Държавен вестник, бр. 68, 2014 г., стр. 53

БРОЙ  68	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  53  
6.1.1.1. Довежда се рН на част от пробата за 
изпитване до 7, след което от нея се нанасят 5 и 
10 µl върху стартовата линия на предварително 
третираната плака за тънкослойна хроматогра­
фия (т. 4.23).
6.1.1.2. Накапват се 10 и 30 µl от стандартния 
разтвор (т. 4.15.2) на още две точки на стартовата 
линия, след което плаката се поставя в една от 
двете подвижни фази (т. 4.17).
6.1.1.3. Когато фронтът на разтворителя се 
придвижи на 15 сm, плаката се суши при 110 °С 
(за 15 min). Петната на хинолин-8-ол флуорес­
цират в жълт цвят при УВ светлина (366 nm).
6.1.1.4. Плаката се напръсква с разтвор на 
натриев карбонат (т. 4.19). Изсушава се и се на­
пръсква с разтвор на 2,6-дихлор-4-(хлоримино)-
циклохекса-2,5-диенон (т. 4.18). Хинолин-8-олът 
се проявява като синьо петно.
6.1.2. Твърди проби или кремове
6.1.2.1. 1 g от пробата се диспергира в 5 сm3 
(ml) буферен разтвор (т. 4.22) и се разклаща. 
След това се прехвърля с 10 сm3 (ml) хлороформ 
(т. 4.3) в делителна фуния и се разклаща. След 
отделяне на хлороформения слой водният слой 
се екстрахира още два пъти с по 10 сm3 (ml) 
хлороформ (т. 4.3). Обединените и филтрувани 
хлороформени екстракти се изпаряват почти до 
сухо в облодънна колба от 100 сm3 (ml) (т. 5.1) 
на ротационен изпарител (т. 5.7). Остатъкът се 
разтваря в 2 сm3 (ml) хлороформ (т. 4.3) и от 
получения разтвор се нанасят 10 и 30 µl върху 
плака за тънкослойна хроматография със сили­
кагел (т. 4.23) съгласно метода, описан в т. 6.1.1.1.
6.1.2.2. Нанасят се 10 и 30 µl от стандартния 
разтвор (т. 4.15.2) на плаката и се продължава 
по начина, описан от т. 6.1.1.2 до т. 6.1.1.4.
6.2. Определяне
6.2.1. Течни проби
6.2.1.1. В облодънна колба от 100 сm3 (ml) се 
претеглят 5 g от пробата с точност 0,001 g, при­
бавят се 5 сm3 (ml) разтвор на сярна киселина 
(т. 4.8) и сместа се изпарява почти до сухо при 
понижено налягане и температура 50 °С.
6.2.1.2. Остатъкът се разтваря в 20 сm3 (ml) 
топла вода. Прехвърля се в мерителна колба от 
100 сm3 (ml). Промива се три пъти с по 20 сm3 
(ml) вода. Долива се до марката с вода и се 
разбърква.
6.2.1.3. С пипета се вземат 5 сm3 (ml) от разтво­
ра и се поставят в делителна фуния от 50 сm3 (ml) 
(т. 5.5). Прибавят се 10 сm3 (ml) Fehling разтвор 
(т. 4.16). Медният комплекс на хинолин-8-ола 
[оксин мед (ISO)] се екстрахира три пъти с по 
8 сm3 (ml) хлороформ (т. 4.3).
6.2.1.4. В мерителна колба от 25 сm3 (ml) 
(т. 5.2) се събират обединените и филтрирани 
хлороформени извлеци. Колбата се долива до 
марката с хлороформ (т. 4.3) и се разклаща. Из­
мерва се оптическата плътност на оцветения в 
жълт цвят разтвор срещу хлороформ при 410 nm.
6.2.2. Твърди проби или кремове
6.2.2.1. В облодънна колба от 100 сm3 (ml) 
(т. 5.1) се претеглят 0,500 g от пробата с точност 
0,001 g. Прибавят се 30 сm3 (ml) бензен (т. 4.2) и 
20 сm3 (ml) солна киселина (т. 4.7). Съдържани­
ето на колбата кипи 30 min на обратен хладник 
при разбъркване.
6.2.2.2. Съдържанието на колбата се прехвърля 
в делителна фуния от 100 сm3 (ml) (т. 5.5). Про­
мива се с 5 сm3 (ml) 1 N солна киселина (т. 4.7). 
Водната фаза се прехвърля в облодънната колба 
(т. 5.1), а бензеновият слой се промива с 5 сm3 
(ml) солна киселина (т. 4.7).
6.2.2.3. В случай че се получи емулсия, която 
затруднява по-нататъшната обработка, 0,500 g 
от пробата се смесва с 2 g целит 545 (т. 4.14) за 
получаване на свободно сипещ се прах. Сместа 
се прехвърля на малки порции в стъклена хро­
матографска колона (т. 5.12).
След всяко прибавяне пълнежът на колоната 
се набива. След като цялата смес се прехвърли 
в колоната, тя се елуира със солна киселина 
(т. 4.13), така че 10 сm3 (ml) елуат да се получат 
за около 10 min (ако е необходимо, елуирането 
може да се проведе под слабо налягане от азот). 
По време на елуирането трябва да е сигурно, че 
над пълнежа на колоната винаги има известно 
количество солна киселина. Първите 10 сm3 
(ml) от елуата се обработват по-нататък, както 
е описано в т. 6.2.2.4.
6.2.2.4. Събраните водни фази (т. 6.2.2.2) или 
елуатът (т. 6.2.2.3) се изпаряват почти до сухо 
на ротационен вакуумизпарител.
6.2.2.5. Остатъкът се разтваря в 6 сm3 (ml) 
разтвор на натриев хидроксид (т. 4.9). Прибавят 
се 20 сm3 (ml) Fehling разтвор (т. 4.16) и съдър­
жанието се прехвърля от колбата в делителна 
фуния от 50 сm3 (ml) (т. 5.5). Колбата се промива 
с 8 сm3 (ml) хлороформ (т. 4.3). Разклаща се и 
хлороформеният слой се филтрува в мерителна 
колба от 50 сm3 (ml) (т. 5.2).
6.2.2.6. Екстракцията се повтаря три пъти с по 
8 сm3 (ml) хлороформ (т. 4.3). Хлороформените 
фази се филтруват и се събират в мерителната 
колба от 50 сm3 (ml). Допълва се до марката с 
хлороформ (т. 4.3) и се разклаща. Измерва се 
оптическата плътност на оцветения в жълт цвят 
разтвор при 410 nm спрямо хлороформ (т. 4.3).
7. Стандартна крива
В четири облодънни колби от 100 сm3 (ml) 
(т. 5.1), всяка от които съдържа 3 сm3 (ml) 30 % 
разтвор на етанол (т. 4.20), се поставят с пипета 
5, 10, 15 и 20 сm3 (ml) порции от стандартния 
разтвор (т. 4.15.1), съответстващи на 5, 10, 15 
и 20 mg хинолин-8-ол. Процедира се, както е 
описано в т. 6.2.1.
8. Изчисления
8.1. Течни проби
Съдържание на хинолин-8-ол % (М/М) = 
,
където:
a е хинолин-8-ол в mg, отчетено от стандарт­
ната крива (т. 7);
М – масата на изпитваната проба (т. 6.2.1.1) 
в mg.
8.2. Твърди проби или кремове
Съдържание на хинолин-8-ол % (М/М) = 
,
където:
a е хинолин-8-ол в mg, отчетено от стандарт­
ната крива (т. 7);