чл. 107. Националната ветеринарномедицин-
ска служба извършва проверки на издадените
ветеринарномедицински документи за спазване
на изискванията, свързани с издаването им.
Раздел VII
Финансиране на дейности за обезпечаване
на епизоотични рискове
Чл. 108. (1) Средствата за покриване на раз-
ходите, свързани с епизоотични рискове, еже-
годно се осигуряват целево от републиканс-
кия бюджет.
(2) Средствата по ал. 1 се разходват за:
1. обезщетяване на собствениците на живот-
ни в случаите по чл. 47, ал. 1 и чл. 120, ал. 1;
2. оборудване на лаборатории за диагности-
ка на болестите по чл. 47, ал. 1 и чл. 120, ал. 1;
3. разработване и изпълнение на национал-
ни програми за профилактика, ограничаване и
ликвидиране на болестите по чл. 47, ал. 1;
4. прилагане на мерките по чл. 120, ал. 3 и
чл. 123, ал. 1;
5. прилагане на мерките от държавната про-
филактична програма;
6. поддръжка и развитие на компютризира-
ната информационна система по чл. 51, ал. 3;
7. прилагане на мерките по чл. 117, ал. 1, т. 11;
8. обезвреждане на странични животински
продукти при ограничаване и ликвидиране на
болестите по чл. 47, ал. 1.
Чл. 109. Условията и редът за разходване на
средствата по чл. 108, ал. 1 се уреждат с наредба
на Министерския съвет.
Раздел VIII
Финансиране на ветеринарномедицинските
проверки и инспекции
Чл. 110. Таксите, определени в тарифата по
чл. 14, ал. 2, се събират за извършване на вете-
ринарномедицински проверки, инспекции и
лабораторни изследвания:
1. на животни и зародишни продукти;
2. на суровини и храни от животински про-
изход;
3. свързани с изпълнението на национална-
та мониторингова програма за контрол на ос-
татъци от ВМП и замърсители от околната
среда;
4. на фуражни суровини, фуражни добавки,
комбинирани и медикаментозни фуражи;
5. на ВМП.
Чл. 111. Размерът на таксите по чл. 110 се
определя от действително направените разхо-
ди от контролните органи на НВМС.
Чл. 112. (1) Националната ветеринарномеди-
цинска служба информира Европейската коми-
сия за размера на събираните такси и методите
за тяхното изчисляване.
(2) Националната ветеринарномедицинска
служба уведомява заинтересованите национал-
но представителни браншови организации за
методите за изчисляване на таксите по чл. 110.