Държавен вестник, бр. 110, 2002 г., стр. 6

С Т Р .  6
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
Б Р О Й  110
Конституционният съд приема, че същест-
вуването на двете изречения във втората али-
нея на чл. 117 от Конституцията е показател за
конституционно установяване на независимост-
та, както на участващи в правораздаването лица
(наричани за краткост “магистрати” в посоче-
ните решения), така и за независимост на цяла-
та система, в която са тези лица, т.е. на съдеб-
ната власт. На първо място това следва от осно-
вополагащата конституционна разпоредба на
чл. 8 от Конституцията, прогласила принципа
на разделение на властите. Както е пояснено в
решенията на Конституционния съд, в които е
обсъждан чл. 8 от основния закон, трите власти
са равностойни, независими и функционират в
определена взаимна връзка.
Член 117 от Конституцията не само прогла-
сява независимостта на съдебната власт, но в
третата си алинея гарантира и финансовата са-
мостоятелност на тази власт като основа на ней-
ната независимост. В своето задължително тъл-
кувателно Решение № 18 от 1993 г. по к.д. № 19
от 1993 г.—ДВ, бр. 1 от 1994 г., Конституцион-
ният съд изрично е посочил, че “нормата на
чл. 117, ал. 3 има за принципно предназначение
да отдели бюджета на съдебната власт от бюджет-
ните компетентности на Министерския съвет по
чл. 106, за да осигури нейната независимост”.
Следователно независимостта на съдебната
власт се осигурява и чрез материалната є неза-
висимост от изпълнителната власт.
Материалната независимост включва и не-
зависимост при стопанисване на държавното
имущество, предоставено на съдебната власт.
Аргумент в подкрепа на това становище е тъл-
кувателното решение № 14 от 1995 г. по к.д. № 23
от 1995 г., според което Министерският съвет
не може да се разпорежда с държавните имоти,
в които се помещават звената на съдебната
власт, като издава едностранни актове по целе-
съобразност освен с тяхното изрично съгласие.
II. По искането за установяване противо-
конституционността на § 49, т. 2 ЗИДЗСВ, с
който е създадена нова алинея 2 на чл. 139б ЗСВ
Съгласно създадената нова алинея 2 на
чл. 139б ЗСВ “На съдиите, прокурорите и сле-
дователите се осигурява здравно обслужване и
условия за отдих при условия и по ред, опреде-
лени от Министерския съвет”.
Вносителите считат, че с тази разпоредба се
създават условия за централизиране и изваждане
извън системата на съдебната власт на съществу-
ващите бази за отдих на различни структури към
съдебната власт, както и организирането на здрав-
ното обслужване в базите. Според вносителите
новосъздадената ал. 2 на чл. 139б поставя в мате-
риална зависимост съдебната от изпълнителна-
та власт, поради което противоречи на чл. 8 и
чл. 117, ал. 2 и 3 от Конституцията.
Оспорената разпоредба се отнася до здрав-
ното обслужване и отдиха на магистратите.
Конституцията прокламира правото на граж-
даните на здравно осигуряване и достъпна ме-
дицинска помощ (чл. 52, ал. 1), както и на по-
чивка и отпуск (чл. 48, ал. 5), т.е. по израза на
оспорената разпоредба—на здравно обслужва-
не и на отдих. Конституцията обаче предвиж-
да както в чл. 48, ал. 5, така и в чл. 52, ал. 1, че
условията и редът за здравното обслужване и
за отдиха се определят със закон. В случая това
не е спазено. Оспорената законова разпоредба
на ал. 2 на чл. 139б ЗСВ не определя тези усло-
вия и ред, а препраща това да се направи от
Министерския съвет. Така материята, за коя-
то Конституцията изисква уредба със закон, в
случая е предоставена за уредба с подзаконов
акт. Като несъобразена в това отношение с
чл. 48, ал. 5 и чл. 52, ал. 1 от Конституцията
оспорената разпоредба на ал. 2 на чл. 139б ЗСВ
е противоконституционна.
По изложените съображения и на основание
чл. 149, ал. 1, т. 1 и 2 от Конституцията Консти-
туционният съд
Р Е Ш И :
А. 1. Конституцията в чл. 8 и чл. 117 прогла-
сява разделението на властите и независимост-
та на съдебната власт. Тези принципи изключ-
ват възможността Министерският съвет директ-
но или чрез други органи да упражнява право-
мощията по стопанисването на държавното
имущество, предоставено по чл. 106 от Консти-
туцията на съдебната власт за осъществяване
на нейните функции.
 2. Терминът “организира”, употребен в
чл. 106 от Конституцията относно държавното
имущество, необходимо за функционирането на
съдебната власт, означава, че изпълнителната
власт в лицето на Министерския съвет или на
определен от него министър или друг държавен
орган може да организира стопанисването на
такова имущество единствено като го предос-
тавя изключително и само на органите на съ-
дебната власт.
 3. Понятието “независима”, употребено за
съдебната власт в чл. 117, ал. 2 от Конституци-
ята, включва и независимостта в стопанисва-
нето на предоставеното є имущество.
Б. Обявява за противоконституционна раз-
поредбата на § 49, т. 2 от Закона за изменение
и допълнение на Закона за съдебната власт (ДВ,
бр. 74 от 2002 г.), с който е създадена нова али-
нея 2 на чл. 139б от Закона за съдебната власт.
Решението е подписано с особено мнение от
съдиите Тодор Тодоров, Румен Янков и Пенка
Томчева по буква “А” от диспозитива.
Председател: Христо Данов
ОСОБЕНИ МНЕНИЯ
на конституционни съдии по конституционно
дело № 18 от 2002 г.
Тодор Тодоров
В чл. 106 от Конституцията е уредено едно
от правомощията на Министерския съвет—да
“организира стопанисването на държавното
имущество”. Според приетото от съда тълкува-
не на разпоредбата разделението на властите и