Държавен вестник, бр. 6, 2021 г., стр. 4

СТР.  4	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
БРОЙ  6
се представят на Антидопинговия център при 
поискване.
(2) Лицензираните спортни организации и 
спортните клубове – техни членове, юридичес­
ките лица, предоставящи спортни услуги, и 
организациите по глава четвърта от Закона 
за физическото възпитание и спорта (ЗФВС) 
са длъжни да не допускат лицата по чл. 90, 
ал. 1 от ЗФВС да извършват нарушения на 
антидопинговите правила.
(3) Спортните организации са длъжни да 
известяват незабавно Министерството на 
младежта и спорта, Антидопинговия център 
и Българския олимпийски комитет при уста-
новяване на нарушения на антидопинговите 
правила от друг контролен орган.
(4) Лицензираните спортни организации 
и техните членове са длъжни да осигурят 
провеждането на антидопингово обучение 
на своите спортисти, на спортно-техническия 
персонал и на други лица.
(5) Всяка лицензирана спортна организа-
ция е длъжна да посочи свой представител, 
който съвместно с Антидопинговия център 
координира прилагането на антидопинговите 
правила и провеждането на антидопингово 
обучение в съответната федерация.
Чл. 5. (1) За целите на наредбата Анти-
допинговият център определя спортисти на 
национално ниво, които са:
1. спортисти с квоти за участие в летни и 
зимни Олимпийски и Паралимпийски игри, 
световни и европейски първенства и други 
международни прояви от висок ранг;
2. спортисти с квоти за участие в младежки 
летни и зимни Олимпийски и Паралимпий-
ски игри, световни и европейски първенства 
и други международни прояви от висок ранг;
3. спортисти в индивидуални или отборни 
спортове, част от национален отбор;
4. спортисти в отборни спортове, които се 
състезават в най-високата лига в съответния 
спорт.
(2) В случай че някой от спортистите по ал. 1 
е определен като спортист на международно 
ниво от съответната международна федерация, 
той се счита за спортист на международно 
ниво за целите на наредбата.
Г л а в а  в т о р а
ДОПИНГОВ КОНТРОЛ
Раздел I
Нарушения на антидопинговите правила
Чл. 6. (1) Допингът се определя като нали-
чие на едно или повече нарушения на анти­
допинговите правила, изложени в т. 1 – 11 
по-долу:
1. наличието на забранена субстанция, 
нейни метаболити или маркери в проба на 
спортист при съобразяване със следните ус-
ловия и изключения:
а) всеки спортист е лично задължен да 
се увери, че в организма му не постъпват 
забранени субстанции, като спортистът носи 
отговорност за всяка забранена субстанция, 
нейни метаболити или маркери, открити във 
взета от него проба, без да е необходимо да 
се доказват намерение, вина, небрежност или 
съзнателна употреба от страна на спортиста 
за установяване на нарушението;
б) за достатъчно доказателство за устано-
вяване на нарушението се счита наличието 
на забранена субстанция, нейни метаболити 
или маркери в проба „А“, при условие че 
спортистът не се възползва от правото на 
анализ на проба „Б“ и такъв не се състои, 
както и при условие че проба „Б“ се анализира 
и резултатът от нейния анализ потвърждава 
наличието на забранената субстанция или 
нейните метаболити или маркери, открити в 
проба „А“ на спортиста, или ако проба „А“ 
или проба „Б“ на спортиста е разделена на две 
части и анализът на втората потвърдителна 
част от разделената проба потвърди наличието 
на забранената субстанция или нейни мета-
болити или маркери, открити в първата част 
от тази разделена проба, или ако спортистът  
се откаже от анализ на потвърдителната част 
от разделената проба;
в) наличието на каквото и да е количество 
забранена субстанция, нейни метаболити или 
маркери в пробата на спортист съставлява 
нарушение на антидопинговите правила с 
изключение на субстанциите, за които в Забра-
нителния списък или в технически документ 
има изрично определен количествен праг;
г) като изключение от общото правило на 
т. 1 Забранителният списък, международните 
стандарти или технически документи могат 
да установяват специални критерии за док-
ладване или оценяване на някои забранени 
субстанции;
2. употреба или опит за употреба от спор-
тист на забранена субстанция или забранен 
метод при съобразяване със следните условия 
и изключения:
а) всеки спортист е лично задължен да се 
увери, че в организма му не постъпват забра-
нени субстанции и не е употребяван забранен 
метод, като не е необходимо да се доказват 
намерение, вина, небрежност или съзнателна 
употреба от страна на спортиста за устано-
вяване на нарушение, свързано с употребата 
на забранена субстанция или забранен метод;
б) без съществено значение е дали употре-
бата или опитът за употреба на забранена суб-
станция или забранен метод са били успешни, 
или не, като за установяване на извършването 
на нарушение на антидопинговите правила е 
достатъчно, че забранената субстанция или 
забраненият метод са били употребени или е 
бил направен опит за тяхната употреба;
3. избягване на вземане на проба, отказ от 
или неучастие във вземане на проба от спор-
тист без уважителни причини след получено 
известие от надлежно упълномощено лице;