Държавен вестник, бр. 106, 2023 г., стр. 37

БРОЙ  106	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  37  
допустимия национален допълнителен данък, 
дължим от образуванието майка или от тези 
съставни образувания.
(10) Когато допустим национален допъл­
нителен данък е определен в съответствие с 
допустими счетоводни стандарти на крайното 
образувание майка или с Международните 
счетоводни стандарти, приети с Регламент 
(ЕО) № 1606/2002, за съставните образувания 
на многонационалната или голямата нацио-
нална група предприятия, разположени в 
държава – членка на Европейския съюз, не 
се определя допълнителен данък по реда на 
този член за данъчния период, с изключение 
на случаите, в които в данъчния период е 
дължим коригиран допълнителен данък по 
чл. 260ю, който не е част от този допустим 
национален допълнителен данък.
(11) Когато допустим национален допъл­
нителен данък, дължим в юрисдикция от 
съставните образувания на многонационална 
или голяма национална група предприятия, 
не е внесен до края на четвъртия данъчен 
период след данъчния период, за който е бил 
дължим, невнесеният национален допълни­
телен данък не е дължим в тази юрисдикция 
след края на четвъртия данъчен период и се 
добавя към допълнителния данък, определен 
за юрисдикцията по реда на ал. 1 – 10.
Изключение за съществена стопанска 
дейност
Чл. 260щ. (1) За целите на този член:
1. „допустими наети лица“ са лицата, на­
ети на пълно или непълно работно време от 
съставното образувание, както и независими 
изпълнители, участващи в обичайната дейност 
на многонационалната или голяма национал­
на група предприятия под ръководството и 
контрола на групата;
2. „допустими разходи за персонал“ са 
разходите за възнаграждения на наетите 
лица, включително заплати, надници и други 
разходи, с които се предоставя пряка и разгра­
ничима лична облага на наетото лице, като 
например здравно и пенсионно осигуряване, 
данъци върху доходи от трудови правоотно­
шения и вноски за социално осигуряване за 
сметка на работодателя;
3. „допустими дълготрайни материални 
активи“ са:
а) имоти, машини и съоръжения, намиращи 
се в юрисдикцията;
б) природни ресурси, намиращи се в юрис­
дикцията;
в) правото на ползване на лизингополу­
чател на дълготрайни материални активи, 
намиращи се в юрисдикцията;
г) лиценз или подобна договореност от 
държавен или общински орган за използване 
на недвижимо имущество или експлоатация 
на природни ресурси, което е свързано със 
значителни инвестиции в материални активи.
(2) За целите на определяне на допълни­
телния данък, нетната допустима печалба за 
дадена юрисдикцията се намалява със сумата 
на изключението за разходи за персонал по 
ал. 3 и на изключението за дълготрайни ма­
териални активи по ал. 4 на всяко съставно 
образувание, разположено в тази юрисдикция. 
Изречение първо не се прилага, когато по­
даващото информация съставно образувание 
е упражнило избор да не се прилага изклю­
чението за съществена стопанска дейност за 
данъчния период съгласно чл. 260я24.
(3) Изключението за разходи за персонал 
на съставно образувание, разположено в 
дадена юрисдикция, е равно на 5 на сто от 
допустимите разходи за персонал, свързани 
с допустими наети лица, които извършват 
дейност за многонационалната или голямата 
национална група предприятия в тази юрис­
дикция, с изключение на допустими разходи 
за персонал, които:
1. са капитализирани като част от стойност­
та на допустим дълготраен материален актив;
2. са свързани с доход, изключен съгласно 
чл. 260о.
(4) Изключението за дълготрайни матери­
ални активи на съставно образувание, разпо­
ложено в дадена юрисдикция, е равно на 5 на 
сто от балансовата стойност на допустимите 
дълготрайни материални активи, намиращи 
се в тази юрисдикция, с изключение на ба­
лансовата стойност на:
1. недвижимо имущество, включително 
земя и сгради, държано за продажба, за от­
даване на лизинг или като инвестиция;
2. дълготрайни материални активи, с които 
се генерира доход, изключен съгласно чл. 260о.
(5) За целите на ал. 4 балансовата стойност 
на допустимите дълготрайни материални 
активи е средноаритметичната стойност от 
балансовите стойности на допустимите дъл­
готрайни материални активи в началото и в 
края на данъчния период, използвани за из­
готвяне на консолидирания финансов отчет на 
многонационалната или голямата национална 
група предприятия, намалена с натрупаната 
амортизация и увеличена със сумата на ка­
питализираните разходи за персонал.
(6) За целите на ал. 3 и 4 допустимите раз­
ходи за персонал и допустимите дълготрайни 
материални активи на съставно образувание, 
което е място на стопанска дейност, са тези, 
които са включени в неговия индивидуален 
финансов отчет съгласно чл. 260п, ал. 1 – 4, 
при условие че допустимите разходи за персо­
нал и допустимите дълготрайни материални 
активи се намират в същата юрисдикция, в 
която е разположено мястото на стопанска 
дейност. В този случай допустимите разхо­
ди за персонал и допустимите дълготрайни 
материални активи на мястото на стопан­
ска дейност не се включват в допустимите 
разходи за персонал и допустимите дъл­
готрайни материални активи на главното 
образувание.
(7) Когато печалбата на място на стопан­
ска дейност е била изцяло или частично из­