Държавен вестник, бр. 60, 2010 г., стр. 17

БРОЙ  60	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  17  
2.4.3.4. Персонал. 
2.4.3.4.1. Лекари:
2.4.3.4.1.1. Началникът на клиника по медицин­
ска онкология от III ниво е хабилитиран лекар със:
а) придобита специалност „Медицинска онко­
логия“ или „Вътрешни болести“ и „Онкология“;
б) не по-малко от пет години стаж по специ­
алността след придобиването є;
в) не по-малко от десет години стаж като лекар. 
2.4.3.4.1.2. Броят на лекарите се определя от 
броя на разкритите в клиниката легла. 
2.4.3.4.1.3. Задължително:
а) най-малко трима от лекарите трябва да имат 
придобита специалност „Медицинска онкология“ 
или „Вътрешни болести“ и „Онкология“;
б) най-малко един лекар със сертификат за 
ехография;
в) минималният брой лекари в отделението/
клиниката от III ниво е петима.
2.4.3.4.1.4. Лекарите с придобита специалност 
„Медицинска онкология“ извършват самостоятелно 
дейности, регламентирани в стандарта, отговорни 
са за спазването на изискванията на приетите 
стандартни оперативни процедури за специфичните 
медицински дейности, осъществявани в съответ­
ните звена;
2.4.3.4.1.5. Лекарите без придобита специал­
ност и/или специализанти извършват дейности, 
регламентирани в този стандарт, под ръковод­
ството на лекар специалист и ръководителя на 
съответното звено. 
2.4.3.4.1.6. Лекарите задължително участват във 
форми на продължаващо медицинско обучение по 
медицинска онкология.
2.4.3.4.2. Медицински сестри: прилагат се из­
искванията на т. 2.3.5.2.1 до т. 2.3.5.2.5.
Раздел IV
Качеството на лечебно-диагностичния процес в 
специалността „Медицинска онкология“
1. Качество в медицинската онкология е 
осигуряването на комплексна и координирана 
терапевтична помощ при злокачествени солидни 
тумори, съответстваща на медицината, основана 
на доказателства, при най-съвременно биоме­
дицинско, психологично и социално-природно 
разбиране за здравето.
2. Качество на диагностичния процес. Диагно­
стицирането на онкологичните болести представля­
ва комплекс от процедури, осигуряващи съвременна 
и точна диагноза и стадиране на отделните органни 
локализации на злокачествените солидни тумори. 
2.1. В изграждането на диагнозата се прилагат 
конвенционални и съвременни физикални данни, 
биохимични показатели, хистологични, имунохис­
тохимични, молекулярно-генетични, хирургични и 
образни методи, включени в специални диагнос­
тични панели. 
2.2. Неотменна част на диагностичния процес е 
изследване и обсъждане на комплекс от прогнос­
тични и предиктивни показатели и създадените на 
тяхна основа специфични стадийни и рискоценъчни 
системи, които стратифицират пациентите в отдел­
ни рискови групи, предопределят терапевтичната 
стратегия, прогнозата и преживяемостта. 
2.3. Окончателната диагноза при злокачест­
вените солидни тумори се приема от клинична 
онкологична комисия (онкологичен комитет), 
съставена от медицински онколози, патолози, лъ­
четерапевти, специалисти по образна диагностика 
и хирурзи, имащи отношение към диагностичния 
процес, стадирането и лечебната стратегия.
2.4. Крайният резултат от качеството на диаг­
ностичния процес се оценява чрез:
а) своевременност и точност на диагнозата; 
б) ниво на компетентност на диагностичния 
екип; 
в) използвани методи в диагностичния процес;
г) съвременни морфологични, имунохистохи­
мични и генетични класификационни системи;
д) количество на неуточнени или непотвърдени 
хистологични диагнози;
е) необходимост от ревизии на диагностичните 
резултати;
ж) съвпадение на насочващата, приемната, 
работната, окончателната и патоанатомичната 
диагноза. 
3. Качество на лечебния процес. Лечението 
на болните със злокачествени солидни тумори 
се базира на най-съвременните достижения и 
възможности на медицинската наука. 
3.1. При лекарственото лечение на злокачест­
вени солидни тумори се прилага комплекс от 
специфични методи: химиотерапия, биологична 
(таргетна) терапия, хормонотерапия, имунотерапия, 
както и в съчетание с лъчелечение. Отделните 
методи са с консенсусно уточнен алгоритъм (със­
тав, дози, продължителност, интервал) и линия на 
приложение в зависимост от:
а) прогностичните фактори и системите за 
стадиране (риск-адаптирана терапия);
б) етапите на лечение; 
в) терапевтичния отговор; 
г) еволюцията и фазите на болестта; 
д) общо състояние (пърформанс статус) на 
болния и коморбидност.
3.2. Чрез прилаганите методи се оформя тера­
певтична стратегия, уточнена от клиничната он­
кологична комисия (онкологичен комитет), чиято 
основна цел е подобряване на преживяемостта на 
болните чрез:
а) ерадикация на туморните клетки и излеку­
ване на болните;
б) потискане на неопластични клетъчни линии 
с продължителен контрол върху болестта (първа 
и последваща линия на системна терапия и под­
държаща терапия); 
в) контрол на мъчителните симптоми на бо­
лестта;
г) овладяване на страничните ефекти от при­
лаганото лечение;
д) подобряване на качеството на живот;
е) социална реадаптация на болните.