Държавен вестник, бр. 6, 2016 г., стр. 92

СТР.  92	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  6
ска техника противоречи и на търговската, 
и на медицинската практика, при която 
първоначалната диагностика на пациента, 
насочваща или не към хоспитализация, се 
извършва в извънболничната помощ, т.е. от 
друг вид лечебни заведения. Считат, че е на-
лице противоречие между различните текстове 
на наредбата – т. 3.4 от глава първа, раздел 
ІІ, 3. „Основни правила за взаимодействие 
между структурите по т. 2 при провеждане 
на лечението“. 
Считат, че наредбата е приета в нарушение 
и на чл. 28, ал. 3 ЗНА, тъй като проект на 
наредба, към който не са приложени мотиви, 
съответно доклад, не се обсъжда от органа. 
В мотивите на наредбата не са изложени 
мотиви, които обосновават защо болница, 
разкриваща клиника/отделение по ревма-
тология ІІ ниво, трябва „да притежава на 
територията си собствени клиника/отделение 
по образна диагностика; лаборатория по кли-
нична имунология; отделение по физикална 
и рехабилитационна медицина“, а също и „да 
осигури достъп до медико-диагностична ла-
боратория – в структурата на болницата или 
по договор“. Тези мотиви са развити досежно 
ІІІ ниво, но няма препращане за ІІ. Въпреки 
развитите мотиви изискванията са въведени 
в акта. Липсват мотиви и за изискванията на 
стандарта в раздел ІV „Изисквания за осъ-
ществяване на специалността „Ревматология“ 
в структури от ІІІ ниво на компетентност в 
болнични лечебни заведения“ – т. 1.3. 
При приемането на наредбата, в нарушение 
на чл. 26, ал. 1 ЗНА, не са спазени принципи-
те на обоснованост, стабилност, откритост и 
съгласуване. Липсва обосновка за определения 
минимален брой легла, при които може да се 
разкрие отделение към клиника по вътрешни 
болести за І ниво на компетентност и отделе-
ние към клиника по вътрешни болести или 
кардиология за ІІ ниво на компетентност. 
Не е представена обосновка и за приетите 
изключения. Същите текстове присъстват в 
глава втора, раздел ІІ, 1.2, респективно глава 
трета, 1.2 на стандарта, и пряко противоречат 
на глава първа, раздел ІІ, структури. 
Считат, че наредбата е приета в нарушение 
на Закона за ограничаване на административ-
ното регулиране и административния контрол 
върху стопанската дейност (ЗОАРАКСД). 
Наредба № 15 представлява съвкупност от 
изисквания, които, от една страна, са част 
от разрешителния (лицензионен) режим за 
извършване на дейността – чл. 47, ал. 4, 
чл. 49, ал. 1, т. 3 и чл. 51, ал. 1, т. 3 от За-
кона за лечебните заведения (ЗЛЗ), а, от 
друга, изпълнението им се контролира от 
държавата и при нарушаване се налагат санк-
ции – чл. 6, ал. 6, чл. 115а, 116а ЗЛЗ. С оглед 
на това наредбата нарушава и трите алинеи 
на чл. 3 ЗОАРАКСД. Изискванията водят до 
ограничаване на конкуренцията и напълно 
необосновано от медицинска гледна точка се 
ограничава броят на болниците, които могат 
да извършват дейности, определени като ІІ 
и ІІІ ниво на компетентност. Нито изисква-
нията за собственост на структурите, нито 
изискванията за наличие на скъпоструваща и 
рядко използвана инструментална техника в 
тези структури, при положение, че е налична 
другаде на територията на населеното място, 
са икономически обосновани и необходими 
за постигане на целите на закона. 
Считат, че наредбата е в нарушение и на 
чл. 6 ЗЛЗ, тъй като вместо критерии за ка-
чество министърът поставил несъществени 
изисквания за бюро, столове, шкаф за до-
кументи, закачалка. Определени са нива на 
компетентност, като това е предвидено да се 
извърши с наредбата по чл. 46 ЗЛЗ, не с тази 
по чл. 6 ЗЛЗ. 
Молят съда да отмени обжалваната Наред-
ба № 15. Претендират направените по делото 
разноски. Жалбоподателите се представляват 
от адв. Христина Николова, Софийска адво-
катска колегия. 
2. Ответникът по жалбата – министъ-
рът на здравеопазването, счита жалбата за 
неоснователна. Не е налице нарушение на 
чл. 10, ал. 2 ЗНА, както и на чл. 26 и 28 ЗНА. 
Спазена е процедурата по издаване на нор-
мативния акт. Не е необходимо да се дават 
мотиви по отношение на очаквани финансови 
резултати, когато такива няма. Наредбата е 
напълно съобразена със Закона за ограни-
чаване на административното регулиране и 
административния контрол над стопанската 
дейност. Моли съда да отхвърли жалбата. 
Претендира юрисконсултско възнаграждение 
и прави възражение по чл. 78, ал. 5 ГПК. 
Ответникът се представлява от юрисконсулт 
Стела Здравкова-Нинова. 
3. Представителят на Върховната адми-
нистративна прокуратура дава заключение 
за неоснователност на жалбата. Оспорената 
наредба е издадена от компетентен орган, в 
искана от закона писмена форма и е обна-
родвана. Твърдението за нарушение на чл. 10, 
ал. 1 ЗНА е неоснователно. Интерпретацията 
на жалбоподателите не съответства на смисъла 
на нормата, който изключва приемането на 
акт от същата степен при наличие на издаден 
нормативен акт за уреждане на обществени 
отношения, спадащи към същата област, за 
който се издава и новият. Спазен е и чл. 11, 
ал. 1 и 3 ЗНА. Спазени са правилата на чл. 26, 
ал. 2 и на чл. 28 ЗНА. При наличие на мотиви 
за приемане на наредбата административ-
нопроизводствените правила по издаване на 
акта са спазени и не е налице нарушение на 
чл. 146, т. 3 АПК. Не е налице и нарушение 
на материалноправните норми при издаване 
на акта. Мотивирането на проекта с договор