Държавен вестник, бр. 99, 2011 г., стр. 91

БРОЙ  99	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  91  
президент и вицепрезидент на Република 
България, произведен на 23 и 30 октомври 
2011 г., за незаконен.
Решението влиза в сила от постановява­
нето му.
Съдиите Владислав Славов, Благовест 
Пунев, Цанка Цанкова и Румен Ненков са 
подписали решението с особено мнение по 
допустимостта на искането.
Председател: Евгени Танчев
ОСОБЕНИ МНЕНИЯ
по конституционно дело № 11 от 2011 г.
На конституционните съдии Цанка Цанкова 
и Владислав Славов
Не сме съгласни с определението на Кон­
ституционния съд от 24 ноември 2011 г., с 
което се допуска за разглеждане по същество 
искането на група народни представители за 
обявяване за незаконен избора на Росен Асенов 
Плевнелиев и Маргарита Стефанова Попова 
за президент и вицепрезидент на Република 
България, проведен на 23 и 30 октомври 2011 г. 
Намираме, че то не взема предвид, че изборът 
на президент и вицепрезидент е уреден пълно и 
подробно в Изборен кодекс (ДВ, бр. 9/2011 г.).
Изборният кодекс (ИК) намира основанието 
си и е в съгласие с чл. 42, ал. 2 на Конститу­
цията, която изрично предвижда, че органи­
зацията и редът за провеждане на изборите 
се определят от закон. До приемането на Из­
борния кодекс такъв е Законът за избиране на 
президент и вицепрезидент, който не съдържа 
подробни правила относно оспорването на 
избора. Такива са предвидени в кодекса. Той 
не само урежда произвеждането на избори за 
народни представители, президент и вицепре­
зидент и за членове на Европейския парламент, 
но в самостоятелна глава дванадесета, раздел 
първи, създава единна уредба на оспорване 
на резултатите от изборите. В чл. 264 ИК се 
урежда оспорването при избори на народни 
представители или членове на Европейския 
парламент от Република България, а в чл. 265 
ИК – оспорването на законността на избора 
на президент и вицепрезидент. В чл. 263 ИК е 
посочено, че споровете относно законността на 
всички тези избори се решават от Конституци­
онния съд. Тази обща разпоредба, отнасяща до 
решаването на споровете относно законността 
на трите вида избори, е в съгласие с чл. 149, т. 6 
и 7 на Конституцията, които изрично посочват 
правомощието на Конституционния съд да се 
произнася по спорове за законността на избора 
на президент и вицепрезидент и на народен 
представител. Съответни правила са посочени 
и в чл. 264, ал. 3 и чл. 265, ал. 3 и 4 ИК. Така 
се очертава пълната картина на оспорване и 
решаване на споровете за законност на избо­
рите на конституционно и на законово ниво.
Що се отнася до разпоредбите на глава 
дванадесета на Изборния кодекс, вкл. и 
чл. 265, той е действащ закон, не е оспорен 
и не е обявен за противоконституционен 
от Конституционния съд по чл. 149, т. 2 и 
е задължителен за всички правни субекти, 
включително и за Народното събрание. Това 
следва от правовия характер на Република 
България – държава, която се управлява 
според Конституцията и законите в страната 
(чл. 4, ал. 1 на Конституцията).
Затова въпросът за допустимостта на иска­
нето за обявяване незаконност на избора на 
президент и вицепрезидент следва да се решава 
съобразно разпоредбите на чл. 265 ИК. Анали­
зът – логически и систематически, на текста 
на ал. 1 и 2 на същия показва, че под наиме­
нование „оспорване законността на избора“ е 
установен редът в съответствие с чл. 42, ал. 2 
на Конституцията и че всяко следващо правно 
действие, включено в оспорването, може да се 
осъществи само ако е извършено предходното 
действие. Необходимо е да има оспорване на 
резултата от избора и правото на оспорване, 
т.е. повдигането на спор, е предоставено на 
точно определени субекти, еднакво посочени 
в чл. 265, ал. 1 ИК за избора на президент и 
вицепрезидент и в чл. 264, ал. 1 ИК за избор 
на народни представители. Изрично е посоче­
но, че право на оспорване имат тези, които са 
участвали в изборите, и то се извършва пред 
органите по чл. 150, ал. 1 от Конституцията в 
краткия срок от 7 дни от обявяването на реше­
нието с резултата от изборите от Централната 
избирателна комисия. Тези органи, пред които е 
извършено оспорването в 15-дневен срок, могат 
да сезират Конституционния съд, който ще се 
произнесе по законността на избора при усло­
вията и реда на Закона за Конституционен съд 
и Правилника за организацията на дейността 
му (чл. 265, ал. 3, чл. 264, ал. 3 ИК), което е 
в съгласие с чл. 263 ИК и чл. 149, т. 6 и 7 от 
Конституцията. Така кодексът, като установява 
една последователност в извършването на дейст­
вията за установяване законността на избора, 
съобразява правния интерес на участващите 
в изборите, обществения и държавен интерес 
от законосъобразно протичане на изборния 
процес, фундаменталното конституционно 
положение, че президентът е държавен глава 
и олицетворение на единството на нацията 
(чл. 92, ал. 1 от Конституцията). При реша­
ване на спора за законност на неговия избор 
(и избора на вицепрезидент) ясно се посочват 
и правомощията на органите, които могат да 
сезират Конституционния съд – само когато 
има правен интерес, материализиран в оспор­