Държавен вестник, бр. 12, 2007 г., стр. 47

Б Р О Й  12
Д Ъ Р Ж А В Е Н   В Е С Т Н И К
С Т Р .  47
1.2. Горивната камера не трябва да е охладе-
на или замърсена в резултат на продължителна
работа в режим на празен ход, предшестващ из-
питването.
1.3. Лостът на предавателната кутия се пос-
тавя в неутрално положение и се включва съеди-
нителят.
2. Подготовка на превозното средство:
2.1. Превозните средства трябва да се прове-
ряват при пълна техническа изправност на дви-
гателя.
2.2. Температурата на маслото в двигателя тряб-
ва да е не по-ниска от 80 °С или от нормалната
работна температура, определена от производите-
ля, ако тя е по-ниска. Когато конфигурацията на
превозното средство не предвижда такова  измер-
ване, нормалната температура на двигателя може
да се определи чрез други средства, например от
включването на вентилатора за охлаждане.
2.3. Не трябва да има пропуски на отработили
газове през съединенията на изпускателната уред-
ба. Проверката се извършва визуално при работа
на двигателя на празен ход.
2.4. Когато е необходимо, към изпускателната
система се монтира допълнителна изпускателна
тръба или събирателен колектор.
2.5. Когато се използва допълнителна изпуска-
телна тръба, при свързването є с изпускателната
уредба не трябва да се допуска преминаване на
газове през него.
2.6. При разклонена изпускателна уредба из-
пускателните тръби се свързват в един изход, ко-
гато няма указания срещу това от производителя
на моторното превозно средство. При  невъзмож-
ност  да се свържат изходите, измерванията се из-
вършват за всяка изпускателна тръба поотделно.
За резултат от измерването се приема средноарит-
метичната от измерените стойности, ако те не се
различават помежду си с повече от 0,15 m-1.
2.7. Във всички случаи използваните адаптори
не трябва да влияят върху работата на двигателя.
2.8. Изпускателната уредба трябва да се про-
чисти с най-малко три цикъла на свободно ускоря-
ване или чрез подобен метод.
2.9. По време на измерванията отворът за мас-
лоизмервателната пръчка трябва да бъде запушен.
2.10. Устройството за пускане на студен двига-
тел трябва да е изключено.
2.11. Всички допълнителни принадлежности и
оборудване, чието функциониране може да изме-
ни честотата на въртене на двигателя при работа
на празен ход, трябва да бъдат изключени.
3. Монтиране и работа с димомер
3.1. Димомер, работещ с вземане на проби чрез
сонда
Отношението на напречното сечение на сон-
дата и лицето на напречното сечение на изпуска-
телната тръба не трябва да бъде по-малко от 0,05.
Сондата трябва да представлява тръба с отворен
край, насочен срещу потока отработени газове по
оста на изпускателната тръба или на допълни-
телната изпускателна тръба, ако е необходима
такава. Сондата трябва да се разположи в сече-
ние, където разпределението на дима е приблизи-
телно еднородно.
Тръбите за свързване към димомера трябва
да бъдат с възможно най-малка дължина.Тръби-
те трябва да са наклонени нагоре спрямо точка-
та за вземане на проби на димомера и не трябва
да имат остри извивки, в които може да се нат-
рупват сажди.
Преди димомера може да се монтира пропуска-
телен клапан за изолиране на уреда от потока на
отработените газове в периодите, когато не се
извършват измервания.
3.2. Димомер, работещ в режим на пълен поток
Съединенията на тръбите между изпускател-
ната тръба и димомера не трябва да допускат про-
никването на въздух отвън.
Тръбите за свързване към димомера трябва
да бъдат с възможно най-малка дължина. Тръ-
бите трябва да са наклонени нагоре спрямо точ-
ката за вземане на проби на димомера и не тряб-
ва да имат остри извивки, в които може да се
натрупват сажди.
4. Методика на измерване
4.1. Преди началото на всеки цикъл на сво-
бодно ускоряване двигателят и турбокомпресо-
рът трябва да работят в режим на празен ход. За
дизелови двигатели на тежкотоварни МПС това
означава изчакване най-малко 10 s след отпуска-
не на педала.
4.2. Определя се максимално допустимата стой-
ност на коефициента на поглъщане на светлината
за конкретния двигател.
4.3. Включва се помпата за взимане на проби.
4.4. Предният край на сондата за вземане на
проби се вкарва в изпускателната тръба или в удъл-
жението на дълбочина не по-малко от 300 mm.
4.5. Провеждат се две последователни ускоря-
вания на двигателя за проверка на свръхналягане-
то (не повече от 750 mmHg) и температурата (не
по-малко от 70 °С) в измервателната камера.
4.6. При работа на двигателя на празен ход с
минимална честота на въртене педалът за упра-
вление на подаването на гориво се натиска бър-
зо, но не ударно, до крайно положение. Педалът
се задържа в това положение не по-малко от 1 s,
за да се достигне максимално подаване на гори-
во от помпата.
4.7. По време на всеки цикъл на свободно ус-
коряване двигателят трябва да достигне своята
максимална честота на въртене на празен ход и
включването на регулатора му. За превозни сред-
ства с автоматична трансмисия максималната
честота на въртене се определя от производите-
ля; ако такава информация липсва, то двигателят
се ускорява до две трети от максималната често-
та на въртене. След това педалът се връща в на-
чално положение и се изчаква двигателят отново
да започне да работи с минимална честота на
въртене на празен ход и показанието на димоме-
ра да се установи на положението, съответства-
що на този режим на работа.
4.8. В хода на всяко отделно ускоряване димо-
мерът автоматично измерва стойностите на кое-
фициента на поглъщане на светлината и запаме-
тява най-високата устойчива такава, както и обо-
ротите на двигателя, при които е постигната тя.