Държавен вестник, бр. 106, 2006 г., стр. 137

Б Р О Й  106
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  137
ежедневните резултати от модела за измерване на
риска. Резултатите от стрес-тестовете периодич-
но се преглеждат от компетентните ръководни лица
и се отразяват в правилата и ограниченията за кре-
дитния риск от контрагентите, приети от съответ-
ните компетентни органи за управление. Ако стрес-
тестовете установят уязвимост при определени об-
стоятелства, се предприемат незабавни мерки за
противодействие на тези рискове.
(9) Банката разполага с установена практика
за спазването на документираните вътрешни пра-
вила, контроли и процедури за функционирането
на системата за управление на кредитния риск от
контрагентите. Тази система следва да е добре
документирана и да включва разяснение на изпол-
званите емпирични техники за измерване на кре-
дитния риск от контрагентите.
(10) Процесът за вътрешен одит на банката
включва независим преглед на системата за уп-
равление на кредитния риск от контрагентите. Този
преглед обхваща дейността на звената по ал. 1,
включително независимото звено за контрол на
кредитния риск от контрагентите. Прегледът на
цялостния процес по управление на кредитния риск
от контрагентите се извършва периодично и включ-
ва поне следното:
1. наличието на подходяща документация за
системата и процеса за управление на кредитния
риск от контрагентите;
2. организацията на звеното за контрол на кре-
дитния риск от контрагентите;
3. цялостното използване на мерките за кре-
дитния риск от контрагентите в ежедневното уп-
равление на риска;
4. процеса на одобрение на моделите за ценооб-
разуване, съобразено с риска и системите за оцен-
ка, използвани от фронт-офиса и бек-офиса;
5. начина на утвърждаване на значимите про-
мени в процеса за измерване на кредитния риск от
контрагентите;
6. степента на кредитния риск от контрагенти-
те, обхваната от модела за измерване на риска;
7. целостта на управленската информационна
система;
8. точността и изчерпателността на данните за
кредитния риск от контрагентите;
9. потвърждаването на съвместимостта, навре-
менността и надеждността на информацията, из-
ползвана във вътрешните модели, включително
независимостта на информационните източници;
10. точността и уместността на допусканията за
променливостта и корелационните коефициенти;
11. точността на изчисленията, включително
тези по числено остойностяване на риска;
12. потвърждаването на резултатите от бек-
тестовете за точността на използвания модел.
Критерии за цялостно използване на модела
Чл. 254. (1) Полученото от модела разпределе-
ние на експозициите, използвани за изчисляване
на ефективната очаквана положителна експози-
ция, следва да бъде неразделна част от ежеднев-
ния процес по управление на кредитния риск от
контрагентите. Резултатът от модела следва да
играе основна роля при разрешаването на заеми,
управлението на кредитния риск от контрагенти-
те, вътрешното разпределение на капитала и кор-
поративното управление на банката.
(2) Банката поддържа исторически данни за
моделите, използвани при определяне на разпре-
делението на експозициите към кредитен риск от
контрагентите. Тези данни трябва да удостоверят,
че използваните през трите предходни години по
модели по чл. 233, ал. 4 отговарят на минимални-
те изисквания по тази глава.
(3) Моделът, използван за получаване разпре-
делението на експозициите, е част от рамка за уп-
равление на кредитния риск от контрагентите,
която включва установяване, измерване, управле-
ние, одобрение и вътрешно отчитане на този риск.
Тази рамка включва измерване на използването
на кредитните линии (сумиране на експозициите
към кредитен риск от контрагентите с останалите
кредитни експозиции към тях) и вътрешно раз-
пределение на капитала. Банката управлява и из-
мерва текущата експозиция със и без отчитане на
обезпеченията. Критериите за цялостно използ-
ване са изпълнени, когато банката прилага и дру-
ги измерители на кредитния риск от контрагента,
като върхова експозиция или потенциална бъде-
ща експозиция, ползващи разпределението на екс-
позицията, получено от модела за изчисляване на
очакваната положителна експозиция.
(4) Банката разполага със системи, позволява-
щи дневно оценяване на очакваната експозиция,
освен ако удостовери пред БНБ, че е оправдано по-
рядко оценяване на експозициите към кредитен
риск от контрагента. Банката изчислява очаква-
ната експозиция спрямо прогнозни времеви хори-
зонти, които подходящо отразяват времевата струк-
тура на паричните потоци и падежните дати на
договорите по начин, който съответства на същес-
твеността и състава на експозициите.
(5) Експозицията следва да се измерва, наблю-
дава и контролира за целия срок на договорите в
нетиращото множество. Банката разполага с про-
цедури за установяване и контрол на рисковете от
контрагенти, към които експозицията се увелича-
ва след едногодишния хоризонт. Прогнозното уве-
личение на експозицията следва да се отчита от
модела за вътрешния капитал на банката.
Стрес-тестване
Чл. 255. (1) Банката следва да разполага с про-
цеси за надеждно стрес-тестване на достатъчност-
та на капитала за кредитен риск от контрагентите.
Получените резултати от стрес-тестването се съ-
поставят с очакваната положителна експозиция и
се разглеждат като част от процеса, изискван по
чл. 11, ал. 2. Стрес-тестването включва установя-
ване на възможни събития или бъдещи промени в
икономическата среда, които могат да имат небла-
гоприятно влияние върху кредитните експозиции
на банката, и оценка на възможностите на банката
за противодействие срещу такива промени.
(2) Стрес-тестовете включват съвместни шо-
кови промени в пазарните и кредитните рискови
фактори. Тези тестове обхващат риска от концен-
трация (към отделен контрагент или група от кон-
трагенти), риска от промяна в корелационните
зависимости между пазарните и кредитните рис-
кове и риска, че затварянето на позициите към
контрагента може да повлияе на пазарните цени.
Тестовете разглеждат и влиянието на тези пазар-
ни промени върху другите позиции на банката, като
това влияние следва да е неразделна част от оценя-
ването на кредитния риск от контрагентите.