Държавен вестник, бр. 58, 2006 г., стр. 48

С Т Р .  48
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  58
С чл. 28, ал. 1, т. 1, 2 и 3 ППЗИХУ се регла-
ментира добавката за балнеолечение и рехаби-
литационни услуги. Според същите разпоредби
добавката за балнеолечение и рехабилитаци-
онни услуги се изплаща веднъж в годината на
лица с трайни увреждания с над 90 на сто нама-
лена работоспособност, на деца до 16-годишна
възраст с трайно намалена възможност за со-
циална адаптация и на военноинвалиди.
С чл. 29 ППЗИХУ се урежда месечната до-
бавка за диетично хранене и лекарствени про-
дукти. Според цитирания текст месечната до-
бавка за диетично хранене и лекарствени про-
дукти е в размер 15 на сто от гарантирания
минимален доход и се предоставя на деца с трай-
но намалена възможност за социална адапта-
ция и на лица със 71 и над 71 на сто трайна
намалена работоспособност при наличие на
медицинско предписание от лекар специалист.
С чл. 30 и чл. 31, ал. 1 ППЗИХУ е дадена
регламентация на месечната добавка за достъп-
на информация и за задоволяване на основни
жизнени потребности—наем на общинско жи-
лище. Според чл. 30 ППЗИХУ месечната до-
бавка за достъпна информация е в размер 15 на
сто от гарантирания минимален доход и се пре-
доставя на лица с трайни слухови или зрителни
увреждания с намалена работоспособност 71 и
над 71 на сто или на деца с трайно намалена
възможност за социална адаптация. С втория
текст е предвидено, че месечна добавка за задо-
воляване на основни жизнени потребности—
наем на общинско жилище, се предоставя на
самотни лица с трайни увреждания със 71 и над
71 на сто намалена работоспособност, при ус-
ловие че настанителната заповед е на тяхно име.
Цитираните по-горе разпоредби на Правил-
ника за прилагане на Закона за интеграция на
лица с увреждания в атакуваната им част са
незаконосъобразни. Те са приети в противо-
речие с целите на закона, прокламирани в
чл. 2, т. 1 ЗИХУ, в противоречие с материал-
ноправните разпоредби на § 1, т. 2 ЗИХУ и
чл. 42, ал. 12 ЗИХУ.
Член 2, т. 1 ЗИХУ прогласява, че една от
целите на закона е създаването на условия и
гаранции за равнопоставеност на хората с ув-
реждания. По същество с нея се установява
принципът на равнопоставеност между хората
с увреждания. Разпоредбата на чл. 42, ал. 1
ЗИХУ регламентира материалноправните
предпоставки за получаването на месечна до-
бавка за социална интеграция. Основна пред-
поставка според тази разпоредба за получава-
не на месечна добавка за социална интеграция
е наличието на трайно увреждане на лицето.
Допълнителните фактори, определящи разме-
ра на същата, са степен на увреждане и инди-
видуални потребности на увреденото лице.
С § 1, т. 2 ЗИХУ е дадена легална дефиниция
на понятието “човек с трайно увреждане” за
нуждите на този закон. Според тази разпоредба
“Човек с трайно увреждане” е лице, което в
резултат на анатомично, физиологично или
психическо увреждане е с трайно намалени
възможности да изпълнява дейности по начин
и в степен, възможни за здравия човек, и за
което органите на медицинската експертиза са
установили степен на намалена работоспособ-
ност или намалена възможност за социална
адаптация 50 и над 50 на сто”. По силата на този
текст законовите предпоставки за наличието
на трайно увреждане на човека са две: на първо
място анатомично, физиологично или психи-
ческо увреждане на човека, в резултат на което
той е с трайно намалени възможности да из-
пълнява дейности по начин и степен, възможни
за здравия човек, и на следващо място—сте-
пента на намалена работоспособност или на-
малената възможност за социална адаптация
да е 50 и над 50 на сто, установено от органите
на медицинска експертиза. Двете предпостав-
ки следва да съществуват кумулативно. При на-
личието на степен на увреждане 50 и над 50 на
сто на анатомичното, физиологичното или пси-
хическото здраве на човека за него е налице
предпоставката да получи месечна добавка по
чл. 42, ал. 1 ЗИХУ за социална интеграция.
С атакуваните разпоредби на чл. 25, ал. 1, т. 1,
2 и 3 ППЗИХУ необосновано и в противоречие
с прокламираната в чл. 2, т. 1 ЗИХУ цел и в
противоречие с разпоредбата на § 1, т. 2 ЗИХУ
е предоставено привилегировано правото да се
получи месечна добавка за социална интегра-
ция за транспортни услуги в размер 15 на сто от
гарантирания минимален доход само на лица с
трайни увреждания със 71 и над 71 на сто трай-
но намалена работоспособност, на лица с трай-
ни увреждания, със заболявания на долните
крайници, с намалена работоспособност в диа-
пазона от 50 до 70 на сто и на деца с трайно
намалена възможност за социална адаптация
от 7- до 16-годишна възраст. Така регламенти-
рана, разпоредбата на чл. 25, ал. 1, т. 1 ППЗИХУ
изключва лицата с трайно намалена работо-
способност между 50 и 70 на сто, а извън обхва-
та на т. 2 от същата разпоредба остават лицата
със заболявания на долните крайници от 71 до
100 на сто. При условията на т. 3 на чл. 25, ал. 1
ППЗИХУ при тази є регламентация извън нея
остават децата до 7 години и тези от 16- до 18-
годишна възраст, което законът не допуска.
Необосновано и в нарушение на цитираните
разпоредби е и ограничението по чл. 26, ал. 1,
т. 1 и 2 ППЗИХУ за получаване на месечна до-
бавка в размер 20 на сто от гарантирания мини-
мален доход за ползване на информационни и
телекомуникационни услуги само за лица с трай-
ни увреждания над 16-годишна възраст с над 90
на сто трайно намалена работоспособност с
чужда помощ и за деца до 16-годишна възраст
с над 71 на сто трайно намалена възможност за
социална адаптация. В хипотезата на т. 1 от
цитираната разпоредба извън обхвата є оста-
ват лицата над 16-годишна възраст с уврежда-
ния между 50 и 90 на сто трайно намалена рабо-