Държавен вестник, бр. 91, 2018 г., стр. 84

СТР.  84	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  91
2. удостоверителен документ за раждане 
или удостоверителен документ за брак, а при 
фактическо съжителство – официален доку­
мент, издаден от друга държава – членка на 
Европейския съюз, или друг документ, който 
удостоверява, че лицето е член на семейството 
на гражданин на Европейския съюз;
3. документ за платена държавна такса 
съгласно Тарифа № 4 за таксите, които се 
събират в системата на Министерството на 
вътрешните работи по Закона за държавните 
такси, приета с ПМС № 53 от 1998 г., когато 
информацията не може да се провери служебно.
(4) Документът за постоянно пребиваване 
се издава в срок до един месец от подаване 
на заявлението.
Чл. 15. (1) Заявлението за издаване на 
удостоверение за пребиваване на гражданин 
на Европейския съюз или за издаване на 
документ за пребиваване на член на семей­
ството на гражданин на Европейския съюз, 
който не е гражданин на Европейския съюз, 
ненавършил 14-годишна възраст, се подава и 
подписва от негов родител или настойник в 
присъствието на лицето.
(2) Заявлението за издаване на удостове­
рение за пребиваване на гражданин на Ев­
ропейския съюз или за издаване на документ 
за пребиваване на член на семейството на 
гражданин на Европейския съюз, който не е 
гражданин на Европейския съюз, навършил 
14-годишна възраст, но ненавършил 18-годиш­
на възраст, се подава от лицето в присъствието 
на негов родител или попечител, който полага 
подпис в заявлението.
Чл. 16. (1) Служителят, приемащ заяв­
лението за издаване на удостоверение за 
пребиваване или документ за пребиваване, е 
длъжен да извърши справки в Автоматизирана 
информационна система „Издирвателна дей­
ност – Н.ШИС“ (ИД – Н.ШИС), като отразява 
резултата от справката в полето за служебна 
информация и полага подпис. При наличие 
на данни за лицето, въведени в системата, 
се правят разпечатки на данните, които се 
прилагат към заявлението, и се предприемат 
необходимите действия с оглед вида на дан­
ните. В полето за служебна информация се 
отразява броят на разпечатките.
(2) Към заявлението се прилагат копия на 
документи в зависимост от основанието, на 
което кандидатства лицето, като служителят, 
който приема заявлението, сверява данните, 
попълнени в него, с тези от приложените до­
кументи. Върху копията служителят изписва 
имената си, отбелязва „Вярно с оригинала“ 
и се подписва.
(3) Служителят, приемащ заявлението, е 
длъжен да провери дали всички полета в него 
са попълнени.
Чл. 17. За удостоверяване право на пре­
биваване членът на семейство на гражданин 
на Европейския съюз, който не е гражданин 
на Европейския съюз, подава заявление по 
образец съгласно приложение № 3 към чл. 5, 
ал. 1 от Правилника за издаване на българ­
ските лични документи, приет с ПМС № 13 
от 2010 г. (ДВ, бр. 12 от 2010 г.), до дирекция 
„Миграция“ или в сектор/група „Миграция“ 
в съответната областна дирекция на Минис­
терството на вътрешните работи. 
Чл. 18. (1) След приемане на заявление 
за издаване на документ за пребиваване 
данните, съдържащи се в него, се въвеждат 
в Автоматизирана информационна система 
„Единен регистър на чужденци“ (АИС ЕРЧ) 
и Автоматизирана информационна система 
„Национален регистър на българските лич­
ни документи“ (АИС НРБЛД) от служител 
на дирекция „Миграция“ или сектор/група 
„Миграция“ в съответната областна дирекция 
на Министерството на вътрешните работи. 
(2) Документите се персонализират от 
сектор/група „Български документи за само­
личност“ в съответната областна дирекция 
на Министерството на вътрешните работи.
(3) Персонализираните документи се из­
пращат на дирекция „Миграция“ или сектор/
група „Миграция“ в съответната областна 
дирекция на Министерството на вътрешните 
работи за връчване.
Чл. 19. (1) В случаите на изгубване, краж­
ба или унищожаване на удостоверението за 
пребиваване или на документа за пребиваване 
лицето или негов законен представител неза­
бавно подават писмена декларация за настъ­
пилите обстоятелства в дирекция „Миграция“ 
или сектор/група „Миграция“ в съответната 
областна дирекция на Министерството на 
вътрешните работи или най-близкото районно 
управление на Министерството на вътреш­
ните работи.
(2) Декларацията по ал. 1, която е подадена 
в районно управление на Министерството на 
вътрешните работи, се изпраща на дирекция 
„Миграция“ или сектор/група „Миграция“ 
в съответната областна дирекция на Ми­
нистерството на вътрешните работи, които 
след получаването є обявяват документите 
за невалидни.
Чл. 20. За да бъдат валидни в Република 
България и да могат да послужат пред бъл­
гарските институции, издадените от друга 
държава документи следва да бъдат допълни­
телно оформени по определен начин, който 
зависи от това, дали съответната държава 
е страна по Конвенцията за премахване на 
изискването за легализация на чуждестран­
ни публични актове (подписана в Хага на 5 
октомври 1961 г.), дали между нея и Репу­