Държавен вестник, бр. 89, 2025 г., стр. 3

БРОЙ  89	
Д Ъ Р Ж А В Е Н  В Е С Т Н И К 	
СТР.  3  
ПРЕЗИДЕНТ
НА РЕПУБЛИКАТА
УКАЗ № 191
На основание чл. 101, ал. 1 от Конститу­
цията на Република България 
П О С Т А Н О В Я В А М :
Връщам за ново обсъждане в Народното 
събрание Закона за изменение на Закона за 
Държавна агенция „Разузнаване“, приет от 
51-вото Народно събрание на 10 октомври 
2025 г.
Издаден в София на 22 октомври 2025 г.
Президент на Републиката: 
Румен Радев
Подпечатан с държавния печат.
Министър на правосъдието:
Георги Георгиев
МОТИВИ
за връщане за ново обсъждане в Народното 
събрание на разпоредби от Закона за изменение 
на Закона за Държавна агенция „Разузна­
ване“, приет от 51-вото Народно съб­рание 
на 10 октомври 2025 г.
Уважаеми народни представители,
С приетия Закон за изменение на Закона 
за Държавна агенция „Разузнаване“ (ЗИЗДАР) 
Парламентът продължава заявената линия да 
изземва правомощия, като определя ръководи­
телите на държавни органи, част от системата 
за национална сигурност. Отчитам положител­
но, че този път мнозинството прояви разум и 
гласува закона на две четения в различни дни, 
за разлика от начина, по който беше приет 
Законът за Държавна агенция „Национална 
сигурност“. Въпреки това остават редица не­
ясноти относно синхронизирането на новите 
режими за определяне на ръководителите на 
службите за сигурност с действащите орга­
низационно-функционални разпоредби, което 
в крайна сметка ще затрудни дейността на 
тези структури. Това важи в пълна степен и 
за направените промени в ЗИЗДАР. 
Не мога да подмина обаче генералния 
контекст на предприетите изменения. С въз­
приетия в § 1 – 3 и § 5 от ЗИЗДАР подход 
Парламентът да избира и освобождава пред­
седателя на Държавна агенция „Разузнаване“ 
(ДАР) той прави тази длъжност политически 
зависима, но институционално неотговорна. В 
този смисъл поддържам изцяло изложеното в 
мотивите на Указ № 177 от 2 октомври 2025 г. 
(ДВ, бр. 87 от 17 октомври 2025 г.) относно 
промените, направени в Закона за Държавна 
агенция „Национална сигурност“.
Държавна агенция „Разузнаване“ е девоени­
зирана структура, законово позиционирана в 
изпълнителната власт. За да постига задачите 
в сферата на националната сигурност, законът 
изрично посочва, че дейността на агенцията 
следва да бъде осъществявана при спазване 
на принципите на политически неутралитет, 
обективност и безпристрастност (чл. 4, т. 4 
и 6 от ЗДАР). Съгласно чл. 5 от ЗДАР на 
агенцията не се поставят задачи от вътреш­
нополитически характер, имайки предвид 
нейните функции от значение за гарантиране 
на националната сигурност и реализиране 
на външната политика на страната. Не е 
случайно, че законът е оторизирал изрично 
президента и министър-председателя с пра­
вомощия да поставят конкретни задачи на 
службата (чл. 12, т. 1, чл. 13, т. 1 от ЗДАР), 
т.е. лица, заемащи длъжности, с които по един 
или друг начин Конституцията свързва пред­
ставителството на държавата във външните 
отношения и осъществяването на външната 
политика. Същевременно това са органи, на 
които Основният закон признава качеството 
да бъдат носители на изпълнителна власт (Ре­
шение № 13 от 1996 г. по к. д. № 11/1996 г.). 
Ето защо споделянето на правомощието на 
държавния глава по назначаване на предсе­
дателя на агенцията с Министерския съвет 
не е самоцел, а продължение на заложеното 
балансиране между органите, които по един 
или друг начин са свързани с дейността на 
тази специфична служба за сигурност. Така то 
гарантира едновременно оставане на службата 
в изпълнителната власт и политическата є 
отдалеченост от управляващото мнозинство, 
което и да е то. 
Именно защото е част от изпълнителната 
власт и следва да бъде политически неутрална, 
ДАР е функционално обвързана с останалите 
служби за сигурност, включително със струк­
турите, които са натоварени с отбраната. В 
тази връзка например понастоящем пътят за 
реализиране на наказателната отговорност 
за определени деяния на нейните служители 
се приравнява с този за военнослужещите 
(чл. 396, ал. 1, т. 6 от Наказателно-процесу­
алния кодекс).
Това е още един аргумент защо процедурата 
по назначаването, респективно прекратява­
нето на пълномощията на председател на 
агенцията, трябва да бъде тясно съгласувана