Държавен вестник, бр. 54, 2015 г., стр. 3

БРОЙ  54	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
§ 4. В чл. 136а, ал. 1 изречение второ се 
заличава.
§ 5. В чл. 139 се правят следните изменения 
и допълнения: 
1. Създава се нова ал. 3: 
„(3) В случаите по ал. 2 извън времето 
на задължителното присъствие работникът 
или служителят може да отработва неотра-
ботеното дневно работно време в следващия 
или в други дни от същата работна седмица. 
Начинът на отчитането на работното време 
се урежда с правилника за вътрешния трудов 
ред на предприятието.“ 
2. Досегашната ал. 3 става ал. 4.
§ 6. В чл. 140, ал. 2 думата „непълнолетни“ 
се заличава, а след думата „служители“ се 
добавя „ненавършили 16-годишна възраст“.
§ 7. В чл. 161 се правят следните изменения 
и допълнения: 
1. Създава се нова ал. 2: 
„(2) Времето на неплатен служебен или 
творчески отпуск по ал. 1 се зачита за трудов 
стаж.“ 
2. Досегашните ал. 2 и 3 стават съответно 
ал. 3 и 4.
§ 8. В чл. 164 ал. 1 се изменя така: 
„(1) След използване на отпуска поради 
бременност, раждане или осиновяване, ако 
детето не е настанено в детско заведение, 
работничката или служителката има право на 
допълнителен отпуск за отглеждане на дете 
до навършване на 2-годишната му възраст.“
§ 9. Член 165 се отменя.
§ 10. В чл. 167а, ал. 1 думите „и чл. 165, 
ал. 1“ се заличават.
§ 11. В чл. 172 след думите „наведнъж или 
на части“ се поставя точка и текстът до края 
се заличава.
§ 12. Член 173 се изменя така:
„Ред за ползване
Чл. 173. (1) Платеният годишен отпуск се 
ползва от работника или служителя с писмено 
разрешение от работодателя.
(2) На работниците и служителите, които 
изповядват вероизповедание, различно от из-
точноправославното, работодателят е длъжен 
да разрешава по техен избор ползване на част 
от годишния платен отпуск или неплатен от-
пуск по чл. 160, ал. 1 за дните на съответните 
религиозни празници, но не повече от броя 
на дните за източноправославните религиозни 
празници по чл. 154.
(3) Дните за религиозните празници на ве-
роизповеданията, различни от източноправо-
славното, се определят от Министерския съвет 
по предложение на официалното ръководство 
на съответното вероизповедание.
(4) Работодателят има право да предостави 
платения годишен отпуск на работника или 
служителя и без негово съгласие по време на 
престой повече от 5 работни дни, при ползване 
на отпуска едновременно от всички работни-
ци и служители, както и в случаите, когато 
работникът или служителят след покана от 
работодателя не е поискал отпуска си до края 
на календарната година, за която се полага.
(5) Работникът или служителят използва 
платения си годишен отпуск до края на ка-
лендарната година, за която се отнася. Ра-
ботодателят е длъжен да разреши платения 
годишен отпуск на работника или служителя 
до края на съответната календарна година, 
освен ако ползването му е отложено по реда 
на чл. 176. В този случай на работника или 
служителя се осигурява ползване на не по-
малко от половината от полагащия му се за 
календарната година платен годишен отпуск.“
§ 13. В чл. 174 думите „ал. 7 на предходния 
член“ се заменят с „чл. 173, ал. 4“.
§ 14. Член 176 се изменя така:
„Отлагане на ползването
Чл. 176. (1) Ползването на платения годи-
шен отпуск може да се отложи за следващата 
календарна година от:
1. работодателя – поради важни произ-
водствени причини при условието на чл. 173, 
ал. 5, изречение трето;
2. работника или служителя – когато полз-
ва друг вид отпуск или по негово искане със 
съгласието на работодателя.
(2) Когато отпускът е отложен или не е 
ползван до края на календарната година, за 
която се отнася, работодателят е длъжен да 
осигури ползването му през следващата ка-
лендарна година, но не по-късно от 6 месеца, 
считано от края на календарната година, за 
която се полага.
(3) Когато работодателят не е разрешил 
ползването на отпуска в случаите и в сроко-
вете по ал. 2, работникът или служителят има 
право сам да определи времето на ползването 
му, като уведоми за това писмено работодателя 
най-малко 14 дни предварително.“
§ 15. В чл. 176а, ал. 2 думите „ал. 4“ се 
заменят с „ал. 1“.
§ 16. В чл. 192, ал. 1 думата „лице“ се заменя 
с „длъжностно лице с ръководни функции“.
§ 17. В чл. 230 се правят следните измене-
ния и допълнения: 
1. В ал. 1, изречение първо думата „обу-
чаемият“ се заменя с „работникът или слу-
жителят“. 
2. В ал. 2, изречение второ накрая се добавя 
„в които времетраенето се определя съгласно 
училищния учебен план“.
3. Създава се нова ал. 3:
„(3) Трудовият договор с условие за обучение 
за учениците в професионалните училища и 
професионалните гимназии се сключва по 
реда на глава петнадесета, раздел I.“