Държавен вестник, бр. 7, 2016 г., стр. 6

СТР.  6	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  7
за избор от Народното събрание (за краткост 
„Процедурните правила“). Решението е обна-
родвано в ДВ, бр. 44 от 16 юни 2015 г. 
В искането се твърди, че точка І, подточ­
ка 1 от Процедурните правила, приети с 
посоченото решение на Народното събрание, 
противоречи на чл. 67, чл. 73 и чл. 87, ал. 1 
от Конституцията на Република България и 
се излагат съображения за противоконсти-
туционност.
Конституционният съд установява, че 
производството е по чл. 149, ал. 1, т. 2 от 
Конституцията на Република България. То 
е във фазата по допустимостта на искането, 
направено от субект, оправомощен с инициа-
тива да сезира Конституционния съд съгласно 
чл. 150, ал. 1 от Конституцията. Искането 
е подписано от 74 народни представители 
и отговаря на изискването най-малко една 
пета от народните представители да го под-
пишат. Решението на Народното събрание 
е обнародвано. Съобразени са изискванията 
на чл. 17 от Закона за Конституционен съд 
(ЗКС) и чл. 18 на Правилника за организа-
цията на дейността на Конституционния съд 
(ПОДКС). Няма основание за недопустимост 
по чл. 21, ал. 6 ЗКС. Особеното е в предмета 
на искането – установяване на противокон-
ституционност на разпоредба в Процедурните 
правила, приети с посоченото решение. Това 
поставя въпроса за компетентността на Кон-
ституционния съд да се произнесе относно 
конституционността на правилото, атакувано 
в искането, въпрос, по който Конституцион-
ният съд трябва да се произнесе на основание 
чл. 13 ЗКС в първата фаза на производството 
съгласно чл. 25, ал. 1 ПОДКС.
За да се произнесе, Конституционният съд 
взе предвид следното:
Атакуваното от групата народни предста-
вители като противоконституционно Решение 
от 10.06.2015 г. в неговата точка І, подточка 1 
от Процедурните правила не попада и е извън 
компетентността на Конституционния съд, 
установена в чл. 149, ал. 1, т. 2 от Консти-
туцията. Целта на Процедурните правила и 
тяхното предназначение е да установят реда 
и условията за създаване на конкретен пра-
вен акт – избор на управител на Българската 
народна банка.
Решението за избор е индивидуален правен 
акт, с който се осъществява едно изрично 
установено конституционно правомощие на 
Народното събрание, посочено в чл. 84, т. 8 от 
Конституцията. То е резултат на положителния 
вот на мнозинството на Народното събрание и 
подлежи на контрол за конституционосъобраз-
ност от Конституционния съд. До приемането 
на този акт се следва процедура, която се 
осъществява при условия и по ред, опреде-
лени в Процедурните правила. Тези правила 
представляват прилагане на разпоредбите на 
Правилника за организацията и дейността на 
Народното събрание (ПОДНС). Тези правила 
отразяват виждането на Народното събрание 
за целесъобразност и оперативност и осигу-
ряване на организационните и техническите 
условия, за да се достигне до избора, който 
трябва да се извърши съгласно установената 
компетентност от Конституцията. Тяхната 
последователност и тяхното съдържание се 
определят от самото Народно събрание по 
целесъобразност и съгласно ПОДНС. То е 
свободно съобразно конкретната фактическа 
и правна обстановка с оглед постигането на 
бързина и ефективност да определи какви ще 
са елементите на процедурата, как те ще се 
разположат, какво ще е тяхното съдържание 
и релевантност, включително съобразяването 
с изискването за откритост и яснота, реда, по 
който се постига съгласие. Няма конститу-
ционно изискване Процедурните правила за 
избор във всички случаи да бъдат еднакви 
и още по-малко може да се приеме, че на-
рушаването на установена практика за тези 
случаи е основание за неконституционосъоб­
разност. Народното събрание определя значе-
нието и тежестта на елементите в цялостния 
процес до осъществяване на решаващия акт, 
закрепен в чл. 84, т. 8 на Конституцията за 
избор от Народното събрание – Решението  
за избор на управител на Българската народна 
банка от 14.07.2015 г., обнародвано в ДВ, бр. 55 
от 21 юли 2015 г. Именно този акт подлежи 
на контрол за конституционосъобразност по 
смисъла на чл. 149, ал. 2 от Конституцията, 
когато той определя, че освен по конституци-
онността на законите Конституционният съд 
се произнася и по искане за установяване на 
противоконституционност „и на другите актове 
на Народното събрание“. На конституционен 
контрол подлежат актовете (решенията) за 
избор по чл. 84, т. 8 от Конституцията и не-
винаги и решенията от организационен и тех-
нически характер, които Народното събрание 
и неговите органи приемат за създаване на 
процедурни правила за фазата на обсъждане 
и подготовка на правния акт за избор.
Процедурните правила нямат самостоя-
телно значение, а представляват прилагане 
на Правилника за организация и дейността 
на Народното събрание. Това е важно за 
формиране на окончателната воля, изразена 
в решението за избор, както и за политичес­
ката отговорност, свързана с това решение. 
Подготвящите избора решения на Народното 
събрание по отделните фази на процедурата 
не са конституционно определена форма по 
чл. 84, т. 8 от Конституцията за изразяване 
на волята на Народното събрание и невинаги 
подлежат на конституционен контрол. Те имат 
ограничено еднократно вътрешно действие, 
макар да са оформени от външна страна като 
решения. Те могат да бъдат преразглеждани и