Държавен вестник, бр. 96, 2012 г., стр. 208

СТР.  208	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  96
дали законът предвижда издаване на индивидуален 
административен акт като предпоставка за пораж­
дане на правото на използване, или правото на 
използване се поражда по силата на друг юридиче­
ски факт; не се изисква разрешително за ползване 
на воден обект при заустване на битови отпадъч­
ни води за обекти извън границите на населените 
места и селищните образувания при максимално 
водно количество до 10 куб. м на денонощие и 
до 50 еквивалентни жители и осигурено най-малко 
първично пречистване на отпадъчните води, както 
и за обекти, формиращи битово отпадъчни води в 
границите на населените места и селищните обра­
зувания без изградена канализационна система.
Предвидена е концесия (особено право на полз­
ване на водни ресурси) за: 
1) концесия за добив на минерални води – из­
ключителна държавна собственост и публична об­
щинска собственост; концесия се предоставя чрез 
провеждане на открита процедура по реда на Зако­
на за концесиите, и 
2) концесия за строителство или концесия за 
услуга за водностопански системи – при условията 
и по реда на Закона за концесиите.
В глава седма „Поземлени сервитути, свързани 
с водните обекти“ са уредени поземлените серви­
тути, свързани с водните обекти, т. е. тежестта, 
наложена върху един недвижим имот, наречен слу­
жещ имот, в полза на друг недвижим имот, наречен 
господстващ имот, който принадлежи на друг соб­
ственик; произтича от закона или от правна сделка 
и може да се придобива по давност чрез 10-го­
дишно упражняване; всеки собственик е задължен 
да предостави право на водопрекарване през своя 
имот на всички, които имат постоянна или времен­
на нужда от това, което се учредява с доброволно 
споразумение на собствениците на господстващия 
и служещия имот или чрез акт на директора на 
съответната басейнова дирекция.
Терминологията на видовете водни съоръже­
ния като обекти на водната инфраструктура като 
цяло липсва или в някои подзаконови нормативни 
актове се съдържат отделни обяснения. Водовзем­
ните съоръжения са уредени в Правилника за без­
опасност при работа в неелектрически уредби на 
електрически и топлофикационни централи и по 
топлопреносни мрежи и хидротехнически съоръже­
ния, а за хидротехнически съоръжения – в Наредба 
№ 9 от 9.06.2004 г. за техническата експлоатация на 
електрически централи и мрежи.
Предвидени са разпоредби за защита на водните 
обекти и хидротехнически съоръжения от вредното 
въздействие на водите. Защитата е оперативна и 
постоянна. Оперативната защита се осъществява в 
съответствие с авариен план за действие, който се 
изработва от собствениците или ползвателите на 
водностопанските системи и хидротехнически съ­
оръжения и се съгласува с органите на Министер­
ството на вътрешните работи. Постоянната защита 
включва дейности по изграждане и поддържане на 
диги, корекции на реки и дерета и други хидротех­
нически и защитни съоръжения, както и регулира­
не нивото на подземните води и се осъществява от 
собственика или ползвателя им. Тяхно задължение 
е и поддръжката и проводимостта на речното лег­
ло, диги, корекции на реки и дерета и други хидро­
технически и защитни съоръжения в съответствие 
с параметрите на преливните съоръжения на раз­
стояние до 500 м от язовирните стени. Дейностите 
по поддържане проводимостта на речните легла се 
финансират от Междуведомствената комисия за 
възстановяване и подпомагане към Министерския 
съвет.  За почистването на речните легла в гра­
ниците на урбанизирана територия компетентен е 
кметът, който възлага обществена поръчка за пла­
ново почистване на речните участъци. Специфич­
ните изисквания към експлоатацията на малките 
язовири се определят с Правилника за правилна 
и безопасна експлоатация и поддържане на съоръ­
женията от хидромелиоративната инфраструктура 
(ДВ, бр. 97 от 2004 г). За осигуряване данни за 
собствеността и състоянието на водните обекти и 
съдържащите се в тях води на територията на стра­
ната, както и за съществуващите водностопански 
системи и съоръжения се създават специализирани 
водностопански карти.
Контролните функции относно състоянието на 
водните обекти и на водностопанските системи 
и съоръжения се осъществяват от министъра на 
регионалното развитие и благоустройството, ми­
нистъра на земеделието и храните и министъра на 
икономиката, енергетиката и туризма. Министъ­
рът на вътрешните работи контролира изготвянето 
на аварийните планове, изпълнението на предпи­
санията по тях и изправността на контролно-из­
мервателните системи на хидротехническите съо­
ръжения. Контролните функции на кметовете на 
общините са свързани с контрол върху водносто­
панските мрежи и съоръженията на територията 
на общината.
Проблемите, свързани с изграждането, функ­
ционирането и поддръжката на инфраструктурата 
във водния отрасъл, не са еднозначни. От една 
страна, все още не са осъществени действия по § 4, 
ал. 3 за намаляване капитала на обектите публична 
държавна собственост.  Неубедително е прилагане­
то на § 4, ал. 1 ЗИД на ЗВ от 2004 г. относно пре­
доставяне на услуга пречистване на отпадъчните 
води от собствениците на приватизирани пречис­
твателни станции за отпадъчни води, до които има 
изградени съоръжения за довеждане и имат техни­
ческа и технологична възможност за пречистване 
и на битово-фекалните и промишлените отпадъчни 
води от населените места в общината. Не е ясно 
доколко са изпълнени условията по § 32 ЗИД на ЗВ 
от 2009 г. за промяна в собствеността от публична 
държавна в публична общинска на реконструирани 
и модернизирани обекти чрез средства от фондо­
вете на Европейския съюз. Стои въпросът относно 
възстановяването на документацията, необходима 
за предаването и експлоатацията на В и К систе­
мите и съоръженията.
Други нормативни актове, в които се откри­
ва уредба на собствеността върху водни обекти и 
елементи на техническата инфраструктурата, са: 
Законът за сдруженията за напояване във връзка 
с предоставеното им право на собственост върху 
обектите от хидромелиоративната инфраструкту­
ра на територията им, правото на ползване вър­
ху хидромелиоративната инфраструктура, както и 
възможността да придобият безвъзмездно право на 
собственост върху тях в срок до 5 години от пре­
доставяне на ползването; Законът за рибарството 
и аквакултурите – относно правото на собственост 
върху рибните ресурси в полза на собственика на 
съответния обект или на лицата, на които са пре­
доставени права за ползване на рибния ресурс по 
силата на договор или на друго правно основание,