Държавен вестник, бр. 51, 2024 г., стр. 3

БРОЙ  51	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
и наказания (ЗАНН). Практиката на Върхов­
ния административен съд не разкрива коле­
бания по отношение на интерпретацията на 
частичното отнемане на контролни точки и 
възможностите за тяхното автоматично въз­
становяване след изтичането на определения 
от закона период на управление на моторни 
превозни средства без нарушения, респ. на 
възможността това да стане преди изтичане 
на срока при изпълнение на допълнителните 
изисквания на чл. 158, ал. 1, т. 1 ЗДвП.
Следва да се разграничава хипотезата на 
чл. 158, ал. 1 ЗДвП от загубата на правоспо­
собност поради отнемане на всички точки 
(чл. 157, ал. 4 и 5 ЗДвП). В хипотезата на 
чл. 158, ал. 1, т. 1 ЗДвП лицата все още имат 
правоспособност да управляват моторно пре­
возно средство и могат да съобразят поведе­
нието си по такъв начин, че да не допускат 
нови нарушения. В хипотезата на чл. 158, ал. 1, 
т. 2 ЗДвП с изтичането на двегодишния срок, 
в който съответният водач не е извършил 
нарушения, които да доведат до отнемане на 
контролни точки, служебно, без необходимост 
от подаването на заявление, се възстановяват 
контролните точки.
Така водачът на моторно превозно средство 
има избор дали да изчака изтичането на две 
години и да се въздържа от нарушения на 
правилата за движение по пътищата, така че 
контролните точки да се възстановят напъл­
но, и то служебно, или да положи изпит и да 
подаде заявление. И в двата случая водачът 
не е загубил правото си да управлява моторно 
превозно средство, нито се ограничава въз­
можността му да владее и ползва превозното 
средство. Ако лицето с отнети контролни 
точки счита, че има нужда от допълнително 
обучение, то няма пречка да опресни знани­
ята си за правилата за движение по пътищата 
или да ангажира регистриран обучител и да 
попълни празнотите в знанията си.
Неизпълнението на задължението по 
чл. 190, ал. 3 ЗДвП да заплати наложената 
глоба не ограничава възможностите на граж­
даните да упражняват правата си. Обратното, 
изпълнението им е предвидено като допъл­
нителен стимул, тъй като в този случай не 
е необходимо водачът да чака две години за 
възстановяване на контролните точки. 
Практиката на Конституционния съд, из­
разена в Решение № 6 от 29.06.2023 г. по к.д. 
№ 7/2023 г. и Решение № 3 от 23.03.2021 г. по 
к.д. № 11/2020 г., е неотносима към насто­
ящото дело, тъй като чл. 158, ал. 1, т. 1 ЗДвП 
не предвижда ограничаване на правото да се 
управлява превозно средство, нито се отразява 
върху регистрацията на превозното средство 
и възможността то да се ползва, ако не са 
заплатени публичните задължения за нало­
жени глоби. С разпоредбата на чл. 158, ал. 1 
ЗДвП са предвидени две форми на отразяване 
на ефективността на възпитателното и пре­
дупредителното действие на вече наложеното 
административно наказание по смисъла на 
чл. 12 ЗАНН. В хипотезата на чл. 158, ал. 1, 
т. 1 ЗДвП това е доброволното изпълнение 
на задължението за заплащане по влязло в 
сила наказателно постановление и желанието 
съответният водач да премине допълнително 
обучение, а в хипотезата на чл. 158, ал. 1, 
т. 2 ЗДвП мерило за ефективността на адми­
нистративното наказание е съобразяване на 
поведението на водача с правилата за дви­
жение по пътищата. Водачът на моторното 
превозно средство има право да избира от коя 
от тях да се възползва и ако реши да ускори 
възстановяването на контролните точки, 
трябва да бъде изправен и по отношение на 
задълженията си, възникнали в резултат на 
действията, заради които контролните точки 
са били отнети. При това изразът „съответни 
платежни документи“ не въвежда неизпълнимо 
поради противоречивост или неяснота правно 
задължение. Поради тези съображения съдът 
не установява нарушения на чл. 17, ал. 1 – 3 
и на чл. 35, ал. 1 от Конституцията.
Атакуваната разпоредба представлява 
допълнителна възможност за тези водачи, 
които решат дали да се възползват от нея 
при установените от закона условия. С нея 
не се ограничава конституционното право на 
защита на гражданите по смисъла на чл. 56 
от Конституцията, нито се оказва натиск те 
да се откажат от обжалване. На изпълнение 
подлежат само влезли в сила наказателни 
постановления, което съгласно чл. 64 ЗАНН 
настъпва с изтичане на срока за обжалване 
или потвърждаване от съда при обжалване. 
Актовете за установяване на нарушенията, за 
които се отнемат контролни точки, подлежат 
на съдебен контрол. 
Воден от горните съображения и на осно­
вание чл. 149, ал. 1, т. 2 от Конституцията, 
Конституционният съд
Р Е Ш И :
Отхвърля искането на омбудсмана на 
Република България за обявяване на про­
тивоконституционност на разпоредбата на 
чл. 158, ал. 1, т. 1 от Закона за движението по 
пътищата в частта „... при условие че водачът 
е изпълнил задълженията си по чл. 190, ал. 3, 
което удостоверява със съответните платежни 
документи“ (обн., ДВ, бр. 20 от 5.03.1999 г.; 
посл. изм., бр. 41 от 10.05.2024 г.).
Председател: 
Павлина Панова
3823