Държавен вестник, бр. 44, 2002 г., стр. 9

Б Р О Й  44
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  9
13. храните за кърмачета и деца до тригодиш-
на възраст, с изключение на добавките по чл. 10.
(4) Ограниченията по ал. 3 не се отнасят за
използването на въглероден диоксид (Е 290),
аргон (Е 938), хелий (Е 939), азот (Е 941), азотен
оксид (Е 942) и кислород (Е 948).
Чл. 10. Добавките, които се влагат в храни
за кърмачета и деца до тригодишна възраст, и
допустимите им максимални нива са посочени
в приложение № 3.
Чл. 11. Добавките, които се използват като
консерванти, и допустимите им максимални
нива са посочени в приложение № 4.
Чл. 12. Добавките, които се използват като
антиоксиданти, и допустимите им максимални
нива са посочени в приложение № 5.
Чл. 13. Добавките, които се използват като
емулгатори, стабилизатори, желиращи вещес-
тва, регулатори на киселинността и др., и до-
пустимите им максимални нива са посочени в
приложение № 6.
Чл. 14. (1) Добавките, които се използват
като оцветители, и допустимите им максимал-
ни нива са посочени в приложение № 7.
(2) Максимално допустимите нива по ал. 1
се отнасят за количеството на основното оцве-
тяващо вещество в оцветителя.
(3) Не са оцветители по смисъла на ал. 1
изсушени или концентрирани храни, които имат
вторичен оцветяващ ефект при добавяне по
време на производството на храната, както и
оцветители, използвани за оцветяване на вън-
шни части на храни, които не се консумират
(обвивки на сирена, кашкавали и др.).
(4) За маркиране на месо и месни продукти
се използват оцветителите—кафяво НТ (Е 155),
брилянт синьо FCF (Е 133), алура червено AC
(Е 129) или смес от брилянт синьо FCF (Е 133)
и алура червено AC (Е 129).
(5) За декоративно оцветяване на черупки
на яйца или за печат върху черупки на яйца се
използват оцветителите, посочени в раздел А
на приложение № 7.
(6) За директна продажба на потребителите
се разрешават оцветителите, посочени в раздел А
на приложение № 7, с изключение на: Е 123, Е
127, Е 128, Е 154, Е 160b, Е 161g, Е 173 и Е 180.
Чл. 15. (1) Добавките, разрешени да се вла-
гат като подсладители, и допустимите им мак-
симални нива са посочени в приложение № 8.
(2) Подсладителите по ал. 1 се влагат и при
производство на храни, предназначени за спе-
циални хранителни цели, както и за продажба
на крайния потребител.
(3) Не са подсладители по смисъла на ал. 1
храни, които имат подслаждащи свойства.
(4) Не се разрешава влагането на подслади-
тели в храни за кърмачета и деца до тригодиш-
на възраст, освен ако не са установени специ-
фични изисквания.
Чл. 16. Разрешените носители на добавки, вкл.
разтвори с тези качества, и допустимите им
максимални нива са посочени в приложение № 9.
Чл. 17. (1) Добавките се опаковат и етике-
тират чрез нанасяне на данни върху опаков-
ката или етикета по ясен, четлив и незаличим
начин.
(2) Данните по чл. 18, ал. 1, т. 3, 5 и 7 и чл. 18,
ал. 3 относно добавките, които не са предназна-
чени за продажба на крайния потребител, мо-
гат да се съдържат само в документите, съпро-
вождащи партидата, като на видимо място вър-
ху опаковката се поставя означението “пред-
назначено за производство на храни, а не за про-
дажба на дребно”.
Чл. 18. (1) При етикетирането на добавки-
те, които не са предназначени за продажба на
крайния потребител, се включват следните
данни:
1. вид, наименование и “Е №” на добавката;
2. едно от следните обозначения: “за изпол-
зване в храни”, “за ограничено използване в
храни” или други специфични изисквания от-
носно използването є;
3. име и адрес или седалище на производи-
теля, вносителя или на този, който опакова
добавката;
4. срок на минимална трайност на добавката;
5. маркировка за обозначаване на партида-
та, към която принадлежи добавката;
6. нетна маса;
7. указания за начина на употреба, когато
липсата на такова би попречило на правилното
използване на добавката;
8. указания за специални условия на съхра-
нение, ако има такива.
(2) Когато добавката е смес от няколко до-
бавки и/или носители и разтворители, при ети-
кетирането є се обявява наличието на всички
добавки и/или носители и разтворители в низ-
ходящ ред съобразно тяхното количество.
(3) Когато в състава на добавката по ал. 2
има добавка с определено максимално ниво
в крайния продукт, при етикетирането се
обозначава процентното съдържание на тази
добавка.
Чл. 19. (1) При етикетиране на добавките,
предназначени за продажба на крайния потре-
бител, се посочват данните по чл. 18, ал. 1 и 2.
(2) Когато добавката е трапезен подслади-
тел, етикетът трябва да съдържа данни и за:
1. наименование на подслаждащото ве-
щество;
2. предупреждение, че високата консумация
на подслаждащо вещество от групата на поли-
валентните алкохоли може да предизвика раз-
слабително действие;
3. предупреждение, че подслаждащото вещес-
тво аспартам е източник на фенилаланин.
Раздел IV
Условия и ред за разрешаване използването
на нови добавки
Чл. 20. (1) Главният държавен санитарен
инспектор или упълномощено от него длъжнос-
тно лице издава разрешение за използване на