Държавен вестник, бр. 3, 2004 г., стр. 37

Б Р О Й  3
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  37
а) охлаждаща течност;
б) масла;
в) гориво;
г) инструменти.
23. “Техническа документация” е пълната
информация за типа на седалка на водача на
колесен трактор или на колесния трактор по
отношение на седалката на водача, предоставе-
на от заявителя на техническата служба и на
изпълнителния директор на центъра, включи-
телно чертежи, снимки и други изискуеми по
тази наредба документи.
24. “Техническо досие” е техническата доку-
ментация заедно с протоколи от изпитвания и
други документи, които техническата служба и
изпълнителният директор на центъра прилагат
към техническата документация в процеса на
одобрение на типа.
ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
§ 2. Тази наредба се издава на основание чл. 9,
ал. 8 от Закона за регистрация и контрол на
земеделската и горската техника.
§ 3. Тази наредба влиза в сила от 1 януари
2004 г., с изключение на раздел IV от глава първа,
който влиза в сила от 1 януари 2005 г.
Министър: М. Дикме
Приложение № 1
към чл. 4, ал. 1
Конструктивни изисквания и изисквания към
изпитването
1. Общи изисквания
1.1. Седалката на водача да е проектирана така, че
да осигурява удобно положение за водача, когато уп-
равлява и маневрира трактора, и да позволява макси-
мална защита по отношение на здравето и безопасност-
та на водача.
1.2. Седалката да е регулируема в надлъжна посока
и във височина без необходимост от използване на
инструменти.
1.3. Седалката да е проектирана по начин, осигуря-
ващ възможност за намаляване на ударите и вибраци-
ите. Да е снабдена с пружини и амортисьори и да оси-
гурява достатъчна опора назад и встрани.
Страничната опора се счита за достатъчна, ако се-
далката е проектирана така, че да предпазва тялото на
шофьора от плъзване встрани.
1.3.1. Седалката да е регулируема за хора с различна
маса. Всички необходими регулировки, за да се изпъл-
ни това изискване, трябва да се извършват без използ-
ване на инструменти.
1.3.2. Обхватът на регулиране на седалката като
функция от масата на водача да обхваща интервала от
50 kg до 120 kg.
1.4. Повърхността на седалката, облегалката, стра-
ничните опори и когато има подвижни, сгъваеми или
закрепени опори за ръце, да са тапицирани с мека ма-
терия.
1.5. Точката за оразмеряване на седалката (S) се
определя, както следва:
1.5.1. За определяне на точката за оразмеряване на
седалката (S) се използва устройството, посочено на
фиг. № 1, което се състои от плоскост за седалката и
плоскост за облегалка. Долната плоча за облегалката
има шарнирни връзки в областта на кръста (В) и седа-
лищната кост (А). Шарнирът (В) е регулируем по ви-
сочина.
1.5.2. Точката за оразмеряване на седалката (S) се
определя, като се използва устройството, посочено на
фиг. № 1 и 2, което симулира натоварване от човек.
Устройството се поставя върху седалката. То се нато-
варва със сила 550 N в точка 50 mm пред шарнира (А),
като двете части на плочата за облегалката да са леко
притиснати към тапицираната облегалка, така че да се
допират към нея.
При невъзможност да се определят тангентите към
всяка повърхност на тапицираната облегалка (под и над
лумбалната област) се предприемат следните действия:
а) при невъзможност да се определи тангентата
към възможно най-ниската област долната част на
плочата за облегалката във вертикално положение леко
се притиска към тапицираната облегалка;
б) при невъзможност да се определи тангентата към
възможно най-високата област, ако долната част на
плочата за облегалката е вертикална—шарнирът (В) се
позиционира на височина 230 mm над точката за ораз-
меряване на седалката; двете части на облегалката леко
се притискат тангенциално към тапицираната облегал-
ка във вертикално положение.
1.6. Измерванията и допустимите грешки на измер-
ванията да съответстват на следните изисквания:
1.6.1. резултатите от измерванията се представят в
цели числа, ако е необходимо закръглени към най-близ-
кото цяло число;
1.6.2. уредите, използвани за извършване на измер-
ванията, да позволяват измерените стойности да се
закръглят към най-близкото цяло число на единицата
за измерване и да са с точност в рамките на следното
ограничение на допустимата грешка:
—за дължина ± 0,5 %;
—за измерване на ъгъл ± 1°;
—за определяне на масата на трактора ± 20 kg;
—за измерване на налягане на гуми ± 0,1 bar;
1.6.3. за всички данни, отнасящи се до размерите, се
позволява допустима грешка от ± 5 %.
1.7. На седалката се извършват следните изпитва-
ния в посочения ред:
1.7.1. определяне на характеристиките на окачване-
то и обхвата на регулиране в зависимост от масата на
водача;
1.7.2. определяне на страничната устойчивост;
1.7.3. определяне на вертикални вибрационни ха-
рактеристики;
1.7.4. определяне на характеристиките на затихване
в зоната на резонанса.
1.8. Ако седалката е конструирана да се върти около
вертикалната си ос, изпитванията се извършват, когато
седалката е обърната в лицева предна позиция, засто-
порена така, че да е успоредна на надлъжната равнина
на симетрия на трактора.
1.9. Седалката, изпитана по посочените изисквания,
трябва да притежава същите характеристики по отно-
шение на конструкцията и монтирането като седалките
от серийното производство.
1.10. Преди провеждане на изпитванията седалката
да е разработена от производителя.
1.11. Протоколът от изпитването констатира, че
седалката е преминала всички изпитвания, без да се
повреди, и включва данни за вибрационните характе-
ристики на седалката.
1.12. Седалката, отговаряща на изискванията при
изпитване за трактори от клас I, може да се използва
само за трактори от този клас, докато седалките, из-
питвани за клас II, могат да се използват за клас I или
за клас II, а седалките, изпитвани за трактори от клас
III, могат да се използват за трактори от класове II и III.
1.14. Протоколът от изпитването трябва да конста-
тира следните резултати от изпитването на седалка на
водача: