Държавен вестник, бр. 91, 2016 г., стр. 42

СТР.  42	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  91
186 и 187 АПК. Наредбата е подзаконов 
нормативен акт, издадена от министъра на 
здравеопазването, обнародвана е в „Държавен 
вестник“, бр. 21 от 20.03.2009 г., а оспорените 
разпоредби са приети с изменения и допъл­
нения, обнародвани в „Държавен вестник“, 
бр. 68 от 15.08.2014 г. Следователно, предмет 
на оспорване е подзаконов нормативен акт 
по смисъла на чл. 185, ал. 1 АПК. Наредбата 
е била частично предмет на съдебен кон­
трол, приключил с влязло в сила Решение 
№ 10795 от 26.07.2012 г. на ВАС по адм. д. 
№ 5194/2011 г., V отделение. 
Разпоредбата на чл. 185, ал. 1 АПК до­
пуска оспорване на подзаконов нормативен 
акт – изцяло или в отделна разпоредба, по 
отношение на неговата законосъобразност. 
Видно от петитума на жалбата, с нея се твърди 
незаконосъобразност на отделните разпоредби 
на Наредба № 4, посочени по-горе, приети с 
посоченото изменение и допълнение. 
Съгласно чл. 186, ал. 1 АПК право да 
оспорват подзаконов нормативен акт имат 
гражданите, организациите и органите, чи­
ито права, свободи или законни интереси са 
засегнати или могат да бъдат засегнати от 
него или за които той поражда задължения. 
Жалбоподателят е търговско дружество – тър­
говец на дребно с лекарствени продукти, 
отпускани по лекарско предписание, видно 
от приложените към жалбата разрешение за 
търговия на дребно № АП-426 от 29.05.2013 г. 
на изпълнителния директор на ИА по лекар­
ствата и договор № 22-5339 от 30.04.2014 г. за 
отпускане на лекарствени продукти между 
жалбоподателя и НЗОК. Оспорените разпо­
редби създават задължения за дружеството 
жалбоподател в посоченото му качество. 
Предвид изложеното, жалбата е процесу­
ално допустима.
2. По фактите:
1. На 2.07.2014 г. д-р Десислава Велков­
ска – директор на дирекция „Лекарствени 
продукти, медицински изделия и нарко­
тични вещества“ и председател на работна 
група, създадена със Заповед № РД-02-60 от 
8.04.2014 г., е представила на министъра на 
здравеопазването доклад относно проект на 
Наредба за изменение и допълнение на  На­
редба № 4 от 4.03.2009 г. за условията и реда 
за предписване и отпускане на лекарствени 
продукти (обн., ДВ, бр. 21 от 20.03.2009 г.; с 
изменения и допълнения) на министъра на 
здравеопазването на Република България. 
2. По т. 9 от протокол № 11 от 8.07.2014 г. 
ръководството на Министерството на здра­
веопазването – кабинетът на министъра, 
приело проекта на Наредбата за изменение 
и допълнение на Наредба № 4.
3. На 9.07.2014 г. на интернет страницата 
на Министерството на здравеопазването бил 
публикуван проектът с мотиви.
4. По публикувания проект постъпило 
писмо от 17.07.2014 г. на УС на Национал­
ното сдружение на общопрактикуващите 
лекари до министъра на здравеопазването с 
предложения, които не засягат оспорените в 
настоящото производство разпоредби. 
5. Наредбата за изменение на Наредба № 4 
е обнародвана в „Държавен вестник“, бр. 68 
от 15.08.2014 г.
3. По съществото на спора: 
Оспорените разпоредби са част от На­
редба № 4, издадена по законова делегация 
на чл. 221, ал. 1 от Закона за лекарствените 
продукти в хуманната медицина. Според 
законовата разпоредба, представляваща рам­
ката на законовата делегация, министърът 
на здравеопазването определя в наредба 
медицинските специалисти, които могат да 
издават рецепти, реда за предписването на 
лекарствени продукти, срока за изпълнението, 
както и случаите и реда, по който магистър-
фармацевтът може да откаже да изпълни 
лекарско предписание. 
Настоящият съдебен състав намира, че 
оспореният подзаконов акт е издаден от 
компетентен орган и в изискваната форма. 
Относно съответствието на административния 
акт на посочената законова делегация съдът е 
обвързан от приетото с Решение № 10795 от 
26.07.2012 г. на ВАС по адм. д. № 5194/2011 г., 
V отделение. Отделно от това неоснователно 
е оплакването за приемане на разпоредбите 
на чл. 47а и 47б и промяната на чл. 46, ал. 3 
извън законовата делегация поради нали­
чието на друга делегация на същия закон 
и друг подзаконов нормативен акт, издаден 
в изпълнение на нея, който би следвало да 
урежда уредените с оспорените разпоредби 
отношения. Наредба № 10 от 24.03.2009 г. на 
министъра на здравеопазването за условията 
и реда за заплащане на лекарствени продукти 
по чл. 262, ал. 6, т. 1 и 2 от Закона за лекар­
ствените продукти в хуманната медицина, 
на медицински изделия и на диетични храни 
за специални медицински цели, както и на 
лекарствени продукти за здравни дейности 
по чл. 82, ал. 2, т. 3 от Закона за здравето 
(загл. изм. – ДВ, бр. 67 от 2011 г.; изм. и доп., 
бр. 48 от 2014 г.; доп., бр. 62 от 2015 г., в сила 
от 14.08.2015 г.), издадена по законова делега­
ция на чл. 45, ал. 15 от Закона за здравното 
осигуряване, има за предмет уреждането на 
реда и условията на заплащането само на една 
категория лекарствени продукти по лекарско 
предписание, докато оспорените в настоящото 
производство разпоредби се отнасят до всички 
такива продукти съгласно определението по 
§ 1, т. 7 от ПЗР на наредбата.