Държавен вестник, бр. 16, 2003 г., стр. 35

Б Р О Й  16
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  35
2.8. Анализатори
2.8.1. Зрителен анализатор
При деца до 3-годишна възраст освен с приети-
те обективни методи за изследване на зрителния
орган информация за нарушения във функциите му
се получава при определяне на нервно-психическо-
то развитие (метод на Томова-Манова) и просле-
дяване на отделните показатели.
При деца в предучилищна и училищна възраст
зрителната острота и цветното зрение се изследват
съответно със специални зрителни таблици и таб-
лиците на Рабкин.
Показания за консултация с офталмолог при
деца и ученици са:
а) липса на зенична реакция на светлина и обща
двигателна реакция на Пайпер (при осветяване на
всяко око се наблюдава присвиване на клепачите,
отдръпване на главата назад и опистотонус);
б) липса на двуочна фиксация на предметите
или светлинните източници и нарушена двуочна
координация на движенията на очите (след 3-ия
месец);
в) установяване на нистагъм, ограничение на
движенията на едното или двете очи в определена
посока и страбизъм;
г) установяване на ненормални по размери очни
ябълки, птоза, “червено око”, “бяла зеница”;
д) установяване на рефракционни аномалии
(миопия, хиперметропия, астигматизъм, анизо-
метропия).
2.8.2. Слухов анализатор
При деца до 3-годишна възраст от значение за
диагнозата са анамнезата, обективните методи на
изследване и определянето на нервно-психичното
развитие (метод на В. Манова-Томова) и проследя-
ване на определени показатели.
При деца в предучилищна и училищна възраст
диагнозата се поставя въз основа на анамнезата и
чрез пряк контакт, при който се установява сте-
пента на развитието на говора.
Провежда се тест с говор или шепот (детето
трябва да повтаря това, което чува при говор или
шепот за всяко ухо поотделно, без да вижда устата
на лекаря).
При съмнение за намаление на слуха или липса
на такъв децата се насочват към оториноларинго-
лог и евентуално рехабилитация на слуха и говора.
2.9. Опорно-двигателна система
2.9.1. Изследване на гръбначен стълб, гръден
кош и крайници
Изследват се в предучилищна и училищна въз-
раст, като в повечето случаи изискват консултации
с ортопед.
При прегледа детето трябва да бъде съблечено
по гащета, босо и да е стъпило на равна плоскост,
като предварително се измерва дължината на дол-
ните крайници. Ходилата са събрани в петите, леко
отведени откъм пръстите, коленете—изпънати, а
ръцете—свободно отпуснати до тялото. Тялото и
главата са в обичайното изправено положение без
допълнително напрежение на гръбначната и ко-
ремна мускулатура.
Огледът се извършва отпред, отстрани и отзад.
При оглед отпред се преценяват:
—позицията на главата;
—симетричността на двете лицеви половини;
—симетричността на шийно-раменните линии;
—общата конфигурация и симетричността на
гръдния кош;
—формата на големите гръдни мускули (евен-
туално липсата им);
—формата и симетричността на гърдите (ма-
милите);
—деформациите на предната гръдна стена (гръд-
на кост, ребра);
—симетричността на талийните триъгълници.
При оглед отстрани се преценяват:
—нормалните физиологични извивки на гръб-
начния стълб (гръдна кифоза и лумбална лордоза)
и евентуалното им намаляване или увеличаване;
—позицията на шията и главата в сагиталната
равнина и тялото;
—позицията на раменете и долните ъгли на ло-
патките, коремния и гръдния контур (хлътнали
или изпъкнали) и взаиморазположението им.
Промените в посочените позиции, контури и
взаимоотношения се установяват чрез:
—тест за волево напрягане на гръбначната и
коремната мускулатура, при който детето се под-
каня да застане в позиция “мирно”;
—тест на Адамс—детето се навежда напред със
свободно отпуснати надолу ръце и глава;
—напрягане на гръбначната мускулатура при
лежаща позиция на детето по корем на твърда ку-
шетка—лицев лег.
При оглед отзад се преценява:
—правилната вертикална позиция на тялото,
евентуално наличие на наклон встрани чрез про-
карване на отвес от протуберанция окципиталис
екстерна или бодилковия израстък на 7-ия шиен
прешлен (нормално тази линия минава през ин-
терглутеалната гънка);
—хоризонталната позиция и симетричността на
раменете;
—разположението, нивото и симетричността на
лопатките и особено на долните им ъгли;
—симетричността на талийните триъгълници;
—хоризонталната позиция на таза, респ. на хъл-
бочните гребени.
Чрез палпация се проследява редът на бодилко-
вите израстъци, като върховете им се маркират с
дермографичен молив (флумастер).
а) Неправилно телодържане (неправилна стойка)
Характеризира се с функционални отклонения
от нормалната стойка, които променят позицията
на гръбначния стълб в пространството и взаимо-
разположението на главата, шията, раменния пояс,
ръцете, туловището, таза и краката. При неправил-
ното телодържане не се установяват фиксирани
(структурни) изкривявания на гръбначния стълб
във фронталната, сагиталната и транзверзалната
равнина. Липсват ротация на прешлените, респ. реб-
рен гибус или мускулен вал, и дефицит в подвиж-
ността на гръбначния стълб. Установените откло-
нения и асиметрии се коригират при прилагане на
теста за волево напрягане на гръбначната и корем-
ната мускулатура, теста на Адамс и при лицев лег.
б) Сколиоза
Представлява странично изкривяване на гръб-
начния стълб, при което е налице и ротация на
включените в кривата прешлени. Възможно е и
абнормна промяна във величината на сагитални-
те извивки. По този начин се получава сложно па-
тологично разположение на гръбначния стълб в
пространството спрямо фронталната, сагитална-
та и транзверзалната равнина. Съществен белег е
наличието на фиксирани структурни промени и
ротация на прешлените, които обуславят оформя-
нето на ребрен гибус в областта на гръдния кош,