Държавен вестник, бр. 101, 2015 г., стр. 74

СТР.  74	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  101
Приоритизиране на разходите между секто-
рите и на по-голям бюджет за здравеопазване 
е възможна част от решението, макар че сега 
здравният бюджет достига 12 %, а страната 
има и други приоритети. 
Въпросът за „подходящото ниво“ на фи-
нансиране на здравеопазването следва да се 
постави в общия контекст на политиките за 
подобряване на здравето и стойността, която 
се придава на здравето и здравеопазването, 
разгледани сами по себе си или в сравнение 
с другите сфери на обществения разход. 
Едновременно с това трябва да се отчита 
и фактът, че значителното нарастване на 
средствата за здравеопазване през последни-
те години не доведе до съответно подобряване 
на показателите за здраве, което показва, че 
без други мерки този подход сам по себе си 
не гарантира успешно справяне със здравните 
предизвикателства. 
Повишаването на ефективността би могло 
да доведе до значително по-добри резултати и 
да компенсира необходимостта от съществено 
увеличение на разходите. За целта е необхо-
димо провеждането на комплекс от мерки, 
осигуряващи нов дизайн на планирането, 
договарянето, закупуването и доставката на 
здравни услуги и стоки, както и на системите 
на заплащане с цел създаване на стимули за 
ефективност, ефикасност и качество, в т.ч.:
 предифиниране на здравноосигурител-
ното покритие;
 стратегическо разпределение на ресур-
сите; 
 програмно финансиране на изведените 
приоритети;
 стратегическо договаряне при закупува-
нето на здравни стоки и услуги;
 подобряване на събирането на здравни 
данни и широко използване на технологии 
в управлението, контрола и оценката на по-
стигнатите резултати;
 редуциране на прекомерната употреба на 
специализирана и болнична помощ за сметка 
на по-добра здравна промоция и превенция 
на болестите;
 осигуряване на разходно-ефективна 
употреба на лекарства;
 използване на оценка на здравните тех-
нологии за формиране на решения;
 осигуряване на административната ефек-
тивност и ефикасност чрез оптимизиране на 
структури и минимализиране на дублирането 
на функции и задачи.
Така реформите, които целят да осигурят 
политическа и финансова устойчивост в кон-
текста на социалната сигурност, трябва да се 
фокусират върху солидарно събран ресурс, 
равнопоставен достъп и осигуряване на ре-
зултат и полза от вложените средства. 
Мерките за подобряване на ефикасността 
изискват съществени промени в начина на 
функциониране на системата и предоставяните 
от нея здравни услуги, в т.ч. рационализиране 
на болниците, засилване на алтернативите 
на болничната помощ и концентриране на 
ресурсите за решаване на основните здравни 
предизвикателства – хроничните незаразни 
болести, психичното, детското и майчиното 
здраве. 
Ефективното разходване на средствата за 
здраве налага определянето на приоритетни 
здравни услуги и стратегическо преразпреде-
ление на ресурсите:
 по пакети здравни дейности; 
 по видове медицинска помощ – първич-
на, специализирана извънболнична, болнична; 
 по направления – промоция, профи-
лактика, скрининг, диагностика, лечение и 
рехабилитация;
 по видове здравноосигурени лица и из-
точници на здравноосигурителни плащания;
 на база резултати и качество на меди-
цинската помощ.
По оценка на международни анализатори 
пакетът ползи, осигурен чрез задължител-
ното здравно осигуряване, „е всеобхватен и 
включва съвременни технологии и иновативни 
лекарства“. Въпреки това не предоставя ефек-
тивни механизми за фокусиране на здравните 
дейности върху здравните предизвикателства, 
свързани с основните причини за влошаване 
на здравните показатели на населението. 
Подкрепата на основния пакет здравни 
дейности, заплащан от НЗОК, чрез допълни-
телното здравно осигуряване и финансиране 
от държавата на дейности, в т.ч. спешна меди-
цинска помощ, също не допринася съществено 
за подобряване на здравните резултати.
Подобряването на здравните показатели 
на населението в контекста на определените 
национални здравни цели изисква предифи-
ниране на здравноосигурителното покритие и 
концентриране на ресурсите (финансови, чо-
вешки, инфраструктурни и др.) за обезпечаване 
на по-голям обем дейности, интервениращи 
върху основните здравни проблеми. 
Чрез механизмите за заплащане на здравни 
дейности от системата на задължителното 
здравно осигуряване и държавния бюджет на 
всеки български гражданин следва да бъде 
осигурен достъп до: 
 основен пакет здравни дейности, запла-
щани от НЗОК, насочен към профилактика, 
диагностика и лечение на основните забо-
лявания и състояния, причиняващи смърт 
и загуба на работоспособността, детско и 
майчино здраве;
 допълнителен пакет здравни дейности, 
заплащани от НЗОК, за заболявания, които 
не са свързани със съществени органични и 
функционални нарушения и чието лечение 
може да се организира в условията на пла-