Държавен вестник, бр. 81, 2000 г., стр. 88

С Т Р .  88
Д Ъ Р Ж А В Е Н   ВЕ С Т Н И К
Б Р О Й  81
7. съдържанието на водород в помещенията
на електролизните уредби.
(2) Нормалните и граничните стойности на
контролираните параметри се определят въз
основа на заводските инструкции и на проведе-
ни изпитвания. Спазването им по време на ек-
сплоатация е задължително.
Чл. 773. (1) Технологичните защити на елек-
тролизните уредби изключват токоизправител-
ните агрегати (устройства) при следните от-
клонения от нормалния режим:
1. разлика на наляганията на водорода и кис-
лорода в регулаторите на налягане повече от 2 kPa;
2. съдържание на водород в кислорода пове-
че от 2 на сто;
3. съдържание на кислород във водорода
повече от 1 на сто;
4. налягане в системата над номиналното;
5. междуполюсни къси съединения;
6. еднополюсно късо съединение към земя
(за електролизните уредби с централно отвеж-
дане на газовете);
7. отпадане на захранващото напрежение на
токоизправителните агрегати от страна на про-
менливия ток.
(2) При автоматично изключване на елек-
тролизната уредба, при достигане на температу-
ра на електролита в циркулационния контур
70 °С, както и при повишаване на съдържанието
на водорода във въздуха на помещенията на елек-
тролизерите и в датчиците на газоанализатори-
те до 1 на сто на щита за управление е задължи-
телно да се получи предупредителен сигнал.
(3) След появяването на сигнала по ал. 2
оперативният персонал се явява при електро-
лизната инсталация не по-късно от 15 min.
(4) Повторно пускане на електролизната уред-
ба след изключването є от технологична защита
може да се осъществи само след установяване и
отстраняване на причината за изключването.
Чл. 774. (1) На електролизната уредба, рабо-
теща без постоянно дежурство на персонал, се
прави оглед най-малко веднъж на смяна. При
огледа се проверяват:
1. съответствието на показанието на дифе-
ренциалния манометър-нивомер с нивата на
водата в регулаторите на налягане на работе-
щия електролизер;
2. нивата на водата в регулаторите на наля-
гане на неработещия електролизер;
3. отварянето на клапаните за изпускане на
газовете в атмосферата от регулаторите на на-
лягане на изключения електролизер;
4. наличието на вода в хидрозатворите;
5. разходът на газ през датчиците на газоа-
нализаторите;
6. натоварването и напрежението на елек-
тролизера;
7. температурата на газовете на изхода от
електролизера;
8. налягането на водорода и кислорода в
инсталацията и в ресиверите;
9. налягането на инертния газ в ресиверите.
(2) Забелязаните дефекти и неизправности
се регистрират в дневник и се отстраняват в
най-кратки срокове.
Чл. 775. Изправността на автоматичните
газоанализатори се проверява чрез лаборато-
рен химичен анализ за съдържанието на кисло-
род във водорода и на водород в кислорода вед-
нъж в денонощието. При неизправност на един
от автоматичните газоанализатори химичен
анализ се прави на всеки 2 часа.
Чл. 776. (1) Предпазните клапани на регула-
торите за налягане на водорода, на кислорода и
на ресиверите се задействат при налягане 1,15
от номиналното.
(2) Предпазните клапани на регулаторите на
налягането се проверяват най-малко веднъж на
6 месеца, а предпазните клапани на ресивери-
те—най-малко веднъж на 2 години.
Чл. 777. За процеса на електролиза се изпол-
зва вода със съдържание на желязо не повече от
30 µg/dm3, хлориди—не повече от 20 µg/dm3, и
карбонати—не повече от 70 µg-eq/dm3.
Чл. 778. (1) Чистотата на водорода, получаван
от електролизните уредби, не може да бъде по-
ниска от 99,5 на сто, а на кислорода—от 98,5 на сто.
(2) Повишаването на налягането на газове-
те в апаратите до номиналната му стойност се
разрешава само след достигане на посочената в
ал. 1 чистота на водорода и кислорода.
Чл. 779. Температурата на електролита в
електролизера не може да превишава 80 °С, а
разликата в температурите на най-горещата и
най-хладната клетка на електролизера не може
да бъде повече от 20 °С.
Чл. 780. При използване на кислорода, полу-
чаван от електролизерите за нуждите на енер-
гообекта, налягането му в ресиверите автома-
тично се поддържа най-малко с 50 kPa по-нис-
ко от налягането в ресиверите с водород.
Чл. 781. (1) Преди включване на електроли-
зера в работа всички апарати и тръбопроводи
се продухват с азот, чиято чистота не може да
бъде по-ниска от 97,5 на сто. Продухването се
счита за завършено, ако съдържанието на азот
в издухвания газ достигне 97,0 на сто.
(2) Забранява се продухването на апаратура-
та на електролизерите с въглероден двуокис.
Чл. 782. Включването на електролизера към
ресивер, в който има водород под налягане, се
осъществява, след като налягането на водоро-
да в електролизера достигне налягане по-голя-
мо от налягането на водорода в ресивера най-
малко с 50 kPa.
Чл. 783. (1) За изместване на въздуха или
водорода от ресиверите се използва въглероден
двуокис или азот за продухване.
(2) При използването на въглероден двуо-
кис за изместване на въздух продухването про-
дължава до достигане на съдържание на въгле-
роден двуокис в горната част на ресивера не по-
малко от 85 на сто, а когато се измества водо-
род—не по-малко от 95 на сто.
(3) При използването на азот за изместване
на въздух или водород продухването продължа-
ва до достигане на съдържание на азот в издух-
вания газ не по-малко от 97 на сто.
(4) При необходимост от вътрешен оглед
ресиверите предварително се продухват с въз-
дух, докато съдържанието на кислород в издух-
вания въздух достигне не по-малко от 20 на сто.