Държавен вестник, бр. 101, 2008 г., стр. 11

Б Р О Й  101
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  11
Раздел VII
Физическа сигурност и защита на околната
среда
Чл. 45. (1) Ръководителите на администра-
циите осигуряват мерки за физическата защита
на техните информационни системи.
(2) Режимът за защита се урежда с вътреш-
ните правила за мрежовата и информационна-
та сигурност в съответствие с приложение № 11.
Чл. 46. (1) Ръководителите на администра-
циите предприемат превантивни действия за
защита на информационните системи от при-
родни бедствия.
(2) Ръководителите на администрациите
застраховат риска от щети от природни бедст-
вия на информационните системи в рамките на
задължителните годишни застраховки.
Чл. 47. Ръководителите на администрации-
те осигуряват условия, при които неовластени
лица не могат да получат физически достъп до
работните станции и сървърите, използвани от
администрацията.
Раздел VIII
Управление на инциденти, свързани с
информационната  сигурност
Чл. 48. Ръководителите на администрации-
те утвърждават план за действие при инциден-
ти, свързани с мрежовата и информационната
сигурност на използваните от тях информаци-
онни системи, с цел осигуряване непрекъсвае-
мост на дейността на съответната администра-
ция. Планът трябва да съответства на изисква-
нията на приложение № 12.
Чл. 49. Служителят или звеното по инфор-
мационна сигурност в съответната админист-
рация са длъжни да уведомяват незабавно На-
ционалния център за действие при инциденти
по отношение на информационната сигурност
за всеки инцидент в информационните системи
на администрацията.
Чл. 50. Съветът за мрежова и информацион-
на сигурност на информационните системи на
административните органи периодично обсъж-
да и предлага на председателя на ДАИТС за
утвърждаване препоръчителни управленски
мерки за предотвратяване на инциденти в ин-
формационната сигурност.
Раздел IX
Сигурност, свързана със служителите в
администрацията
Чл. 51. Ръководителите на администрации-
те включват в утвърждаваните от тях вътреш-
ни правила по чл. 26, ал. 2 раздел, регламенти-
ращ мерки по сигурността, свързани със служи-
телите в администрацията, в съответствие с
приложение № 13.
Чл. 52. Ръководителите на администрации-
те определят профили за достъпа на различни-
те групи служители до ресурсите в информаци-
онните системи в съответната администрация.
Г л а в а  ч е т в ъ р т а
РЕГИСТЪР НА СТАНДАРТИТЕ
Раздел I
Общи положения за регистъра на стандар-
тите
Чл. 53. Регистърът на стандартите е база от
данни, управлявана от информационна систе-
ма, съдържаща техническите стандарти и спе-
цификации, които трябва да се прилагат от ад-
министративните органи за предоставяне на
електронни услуги, както и за осигуряване на
оперативна съвместимост и информационна
сигурност.
Чл. 54. Регистърът на стандартите се води
от председателя на ДАИТС чрез овластени от
него лица.
Чл. 55. (1) На вписване в регистъра на стан-
дартите подлежат само предвидените в наред-
бата обстоятелства и техните елементи.
(2) Регистърът се осъвременява в съответс-
твие с динамиката на международните стандар-
тизационни процеси и възможностите за при-
лагането им в текущия момент.
(3) Новите версии на вписаните в регистъра
стандарти не трябва да създават пречки за фун-
кциониране на вече реализираните решения,
освен ако използваните в тези решения стан-
дарти биха довели до нарушаване изискванията
на информационна сигурност.
Чл. 56. Председателят на ДАИТС създава
организация за:
1. разпространение на знание относно при-
лагането на стандартите, осигуряващи опера-
тивна съвместимост на информационните сис-
теми и информационна сигурност;
2. предложения пред Българския институт
за стандартизация за приемане на международ-
ни или европейски стандарти като български
държавни стандарти;
3. предложения пред Българския институт
за стандартизация за разработване на нови бъл-
гарски държавни стандарти.
Раздел II
Подлежащи на вписване обстоятелства
Чл. 57. Стандарти по смисъла на наредба-
та са:
1. формални хармонизирани технически стан-
дарти в областта на информационните техно-
логии, електронните комуникации и информа-
ционната сигурност, утвърждавани от между-
правителствени стандартизационни органи,
като ISO, ITU—на международно ниво, или
CEN, CENELEC, ETSI—на европейско ниво;
2. международно приети неформални и хиб-
ридни технически стандарти и спецификации в
областта на информационните технологии, ко-
муникациите и информационната сигурност—
резултат от стандартизационни процеси от сек-
торни консорциуми, като OASIS, IETF,
W3Consortium, UN/CEFACT, OMG.