Държавен вестник, бр. 68, 2007 г., стр. 75

Б Р О Й  68
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  75
(5) На електропроводите за присъединяване на
РУ на централи към мрежи с директно заземен звез-
ден център допълнително трябва да се предвижда
посочна тристъпална максималнотокова земна за-
щита с независимо от тока закъснение. На високата
страна на повишаващите трансформатори се въвежда
индивидуална, а при необходимост—групова земна
защита.
(6) Във всички случаи при основно действие на
релейните защити (с първа зона, първо стъпало,
диференциална защита) електропроводът трябва да
се изключва за време не по-голямо от 150 ms, вклю-
чително времето на прекъсвача, както от страна на
централата, така и от страна на електроенергийната
система.
(7) При присъединяване чрез трансформатор и
електропровод се препоръчва комбинация от над-
лъжно диференциална и дистанционна релейна за-
щита. Първата е основна и защитава трансформа-
тора и електропровода, а втората се монтира на
високата страна на повишаващия трансформатор,
резервира надлъжно диференциалната защита при
къси съединения по електропровода и осъществя-
ва далечно резервиране при къси съединения по
другите присъединения, изходящи от разпредели-
телната уредба, собственост на преносното пред-
приятие.
(8) При присъединяване чрез електропроводи се
препоръчва комбинация от две дистанционни или
комбинация от дистанционна и надлъжно диферен-
циална релейна защита на свързващите електро-
проводи.
(9) Комбинацията, типът и функциите на релей-
ните защити са предмет на съгласуване между цен-
тралата и електроенергийния системен оператор.
(10) За осигуряване нормалното функциониране
на релейните защити на електропроводите, свързва-
щи електроцентралата с електроенергийната систе-
ма, отговорност носят:
1. от страна на електроцентралата—нейният соб-
ственик;
2. от страна на ЕЕС—електроенергийният систе-
мен оператор.
(11) Сигурността на действие на релейните за-
щити не трябва да е по-ниска от 99 %, определена
като отношение на успешните изключвания на пре-
късвачите към общия брой на повредите.
Чл. 50. (1) Наличието и видът на АПВ (еднофаз-
но, трифазно, контрол на синхронизъм или отсъст-
вие на напрежение) за електропроводите, свързва-
щи разпределителната уредба при централата с ЕЕС,
е предмет на съгласуване между собственика на
разпределителната уредба при централата и елек-
троенергийния системен оператор на базата на про-
ведени изчисления за динамична устойчивост.
(2) Конкретните настройки за АПВ се съгласу-
ват с електроенергийния системен оператор.
Чл. 51. (1) За да не се допусне разширяване на
смущението при отказ на прекъсвач, участващ във
връзката между разпределителната уредба при цен-
тралата и електроенергийната система, се прилага
УРОП за автоматично изключване на всички пре-
късвачи, съседни на прекъсвача, който е отказал да
изключи.
(2) Необходимостта от УРОП се уточнява съгла-
сувано с електроенергийния системен оператор на
базата на изчисления за устойчивост.
(3) Устройството се организира на принципа
“УРОП на прекъсвач”.
(4) Монтирането, въвеждането и поддържането
на УРОП са задължение на собственика на обекта,
в който се въвежда—преносното предприятие или
електрическата централа.
(5) Конкретните настройки и въздействието на
УРОП се определят съгласувано с електроенергий-
ния системен оператор.
Чл. 52. (1) Устройствата за пренос на сигнали
за ускоряване на релейните защити и за дистанци-
онно изключване на прекъсвачи са предмет на про-
ект и на съгласуване с електроенергийния систе-
мен оператор.
(2) За електропроводите с напрежение 110 kV и
по-високо, присъединяващи централата с електрое-
нергийната система, се осигуряват устройства за
пренос на сигнали за ускоряване (съвместно дейст-
вие) на релейните защити в двата края на присъеди-
няващия електропровод.
(3) При необходимост се договаря автоматично
дистанционно изключване на прекъсвач в съседна
разпределителна уредба при действие на УРОП.
(4) Доставката и монтажът на апаратурата за
пренос на сигналите са задължение на собственика
на разпределителната уредба, в която се монтират.
(5) Времето за пренос на сигналите не трябва да
бъде по-голямо от 20 ms.
Чл. 53. (1) Всички нелъчисти електрически при-
съединения към разпределителните уредби с напре-
жение 110 kV и по-високо трябва да бъдат оборудва-
ни със системи за точна синхронизация. Синхрони-
зацията на генераторите трябва да е възможна в
диапазон най-малко между 47,5 и 51 Hz. Настройки-
те на синхронизиращите устройства (допустима раз-
лика в напреженията, допустима разлика в честота-
та, допустимо дефазиране и т. н.) трябва да се съгла-
суват с електроенергийния системен оператор.
(2) Синхронните електрически генератори с мощ-
ност над 10 MW трябва да бъдат съоръжени със сис-
теми за автоматична точна синхронизация.
(3) Когато синхронните електрически агрегати
са с мощност под 10 MW и нямат система за автома-
тична точна синхронизация, като минимум трябва
да бъдат съоръжени с устройства за ръчна точна
синхронизация с блокировка срещу несинхронно
включване.
(4) Включването на синхронните електрически
агрегати в паралел с електрическата мрежа по ме-
тода на самосинхронизацията се допуска за агрегати
с мощност до 5 MW.
(5) За синхронни агрегати с единична мощност
над 5 MW включване по метода на самосинхрониза-
ция се допуска след съгласуване на всеки конкретен
случай с електроенергийния системен оператор.
Чл. 54. (1) Електрическите агрегати (блокове) в
термичните централи с номинална мощност над 25
MVA, които са директно свързани към електропре-
носната мрежа, трябва да са съоръжени с АЧО, оси-
гуряващо захранването на мрежата за собствени
нужди (СН), в случай на аварийно понижение или
повишение на честотата на електрическата мрежа.
Автоматично честотно отделяне не се изисква за
атомни централи.
(2) Автоматичното честотно отделяне трябва да
има възможност за настройка по честота в диапа-
зона от 46 до 53 Hz и по време—в диапазона от 0 до
3 s. Агрегатът (централата) трябва надеждно и про-