Държавен вестник, бр. 36, 2011 г., стр. 24

СТР.  24	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  36
Р Е Ш И :
I. Установява противоконституционност и 
несъответствие с Всеобщата декларация за 
правата на човека, Международния пакт за 
гражданските и политическите права, Кон­
венцията за защита на правата на човека и 
основните свободи и Европейската харта за 
местното самоуправление на:
1. член 1, ал. 1 в частта „народни пред­
ставители, президент и вицепрезидент на 
републиката“;
2. член 3, ал. 4 и 5, чл. 4, ал. 5 и 6 и § 1, 
т. 4 и 5 в частта относно срока за местожи­
веене – числото „12“;
3. член 4, ал. 3 и 4 и § 1, т. 3 в частта от­
носно срока за местоживеене „две години“;
4. параграф 1, т. 3 в частта относно срока за 
местоживеене „една година и четири месеца;
5. член 25, ал. 1, т. 6;
6. член 79, ал. 2, т. 1, букви „а“ и „б“ и 
т. 2, буква „б“ в частта относно думите „двe 
на сто“;
7. параграф 11;
8. параграф 16;
9. параграф 19, т. 2, 4 и 7 
от Изборния кодекс (ДВ, бр. 9 от 2011 г.).
ІІ. Отхвърля искането на петдесет и трима 
народни представители от 41-вото Народно 
събрание за установяване противоконституци­
онност и несъответствие с Всеобщата декла­
рация за правата на човека, Международния 
пакт за гражданските и политическите права, 
Конвенцията за защита на правата на човека 
и основните свободи и Европейската харта за 
местното самоуправление относно:
1. член 1 извън частта „народни пред­
ставители, президент и вицепрезидент на 
републиката“;
2. член 3, ал. 2 и 3;
3. член 3, ал. 4 и 5 в частта извън числото 
„12“;
4. член 4, ал. 3, 4, 5 и 6 в частта извън 
числото „12“, думите „две години“ и думите 
„една година и четири месеца“;
5. член 23, ал. 2;
6. член 26, ал. 1, т. 3 и 27 и ал. 8;
7. член 44, ал. 2;
8. член 74, ал. 4, т. 1 и 2;
9. член 166, ал. 5 и 6;
10. член 78;
11. член 79, с изключение на думите „двe 
на сто“;
12. член 264, ал. 1;
13. параграф 1, т. 1 – 5 в частта извън 
числото „12“, думите „две години“ и думите 
„една година и четири месеца“;
14. параграф 18;
15. параграф 19, т. 1, 3, 5, 6, 8, точки 9 – 11
от Изборния кодекс (ДВ, бр. 9 от 2011 г.).
ІІІ. Оставя без разглеждане искането на 
петдесет и трима народни представители от 
41-вото Народно събрание относно § 1, т. 6 – 20 
от Изборния кодекс (ДВ, бр. 9 от 2011 г.).
Съдиите Емилия Друмева, Владислав 
Славов, Благовест Пунев и Цанка Цанкова 
са подписали решението с особено мнение 
по чл. 1 от Изборния кодекс. 
Председател: Евгени Танчев
ОСОБЕНО МНЕНИЕ
по конституционно дело № 4 от 2011 г.
на съдиите Емилия Друмева, Владислав 
Славов, Благовест Пунев и Цанка Цанкова 
по противоконституционността на чл. 1 от 
Изборния кодекс в частта относно условия­
та за избиране на „народни представители, 
президент и вицепрезидент на републиката“ 
Разпоредбите на чл. 1 от Изборния кодекс 
представляват стандартни начални текстове за 
всеки нормативен акт и определят предмета 
и обхвата на конкретния акт съобразно изис­
кванията на Закона за нормативните актове 
и Указа за прилагането му. В досегашната 
практика на Конституционния съд оспорване 
на чл. 1 на закон относно предмета и обхвата 
на уредбата в него е рядкост. Едновременно 
с това такова оспорване има особено значе­
ние, защото поставя под въпрос уредбата на 
целия закон.
В искането обаче мотиви за оспорването 
на чл. 1 липсват. Съдът е мотивирал произ­
несената от него частична противоконститу­
ционност на чл. 1 с факта, че условията за 
избиране на народни представители, президент 
и вицепрезидент на републиката са уредени 
в Конституцията; оттук се прави изводът, че 
присъствието на тези условия в предмета на 
кодекса представлява дописване на Конститу­
цията и поради това е противоконституционно. 
Считаме, че този извод е неправилен – въз­
произвеждането на конституционни текстове 
в закон самó за себе си не е противоконсти­
туционно, стига законът недопустимо да не 
надхвърля буквата и духа на Конституцията.
След като Конституционният съд все пак 
е допуснал оспорването на чл. 1, следваше 
да изясни смисъла на думите „условията за 
избиране на народни представители, пре­
зидент и вицепрезидент на републиката“ и 
да го сравни със смисъла, вложен в думата 
„условия“, присъстваща в редица текстове 
на Конституцията – чл. 97, ал. 1, т. 3; чл. 20, 
чл. 23; чл. 19, ал. 2 и 4; чл. 4, ал. 2; чл. 31, 
ал. 5; чл. 48, ал. 1 и 4; чл. 53, ал. 6; чл. 11, 
ал. 3; чл. 116, ал. 2; чл. 121, ал. 1 и чл. 137, 
което не е направено.