Държавен вестник, бр. 6, 2011 г., стр. 20

СТР.  20	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  6
Когато в съответствие с разпоредбите на ал. 1 
лице, различно от физическо лице, е местно лице 
на двете договарящи държави, компетентните 
органи на договарящите държави ще разрешат 
въпроса чрез взаимно споразумение и по тази 
причина ще прилагат като преференциален 
критерий „мястото на действително управление“. 
Счита се, че терминът „място на действително 
управление“ е мястото, където по същество се 
осъществява ключовото управление и се вземат 
търговските решения, които са необходими 
за извършването на стопанската дейност на 
лицето, различно от физическо лице. Мястото 
на действително управление обичайно ще бъде 
мястото, където лицето или групата от лица с 
най-висока позиция вземат решения, мястото, 
където се определят като цяло действията, 
които ще се предприемат от лицето, различно 
от физическо лице. 
2. По отношение на чл. 4 и 8:
Ако мястото на действително управление 
на корабно предприятие или на предприятие, 
което осъществява транспорт по вътрешни водни 
пътища, е на борда на кораб или речен кораб, 
ще се счита, че то се намира в договарящата 
държава, в която е пристанището на домуване. 
3. По отношение на чл. 7:
а) Когато предприятие на едната договаряща 
държава продава стоки или осъществява сто­
панска дейност в другата договаряща държава 
чрез място на стопанска дейност, разположено 
там, печалбите на това място на стопанска 
дейност няма да се определят на база общата 
сума, получена по този начин от предприятие­
то, а само на база сумата, която е причислима 
към действително осъществената дейност от 
мястото на стопанска дейност, във връзка с 
тези продажби или стопанска дейност. 
б) В случаите на договори, по-специално 
такива за проучване, доставка, инсталиране 
или изграждане на промишлено, търговско или 
научно съоръжение или сгради, или в случаите 
на обществени строежи, когато предприятие­
то има място на стопанска дейност в другата 
договаряща държава, печалбите на това място 
на стопанска дейност няма да се определят на 
база общата сума по договора, а само на база 
на тази част от договора, която ефективно се 
осъществява от мястото на стопанска дейност 
в тази договаряща държава, в която е разпо­
ложено. Печалби, реализирани от доставка на 
стоки за това място на стопанска дейност, или 
печалби, свързани с частта от договора, която се 
осъществява в договарящата държава, в която 
е разположена централата на това предприятие, 
се облагат само в тази държава.
в) Плащания, получени за технически услу­
ги, включително изследвания или проучвания 
от научен, геоложки или технически характер, 
или за инженерингови договори, включително 
подробни чертежи, свързани с тях, или за кон­
султантски или надзорни услуги, се считат за 
плащания, за които се прилагат разпоредбите 
на чл. 7 от тази спогодба. 
4. По отношение на чл. 10 и 11:
Независимо от разпоредбите на чл. 10 или 
11 от тази спогодба дивиденти и лихви могат 
да се облагат в договарящата държава, в която 
възникват и съгласно законите на тази държава:
а) ако са получени във връзка с права или 
вземания за дълг, носещи право на участие в пе­
чалбите, включително доходи, получени от скрит 
съдружник („stiller Gesellschafter“) от участието 
му като такъв, или от заем с лихвен процент, 
който е свързан с печалбите на заемополучате­
ля („partiarisches Darlehen“) или от облигации 
за участие в печалби („Gewinnobligationen“) 
по смисъла на данъчното законодателство на 
Германия, и
б) при условие че се приспадат при опреде­
ляне на печалбите на длъжника на такъв доход. 
5. По отношение на чл. 25: 
Ако по тази спогодба се обменят лични данни 
в съответствие с вътрешното законодателство, 
се прилагат следните допълнителни разпоредби, 
като се имат предвид действащите разпоредби 
във всяка договаряща държава:
а) агенцията, която получава данните, може 
да ги използва за посочените цели и ще се съ­
образява с условията, поставени от агенцията, 
която предоставя данните;
б) агенцията, която получава данните, по 
молба на агенцията, която предоставя данните, 
ще уведомява последната относно използването 
на предоставените данни и постигнатите от 
това резултати;
в) лични данни могат да бъдат предоставяни 
само на отговорните агенции; всяко последващо 
предоставяне на данни на други агенции може 
да бъде извършено само с предварителното одо­
брение на агенцията, която предоставя данните; 
г) агенцията, която предоставя данните, е 
задължена да гарантира, че данните, които 
се предоставят, са точни, както и че те са 
необходими и съответни на целта, за която се 
предоставят; всички забрани за предоставяне 
на данни по приложимото вътрешно законо­
дателство ще се спазват; ако се окаже, че са 
предоставени данни, които не са точни или 
които не е следвало да бъдат предоставени, 
агенцията, която получава данните, ще бъде 
своевременно уведомена за това; тази агенция 
ще бъде задължена да поправи или заличи 
незабавно данните;
д) по молба на заинтересованото лице то 
ще бъде уведомявано, когато се предоставят 
данни относно него и за начина, по който ще 
бъдат използвани; не съществува задължение да 
се предостави тази информация на лицето, ако 
се установи в крайна сметка, че общественият 
интерес от непредоставянето є е по-голям от 
интереса на засегнатото лице от получаване­
то є; във всяко друго отношение правото на 
заинтересуваното лице да бъде информирано 
за съществуващите данни, които се отнасят до 
него, се урежда от вътрешното законодателство 
на договарящата държава, на чиято суверенна 
територия е подадена молбата за информация; 
е) агенцията, която получава данните, носи 
отговорност в съответствие с вътрешното си 
законодателство спрямо всяко лице, което не­
законосъобразно понесе вреда, в резултат на 
обмен на данни по тази спогодба; по отношение 
на вредите, понесени от лицето, агенцията, ко­